sou · GSB373 · 2005-01-01 00:00:00 — stora invandringsländer införde strängare regelverk för invandring, vilket resulterade i att migrationsströmmarna avtog 1992–1993. bestod invandringen främst av anhöriginvandrare samt asylsökande. och fram har invandringen ökat något till följd av ökad rekrytering av kvalificerad arbetskraft, såväl på tillfälliga som mer varaktiga anställningskontrakt. Stort behov av arbetskraft inom främst högteknologiska branscher och sjukvården, har medfört att möjligheterna till arbetskraftsinvandring har ökat i många länder. Invandringsorsakerna skiljer sig åt Inom är anhöriginvandring den vanligaste invandrings- orsaken, även om asylinvandringen har ökat till många länder . Ökad asylinvandring leder ofta i sin tur till ökad anhöriginvandring . Invandring med syfte att arbeta är generellt sett den tredje vanligaste invandringsorsaken inom . Därtill kommer den illegala invandringen, som enligt bedömning har ökat, även om dess omfattning är svår att uppskatta. Politiken för reglering av invandringen varierar mellan olika länder. I , och prioriteras arbets- kraftsinvandring, medan eftersträvar en mix mellan olika kategorier. har den allra största andelen anhörig- invandring inom . I många andra länder, exempelvis de nordiska länderna, tenderar anhöriginvandringen att öka. Flykting- invandringen utgör en stor andel av den totala invandringen i , och . Ett stort antal asylsökande sökte sig till , , , och . I har antalet asylsökande inte varit så stort tidigare, men en kraftig ökning uppstod mellan till följd av utvecklingen i denna region samt de allt striktare reglerna för uppehållstillstånd i andra europeiska länder. Ökningen av antalet asylsökande var störst i och , men även , och fick ett ökat antal asylsökande. När antalet asylsökande relateras till befolkningsmängden, var inflödet av asylsökande störst i , , , , och (se tabell 2.6). arbetskraftsutbud och migrationens betydelse Bilaga 4 till LU 2003/04 Per 1 000 invånare1 2Antal asylsökande som erhöll uppehållstillstånd av flyktingskäl eller humanitära skäl som andel av totalt antal fattade beslut . Anm.: Länderna är rangordnade efter antal asylsökande. Källa: [2003]. Bilaga 4 till LU 2003/04 arbetskraftsutbud och migrationens betydelse Invandrares ursprung skiljer sig mycket åt mellan olika invand- ringsländer inom . Invandrare i härstammar oftast från eller något östeuropeiskt land. I är invandrare ofta från , före detta och , medan invandrare i och ofta kommer från ländernas tidigare territorier eller kolonier. Invandrare från är den största gruppen som kommer till . I härstammar invandrarna i första hand från , och . Dessa exempel visar att invandringen fortfarande påverkas mycket av historiska och nationella band mellan länder. Utländsk arbetskrafts storlek och sysselsättningsgrad Förekomsten av invandrare varierar mycket mellan OECD- länderna. Till länder med mycket stor andel utländska medborgare hör och . , , och är av tradition invandringsländer. Tabell 2.7 visar utländsk arbetskraft som andel av den totala arbetskraften. var av arbetskraften i utländsk21, vilket kan jämföras med i Luxem- burg, i och i , och . I vissa länder som inte har haft så stor andel invandrad arbetskraft har en kraftig ökning skett . 21 Utländsk arbetskraft avser här utländska medborgare, förutom i , och där utlandsfödd arbetskraft avses. arbetskraftsutbud och migrationens betydelse Bilaga 4 till LU 2003/04 Utländsk arbetskraft som andel av total arbetskraft Anm.: Utländsk arbetskraft avser utländska medborgare, förutom i , och där utlandsfödd arbetskraft avses. Källa: [2003]. Invandrad arbetskraft har generellt sett lägre sysselsättningsgrad och högre arbetslöshet än inhemsk arbetskraft. Det råder också stora skillnader mellan kvinnor och män och mellan olika natio- naliteter (se tabell 2.8).22 22 Jämförelser mellan länder bör göras med försiktighet eftersom redovisar invandrade utifrån statistik över utländska medborgare. Olika regler för medborgarskap i länderna påverkar utfallet. Bilaga 4 till LU 2003/04 arbetskraftsutbud och migrationens betydelse Tabell 2.8 Sysselsättningsgrad och arbetslöshet för infödda och invandrade, genomsnitt 2000–2001 1 Avser 1996. Anm.: Arbetskraften definieras här som befolkning 15–. I och avses befolkning . Med invandrade avses utländska medborgare, utom för , och där utlands- födda avses. Källa: [2003]. Sysselsättningsgraden för invandrade kvinnor är genomgående lägre än sysselsättningsgraden för invandrade män. Skillnaderna är stora i vissa länder. I , , och Neder- länderna var sysselsättningsgraden för invandrade kvinnor 2000–2001. I var motsvarande siffra . För invandrade män är sysselsättningsgraden i vissa fall högre än för infödda män. Detta gäller i första hand i länder där arbetskrafts- invandring är vanligt förekommande. I länder med stor andel flyktinginvandring är sysselsättningsgraden däremot betydligt lägre för invandrade män i jämförelse med infödda män. arbetskraftsutbud och migrationens betydelse Bilaga 4 till LU 2003/04 graden bland invandrade män i är låg i jämförelse med andra länder. Sysselsättningsgraden för invandrade kvinnor är däremot högre i än i många andra länder. I flera europeiska länder där sysselsättningsgraden för invand- rade män ligger i nivå med infödda män, är arbetslöshetstalen för invandrade höga i jämförelse med infödda. Arbetslösheten är i flera fall mer än dubbelt så hög som bland infödda. tillhör de länder där skillnaderna i arbetslöshet är stor mellan invandrade och infödda och det gäller båda kvinnor och män. 2.3.2Invandring till EU:s medlemsländer EU:s medlemsländer har en lång tradition av invandring, vilket överlag har bidragit positivt till den ekonomiska tillväxten och till arbetsmarknadens flexibilitet. var av invånarna i medborgare i ett icke EU-land. talet har en positiv nettoimmigration stått för stor del av befolk- ningsökningen inom EU. I många medlemsstater hade befolk- ningen minskat utan bidrag från immigrationen. Som framgått av tidigare avsnitt, utgörs stor del av invandringen av flykting- invandring och anhöriginvandring, även om en viss ökning av arbetskraftsinvandring har ägt rum . Europeiska kommissionen gör bedömningen att ökningen av antalet unga vuxna i länder utanför EU, ekonomiska och sociala skillnader samt politisk instabilitet kommer att medföra att migra- tionstrycket kommer att vara fortsatt högt under en överskådlig framtid.23 Flyktingpolitik innebär reglering av flyktingströmmarna till ett land med i huvudsak två åtgärder, dels genom att påverka vilka människor som kan söka uppehållstillstånd, dels genom att reglera vilka människor som beviljas uppehållstillstånd. Möjligheten att söka uppehållstillstånd begränsas i allmänhet genom visumtvång för inresa till landet för medborgare från vissa länder. EU- och avgör i stort sett vilka människor som kan söka uppehållstillstånd, medan respektive stat enskilt avgör vilka människor som ska beviljas uppehållstillstånd. EU har således inte helt gemensam politik på detta område.24 23Commission of Communities [2003]. 24Andersson, H. E. [2002]. Bilaga 4 till LU 2003/04 arbetskraftsutbud och migrationens betydelse Inom EU råder det skillnader mellan de nationella lagarna för uppehållstillstånd och vad som krävs för att en invandrare ska kunna bli medborgare i invandringslandet. Harmoniseringen av kriterierna inom dessa områden har varit begränsad. De skilda reglerna för uppehållstillstånd och medborgarskap mellan EU:s medlemsländer påverkar också hur migrationsströmmarna går till respektive land. I allmänhet har de länder som har stränga regler för medborgarskap också stränga regler för uppehållstillstånd. har i jämförelse med de flesta andra EU-länder haft en liberal migrationspolitik och även den mest liberala migrationspolitiken bland de nordiska länderna, vilket har medfört att har ett relativt stort antal flyktingar. Även har tagit emot relativt många flyktingar. EU-samarbetet har inte påverkat möjligheterna för enskilda med- lemsländer att reglera arbetskraftsinvandringen samt invandringen från kandidatländer till EU. efter var möjligheterna till invandring från EU:s kandidatländer till EU- länderna mycket begränsade. Införandet av fri rörlighet för arbets- kraft i samband med kan därmed komma att ha stor betydelse. Antalet invandrare från de nya medlemsländerna i EU 15 har varit mycket litet och uppskattas till ungefär 870 000 individer varav antalet anställda från de nya medlemsländerna uppskattas till 300 000 arbetstagare26. Detta motsvarar av EU:s befolkning och av arbetskraften inom EU. av dem som har migrerat från de nya medlemsländerna finns i och . Merparten av invandringen till EU skedde och därefter har migrationen från de nya medlems- länderna till EU varit försumbar till följd av restriktivare regler i invandringsländerna.27 25Boje, T. [1998]. 26Antalet motsvarar heltidsekvivalenter av tillfälligt anställda och säsongsarbetare. Upp- gifterna är hämtade från en rapport som skrevs inför utvidgningen av EU, se Boeri, T. & Brücker, H. m.fl. [2001]. 27Boeri, T. & Brücker, H. m.fl. [2001]. arbetskraftsutbud och migrationens betydelse Bilaga 4 till LU 2003/04 2.3.3Arbetskraftens rörlighet inom EU28 Inom EU är arbetskraftsrörligheten låg när det gäller arbetskraft som flyttar mellan medlemsländerna, men daglig arbetskrafts- rörlighet i gränsregioner ökar. Arbetskraft som arbetar på andra sidan nationsgränsen i förhållande till bostaden, räknas inte som migranter, men bidrar naturligtvis till en mer dynamisk arbets- marknad. Migrationen inom EU motsvarar av EU:s befolkning. Den låga rörligheten beror till viss del på kulturella och språkliga barriärer, men även vissa strukturella hinder på arbets- marknaden finns. I detta sammanhang är det även viktigt att komma ihåg att den regionala rörligheten inom EU-staterna också är låg. I de fall när arbetskraft flyttar mellan EU-länder, kan kulturella och språkliga kopplingar identifieras. Exempelvis arbetar tyskar i , fransmän och holländare i , finländare i och svenskar i . Historiska band har också betydelse, vilket medför att portugiser och italienare söker sig till och italienare till . Formella regler och dess konsekvenser Rätten för EU-medborgare att immigrera till annat EU-land är begränsad till arbetskraften och en löntagare ska i normalfallet ha arbete i invandringslandet redan innan han eller hon anländer till landet. Den fria rörligheten innebär också att en arbetstagare från ett EU-land kan söka arbete i andra EU-länder. De som har arbets- löshetsersättning i hemlandet och har varit arbetslösa i åtminstone före avresan, har rätt att söka arbete i annat medlemsland . av arbets- sökande får individen leva på egna medel i form av arbetslöshets- ersättning eller egna besparingar. När en EU-medborgare får anställning i ett annat EU-land gäller arbetslandets socialförsäk- ringssystem. Egna företagare kan också etablera sig i ett annat medlemsland. Arbetstagare från EU:s nya medlemsländer som inte lyckas erhålla fast anställning i ett EU-land kan etablera sig som egenföretagare i stället. Det är möjligt att invandrade företagare kan komma att acceptera en lägre ersättning för det egna arbetet i jämförelse med 28 Avsnittet baseras på , P. [2002 och 1998]. Bilaga 4 till LU 2003/04 arbetskraftsutbud och migrationens betydelse inhemska företag inom samma bransch, eftersom ersättningen troligen ändå blir högre än den hade varit i hemlandet. Små företag som inte omfattas av kollektivavtal kan anställa arbetskraft till den lön arbetstagare och arbetsgivare kommer överens om, vilket kan öppna möjligheter för invandrad arbetskraft som accepterar en låg lön. Enligt svensk lagstiftning räcker det med att en anställd på arbetsplatsen begär att kollektivavtal ska tecknas för att så ska ske. Detta innebär att för att ett företag som vill slippa teckna kollektivavtal, är expansionsmöjligheterna i allmänhet begränsade. Migration i form av såväl invandring som utvandring har stor betydelse för befolkningsutvecklingen i . Befolkningens ålder och sammansättning påverkar i sin tur arbetskraftens storlek. Ökad internationalisering har medfört en ökad utvandring av arbetskraft född i . Farhågor har funnits att skulle utarmas på kompetent arbetskraft eftersom högutbildade tenderar att vara mer internationellt rörliga. Utvecklingen under den senaste 10–15 årsperioden visar att utvandringen av högutbildade har ökat, men har också återvandringen ökat. var nettoutvandringen bland högutbildade stor, men har utvandringen minskat och invandringen ökat vilket lett till att nettoutvandringen nu är liten. I genomsnitt åter- vänder omkring hälften av de i födda högutbildade som har utvandrat från efter ungefär utomlands. Rörligheten av arbetkraft påverkas av konjunkturen och efterfrågan på arbets- kraft i och alternativa bosättningsländer. Att högutbildade flyttar till andra länder innebär knappast en utarmning av den svenska arbetskraften, så länge merparten återvänder och troligen har med sig värdefulla kunskaper och erfarenheter i bagaget. tycks det ha funnits tillräckligt mycket som har uppfattats som fördelaktigt med att leva i eftersom den unga delen av arbetskraften, som är mest benägen att flytta utomlands, har åter- vänt . Det är emellertid mycket viktigt att upprätthålla kvalitén och attraktionskraften i de faktorer som gör att hög- utbildad arbetskraft väljer att bosätta sig och arbeta i . Löne- läget i jämförelse med konkurrerande länder är en viktig faktor, men andra viktiga faktorer är tillgången på bostäder, bra skolor och ett väl fungerande välfärdssystem. Utmaningen för framtiden ligger arbetskraftsutbud och migrationens betydelse Bilaga 4 till LU 2003/04 i att även fortsättningsvis anses vara ett attraktivt land så att återvandringen bland högutbildade som skaffat sig internationell erfarenhet förblir hög. Utvandringen från är högre bland utlandsfödda som tidigare invandrat till i jämförelse med födda i . Till stor del handlar det om återvandring till hemlandet, vilket kan ske av många olika skäl. Liksom för svenskfödda är utvandringen högre bland högutbildade och det kan bero på att utlandsfödda har haft svårt att etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. Utvand- ringen är nämligen högre bland dem som saknar sysselsättning än bland dem som är sysselsatta. Invandringen till har förändrat karaktär . När invandringen till ökade i om- fattning handlade det nästan ute- slutande om arbetskraftsinvandring. Svenska arbetsgivare sökte sig utomlands för att kunna finna arbetskraft. har flyktinginvandring samt anhöriginvandring dominerat invand- ringen till . Invandringspolitiken har förändrats så att arbetskraftsinvandringen utgör endast en procent av det totala antalet beviljade permanenta uppehållstillstånd. Invandringens förändrade karaktär påverkar också i vilken utsträckning ökad invandring leder till ökat arbetskraftsutbud. Generellt sett är invandrare yngre än befolkningen som helhet, vilket innebär att relativt fler är i arbetsför ålder. I vilken utsträckning de som invandrat kan arbeta och i vilken usträckning de finner arbete varierar. Stor andel flyktinginvandring innebär också att särskilt stora krav ställs på integrationspolitiken, vilket behandlas i kapitel 3 och 4. När det gäller invandringen till andra kan konstateras att politiken för invandring varierar mellan länder. Gemensamt för samtliga länder är att antalet asylsökande har ökat . De nordiska länderna samt Österike, och får jämförelsevis många asylsökande i förhållande till ländernas folkmängd. I vilken utsträckning de asylsökande beviljas uppehållstillstånd varierar. Även mellan EU:s medlems- länder råder skillnader när det gäller vilka som beviljas uppehålls- tillstånd, både gällande asylsökande och när det gäller arbetskraft från länder utanför EU. Generellt sett har den invandrade arbetskraften i OECD- länderna lägre sysselsättning och högre arbetslöshet än den infödda befolkningen. Stora skillnader råder ofta mellan kvinnor och män, Bilaga 4 till LU 2003/04 arbetskraftsutbud och migrationens betydelse där kvinnornas arbetsmarknadssituation i allmänhet är betydligt svagare. I länder där arbetskraftsinvandring är vanligt, är sysselsätt- ningsgraden bland invandrade män högre än bland infödda. I länder där flykinginvandringen dominerar är sysselsättningsgraden bland invandrade betydligt lägre i jämförelse med födda i landet. Migrationen mellan EU:s medlemländer har varit låg trots att arbetskraften har möjlighet att fritt röra sig mellan medlems- länder. I de fall arbetskraften flyttar till annat EU-land är historiska och språkliga band mellan länderna tydliga. Utvidgningen av EU innebär att flera nya länder får tillgång till den gemensamma arbets- marknaden, vilket kan komma att förändra migrationsströmmarna (se vidare i kapitel 5). 3Etablering på svensk arbetsmarknad I diskussionen om invandrares situation på den svenska arbets- marknaden kommer ofta statistik över arbetslöshet och syssel- sättning upp. Statistiken är viktig för att få en bild av utvecklingen och för att tydliggöra skillnader i anknytning till arbetsmarknaden mellan födda i och födda i andra länder. Skillnaderna mellan svenskfödda och utlandsfödda är viktiga att se för att åtgärder för att avhjälpa dem ska kunna vidtas. I detta sammanhang är också skillnaderna mellan olika invandrargrupper påtagliga. Generellt sett är anknytningen till arbetsmarknaden för invandrare från länder utanför betydligt sämre i jämförelse med invandrare från andra europeiska länder samt i jämförelse med födda i . För att komplettera bilden över invandrares arbetsmarknads- situation tas också invandrares utbildningsnivå upp i detta kapitel. Vidare inverkar förankringen på arbetsmarknaden, dvs. vilken form av anställning en arbetstagare har, på möjligheterna att varaktigt etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. 1990-talets lågkonjunktur slog hårt mot sysselsättningen i hela befolkningen, men invandrare födda utanför drabbades särskilt hårt. Låg sysselsättningsgrad och hög arbetslöshet bland utomnordiska invandrare förklaras till viss del av den allmänna nedgången i ekonomin. En annan förklaring är att det var ett stort inflöde av invandrare födda utanför . Antalet utomnordiskt födda i förvärvsaktiv ålder ökade från 335 000 till 400 000 individer –1993, vilket motsvarar en ökning med knappt 20 procent1. 1 Hjerm, M [2002a]. Etablering på svensk arbetsmarknad Bilaga 4 till LU 2003/04 Invandrare har haft svårare att komma in på den svenska arbetsmarknaden och dessutom svårare att hålla sig kvar på arbetsmarknaden i jämförelse med inrikes födda. Lågkonjunkturen bidrog också till att en stor del av invandrarna lämnade arbets- kraften.2 I det följande presenteras statistik över sysselsättning och arbets- löshet bland invandrare fördelat på olika födelseregioner samt för födda i . Här har en ganska enkel uppdelning av ursprungs- regioner gjorts, för att bilden ska bli så överskådlig som möjligt. Vistelsetidens betydelse för anknytningen till arbetsmarknaden tas också upp. Sysselsättningen varierar mellan invandrargrupper När statistiken över sysselsättning bland utlandsfödda studeras utifrån födelseland eller ursprungsregion finns stora skillnader. Jämförelse utifrån enbart ursprung kan vara missvisande eftersom ursprungsland ofta sammanfaller med vistelsetiden i . Efter- som nyanlända invandrare oftast behöver i landet innan de kan etablera sig på arbetsmarknaden, har vistelsetiden stor betydelse för sysselsättningen. För att undvika att statistiken miss- tolkas bör statistik över födelseland och vistelsetid kombineras. När det gäller arbetsmarknadsstatistik används ofta arbetskraftsundersökningar. Eftersom denna statistik är en urvalsundersökning kan de olika delgrupperna bli så små att statistiken inte blir tillförlitlig. har en databas, , men i denna finns endast statistik för perioden – 2001. Det finns ingen bra statistikkälla för redovisning av sysselsättningen utifrån ursprung och vistelsetid sett över en längre tidsperiod. Här redovisas därför material från de två olika källorna. Som framgår av diagram 3.1 ligger sysselsättningsgraden på olika nivå beroende på födelseregion. Lågkonjunkturen har påverkat sysselsättningen olika mycket för utlandsfödda från olika regioner. Sysselsättningen bland invandrare födda i annat 2 Se t.ex. Hjerm, M. [2002a]. Bilaga 4 till LU 2003/04 Etablering på svensk arbetsmarknad nordiskt land eller annat EU-land har förändrats jämförelsevis lite . Sysselsättningsgraden har varierat mellan till och ligger närmast nivån för födda i . Sysselsättningsgraden bland dem som är födda i och var endast och sysselsättningsgraden var 2002 alltjämt låg, . Sysselsättningsgrad efter födelseregion 1990–2002 Anm.: Avser befolkningen 16–. avser utom , EU 15 avser EU 15 utom , avser utom och EU 15 och avser Nord- och . Källa: [2003e], egen bearbetning. Sysselsättningsgraden var ungefär lika hög bland kvinnor som bland män födda i eller i annat nordiskt land 2002. Bland invandrare födda i , inom och utom EU 15, samt i och var skillnaderna i sysselsättningsgrad mellan könen betydligt större. Skillnaden i sysselsättningsgrad mellan kvinnor och män från dessa regioner var 2002 (se diagram 3.2). Etablering på svensk arbetsmarknad Bilaga 4 till LU 2003/04 Sysselsättningsgrad fördelat på födelseregion och kön Anm.: Avser befolkningen 16–. avser utom , EU 15 avser EU 15 utom , avser utom och EU 15 och avser Nord- och . Totalt avser hela befolkningen i . Källa: [2003e], egen bearbetning. Utifrån statistikdatabas kan konstateras att sysselsättningen 2001 var högre för dem som har varit i i jämförelse med dem som har varit i landet . Syssel- sättningen är lägre för alla utlandsfödda i jämförelse med födda i oavsett hur lång vistelsetiden är. Män födda i , EU/ESS, eller har mellan 5 och 10 procentenheters lägre sysselsättningsgrad än svenskfödda män. Den lägsta sysselsättningsgraden bland utlands- födda män finns bland dem som är födda i och som har vistats i än . var sysselsatta i denna grupp, vilket kan jämföras med för män födda i . (Se diagram 3.3) Bilaga 4 till LU 2003/04 Etablering på svensk arbetsmarknad Andel sysselsatta män i befolkningen efter Anm.: avser utom , EU/EES avser EU/EES utom , avser utom och EU/EES. Källa: [2004a]. Kvinnor har generellt sett lägre sysselsättningsgrad än män för såväl svenskfödda som utlandsfödda. Det finns emellertid undan- tag. Kvinnor födda i annat nordiskt land har högre sysselsättnings- grad än män från . Kvinnor från något afrikanskt land och som varit i har högre sysselsättningsgrad än afrikanska män med motsvarande vistelsetid. Liksom för männen, ökar sysselsättningsgraden bland kvinnor med vistelsetiden. För både kvinnor och män gäller att invandrare från länder i i har en mycket låg sysselsättnings- grad. Sysselsättningsgraden bland dem som är födda i förbättras kraftigt med vistelsetidens längd, vilket innebär att de stora skillnaderna mellan regionerna som råder initialt jämnas ut i . (Se diagram 3.4) Etablering på svensk arbetsmarknad Bilaga 4 till LU 2003/04 Andel sysselsatta kvinnor i befolkningen efter Anm.: avser utom , EU/EES avser EU/EES utom , avser utom och EU/EES. Källa: [2004a]. Arbetslösheten ligger på olika nivåer När arbetskraften delas upp utifrån födelseregion framkommer att arbetslösheten har utvecklats olika för olika grupper (se diagram 3.5). Arbetslösheten 1990 låg mellan för alla grupper, med undantag för dem som var födda i som hade en arbetslöshet på . Skillnaderna i arbetslöshetsnivå var större 2002 och varierade mellan för födda i och för födda i . Utvecklingsmönstren –2002 ser olika ut för olika grupper. Födda i , och har drabbats särskilt hårt av lågkonjunkturen . Ökad arbetslöshet bland födda i , kan till stor del förklaras av de stora invandringsströmmarna från . Bilaga 4 till LU 2003/04 Etablering på svensk arbetsmarknad Arbetslöshet efter födelseregion 1990–2002 Anm.: Avser arbetskraften 16–. avser utom , EU 15 avser EU 15 utom , avser utom och EU 15 och avser Nord- och .