sou · GSB3101d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Myndigheten där skall kontrollera att verksamheten är förenlig med gällande social- och arbetsmarknadslagstiftning i värdlandet samt att kraven beträffande information till medlemmar och andra ersättningsberättigade efterlevs. De nya tillsynsreglerna i tredje stycket är en följd av vad som föreskrivs i artikel 20 i tjänstepensionsdirektivet. De motsvarar föreskrifterna i 19 kap. 3 § första stycket andra meningen FRL. I ett nytt sista stycke har regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer bemyndigats att ge föreskrifter om en understödsförenings skyldighet att lämna upplysningar till . Bestämmelsen motsvarar 19 kap. 3 § andra stycket FRL. Av artikel 21.1 i tjänstepensionsdirektivet framgår att medlems- staternas behöriga myndigheter skall ha ett nära samarbete för att underlätta tillsynen över tjänstepensionsinstitutens verksamhet. I en ny paragraf har tagits in en erinran om skyldighet enligt den artikeln. Paragrafen överensstämmer till sitt innehåll med 19 kap. 1 § andra stycket FRL. Som en följd av de nya rörelseregler som införts för understöds- föreningar som meddelar tjänstepensionsförsäkring har tillsyns- föreskrifterna i förevarande paragraf kompletterats. Sålunda före- skrivs i andra stycket i en ny punkt 3 att skall förelägga en förening att vidta rättelse om placeringsriktlinjerna är tillfredsställande. I ett nytt tredje stycke har inspektionsmyndigheten getts möjlig- heter att kräva en finansiell saneringsplan när myndigheten bedömer att medlemmarnas rättigheter hotas. Den bestämmelsen är avsedd att kompletteras med föreskrifter meddelade med stöd av det nya sista stycket i paragrafen. Enligt det nya fjärde stycket skall inspektionen, när reglerna om kapitalbas inte efterlevs, ingripa med föreläggande om upprättande av en plan för återställande av en tillfredsställande finansiell ställ- ning m.m. som skall ges in för godkännande. Det nya femte stycket syftar till att tillgodose artikel 20.9 i tjänstepensionsdirektivet om hemlandsmyndighetens åtgärder för att förhindra ett institut från att i ett annat EES-land överträda gällande social- och arbetsmarknadslagstiftning. I paragrafens sjätte och sjunde stycken har tagits in regler om möjligheter att begränsa eller förbjuda en understödsförening att fritt förfoga över sina tillgångar och om inspektionsmyndighetens rätt att besluta om hur verksamheten därefter skall bedrivas. De bestämmelserna är föranledda av artikel 14.2 och 14.3 i tjänstepensionsdirektivet. Samtliga paragrafens nya bestämmelser har utformats i nära överensstämmelse med motsvarande regler i 19 kap. 11 § FRL. Paragrafen är ny. Enligt första stycket skall anmäla beslut om begränsning i en understödsförenings förfoganderätt eller förbud för föreningen att förfoga över sina tillgångar till tillsynsmyndig- heterna i de EES-länder där föreningen driver verksamhet eller har tillgångar. I andra stycket föreskrivs att inspektionen i samband med en anmälan enligt första stycket får begära att värdlandsmyndigheten vidtar motsvarande åtgärder. Paragrafen är föranledd av de föreslagna bestämmelserna om en understödsförenings gränsöverskridande verksamhet. Den mot- svarar 19 kap. 11 a § FRL. Paragrafens första stycke har ändrats till följd av de nya bestäm- melserna om understödsföreningars gränsöverskridande verksam- het. beslut därom får i enlighet med före- skrifterna i 19 kap. 13 § andra stycket FRL överklagas till kammar- rätten. Om motiven härtill, se prop. 1997/98:186 s. 80 f. och 90. Genom ett nytt tredje stycke får möjlighet att bestämma att ett beslut om föreläggande eller om verksamhetens drivande enligt 71 § sjunde stycket skall gälla . Stycket svarar mot 19 kap. 13 § fjärde stycket FRL. I första punkten anges att de nya bestämmelserna i , liksom de i FRL, skall träda i kraft . Genom föreskriften i andra punkten har understödsföreningar som vid ikraftträdandet inte uppfyller de nya kapitalkraven enligt bestämmelserna i 25 och 26 d §§ getts visst anstånd med att tillämpa de bestämmelserna. En möjlighet att skjuta fram tillämp- ningen av regler om tillräcklig kapitalbas lämnas i artikel 22.3 i tjänstepensionsdirektivet. Innan kapitalkraven är uppfyllda får gränsöverskridande verksamhet inte bedrivas. 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares verksamhet i 1 kap. Tillämpningsområde och vissa grundläggande bestämmelser Av tillägget i första stycket framgår att lagens tillämpningsområde har vidgats till att omfatta också utländska tjänstepensionsinstitut. Vad som avses med ett sådant institut framgår av den nya punkten 3 i 5 § första stycket. Paragrafen har kompletterats till följd av att lagen i fortsättningen skall gälla inte bara utländska försäkringsgivare utan också vissa andra utländska institut som tryggar utfästelse om pension i . I paragrafens första stycke har införts en definition av begreppet utländskt tjänstepensionsinstitut, varvid en hänvisning gjorts till tjänstepensionsdirektivet. Alla tjänstepensionsinstitut enligt direk- tivet omfattas dock inte av definitionen här. Den rymmer endast institut hemmahörande inom EES som inte är försäkringsgivare i denna lags mening. Sådana företag som omfattas av EG:s försäk- ringsdirektiv betecknas i stället EES-försäkringsgivare. Till följd av att lagens tillämpningsområde vidgats har vidare begreppen hem- land och behörig myndighet kompletterats. I andra stycket anges att bestämmelserna i de nya 3 a och 3 b kap. skall tillämpas på de utländska tjänstepensionsinstituten. Däri fast- slås också att 10 kap. skall gälla de instituten. Paragrafen har genom ett nytt andra stycke anpassats så att den skall omfatta också den gränsöverskridande verksamhet som bedrivs av ett utländskt tjänstepensionsinstitut. Ett sådant institut bedriver i lagens mening gränsöverskridande verksamhet när det från ett utländskt driftställe, utan förmedling av generalagent, filial eller dotterbolag i , ingår avtal om tjänstepension som skall fullgöras här. Fullgörande av avtalet anses ske i om det etableringsställe som tjänstepensionerna har samband med är beläget här. 2 kap. Rätt att driva verksamhet i I ett nytt andra stycke har införts nya bestämmelser om när verk- samhet avseende tjänstepensionsförsäkringar får inledas i . Därvid skall gälla att verksamheten får påbörjas först när den utländska försäkringsgivaren via den behöriga myndigheten i hem- landet mottagit en underrättelse från om vissa svenska bestämmelser, se förslaget till ny lydelse av 3 kap. 2 §. Den yttersta tidsfristen är dock från det att inspektionen från den behöriga myndigheten utomlands tagit emot en under- rättelse med sådant innehåll som anges i 2 eller 3 §. Det nya stycket är en följd av artikel 20.5 och 20.6 i tjänste- pensionsdirektivet. I ett nytt andra stycke har beträffande tjänstepensionsförsäkring tillagts ytterligare krav på innehållet i den underrättelse om sekundäretablering som skall erhålla från den behöriga myndigheten i hemlandet. Tilläggen, som motsvarar vad som föreslagits i 2 a kap. 1 § FRL, är föranledda av artikel 20.2 och 20.3 i tjänstepensionsdirektivet. I paragrafens sista stycke anges när en ändring som innebär inledande av verksamhet avseende tjänstepensionsförsäkring får börja tillämpas. En hänvisning har därvid gjorts till bestämmelserna i 1 § andra stycket. En motsvarande föreskrift har tagits in i 2 a kap. 3 § FRL. Sista stycket har ändrats också till följd av den tillkommande uppgiftsskyldigheten i det nya andra stycket. Tilläggen i paragrafens andra och sista stycke överensstämmer med föreslagna ändringar i 2 §. Den tillkommande uppgiftsskyldigheten svarar mot de nya kraven i 2 a kap. 4 § FRL och 14 a § UFL, medan tillägget beträffande ändrade förhållanden motsvarar de nya reg- lerna i 2 a kap. 6 § FRL och 14 c § UFL. Genom ett nytt tredje stycke har tillgodosetts kraven i artikel 20.5 och 20.8 om att tillsynsmyndigheten i värdlandet skall tillställa den behöriga myndigheten i hemlandet behövliga uppgifter om relevant lagstiftning på tjänstepensionsområdet - i direktivet angett som arbetsmarknads- och sociallagstiftning - och om tillämpliga regler om information samt uppgifter om väsentliga ändringar av sådana bestämmelser. Av punkten 37 i direktivets preambel framgår att uppgiftsskyldigheten avser bl.a. regler avseende utbetalning av pensionsförmåner och villkoren för överföring av pensions- rättigheter. möjligheter till ingripande enligt paragrafen har inskränkts beträffande en utländsk försäkringsgivares verksam- het avseende tjänstepensionsförsäkring. När en försäkringsgivare i sådan verksamhet överträder värdlandets arbetsmarknads- och sociallagstiftning och dess regler om information skall enligt tjänstepensionsdirektivets artikel 20.9 hemlandsmyndigheten omgående underrättas. Den myndigheten har därefter att i sam- ordning med värdlandsmyndigheten vidta erforderliga åtgärder. Om försäkringsgivaren trots hemlandsmyndighetens åtgärder inte vidtar rättelse får värdlandsmyndigheten enligt artikel 20.10 i direktivet vidta lämpliga åtgärder. måste dock den behöriga myndigheten i hemlandet informeras. Paragrafen har genom ett nytt andra stycke och genom tillägg i det nya fjärde stycket ändrats för att tillgodose den ingripandeordning som före- skrivs i tjänstepensionsdirektivet. 3 a kap. Rätt att driva verksamhet i m.m. I en inledande paragraf i ett nytt kapitel har slagits fast att ett utländskt tjänstepensionsinstitut, som i sitt hemland har tillstånd att bedriva tjänstepensionsverksamhet eller är registrerat för sådan verksamhet, efter ett närmare angivet underrättelseförfarande, får bedriva gränsöverskridande verksamhet i . Vad som avses med ett sådant instituts gränsöverskridande verksamhet anges i förslaget till ny lydelse av 1 kap. 13 §. Bestämmelserna om förfarande och tidsfrister motsvarar dem som gäller för utländska försäkringsgivares tjänstepensions- verksamhet i i det nya andra stycket av 2 kap. 1 §. I en ny paragraf har införts regler om det underrättelseförfarande som skall gälla när ett utländskt tjänstepensionsinstitut avser att bedriva gränsöverskridande verksamhet i eller ändra påbörjad sådan verksamhet. Bestämmelserna motsvarar dem som enligt förslaget skall gälla för utländska försäkringsgivares tjänste- pensionsverksamhet här enligt 2 kap. 2 § andra stycket och sista stycket. Genom paragrafen uppställs krav på information till dem som omfattas eller erbjuds att omfattas av ett utländskt tjänste- pensionsinstituts tryggande av pension. Bestämmelserna är avsedda att tillgodose artiklarna 20.7 och 11 i tjänstepensionsdirektivet. De föreslagna reglerna går dock något längre genom att kretsen av informationsberättigade är vidare än i direktivet. Artikel 11, som anger informationens innehåll, behandlas i avsnitt 6.9 och i kommentaren till 1 kap. 1 a § FRL. Tillsyn över utländska tjänstepensionsinstitut I enlighet med tjänstepensionsdirektivets bestämmelser slås i första stycket fast principen om hemlandstillsyn. Sålunda är det tillsyns- myndigheten i tjänstepensionsinstitutets hemland som har ansvaret för den finansiella tillsynen över institutets verksamhet i . Till den tillsynen, som omfattar institutets hela verksamhet, hör kontroll av solvens, skapandet av tekniska avsättningar och de till- gångar som skall täcka dessa, allt enligt hemlandets regler. Det ankommer vidare på hemlandsmyndigheten att granska att institu- tet har en ändamålsenlig organisation och erforderliga regler för intern kontroll. I andra stycket anges ansvarsområde. I inspektionens uppgifter ingår främst att kontrollera tjänste- pensionsinstitutets information i samt dess efterlevnad av andra svenska bestämmelser rörande tjänstepensioner. Paragrafen svarar mot 3 kap. 1 §. I paragrafens första stycke fastslås att det ankommer på Finans- inspektionen att i samarbete med tillsynsmyndigheten i det utländska tjänstepensionsinstitutets hemland övervaka att institu- tets verksamhet i är förenlig med denna lag och andra före- skrifter för verksamheten här i landet. Även om hemlandsmyndigheten har huvudansvaret för tillsynen har en viss tillsynsroll. En effektiv hemlands- tillsyn förutsätter nämligen samarbete och informationsutbyte mellan berörda tillsynsmyndigheter. tillsyn kan framför allt ta sikte på institutens marknadsuppförande. Bestämmelserna i andra stycket avser att säkerställa en effektiv övervakning av verksamheten i . Tredje stycket syftar till att tillgodose kraven i artikel 20.5 och 20.8 om värdlandsmyndighetens uppgiftsskyldighet mot hem- landsmyndigheten. Bestämmelserna motsvarar förslaget till nytt tredje stycke i 3 kap. 2 §. I första stycket av paragrafen anges att har rätt att få del av sådana uppgifter om det utländska tjänstepensions- institutet och dess verksamhet i som inspektionen behöver för att kunna utföra sina tillsynsuppgifter. Med stöd av bemyndigandet i andra stycket kan myndighet med- dela föreskrifter vari uppgiftsskyldigheten för de utländska tjänste- pensionsinstituten preciseras. Paragrafen motsvarar 3 kap. 3 § första och andra styckena. Genom paragrafens bestämmelser ges möjlig- het att fordra upplysningar från organ som samverkar med ett utländskt tjänstepensionsinstitut. Sådana organ har samma upplys- ningsskyldighet mot inspektionen som tjänstepensionsinstitutet. Paragrafen svarar mot 3 kap. 4 §. I paragrafens första stycke anges i enlighet med artikel 20.9 i tjänste- pensionsdirektivet att skall anmäla ett tjänste- pensionsinstituts överträdelser av tillämpliga bestämmelser till hemlandsmyndigheten. Den myndigheten har därefter att vidta lämpliga åtgärder för att få till stånd rättelse. För det fall att rättelse inte sker får vidta egna åtgärder, dock först efter anmälan till hemlandsmyndigheten. Inspektionen kan därvid förbjuda fortsatt marknadsföring och ingående av nya avtal om tryggande av tjänstepensioner i . Bestämmelserna därom, som upptas i andra stycket, svarar mot artikel 20.10 i tjänstepensionsdirektivet. När det gäller smärre avvikelser från denna lag eller tillämp- ningsföreskrifter torde ett informellt påpekande från Finans- inspektionen vara tillräckligt. Paragrafen svarar mot 3 kap. 6 § första och andra styckena. Genom paragrafen åläggs att i vissa angivna situationer biträda den behöriga myndigheten i ett tjänste- pensionsinstituts hemland. Första stycket gäller det fall att den utländska myndigheten inskränkt ett instituts förfoganderätt över sina tillgångar. Finans- inspektionen skall efter ett sådant beslut på begäran vidta mot- svarande åtgärder i fråga om institutets tillgångar i . Andra stycket anger inspektionens skyldighet att biträda hem- landsmyndigheten vid verkställighet av ett beslut om hur verksam- heten skall bedrivas efter vissa åtgärder. Reglerna saknar mot- svarighet i tjänstepensionsdirektivet men har ändå bedömts nöd- vändiga för att tillgodose de svenska tjänstepensionstagarnas intressen. Paragrafen motsvarar 3 kap. 7 §. Som en följd av att ett utländskt tjänstepensionsinstitut verkar i med stöd av tillstånd eller registrering i hemlandet innebär ett upphörande av ett sådant stöd att verksamhetsrättigheterna i upphör. skall i en sådan situation i samarbete med tillsynsmyndigheten i institutets hemland vidta alla de åtgärder som behövs för att skydda tjänstepensionstagarnas intressen. Det ankommer emellertid på hemlandsmyndigheten att initiera sådana åtgärder. Regler härom upptas i paragrafen. Paragrafens bestämmelser saknar motsvarighet i tjänste- pensionsdirektivet men har ändå ansetts erforderliga till skydd för pensionstagarna i landet. Paragrafen svarar mot 3 kap. 9 §. Paragrafens första stycke har, såvitt avser information vid tjänste- pensionsförsäkring, kompletterats. Vid sådan försäkring skall information ges inte bara om försäkringen utan också om för- säkringsgivaren och dennes verksamhet samt om den pensionsplan eller annan överenskommelse som ligger till grund för för- säkringen. Den information som avses anges i artikel 11 i tjänste- pensionsdirektivet. Den artikeln behandlas i avsnitt 6.9 och i kom- mentaren till 1 kap. 1 a § FRL. Kompletteringen är föranledd av artikel 20.7 i tjänstepensions- direktivet. I paragrafens första stycke, punkten 2, har gjorts ett tillägg som en följd av de nya reglerna i 3 b kap. 6 och 7 §§. Paragrafen har ändrats till följd av de nya reglerna om utländska tjänstepensionsinstitut. Också gentemot sådana institut skall kunna kräva upplysningar och lämna föreläg- ganden om ändring eller upphörande av verksamheten. Paragrafen har kompletterats till följd av de nya reglerna beträf- fande utländska tjänstepensionsinstitut. Paragrafens första stycke har gjorts tillämpligt också på utländska tjänstepensionsinstitut. I första punkten anges att lagändringarna här liksom ändringarna i lagarna för svenska försäkringsgivare skall träda i kraft . Andra punkten innebär att de utländska försäkringsgivare som vid tiden för ikraftträdandet meddelar tjänstepensionsförsäkring i får fortsätta verksamheten här utan att genomgå det nya anmälningsförfarandet beträffande sådan verksamhet. För den utländska försäkringsgivare som efter lagens ikraftträdande avser att inleda tjänstepensionsverksamhet gäller emellertid de nya reglerna. 8.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. I första stycket av en ny paragraf har intagits en upplysning om de särskilda bestämmelser som skall gälla pensionsstiftelser som tryggar utfästelse om pension till minst 100 personer. Samtliga bestämmelser är föranledda av tjänstepensionsdirektivet. De i första stycket angivna bestämmelserna skall på frivillig grund kunna tillämpas också av mindre pensionsstiftelser. Att sådana institut skall ha den möjligheten framgår av artikel 5 i direktivet. Nämnda valmöjlighet kommer till uttryck i andra stycket. Det ankommer på styrelsen att fatta beslut om frivillig tillämpning enligt det stycket. Enligt förslaget till ny lydelse av 31 § skall styrelsen genast efter ett sådant beslut göra en anmälan till . I andra–femte styckena har införts nya placeringsregler för stiftelser som omfattar minst 100 arbetstagare eller efterlevande till arbets- tagare. Reglerna överensstämmer delvis med vad som till följd av tjänstepensionsdirektivet föreslagits för försäkringsbolags och understödsföreningars verksamhet avseende tjänstepensions- försäkring. Liksom försäkringsföretagen skall pensionsstiftelserna tillämpa den s.k. aktsamhetsprincipen vid sin kapitalplacering. Den princi- pen rymmer bl.a. grundsatserna om matchning och diversifiering, vilka slagits fast i 7 kap. 9 a § FRL. En hänvisning dit görs i före- varande paragraf. Aktsamhetsprincipen, som här uttryckts i nära överensstämmelse med formuleringarna i 7 kap. 12 och 13 §§ FRL samt 24 b § UFL, omfattar för stiftelsernas del samtliga tillgångar. De mera preciserade begränsningsreglerna är färre för pensionsstiftelserna än för försäkringsinstituten. För stiftelserna skall enbart gälla direktivets krav på begränsningar i uppdrags- givande företag. De begränsningarna gäller emellertid inte stats- obligationer. Vid användande av s.k. derivatinstrument skall 7 kap. 17 b § FRL tillämpas. Om placeringskraven, se vidare avsnitt 6.12 och kommentaren till 7 kap. 12 § FRL. Det skall i sammanhanget påpekas att en pensionsstiftelse enligt 11 § första stycket inte får ta emot en fordran mot arbetsgivaren, dock att stiftelsen får låna ut medel till arbetsgivaren, om det ställs betryggande säkerhet för lånet eller medger det. Inte heller får en stiftelse som har grundats av ett aktiebolag utan läns- styrelsens godkännande äga aktier i bolaget eller i bolag vilket står i sådant förhållande till detta som avses i 1 kap. 5 § aktiebolagslagen (11 § andra stycket). Enligt förslaget skall tillsynen över efter- levnaden av de nya placeringsreglerna utövas av Finans- inspektionen. Det får förutsättas att samråd mellan inspektionen och kommer att ske så att tillämpningen av 11 § inte kommer i konflikt med bestämmelserna om placering i förevarande paragraf. Som framhållits i avsnitt 6.10 och 6.11 träffas pensionsstiftelser inte av direktivets bestämmelser om tekniska avsättningar och skuldtäckning. I paragrafen, som är ny, uppställs krav på upprättande och inlämnande av placeringsriktlinjer för pensionsstiftelser som tryggar utfästelse om pension till minst 100 personer. Bestäm- melserna överensstämmer i huvudsak med de regler som skall gälla för livförsäkringsbolagens och understödsföreningarnas verksam- het avseende tjänstepensionsförsäkring. Se avsnitt 6.13 och kom- mentaren till 7 kap. § FRL och 24 c § UFL. Placeringsriktlinjerna skall lämnas in till , som enligt förslaget till ändring av 34 § skall utöva tillsyn över de större pensionsstiftelsernas placeringsverksamhet. Tjänstepensionsdirektivets krav beträffande information om placeringsriktlinjer tillgodoses genom den nya 10 d §. I en ny paragraf har angetts att styrelsen skall fastställa placerings- riktlinjer, se till att de följs och fortlöpande pröva om de behöver ändras. Paragrafen svarar mot 8 kap. 8 § FRL och den föreslagna 28 a § UFL. Genom den nya paragrafen, första stycket, införs en informations- skyldighet gentemot de ersättningsberättigade i pensionsstiftelser som tryggar utfästelse om pension till minst 100 personer. Den information som avses är dels uppgifter om stiftelsens verksam- hetsvillkor såsom stadgar och placeringsriktlinjer, dels uppgifter om stiftelsens ekonomiska ställning. Informationsplikten omfattar också uppgifter om pensionsförmånerna och om innehållet i övrigt i de överenskommelser som ligger till grund för tryggandet. Sist- nämnda uppgifter finns i regel i pensionsplaner och ibland i kompletterande individuella utfästelser. Närmare föreskrifter om informationens innehåll får enligt andra stycket meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Bestämmelserna avser att tillgodose tjänstepensionsdirektivets informationskrav i artikel 9.1 c och f samt artikel 11. Innehållet i de artiklarna framgår av avsnitt 6.9 och kommentaren till 1 kap. 1 a § FRL. Av skäl som utvecklats i avsnitt 6.9 är det inte nödvändigt att informationen faktiskt tillhandahålls av stiftelsen. Det kan vara mera ändamålsenligt att den lämnas av arbetsgivaren. I ett nytt sista stycke regleras villkoren för en större pensions- stiftelses möjligheter att ta upp eller ta över penninglån samt upp- ställs beträffande en sådan stiftelse förbud mot ställande av säker- het för tredje man. Lånereglerna överensstämmer nära med mot- svarande bestämmelser för försäkringsbolag, vilkas rörelse omfattar tjänstepensionsförsäkring, och tjänstepensionskassor i 5 kap. 1 § FRL respektive 7 § UFL. Eftersom pensionsstiftelserna inte skall vara underkastade något krav på konsolideringskapital är för dem det enda godtagbara syftet med en upplåning att den skall till- godose tillfälliga likviditetsbehov. Någon möjlighet till undantag från kravet att upplåningen skall vara av ringa betydelse har inte bedömts nödvändig för pensionsstiftelserna. Beträffande förbudet mot ställande av säkerhet för tredje man överensstämmer förslaget med de nya bestämmelserna i 12 kap. 12 § FRL och 26 § UFL. Se vidare kommentarerna till angivna paragrafer i och UFL. Genom paragrafen öppnas möjligheter för pensionsstiftelser, som omfattar minst 100 personer, att från bedriva verksamhet i ett annat land inom EES. Av 9 § följer att verksamheten utomlands endast kan avse tryggande av utfästelse om pension till arbetstagare eller arbetstagares efterlevande. Också andra pensionsstiftelser skall kunna driva gränsöver- skridande verksamhet. En förutsättning härför är att de på frivillig väg tillämpar samtliga särskilda verksamhetsbestämmelser för de större pensionsstiftelserna. Denna förutsättning följer av artikel 5 i tjänstepensionsdirektivet. Det underrättelse- och meddelandeförfarande som skall föregå den gränsöverskridande verksamheten anges i de följande paragra- ferna. 15 b – 15 d §§