sou · GSB3112 · 2005-01-01 00:00:00 — För att den kortare fristen skall kunna utlösas vid fri föräldraför- valtning bör det ställas som krav att det finns någon form dokumen- tation som barnet eller den nye förmyndaren kan få ta del av. Det är orealistiskt att vid fri föräldraförvaltning kräva samma dokumentation som vid kontrollerad förvaltning. Hur omfattande räkenskaperna och anteckningarna behöver vara vid fri föräldraförvaltning torde emellertid variera från fall till fall. En regel i 12 kap. 15 § föräldra- balken som innebär att även föräldrar som bedriver fri föräldraför- valtning kan komma i åtnjutande av en kortare preskriptionstid, bör enligt utredningen åtminstone anknyta till den dokumentation som avses i 12 kap. 5 § . Skydd för den enskilde... Det är som nämnts ovan inte möjligt att närmare precisera de situationer då föräldrarna är skyldiga att bevara räkenskapsmaterial eller anteckningar för en framtida redovisning av barnets medel. Om emellertid en stor summa pengar, dock inte så stor att kontroll av överförmyndaren fordras, tillfaller barnet genom t.ex. arv, är det rimligt att kräva av föräldrarna att de kan redogöra för hur dessa pengar har förvaltats. Alldagliga dispositioner med mindre summor pengar som barnet har fått av t.ex. släktingar torde emellertid sällan vara av intresse att bokföra. I de situationer där det finns anledning att göra en anteckning om en viss disposition måste det emellertid finnas någon substans i den redogörelse som hålls tillgänglig för den redovisningsberättigade. Lösryckta kvitton utan närmare angivande av vad som köpts eller sålts utgör t.ex. inte någon meningsfull doku- mentation. Redogörelsen måste också kunna presenteras på ett över- skådligt sätt. Det torde inte vara tillräckligt att den redovisningsbe- rättigade erbjuds att gå igenom en samling verifikat som förutom barnets angelägenheter även omfattar familjens övriga ekonomi. Om förvaltningen presenteras på ett undermåligt sätt bör föräldrarnas underrättelse till den redovisningsberättigade anses sakna verkan. En sådan situation bör i stället jämställas med att något underlag inte har presenterats över huvud taget. Observera att endast åtgärder som framgår av handlingarna omfattas av den föreslagna utformningen av preskriptionsregeln i 12 kap. 15 § . En förälder som undanhåller uppgifter riskerar att få en skadeståndstalan riktad mot sig även efter den kortare preskriptionstidens utgång. Sammanfattningsvis bör enligt utredningens mening krävas att det underlag som underrättelsen tar sikte på skall ha en viss substans för att utlösa den kortare preskriptionsfristen. Vidare bör, i likhet med vad som föreslås beträffande kontrollerad föräldraförvaltning, gälla att endast de omständigheter som framgår av handlingarna pre- skriberas. Ju mer knapphändig en redogörelse är, desto större är så- ledes risken att potentiellt skadeståndsgrundande förvaltningsåtgärder inte preskriberas. Sedan tiden för att väcka talan enligt 12 kap. 15 § gått ut eller, om talan har väckts, det finns en dom i ersättnings- frågan som vunnit laga kraft skall föräldrarna lämna över eventuella handlingar till den redovisningsberättigade. Skydd för den enskilde... Förlängning av preskriptionstiden i 12 kap. 15 § Den ettåriga preskriptionstiden i 12 kap. 15 § innebär att företrädaren inte behöver sväva i ovisshet i frågan om huvudmannen tänker väcka skadeståndstalan mot honom eller inte. För att preskriptionstiden skall börja löpa fordras emel- lertid en viss kvalitet på redovisningen, detta för att huvudmannen skall ha en möjlighet att bilda sig en uppfattning om företrädarens åtgärder. Som regel är det sluträkning, förteckningar och årsräk- ningar m.m. som överlämnas till den redovisningsberättigade, se 16 kap. 8 § . En preskriptionstid framstår enligt utredningens mening som snäv. Som jämförelse kan nämnas att rätten för en frånskild make att utkräva ett fastställt underhållsbidrag upphör efter den förfallodag som ursprungligen gällde, se 6 kap. 10 § äktenskaps- balken. Beträffande underhållsbidrag till barn gäller som huvudregel en preskriptionstid från den ursprungligen gällande för- fallodagen. En fordran mot en konsument, dock inte en fordran som grundar sig på löpande skuldebrev, preskriberas enligt 2 § andra stycket preskriptionslagen (1981:130) . utgör i sammanhanget . Den redovisningsberätti- gade skall först gå igenom handlingarna och kanske sätta sig in bokförda händelser. Härefter kan han behöva ta kontakt med företrädaren, överförmyndaren eller sin bank för att få komplette- rande upplysningar. En företrädare som har något att dölja kan med en kort preskriptionstid i denna situation tjäna på att förhala de efterfrågade uppgifterna. Om den redovisningsberättigade misstänker att allt inte står rätt till med redovisningen, måste han kontakta ett juridiskt biträde, vilket innebär ytterligare tidsåtgång. Till slut tvingas kanske den redovisningsberättigade väcka talan för att inte gå förlustig sin rätt, trots att han inte har hunnit att få del av alla fakta i ärendet. En ordning som innebär att även fri föräldraförvaltning skall om- fattas av regleringen i 12 kap 15 §. ställer också krav på en längre preskriptionstid för att ge den redovisningsberättigade rimlig tid att överväga om han skall väcka talan eller inte. Kravet på dokumentation i dessa situationer är som anförts ovan inte lika strängt som vid kontrollerad föräldraförvaltning. Längden av preskriptionstiden i 12 kap. 15 § bör grunda sig på en avvägning mellan företrädarens och huvudmannens intressen. Å ena sidan skall företrädaren kunna veta att han inom Skydd för den enskilde... inte alltför blir fri från ansvaret för sina förvaltningsåt- gärder. Å andra sidan måste den redovisningsberättigade ha tillräck- ligt med tid för att bilda sig en uppfattning om förvaltningen och förbereda en talan om skadestånd. Enligt utredningens mening torde en förlängning av preskriptionstiden till innebära att den redo- visningsberättigade bereds skälig tid att gå igenom erhållna hand- lingar. 4.3.2Förbättrat skydd för huvudmannen mot företrädarens brottsliga befattning med huvudmannens egendom Av den enkätundersökning bland landets kommuner som utredning- en genomförde framgår att det dessbättre är för- hållandevis ovanligt att företrädare missbrukar sitt företrädaruppdrag eller är försumliga vid utförandet av detta. De flesta kommuner upp- ger nämligen att det är ovanligt eller till och med mycket ovanligt att företrädare begår kriminella handlingar mot huvudmannen. I storstäder som förekommer ca tio fall av missbruk eller misskötsel . I mindre kommuner kan det gå åtskilliga år mellan de tillfällen då någon företrädare missbrukar eller missköter sitt upp- drag. Utredningen har varit i kontakt med landets åklagarmyndigheter för att utröna bl.a. hur pass vanligt förekommande det är att föräld- rar respektive förordnade förmyndare, gode män och förvaltare gör sig skyldiga till förmögenhetsbrott mot sina huvudmän. Av svaren från åklagarmyndigheterna framgår att det är sällsynt att åtal väcks mot föräldrar för förmögenhetsbrott inom ramen för föräldraförvalt- ningen. Vanligare är att åtal väcks mot förordnade förmyndare, gode män och förvaltare för ekonomisk brottslighet riktad mot huvud- mannen. Brottstypen är emellertid, i absoluta tal räknat, ändå för- hållandevis ovanlig. I genomsnitt väcks i hela landet 75–100 sådana åtal . Även om åtal mot företrädare som begått förmögenhetsbrott mot sina huvudmän är förhållandevis ovanliga har ett flertal fall uppmärksammats där en företrädare genom brott eller vårdslös förvaltning tillgodogjort sig eller förslösat huvudmannens egendom. Sådana händelser slår naturligtvis särskilt hårt mot personer som redan från början är försvagade på grund av ålder, sjukdom eller funktionsnedsättning. Denna grupp av personer har framhållits som särskilt skyddsvärd och fråga har uppkommit om hur det rättsliga Skydd för den enskilde... skyddet kan förbättras i situationer då en företrädaren vållar dem skada. En förbättring av skyddet för den enskilde kan åstadkommas på flera sätt. I förebyggande syfte kan kontrollen av dem som kommer i fråga som företrädare bli bättre och mer effektiv. För att kompen- sera den enskilde för förluster som uppstått till följd av företräda- rens åtgärder kan regler om ekonomisk ersättning skapas. Nedan kommer förslag till förebyggande och reparerande åtgärder att be- handlas. I avsnitt B 13 kommer kravet på förordnade företrädares kvalifi- kationer att behandlas ytterligare. 4.3.2.1Möjlighet för överförmyndaren att begära utdrag ur belastningsregistret, m.m. Förslag: Överförmyndaren skall ha rätt att begära utdrag ur be- lastningsregistret i samband med att en person utses till förord- nad förmyndare, god man eller förvaltare. Rätten för den enskildes make eller sambo och närmaste släk- tingar att enligt 16 kap. 7 § ta del av de handlingar som rör ställföreträdarskapet skall inte omfatta utdrag ur belast- ningsregistret. Denna rätt skall inte heller omfatta personupp- gifter som är föremål för sekretessmarkering, uppgifter om verk- lig adress vid kvarskrivning och fingerade personuppgifter. Av den enkätundersökning bland landets kommuner som utredning- en har gjort framgår att överförmyndarna an- vänder sig av olika metoder för att försäkra sig om att en tilltänkt företrädare kommer att utföra sitt uppdrag på ett bra sätt. Flertalet av de tillfrågade överförmyndarna uppgav att den föreslagne före- trädaren kontrolleras mot kronofogdemyndighetens register och att det infordras någon form av intyg rörande personens lämplighet. En del överförmyndare intervjuar de personer som kommer i fråga som företrädare. I vissa kommuner utgör överförmyndarens personliga kännedom om företrädaren en viktig bit av lämplighetsbedömningen. Några överförmyndare har till och med svarat att detta utgör den enda formen av kontroll. Kontroll av socialregistret och belastnings- registret förekommer i vissa kommuner. Vad gäller utdrag ur be- lastningsregistret har vissa kommuner påtalat att detta förutsätter att företrädaren medverkar till att få ut denna information. Skydd för den enskilde... äger nämligen inte själva begära ut uppgifter från belastningsregistret, något som flera kommuner upplever som en stor brist. Som framhållits ovan innehar en företrädare ett uppdrag som i mycket hög grad kräver den enskildes förtroende. Det är därför av största vikt att överförmyndaren så långt möjligt vidtar åtgärder för att se till att olämpliga personer inte förordnas till företrädare. En kontroll av kronofogdemyndighetens register eller inhämtandet av uppgifter från kreditupplysningsföretag kan ge värde- full information. Även om företrädaren har en till synes ordnad ekonomi kan det finnas uppgifter i belastningsregistret som är väsentliga för överför- myndaren att känna till. Har den tilltänkte företrädaren dömts för t.ex. förmögenhetsbrott eller våldsbrott bör personen i fråga inte förordnas till företrädare. Vissa kommuner begär att den som är aktuell som företrädare skall tillställa överförmyndaren ett utdrag av belastningsregistret. Som nämnts ovan bygger denna kontroll helt på att företrädaren samtycker till att informationen läm- nas ut. Om företrädaren vägrar att medverka, får överförmyndaren acceptera detta. I de fall den tilltänkte företrädaren lämnar in ett utdrag av belastningsregistret kan överförmyndaren inte vara helt säker på att informationen inte har manipulerats. Som några kom- muner har påtalat finns det därför anledning att överväga om inte överförmyndaren skall ges möjlighet att begära information direkt från belastningsregistret. Regler om belastningsregister finns i lagen (1998:620) om belastningsregister. I 6 § första stycket punkten 4 nämnda lag föreskrivs beträffande myndigheters begäran om upp- gifter ur belastningsregistret att sådana uppgifter skall lämnas i den utsträckning regeringen för vissa slag av ärenden föreskriver det eller för ett särskilt fall ger tillstånd till det. Regeringen har genom förordningen (1999:1134) om belastningsregister reglerat i vilken utsträckning olika myndigheter skall ha tillgång till uppgifter ur belastningsregistret. I förordningens 11 § punkten 5 föreskrivs t.ex. att en myndighet har rätt att få ut uppgifter om brott som föranlett någon annan påföljd än penningböter om den kom- munala myndigheten skall använda uppgifterna i samband med att den beslutar om anställning av personal eller anlitande av uppdrags- tagare inom psykiatrisk sjukvård, vård av utvecklingsstörda, vård av barn och ungdom eller tvångsvård av missbrukare. De uppgifter som lämnas till den kommunala myndigheten omfattar som nämnts inte brottslighet som har resulterat i penningböter. Skydd för den enskilde... seelser som t.ex. hastighetsöverträdelser etc. framgår således inte av utdraget. Avgörande för frågan om en överförmyndare skall få begära utdrag ur belastningsregistret är avvägningen mellan å ena sidan intresset av att minska riskerna för övergrepp och ekonomiskt utnyttjande, och å andra sidan skyddet för den personliga integriteten. Ett kontroll- förfarande i sig kan uppfattas som ett intrång i den personliga integri- teten, oavsett om den kontrollerade förekommer i registret eller inte. Utlämnande av en upplysning om att en viss person inte har anteck- nats för något brottsligt kan emellertid enligt utredningens mening knappast anses som någon nämnvärd integritetskränkning. För det fall utdraget innehåller uppgifter om att personen i fråga har begått ett brott är det däremot naturligt att anta att den registrerade inte vill att dessa uppgifter skall spridas. Att t.ex. en myndighet får ta del av uppgifterna kan således uppfattas som kränkande av den registre- rade. Vissa brott är emellertid av sådant slag att det enligt utredning- ens uppfattning inte är lämpligt att den som har dömts för dessa brott erhåller uppdrag som företrädare för hjälpbehövande personer. Som framhållits ovan befinner sig hjälpbehövande gamla, sjuka och funktionsstörda i en mycket utsatt situation. Den som skall företräda dem måste som regel ges tillgång till huvudmannens medel. Det är därför angeläget att samhället så långt möjligt försäkrar sig om att företrädaren kommer att förvalta detta förtroende väl. Även om reglerna i om överförmyndarens tillsyn över före- trädaren utgör ett gott grundskydd för den enskilde bör det enligt utredningens mening vara möjligt för överförmyndaren att ta del av uppgifter som finns registrerade i belastningsregistret inför beslutet att utse någon till företrädare. Överförmyndaren får härigenom en möjlighet att också sortera bort de personer som har begått vålds- brott, vilket innebär ett ökat skydd mot att den enskilde drabbas av fysiska övergrepp från företrädarens sida. Utredningen har i sitt delbetänkande God man för ensamkom- mande flyktingbarn SOU 2003:51 föreslagit att 11 § förordningen (1999:1134) om belastningsregister utökas med en ny punkt, punkten 16, som ger överförmyndaren rätt att begära utdrag ur belastnings- registret i samband med att en person utses till god man för ett ensamkommande barn. Med hänsyn till vad som anförts ovan föreslår utredningen att den föreslagna punkten 16 i 11 § förordningen (1999:1134) om be- lastningsregister även skall omfatta förordnade förmyndare, gode män och förvaltare. Skydd för den enskilde... Det skall avslutningsvis framhållas att det faktum att en person inte tidigare är straffad och inte heller förekommer i kronofogdemyndig- hetens register inte ensamt utgör en garanti för att personen i fråga är lämplig för ett uppdrag som företrädare. En företrädare måste na- turligtvis ha lämpliga kvalifikationer för uppdraget i fråga. Frågor om företrädarens kvalifikationer och utbildning kommer som nämnts att behandlas under avsnitt B 13. Begränsning av närståendes rätt att ta del av de belastningsregister- utdrag som förvaras hos överförmyndaren i anledning av ställföre- trädarskapet En omyndig som har fyllt och den som har god man eller för- valtare har enligt 16 kap. 7 § rätt att utan föregående sekretessprövning ta del av de handlingar som rör ställföreträdarska- pet och som förvaras hos överförmyndaren. En sådan rätt har också den enskildes make eller sambo och närmaste släktingar. Regeln i 16 kap. 7 § utgör ett undantag från huvud- regeln i 9 kap. 14 § sekretesslagen som föreskriver att sekretess gäller hos överförmyndare eller överförmyndarnämnd i ärende enligt för- äldrabalken för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska för- hållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. Undantaget är motiverat av att den berörde enskilde och dennes närstående bör ha insyn i ställföreträ- darskapet för att kunna följa skötseln av den hjälpbehövandes in- tressen, se prop. 1993/94:251 s. 174. Det material som förvaras hos överförmyndaren i ett ärende enligt , t.ex. om ett godmanskap, rör främst den hjälpbehö- vande enskildes personliga och ekonomiska förhållanden. Härut- över kan det emellertid i ärendet finnas handlingar som innehåller information om andra personer, t.ex. om den som är förordnad som företrädare. Enligt utredningens mening kan det ifrågasättas om när- stående till den hjälpbehövande skall äga rätt att utan sekretesspröv- ning ta del av även dessa handlingar med stöd av 16 kap. 7 § för- äldrabalken. Olika intyg om en företrädares lämplighet torde normalt inte innehålla uppgifter som kan vara till skada för denne om de röjs. Så är normalt inte heller fallet med handlingar som betyg, tjänst- göringsintyg, vitsord etc. Utdrag ur belastningsregistret kan emeller- tid innehålla uppgifter som, utan att ha någon direkt betydelse för bedömningen av företrädarens lämplighet, är mycket integritets- Skydd för den enskilde... Med hänsyn till graden av känslighet är också åtkomsten av sådana uppgifter strängt reglerad. Det kan naturligtvis hävdas att närstående till en hjälpbehövande person har ett intresse av att få veta om företrädaren har gjort sig skyldig till något brottsligt och i så fall vilket slags kriminalitet det handlar om. Enligt utredningens mening är emellertid uppgifterna av sådan art att integritetsskäl starkt talar för att utdrag ur belastningsregistret inte bör omfattas av närståendes rätt till insyn enligt 16 kap. 7 § . Det bör därför i nämnda lagrum införas en bestämmelse som undan- tar utdrag ur belastningsregistret. Om en närstående i fortsättningen vill ta del av innehållet i ett sådant utdrag, skall överförmyndaren göra en vanlig sekretessprövning utifrån huvudregeln i 9 kap. 14 § sekretesslagen. Ytterligare begränsningar av närståendes rätt att enligt 16 kap. 7 § ta del av uppgifter hos överförmyndaren Utöver belastningsregisterutdrag kan det finnas andra känsliga upp- gifter hos överförmyndaren som inte har omedelbar betydelse för ställföreträdarskapet och som närstående inte utan vidare bör få ta del av. Det rör sig främst om uppgifter som kan äventyra den en- skildes eller ställföreträdarens säkerhet. Det förekommer dessvärre att närstående till den hjälpbehövande kommer i konflikt med sin anförvant eller dennes ställföreträdare. Konflikten kan leda till att besöksförbud utfärdas och till att åtgär- der vidtas för att skydda den utsatta personens identitet eller adress. Inom folkbokföringen finns tre former av skydd för personuppgift- er: sekretessmarkering, kvarskrivning och fingerade personuppgifter. Sekretessmarkering innebär att folkbokföringens personuppgifter, som normalt är offentliga, blir sekretessbelagda. Kvarskrivning inne- bär att en person som flyttar till ny adress får behålla sin gamla adress i folkbokföringsregistret. Den verkliga adressen förvaras manuellt hos . Fingerade personuppgifter innebär att en person medges att använda en helt ny identitet utan koppling till den gamla. Överförmyndaren måste med nödvändighet hantera personupp- gifter som kan vara föremål för någon av de skyddsformer som anges ovan. Vid en normal sekretessprövning enligt 9 kap. 14 § sekretess- lagen (1980:100) kan överförmyndaren vägra att lämna ut sådana upp- gifter, om omständigheterna kräver det. Skydd för den enskilde... enligt 16 kap. 7 § sätter emellertid som framgått ovan de vanliga sekretessbestämmelserna ur spel, och t.ex. en anhörig till den hjälpbehövande kan begära att få ta del av uppgifter om den hjälpbehövandes eller ställföreträdarens adress som är föremål för kvarskrivning. Person- och adressuppgifter kan inte anses vara centrala för att den hjälpbehövandes anhöriga skall kunna följa skötseln av den enskildes angelägenheter eller i övrigt få insyn i ställföreträdarskapet. Mot bakgrund härav anser utredningen att direktinsynen enligt 16 kap. 7 § för närstående bör begränsas så att den inte omfattar sekretessmarkerade personuppgifter, uppgift om verk- lig adress vid kvarskrivning samt fingerade personuppgifter. 4.3.2.2Utökade möjligheter för huvudmannen att erhålla kompensation för skada som vållats av företrädaren Förslag: I 12 kap. införs en ny paragraf, 15 a §, som föreskriver att kommunen är skyldig att solidariskt med en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare ersätta den en- skilde för sakskada eller ren förmögenhetsskada, intill ett belopp motsvarande fem gånger basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, som ställföreträdaren inom ramen för sitt upp- drag vållar denne genom förmögenhetsbrott. Vad kommunen utgett enligt paragrafen får den återkräva av ställföreträdaren. Ansvarig kommun är den kommun vars överförmyndare ut- övade tillsynen över ställföreträdaren för brottet. I 25 § första stycket lagen (1927:77) om försäkringsavtal införs en bestämmelse som hindrar en försäkringsgivare från att åter- kräva ersättning från en kommun som är skadeståndsskyldig enligt den föreslagna regleringen i 12 kap. 15 a § . Om den enskilde drabbas av en sakskada eller ren förmögenhets- skada som har vållats av företrädaren, är den enskilde som regel hänvisad till företrädaren för att utkräva ersättning. I de fall företrä- daren har förskingrat den enskildes egendom torde det vara vanligt att denna inte finns i behåll. Om företrädaren i övrigt saknar till- gångar blir det svårt för den enskilde att få ut något skadestånd av denne. Fråga är därför om det i nämnda situationer genom en regel i bör införas en möjlighet för den enskilde att erhålla någon form av statlig eller ersättning. Skydd för den enskilde... Det kan diskuteras om det finns anledning att prioritera vissa skadelidande framför andra genom att införa en möjlighet till statlig eller ersättning i nu aktuellt hänseende. Som framhållits tidigare utgör emellertid omyndiga och andra hjälpbehövande en särskilt sårbar grupp människor. utses en för den en- skilde okänd person till företrädare, ibland mot den enskildes vilja, och trots främlingskapet tvingas den enskilde lita på att företrädaren är ärlig och utför sitt uppdrag på ett omdömesfullt sätt. I de allra flesta fall utför företrädaren uppdraget förtjänstfullt, men i de situa- tioner då företrädaren missköter sig innebär detta ofta stor skada för den enskilde. Dessa fall av misskötsamhet medför också att allmän- hetens förtroende för de olika företrädarinstituten minskar. För att upprätthålla tilltron till ett system där enskilda under sam- hällets medverkan får hjälp av företrädare för att sköta sina ange- lägenheter är det, enligt utredningens uppfattning, rimligt att det finns ett yttersta skyddsnät i form av en ersättning som helt eller delvis kan gottgöra den enskilde för skador som företrädaren vållar honom. Ett tänkbart alternativ till en särskild regel i om ersättning till skadelidande huvudmän skulle kunna vara att utöka möjligheterna till att erhålla ersättning enligt brottsskadelagen. Ytterligare ett alternativ skulle kunna vara att införa en regel som gör det obligatoriskt för kommunen att teckna försäkringar som täcker de skador som förordnade företrädare kan vålla sina huvud- män. Det är emellertid enligt utredningens mening tveksamt om det är lämpligt att välja någon av dessa lösningar.