sou · GSB355 · 2005-01-01 00:00:00 — Som ekonomiska stöd räknas statliga och andra bidrag, t.ex. de olika regionalpolitiska stöden. kan enskilda som driver näringsverksamhet under egen firma få syssel- sättningsbidrag enligt förordningen (1998:966) om sysselsättningsbi- drag, regionalt utvecklingsbidrag enligt förordningen (2000:279) om regionalt utvecklingsbidrag och landsbygdsstöd enligt förordningen (2000:283) om landsbygdsstöd. Ett annat exempel på ekonomiskt stöd till enskilda är Trygghetsfondens starta-eget-bidrag. Uppräkningen är inte uttömmande. Andra befintliga eller kommande statliga stöd eller andra bidragsformer omfattas också. Diskriminering som kan förekomma när det gäller andra finansierings- former för start eller bedrivande av näringsverksamhet omfattas inte av diskrimineringsförbudet enligt denna bestämmelse. Detta gäller exem- pelvis de arbetsmarknadspolitiska insatserna stöd till start av närings- verksamhet (starta-eget-bidrag) enligt förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program och särskilt stöd vid start av närings- verksamhet enligt förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med arbetshandikapp. Diskriminering som rör hantering av dessa arbetsmarknadspolitiska insatser faller under diskrimineringsför- budet i 5 §. Frågor som rör banklån, lån som administreras av det statliga företaget eller lån hos andra långivare omfattas av diskrimineringsförbudet i 9 §. Diskrimineringsförbudet gäller vidare tillstånd, registrering eller liknande som behövs eller kan ha betydelse för att en enskild person skall kunna starta eller bedriva näringsverksamhet. Den sorts tillstånd som avses är t.ex. trafiktillstånd enligt yrkestrafiklagen (1998:490), tillstånd för till- fällig försäljning enligt lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning och serveringstillstånd enligt alkohollagen (1994:1738). Uppräkningen är inte uttömmande. Registrering tar sikte på möjligheten att registrera 177 Jfr prop. 2002/03:65 s. 120 f. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG enskild firma (enskild näringsverksamhet), handelsbolag, kommandit- bolag eller aktiebolag hos (). Uttrycket liknande som kan ha betydelse för att en enskild person skall kunna starta eller bedriva näringsverksamhet är avsett att fånga upp andra frågor som typiskt sett är av vikt för den som startar eller bedriver näringsverksamhet. Ett exempel är F-skattsedel som utfärdas, och återkallas i förekommande fall, av skattemyndigheten. Diskrimineringsförbudet omfattar beslutsfattande, all formell och in- formell handläggning av ärenden – inklusive underlåtenhet att agera eller omotiverat förhalande av beslut eller åtgärder – och trakasserande bemötanden. Arbetslöshetsersättning till företagare enligt lagen (1997:238) om ar- betslöshetsförsäkring och företagares sjuk- och föräldrapenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring omfattas av diskrimineringsför- budet i 12 § respektive 11 §.178 Med det EG-rättsliga begreppet egenföretagare kan avses en person som bedriver avlönad/betald ekonomisk verksamhet enskilt eller genom en juridisk person och som intar en oberoende ställning. I svensk rätt finns ingen given, av alla omfattad definition av begrep- pet egenföretagare. Det har som framgått i olika sammanhang diskuterats hur egen- företagarbegreppet skall inordnas i det svenska systemet. Enligt kommissionens rapport of labour and future of labour law in Europe gör man i vissa länder såsom t.ex. och ingen skillnad mellan en self-employed worker och en capitalist entrepreneur.179 I det s.k. IT-rättsliga Observa- rapporter används termerna egenanställda eller självanställda. Man har där bl.a. pekat på svårigheten att fånga in begreppet efter- som det kan vara fråga om både ett arbetsavtal och en företagsform och om en kategori som är en slags hybrid mellan uppdragsavtalet och företagsformen.180 Vi konstaterar att egenföretagarbegreppet inte används i någon självständig mening i . Det är därför svårt att passa in be- greppet egenföretagare i det svenska systemet och att skilja egen- 2002/03:65 s. 205 f. 179Jfr European Commission, Transformation of labour and future of labour law in Europe, 1999, s. 4. 180Jfr det IT-rättsliga Observatoriets rapporter 7/98, 11/99 och 31/2001. Se även Ds 2003:27 Företags- och anställningsformer i förändring. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG företagare från andra kategorier arbetspresterande såsom arbets- tagare, uppdragstagare och jämställda uppdragstagare.181 För att uppfylla likabehandlingsdirektivets krav på skydd mot diskriminering av egenföretagare är det emellertid inte nödvändigt att exakt definiera och placera in egenföretagare i det svenska systemet. Likabehandlingsdirektivet kan i denna del i stället genom- föras genom en förbudsregel som rör möjligheten att starta eller bedriva näringsverksamhet. Så är motsvarande förbud utformat när det gäller diskriminering som har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning samt funk- tionshinder lag om förbud mot diskriminering. Förbudet i likabehandlingsdirektivet tar sikte på villkor för till- träde till verksamhet som egenföretagare. Uttrycket ger närmast vid handen att diskrimineringsförbudet tar sikte på – endast – möjlig- heten att starta näringsverksamhet. En sådan begränsning av diskri- mineringsförbudet finns det dock inte skäl att göra; även möjligheten att bedriva näringsverksamhet bör anses omfattas av direktivet. En jämförelse kan göras med det ovan nämnda direktivet 86/613/EEG av om tillämpningen av princi- pen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse m.m. Av artikel 4 i det direktivet framgår att medlemsstaterna vad be- träffar egenföretagare skall vidta nödvändiga åtgärder för att alla bestämmelser som strider mot likabehandlingsprincipen skall elimi- neras, speciellt för upprättande, utrustning eller utökning av affärs- verksamhet eller igångsättning eller utökning av någon annan form av självständig verksamhet, inklusive ekonomiska resurser. I kom- missionens motivering till artikeln anges att den handlar om lika- behandling vad gäller villkoren för tillträde till verksamhet som egen- företagare, att start av sådan verksamhet förutsätter vissa ekono- miska medel vilket ofta förutsätter att man kan låna pengar och att artikelns syfte är att undanröja diskriminering som direkt eller in- direkt förhindrar en person att erhålla ett lån som behövs för verk- samheten.182 181Jfr även företagarbegreppet enligt 34 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. 182Jfr COM (84) 57 final/2, Proposal for a Council Directive on the application of the principle of equal treatment as between men and women engaged in an activity, including agriculture, in a self-employed capacity, and on the protection of self-employed women during pregnancy and motherhood, s. 4. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG Det kan även nämnas att när det i artikel 43 (tidigare artikel 52) i EG-fördraget talas om etableringsfrihet för egenföretagare så handlar det om rätten att starta och utöva verksamhet (kurs. Det saknas bestämmelser i svensk rätt som har till ändamål att skydda den som vill starta eller bedriva näringsverksamhet från könsdiskriminering. För diskrimineringsgrunderna etnisk tillhörig- het, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och funk- tionshinder finns däremot numera lag om förbud mot diskriminering uttryckliga diskrimineringsförbud som tar sikte på –ekonomiskt stöd, tillstånd, registrering eller liknande som be- hövs eller kan ha betydelse för att en enskild person skall kunna starta eller bedriva näringsverksamhet (6 §), –finansiering för start eller bedrivande av näringsverksamhet i form av arbetsmarknadspolitiska insatser (5 §), och –yrkesmässigt tillhandahållande av tjänster i form av banklån, lån som administreras av eller lån hos andra långivare (9 §). För att genomföra likabehandlingsdirektivet i svensk rätt och för att skapa ett likadant skydd oavsett diskrimineringsgrund bör mot- svarande skydd införas även för diskrimineringsgrunden kön. Vi föreslår därmed att direktivets skydd för egenföretagare genom- förs genom diskrimineringsförbud som gäller i fråga om ekono- miskt stöd, tillstånd, registrering eller liknande som behövs eller kan ha betydelse för att en person skall kunna starta eller bedriva näringsverksamhet. Det befintliga förbudet i 6 § lag som gäller start och bedrivande av näringsverksamhet bör alltså ändras så att det omfattar också diskrimineringsgrunden kön. Likabehandlingsdirektivets diskrimineringsförbud i fråga om egen- företagare kan omfatta även sådant som möjligheten att ta del av ekonomiskt stöd inom ramen för den arbetsmarknadspolitiska verk- samheten eller att låna pengar t.ex. i en bank. Det uttryckliga diskri- mineringsförbudet i fråga om start eller bedrivande av näringsverk- samhet bör därför kompletteras av diskrimineringsförbud som gäller –insatser inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten och –yrkesmässigt tillhandahållande av tjänster. 183 Jfr även mål 197/84 P. Steinhauser mot Ville de , 1985, s. 1819 (Celex 61984J0197), svensk specialutgåva VIII, s. 235. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG lag behandlas inte dessa aspekter av egenföretagarskyddet som en del av diskrimineringsförbudet som gäller näringsverksam- het (jfr lagens 6 §). Samma lagtekniska lösning bör gälla för dis- krimineringsgrunden kön. Innebörden av diskrimineringsförbuden för kön skall vara den- samma som för de andra diskrimineringsgrunderna enligt lag om förbud mot diskriminering. Villkor för tillträde till yrkesutövning Vårt förslag: Likabehandlingsdirektivets skydd mot könsdiskri- minering i fråga om villkor för tillträde till yrkesutövning genom- förs genom att 7 § lagen (2003:307) om förbud mot diskrimine- ring ändras på så sätt att diskrimineringsgrunden kön läggs till i förbudet som gäller i fråga om behörighet, legitimation, auktori- sation, registrering, godkännande eller liknande som behövs eller kan ha betydelse för att en enskild person skall kunna utöva ett visst yrke. Enligt artikel 3.1 a likabehandlingsdirektivet är diskriminering för- bjuden i fråga om villkor för tillträde till yrkesutövning. Förbudet infördes när direktivet omarbetades . Vad som närmare avses med villkor för tillträde till yrkesutöv- ning definieras inte i likabehandlingsdirektivet. Inte heller i kom- missionens motivering till förslaget till ändringar i direktivet ges någon närmare ledning för vad som menas. konventionen (nr 111) angående diskriminering i fråga om anställ- ning och yrkesutövning En jämförelse kan göras med artikel 1.3 i Internationella arbetsor- ganisationens () konvention (nr 111) angående diskriminering i fråga om anställning och yrkesutövning . I konventionen förstås med uttrycken anställning och yrkesutövning tillträde till yrkesutbildning, till anställning och till skilda yrken ävensom anställningsvillkor (kurs. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG Lagen om förbud mot diskriminering För att genomföra artikel 13-direktivens förbud mot diskriminering i fråga om villkor för tillträde till yrkesutövning har förbud mot diskriminering vid yrkesutövning införts i 7 § lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering. Enligt bestämmelsen är diskriminering som har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan tros- uppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder förbjuden i fråga om behörighet, legitimation, auktorisation, registrering, godkännan- de eller liknande som behövs eller kan ha betydelse för att en enskild person skall kunna utöva ett visst yrke. I propositionen anförs bl.a. följande. Diskrimineringsförbudet gäller till förmån för enskilda personer, inte för juridiska personer. Om yrkesverksamheten bedrivs av t.ex. ett bolag och diskriminering drabbar den juridiska personen gäller alltså inte förbudet till skydd för bolaget som sådant. Bestämmelsen anger att diskrimineringsförbudet gäller i fråga om be- hörighet, legitimation, auktorisation, registrering, godkännande eller liknande som behövs eller kan ha betydelse för att en enskild person skall kunna utöva ett visst yrke. I fråga om behörighet och legitimation avses sådant som behörighet och legitimation för apotekare, arbetsterapeut, barnmorska, kiropraktor, logoped, läkare, naprapat, optiker, psykolog, psykoterapeut, receptarie, röntgensjuksköterska, sjukgymnast, sjukhusfysiker, sjuksköterska, tand- hygienist och tandläkare enligt 3 kap. lagen (1998:531) om yrkesutöv- ning på hälso- och sjukvårdens område. Endast den som har legiti- mation för yrket eller som särskilt förordnats att utöva det är behörig att utöva yrket. Frågor om meddelande av legitimation och av särskilt förordnande att utöva yrke prövas i dessa fall av . Vidare omfattas sådant som behörighet och legitimation för att få utöva veterinäryrket enligt lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket. Legitimation meddelas av . Ett annat exempel är elinstallationsarbete, som får utföras endast av el- installatör eller av yrkesman under överinseende av elinstallatör hos vilken yrkesmannen är anställd eller som är anställd i samma företag som yrkesmannen. prövar frågor om meddelande av behörighet att utföra elinstallationsarbete med stöd av elinstallatörs- förordningen (1990:806). När det gäller frågor om auktorisation, registrering och godkännande gäller diskrimineringsförbudet sådant som godkännande och auktori- sation av revisorer enligt revisorslagen (2001:883), Kammarkollegiets handhavande av auktorisation av tolkar och översättare enligt förord- ningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare, frågor Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG som gäller registrering av försäkringsmäklare hos enligt lagen (1989:508) om försäkringsmäklare och godkännande som trafikskolechef, utbildningsledare eller trafiklärare hos trafikskolor enligt lagen (1998:493) om trafikskolor. De nu angivna exemplen anger inte uttömmande vilka fall av behörig- het, legitimation, auktorisation, registrering, godkännande eller liknande som omfattas av diskrimineringsförbudet. Diskrimineringsförbudet omfattar beslutsfattande, all formell och in- formell handläggning av ärenden – inklusive underlåtenhet att agera eller omotiverat förhalande av beslut eller åtgärder – och trakasserande bemötanden.184 Likabehandlingsdirektivets diskrimineringsförbud i fråga om villkor för tillträde till yrkesutövning tar enligt vår mening sikte på att skydda den som påbörjar eller utövar verksamhet inom ett visst yrke. De kriterier eller krav som uppställs för att kunna påbörja eller utöva verksamhet inom ett visst yrke får inte missgynna någon på grund av kön. Vid sidan av den allmänna objektivitetsprincipen i 1 kap. 9 § re- geringsformen (RF) finns i svensk rätt inget skydd mot könsdiskri- minering i fråga om yrkesutövning i den mening som här avses. Ett uttryckligt diskrimineringsförbud vid yrkesutövning finns däremot numera för diskrimineringsgrunderna etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och funktionshinder lag om förbud mot diskriminering. För att genomföra likabehandlingsdirektivet i svensk rätt och för att skapa ett likadant skydd oavsett diskrimineringsgrund bör motsvarande skydd införas även för diskrimineringsgrunden kön. Skyddet bör utformas på samma sätt som lag. Diskriminering som har samband med kön skall därmed vara förbjuden i fråga om behörighet, legiti- mation, auktorisation, registrering, godkännande eller liknande som behövs eller kan ha betydelse för att en enskild person skall kunna utöva ett visst yrke. Innebörden av diskrimineringsförbudet skall vara densamma som för de andra diskrimineringsgrunderna enligt lag om för- bud mot diskriminering. 184 Jfr prop. 2002/03:65 s. 207. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG Vårt förslag: Likabehandlingsdirektivets skydd mot könsdiskrimi- nering i fråga om tillträde till yrkesvägledning genomförs genom att 1.17 § jämställdhetslagen (1991:433) ändras på så sätt att diskri- mineringsförbuden gäller även när en arbetsgivare beslutar om eller vidtar annan åtgärd som rör yrkesvägledning, 2.lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering ändras på så sätt att diskrimineringsgrunden kön läggs till i förbuden som gäller i fråga om –insatser inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten (5 §), och –yrkesmässigt tillhandahållande av tjänster (9 §), och 3.9 § lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i hög- skolan ändras på så sätt att diskrimineringsförbuden gäller även när en högskola beslutar om eller vidtar annan åtgärd som rör yrkesvägledning. Enligt artikel 3.1 b likabehandlingsdirektivet är diskriminering för- bjuden i fråga om tillträde till alla typer och alla nivåer av yrkes- vägledning. Artikeln ersätter artikel 4 direktiv. Vad som närmare avses med tillträde till yrkesvägledning defi- nieras eller kommenteras inte i likabehandlingsdirektivet eller i kommissionens motivering till förslaget till direktiv eller förslaget till ändringar i direktivet. Jämställdhetslagen (1991:433) innehåller inget förbud som uttryck- ligen tar sikte på diskriminering i fråga om yrkesvägledning. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG För att genomföra artikel 13-direktivens förbud mot diskrimine- ring i fråga om tillträde till yrkesvägledning har förbud mot diskri- minering när arbetsgivaren beslutar om eller vidtar annan åtgärd som rör yrkesvägledning införts lagar. I propositionen anförs bl.a. följande. Med yrkesvägledning avses information och stöd inför val av utbildning och arbete. lagar saknas ett uttryckligt skydd för diskriminering i fråga om yrkesvägledning, även om förbudet mot diskriminerande arbetsled- ning i vissa fall bör kunna åberopas. När det gäller yrkesvägledning i anställningsförhållanden bör därför ett uttryckligt förbud införas i lagarna. Enligt direktiven skall förbudet mot diskriminering vid yrkesvägledning gälla i fråga om tillträde till yrkesvägledningen. Detta kan läsas som att skyddet skulle omfatta endast rätten att påbörja yrkesvägledning. Enligt regeringens mening finns det dock skäl för att skyddet skall omfatta även skedet efter själva uttag- ningen till yrkesvägledning. Det sakliga behovet av ett diskrimine- ringsförbud får antas bestå även efter att någon tagits ut till yrkes- vägledningen. Ett beslut, faktiskt handlande eller underlåtenhet som innebär att den enskilde måste avbryta påbörjad yrkesvägledning bör kunna prövas enligt diskrimineringsförbudet. Regeringen före- slår alltså att skyddet skall gälla när den enskilde söker sig till, påbörjar, deltar i och fullföljer yrkesvägledning. Även hur den som tar del av vägledningen bemöts av arbetsgivaren eller arbetsgivar- representanter omfattas. Trakasserier omfattas alltså av diskrimine- ringsförbudet.185 Lagen om förbud mot diskriminering För att genomföra artikel 13-direktivens förbud mot diskriminering i fråga om tillträde till yrkesvägledning har förbud mot diskrimine- ring inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten införts i 5 § lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering. Enligt bestäm- melsen är diskriminering som har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funk- tionshinder förbjuden i fråga om insatser inom den arbetsmark- nadspolitiska verksamheten. 185 Jfr prop. 2002/03:65 s. 176 f., 220, 225 och 231. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG I propositionen anförs bl.a. följande. Den arbetsmarknadspoli- tiska verksamheten bedrivs i form av bl.a. vägledning. Vägledning innebär att den enskilde får stöd och information för att kunna göra ett övervägt val av arbete och utbildning. Sådan vägledning är närmast att se som en sorts service till arbetssökande från arbets- förmedlingens sida. Den föregås inte av någon anvisning i den me- ning som termen används inom den arbetsmarknadspolitiska verk- samheten; en anvisning till ett arbetsmarknadspolitiskt program innebär att den person som anvisas erbjuds att ta del av program- met. Att en arbetssökande får ta del av vägledning kan ske genom formlösa beslut inom ramen för samtal eller andra icke formalise- rade kontakter med tjänstemännen på arbetsförmedlingen. Vägled- ning kan lämnas även inom ramen för det arbetsmarknadspolitiska programmet förberedande insatser. Med förberedande insatser avses individuellt anpassade arbetsmarknadspolitiska insatser av bl.a. väg- ledande karaktär för den som särskilt behöver förbereda sig för ett annat arbetsmarknadspolitiskt program eller arbete. Aktiviteter inom ramen för vägledning kan vara t.ex. s.k. jobbsökarkurser eller yrkes- valskurser. Diskrimineringsförbudet omfattar sådan behandling som kan ha betydelse för en arbetssökandes eller arbetstagares möjlig- heter att ta del av arbetsmarknadsservicen. Här innefattas obehöriga hänsyn till någon av diskrimineringsgrunderna vid beslutsfattande, all formell och informell handläggning av ärenden – inklusive under- låtenhet att agera eller omotiverat förhalande av beslut eller åtgärder – och trakasserande bemötanden.186 Enligt 9 § lagen om förbud mot diskriminering är diskriminering som har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan tros- uppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder förbjuden bl.a. i fråga om yrkesmässigt tillhandahållande av tjänster. I propositionen anförs bl.a. följande. Med tjänst avses något som någon gör eller utför åt någon annan mot ersättning. Lån och för- säkringar är exempel på tjänster som omfattas av diskriminerings- förbudet. Tjänsten skall tillhandahållas yrkesmässigt. Av detta följer att transaktioner som sker helt privat ligger utanför direktivets till- lämpningsområde. Transaktioner som sker till följd av att en privat- person riktar ett erbjudande till allmänheten, genom t.ex. en tid- ningsannons eller ett anslag på en offentlig anslagstavla, faller alltså utanför bestämmelsens tillämpningsområde. Det avgörande för be- stämmelsens tillämpning i detta avseende är således att tjänsten till- 186 Jfr prop. 2002/03:65 s. 110 f. och s. 205. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG Med tillhandahållande avses köp, byte, upp- låtelse och gåva. Med ett tillhandahållande av tjänster avses således den civilrättsliga transaktionen, dvs. själva överlåtelsen eller upp- låtelsen.187 Enligt 8 § lagen om förbud mot diskriminering är diskriminering som har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan tros- uppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder förbjuden i fråga om medlemskap, medverkan och medlemsförmåner i arbetstagaror- ganisationer, arbetsgivarorganisationer och yrkesorganisationer. Förbudet beträffande medlemsförmåner tar sikte på bl.a. yrkesväg- ledning, karriärvägledning och karriärrådgivning.188 Lagen om likabehandling av studenter i högskolan m.m. Lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan innehåller inget förbud mot diskriminering i fråga om yrkesvägled- ning. föreslog i betänkandet Ett ut- vidgat skydd mot diskriminering (SOU 2002:43) att det i lagen om likabehandling av studenter i högskolan och i tre nya lagar om för- bud mot diskriminering på grund av etnisk tillhörighet m.m. skulle införas förbud mot diskriminering i fråga om yrkesvägledning inom utbildningsväsendet. Regeringen har i propositionen 2002/03:65 inte föreslagit några sådana förbud. Regeringen anförde i stället att man avsåg att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att föreslå bestämmelser om diskriminering inom utbildningsväsendet även vad gäller diskrimineringsgrunden kön.189 Regeringen lämnade i uppdrag åt den särskilde utredaren förre justitierådet att utreda frågan om diskriminering och annan kränkande behandling inom skolväsendet m.m. (Dir. 2003:114). I den särskilde utredarens upp- drag ingår bl.a. att överväga om åtgärder är nödvändiga eller lämpliga för att genomföra den del av det reviderade likabehandlingsdirek- tivet (2002/73/EG) som gäller bl.a. yrkesvägledning inom utbild- ningsområdet. Den särskilde utredaren har i be- tänkandet Skolans ansvar för kränkningar av elever (2004:50) 2002/03:65 s. 209. 2002/03:65 s. 208. 2002/03:65 s. 76. Likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG