sou · GSB324d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Beloppet för den aktuella stationeringsorten tas fram genom att kostnaden för den varukorg som har beräknats för räknas om i relation till ECA:s index för livsmedel. ECA:s index utgör en procentuell andel och kan vara högre eller lägre än , beroende på om maten är dyrare eller billigare än i . Kostnaden beräknas för en person under en månad. Till detta belopp läggs i vissa fall en post för svinn (t.ex. kan klimatet göra att färskvaror snabbt förstörs). UtN fastställer på erfarenhetsbasis ett procentuellt påslag för den aktuella orten. Den utsändes kostnader för luncher/andra måltider utanför hemmet beaktas schablonmässigt genom att ett belopp som mot- svarar 4 gånger RSV:s normalbelopp läggs till . Därutöver beaktas även fraktkostnader vid behov av egen import av livsmedel (t.ex. i vissa ). Livsmedelskostnaden fastställs på årsbasis. Ersättningen räknas sedan fram – med hänsyn till semestrar m.m. – för tio av årets och fördelas jämnt. (livsmedelspost, indikerad). UtN kan göra en fri beräkning av livsmedelsposten, men den möjligheten har inte utnyttjats. Indikerad och beräknad post är alltid lika. läggs in med lika belopp i alla mkg på orten. beräknas normalt enligt denna metod både vid TKP och vid KUF. I tabellen nedan redovisas livsmedelsposten inom grundtillägget i resp. per . Vid beräkningen av grundtillägget dras den normala livsmedels- kostnaden i av som ett självkostnadsavdrag. Avdraget beräknas till av den statliga genomsnittslönen för 10 av årets 12 månader (mht. till semester och andra ledigheter). Den faktiska självkostnadsdelen i grundtillägget motsvarar således av den statliga genomsnittslönen brutto. Upp- gift om den statliga genomsnittslönens storlek, f.n. , hämtar UtN från . Avdraget är alltså . Enligt utredningens bedömning är de ökade levnadskostnader som uppkommer på grund av skillnaderna i livsmedelspriser mellan och stationeringsorten ett centralt element vid beräk- ning av de merkostnader som den utsände får vidkännas på grund av utlandsuppdraget. Alla andra utlandsvillkorssystem ger gottgörelse för merkost- nader för livsmedel m.m., även om tilläggen – och i förekommande fall självkostnadsavdragen – räknas fram med olika metoder. I det svenska utlandsvillkorssystemet sker genom självkost- nadsavdraget för livsmedel en bruttoberäkning där livsmedels- posten på stationeringsorten i vissa fall är mindre än avdraget. Det är enligt utredningen inte lämpligt att göra en schablonberäkning av självkostnaden med hjälp av den statliga genomsnittslönen. Beräkningen borde kunna göras på ett säkrare och mer transparent sätt. En fortsatt schablonuppräkning av självkostnadsavdraget borde kunna knytas till ett lämpligare kostnadsindex. Beräkningen av jämförelseindex mellan stationeringsorterna och hämtas från en utomstående konsult (). Detta ger ökad trovärdighet. Enligt utredningens mening bör livsmedelsposten anses vara ett skattefritt element inom grundtillägget. Skälen till detta är att posten beräknas genom kostnadsundersökningar, att jämförelse- index tas fram av utomstående och att den utsändes merkostnader därför får anses väl belagda. De schabloner som används kan i allt väsentligt accepteras. Med lokala transporter avses alla resor inom stationeringsorten, både i tjänsten och privat och oavsett vilket färdmedel den utsände väljer. den utsände exempelvis taxi till ett möte i tjänsten utgår ingen ersättning för detta utöver transportposten. Beloppet tas fram med hänsyn till fasta och rörliga kostnader för en normalbil och 1 000 mils körning . Beräkningen görs på så sätt att de av beräknade kostnaderna för en bil i räknas om i relation till ECA:s index för transporter. Normalbilen antas vara en eller en mot denna Inköpspriset på orten är diplomatpriset. Det lokala bensinpriset och avskrivningstakten på orten används. Ersättningen för lokala transporter fastställs till lika belopp för mkg 1 – mkg 5 på samma ort. För chefer i mkg 6 minskas beloppet . Även i denna delpost kan UtN enligt föreskrifterna göra en bedömning efter skön. Den ovan angivna metoden gäller vid både TKP och KUF. Nedan redovisas transportposten i resp. Transportspost i ber. Vid beräkningen av grundtillägget utgör den normala transport- kostnaden i en avgående post inom självkostnadsavdraget. Avdraget beräknas enligt samma metod som beskrivits under livsmedelsposten och motsvarar av den statliga genomsnittslönen brutto, f.n. . Det kan tilläggas att UtN ursprungligen hade lagt en schablon som skulle motsvara kostnaden för 2 st. 70-kort i . ECA:s transportindex är en specialbeställning från UtN. Kvali- teten i ECA:s index har höjts men anses ändå av UtN vara förhållandevis låg på en del orter i den meningen att det statistiska underlaget är magert. De centrala parterna kommer, enligt vad utredningen erfarit, mot den bakgrunden och med hän- syn till kostnaderna för att ta fram detta index att diskutera hur transportposten skall beräknas i fortsättningen. är konstruerad så att den anger normalkostnaden för att använda en relativt ny bil på den aktuella stationeringsorten. Det framräknade beloppet skall täcka den utsändes alla kostnader för transporter, inkl. transporter i tjänsten på tjänstgöringsorten. Det är alltså fråga om en schablon, lika för alla utsända på orten utom beskickningschefen. Schablonen är dock framtagen genom kostnadsundersökning, som inhämtas från en utomstående kon- sult. Kostnadsundersökningen får enligt utredningens mening i sig anses i det väsentliga tillräckligt träffsäker för att ge en bild av bil- kostnaden på de olika orterna. Självkostnadsavdraget motsvarar betydligt mer än den dubbla kostnaden för i . Däremot är det lägre än kostnaden för att hålla en egen bil i . I andra utrikesförvaltningar ingår ersättningar för kostnader för egen bil, lån till bilinköp, bilförmån och rätt att använda tjänstebil i en arsenal av åtgärder för att gottgöra de utsända för transport- kostnader. Allmänt tar man därvid självkostnadsaspekten i beak- tande. Att den utsände skall ha rätt till bil (eller annan transport- kostnadsersättning) och att arbetsgivaren skall medverka till detta är ett lika spritt synsätt som att den utsände skall ha en ordnad bostad, helt eller delvis bekostad av arbetsgivaren. Sett ur ett strikt skatterättsligt perspektiv är enligt utredningens mening transportposten dock inte helt oproblematisk. Ett enkelt exempel är att även den utsände som promenerar eller cyklar till arbetet och i övrigt har obetydliga utgifter för t.ex. taxiresor vid tjänsteförrättningar får ett grundtillägg där komponenten ingår. Motsvarande inbesparing av levnadskostnaden går dock att göra även i . Men det kan enligt utredningen ändå inte anses uteslutet att i vart fall vissa utsända på den här punkten åtnjuter en förmån. Detta blir en följd av schablonberäkningen av posten. Mot det anförda måste enligt utredningens mening vägas in att systemet obestridligen ger väsentliga administrativa fördelar. Det är kostnadseffektivt. Det är knappast rimligt att på den här punkten förorda en övergång till en ordning där olika merkostnader för transporter skulle ersättas mot räkning eller att arbetsgivaren håller en flotta med tjänstebilar. Inte minst i skulle detta bli både kostsamt och arbetskrävande. De belopp som transportposten genererar uppgår till av hela grundtillägget före självkostnadsavdragen. tyngre i lägre mkg eftersom den utgår med lika belopp oberoende av den utsändes inplacering. Ersättningen för kostnaderna för transporter bygger på kost- nadsundersökningar och ett självkostnadsavdrag görs vid beräkning av det samlade grundtillägget. Vid en samlad bedömning finner inte utredningen tillräckliga skäl att anse att transportposten helt eller delvis skall ses som en skattepliktig ersättning. Den kan således tills vidare ligga kvar som ett skattefritt element i grundtillägget. Ersättning för hushållshjälp beräknas i två steg. UtN fastställer en hushållshjälpsenhet för varje stationeringsort, dvs. ett belopp som motsvarar den beräknade månadskostnaden för en heltidsanställd hushållshjälp. Uppgifter om kostnaderna för löner m.m. lämnas av utlandsmyndigheten i fråga. har därvid först undersökt vilka löner som faktiskt utbetalas av de utsända som har anställda i hushållet på hel- eller deltid. Här bör man hålla i minnet att heltidsanställning är mycket vanligare i än i i-världen. UtN har en möjlighet att justera hushållshjälpsenheten efter skön. I tabellen nedan för hushållshjälpskostnader i resp. per 2003-09-01kan det vara värt att observera att UtN gjort en sådan justering av hushållshjälpsenheten för , sannolikt beroende på de mycket höga kostnaderna för städhjälp. Kostnad för hushållshjälp heltid Kostnad för städhjälp - omräknat till heltid Varje ort/land hänförs av UtN till en av nio landgrupper. Land- grupperna är numrerade från 1 till 9. Ju större behov av hushålls- hjälp som de lokala förhållandena medför, desto högre landgrupp är tillämplig. Inplaceringen i landgrupp finns inlagd i det tekniska systemet. Inplaceringen styr det s.k. normtalet. För varje merkostnadsgrupp inom respektive landgrupp finns en norm fastställd som anger hur stor andel av hushållshjälpsenheten som skall läggas in i hushållshjälpsersättningen för de aktuella merkostnadsgrupperna mkg 1 – mkg 4. Normtalet multipliceras så- ledes med hushållshjälpsenheten vid beräkning av hushållshjälps- posten. Normtalen framgår nedan. Inplaceringen i landgrupp ses över vid TKP. Vid KUF omprövas enbart beloppet för hushållshjälpsenheten. Avdrag för självkostnader görs inte vid beräkning av delposten hushållshjälp. Särskilt om arbetstagare med direktreglerad hushållshjälp För arbetstagare i merkostnadsgrupperna mkg 5 och mkg 6 gäller att ersättningen för hushållshjälp är direktreglerad. Härmed avses att faktiska kostnader för hushållshjälp ersätts av utlandsmyndig- heten upp till en för varje tjänsteman fastställd budget. Budgeten utgår från en bestämd norm vad gäller dels antalet hushållshjälpar, dels typ av hushållshjälp t.ex. kock eller städerska. Fråga om ändring av normer avseende direktreglerad hushålls- hjälp prövas av anställningsmyndigheten (UD/Sida), inte av UtN. väger tungt när grundtillägget beräknas. Posten är också starkt progressiv, vilket innebär att det blir av stor ekonomisk betydelse hur den enskilde inplaceras i merkostnads- blir det känsligt för arbetsgivaren att vid behov göra justeringar (sänkningar) av inplaceringen i mkg. är avsedd att täcka den utsändes kostnader för att ha hushållshjälp anställd på hel- eller deltid eller tillfälligt. Hjälpen förutsätts främst behövas för att den utsände skall kunna klara de representativa uppgifterna som följer med tjänsten. I den delen ut- talade lönenämnden (prop. 1963:75, s. 112) att de s.k. indirekta kostnaderna till följd av representation, t.ex. för fasta tjänare, kläder, resor på tjänstgöringsorten m.m. beaktas vid prövningen av ifrågavarande poster i tjänstemannens budget (det fanns en post benämnd tjänare). När det gäller de representativa uppgifterna gör utredningen bedömningen att representationen framför allt i utvecklade länder i allt större utsträckning numera sker externt och inte i hemmet. Behovet av personliga tjänare – i vart fall för detta ändamål – har minskat starkt. Det finns emellertid anledning att göra några reservationer. Det får enligt utredningens mening anses vara nödvändigt med hänsyn till levnadsmönstren i första hand i att de utsända till vissa stationeringsorter bör ha rätt till hushållshjälp i hemmet. Här sker också representation i stor utsträckning i hemmen. Vidare torde utsända på nivån direkt under beskickningscheferna allmänt sett ha en så pass omfattande representationsskyldighet att det fortfarande krävs ett visst inslag av hushållshjälp. Från skatterättsliga utgångspunkter går knappast hushållshjälps- posten, som den är utformad, att försvara som en skattefri ersättning fullt ut. Ersättningen avser privata levnadskostnader med normalt endast svag koppling till utlandstjänstens särskilda villkor och representationskravet. Ersättningen skall därför i princip be- handlas som lön. Utredningen gör bedömningen att det är nödvän- digt att parterna gör vissa förändringar i konstruktionen av ett nytt utlandsavtal om ett inslag av ersättning för hushållshjälp i fortsätt- ningen skall kunna ingå i ett skattefritt grundtillägg. Bland annat vid utredningens intervjuer har framförts att ersätt- ningen för hushållshjälp kan motiveras genom att utlandstjänsten är mycket krävande med långa arbetsdagar osv. Detta är inget skäl för en skattefri ersättning av det här slaget. Utredningen anser att de grupper som har direktreglerad hushållshjälp skall ha det även fortsättningsvis. Här finns normer utarbetade av arbetsgivaren och det finns en kostnadskontroll. Utredningen menar att en utgångspunkt när det gäller övriga kategorier kan vara att arbetsgivaren (inom ramen för en avtals- reglering) prövar på vilka stationeringsorter som det finns ett reellt behov av hushållshjälp och i vilken omfattning. Tanken är att arbetsgivaren upprättar en lista över dessa orter, i princip på samma sätt som det framställs listor över hardshiporter. På övriga stationeringsorter kan ersättning för hushållshjälp endast beräknas för den i avsnitt 7.6.1 angivna mkg 2. Enligt utredningens mening finns det inte någon anledning att invända mot de ersättningsbelopp – baserade på kostnadsunder- sökningar – som utgår för olika merkostnadsgrupper/orter. för hushållshjälp förutsätter utredningen att parterna tar bort. De ersättningar, som kan komma i fråga med hänsyn till de ovan angivna begränsningarna, bör i stället infogas i delposten särskilda merkostnader. I den föreslagna skatteregeln har också begreppet hushållshjälp utmönstrats. En fortsatt sådan ersättning skulle därmed inte vara skattefri. Utredningen har som ett alternativ övervägt att arbetsgivaren skulle direktreglera dessa ersättningar. Förutom praktiska och administrativa olägenheter med en sådan ordning som kan åberopas är det enligt utredningen inte helt givet att det från beskattnings- synpunkt är lämpligt att utvidga kretsen av dem som åtnjuter (skattefri) direktreglering av den här typen av kostnader. Utredningen hänvisar på den här punkten särskilt till vikten av att det kommande avtalet och dess tillämpning följs upp. Till denna delpost hänförs merkostnader 1.på grund av avståndet till , 2.för service, rekreation och kontakter i verksamhetslandet, 3.för uppehället under kortare rekreationsresor, 5.för utrustning och indirekta representationskostnader, 6.på grund av varubrist, 7.för övriga kostnader som inte ersätts på annat sätt. speciella merkostnader med sina 7 ingående delfaktorer låter sig inte lätt beskrivas. För att kunna bedöma skattefrågorna och lämna synpunkter på avtalskonstuktionen är det emellertid nödvändigt att i vissa avseenden gå ner på detaljnivå. 7.11.1Allmänt om delposten speciella merkostnader I tabellerna nedan redovisas speciella merkostnader med fördelning på ingående delfaktorer i mkg 3 resp. mkg 4. Vissa av delfaktorerna varierar som synes således i relativ tyngd, vilket kommenteras i det följande. De högsta summabeloppen återfinns i , och , de lägsta i , och . Speciella merkostnader – SMK – i mkg 3 Speciella merkostnader – SMK – i mkg 4 Den årliga spännvidden mellan ersättningarna i mkg 1 och mkg 6 uppgår f.n. till ca i och ca i . Mellan mkg 3 och mkg 4 uppgår, som framgår av tabellerna ovan, skillnaderna till /år resp. /år inom delposten speciella merkostnader. Delfaktorerna avstånd, hardship och varubrist är knutna till den ort som är i fråga. De varierar inte med hänsyn till indelningen i merkostnadsgrupper utan är lika för samtliga arbetstagare på orten. Beloppsmässigt är dessa poster inte påfallande höga. Delfaktorerna service resp. övrigt är knutna till den ort som är i fråga. Dessutom varierar de med hänsyn till inplaceringen i mer- kostnadsgrupper. För att illustrera detta används nedan orterna , där grundtillägget är lågt och , där det är högt. Det bör observeras att delfaktorn övrigt endast innehåller tre beloppsnivåer. Spännvidden mellan mkg 1 och mkg 6 uppgår sam- manlagt till ca /år i och ca /år i för dessa två delfaktorer sammantaget. Mellan mkg 3 och mkg 4 är skillnaden /år i och c:a /år i . Delfaktorn service kan bli negativ i mkg 1. Detta orsakas av det särskilda självkostnadsavdrag – av den statliga genom- snittslönen oberoende av ort – som görs redan vid beräkning av delfaktorn i sig. Tabellerna visar också att delfaktorn service har en starkare inbyggd progressivitet än delfaktorn övrigt. Delfaktorerna kläder och utrustning är inte beroende av vilken ort som är i fråga utan beräknas till en kvotdel av den aktuella statliga genomsnittslönen. Dessutom varierar de med hänsyn till inplace- ringen i merkostnadsgrupper. 7.11.2Merkostnader p.g.a. avståndet till – faktorn avstånd Beloppet motsvarar kostnaden för 1.en flygresa per tvåårsperiod stationeringsorten - tur och retur, 2.merkostnader för en helårsprenumeration på DN, samt 3.8 minuters telefonsamtal med . Uppgifter om aktuella flygpriser för hemresan inhämtas av UtN. Från DN inhämtas uppgift om prenumerationspriset inkl. frakt. Priserna för telefonsamtal erhålls från resp. utlandsmyndighet. Ersättningen fastställs till lika belopp för alla mkg på samma ort. Prisuppgifterna inhämtas på angivet sätt både vid TKP och KUF. 7.11.3Merkostnader för service, rekreation och kontakter i verksamhetslandet (exkl. representation i tjänsten) – faktorn service Ersättningen beräknas i två steg. Varje ort/land hänförs till en av tre landgrupper, I detta fall A, B eller C. Till landgrupp C hänförs länder med hardshipförhållanden. Landgruppsplaceringen beror av kostnadsnivån på de tjänster som denna ersättning skall täcka. Ersättningen fastställs – på årsbasis – motsvarande ett visst antal ortskostnadsposter (OKP) enligt tabellen nedan. OKP baseras på prisnivån på livsmedel och hushållshjälp på resp. stationeringsort. Ett OKP är lika med summan av av aktuell varukorg plus ev. svinn och av hushållshjälpsenheten minus ett självkostnads- avdrag som uppgår till av den statliga genomsnittslönen brutto. Här görs således ett särskilt självkostnadsavdrag vid beräk- ningen av en av de faktorer som delposten speciella merkostnader byggs upp av. OKP läggs in i det tekniska systemet av UtN. Faktorn service varierar således både med hänsyn till inplacering i mkg och ortens placering i landgrupp. Beloppet beräknas enligt denna metod både vid TKP och KUF. 7.11.4Merkostnader för uppehället under kortare rekreationsresor – faktorn hardship inom grundtillägget För hardshiporter bestäms en ersättning för kostnader för uppe- hället under kortare rekreationsresor. Beloppen fastställs schablonmässigt. För varje hardshiport bestäms en ersättning med hänsyn till kostnadsläget på ett rimligt resmål i landgrupp A eller B. För varje landgrupp har ett schablonbelopp bestämts utifrån fastställda årsbelopp (resp. plus fem lokala dygnstraktamenten på det rimliga res- målet). Schablonbeloppen räknas om med hänsyn till förändringar av traktamentsersättningen för aktuella resmålet. Ersättningen fastställs till lika belopp för alla mkg på samma ort. Beloppet beräknas enligt denna metod både vid TKP och KUF. 7.11.5Merkostnader för kläder och utrustning – faktorerna kläder resp. utrustning och indirekta representationskostnader Ersättningen för kostnader för kläder fastställs till ett belopp motsvarande viss procentuell andel av den statliga genom- snittslönen brutto enligt följande tabell. Beloppet är lika på alla stationeringsorter. Ersättningen för utrustning m.m. fastställs till ett belopp motsvarande viss procentuell andel av den statliga genom- snittslönen brutto enligt följande tabell, omräknat med en faktor motsvarande genomsnittet av alla utlandstraktamenten dividerat med ett belopp motsvarande av den statliga genom- snittslönen brutto. Beloppet räknas ut i det tekniska systemet. Faktorerna för kläder resp. utrustning och indirekta represen- tationskostnader varierar således med hänsyn till inplacering i mkg. Beloppen beräknas på samma sätt både vid TKP och KUF. De utgående beloppen är uttryckt i pengar följande. Delfaktorerna kläder och utrustning är inte beroende av vilken ort som är i fråga, utan beräknas till en kvotdel av den aktuella statliga genomsnittslönen. Genom kopplingen till genomsnittslönen kan man säga att det sker en värdesäkring, som dock inte kopplas till prisutvecklingen på kläder m.m. Delfaktorerna är knutna till mer- kostnadsgrupperna och det är en spännvidd i belopp mellan mkg 1 och mkg 6 på /år. Mellan mkg 3 och mkg 4 är skillnaden /år. Både i absoluta och relativa termer är det fråga om betydande belopp. Tillägget för kläder kan möjligen söka sitt ursprung i de s.k. ekiperingspenningar som utgick (i form av engångsbelopp) till nytillträdande beskickningschefer , då de avskaffades. Därefter skedde en särskild budget- prövning bl.a. av dessa kostnader (jmf. I samband med reform föreslog lönenämnden att av tjänsteman upprättad budget bör avse följande element, nämligen fem huvudposter, dvs. utgiftsbehovet för livsmedel, tjänare, beklädnad (här kursiverat), transport och semester samt åtminstone t.v. en diversepost avsedd att täckas av ett schablontillägg. Det för dessa ändamål vid budgetprövningen godkända lönebehovet bör motsvara >lön förenad med befattningen>. Sedermera kom bestämmelser om ersättning för klädkostnader att införas i kollektivavtalen. Som en kommentar kan tillfogas att det förr ansågs vara ett åliggande för diplomater att hålla sig med kostym och högtidskläder samt lämpliga kläder också till hustrun, vilket skulle kunna rymmas inom ersättningen. matisk personal m.fl. följer en viss dress code så finns det inget uniformstvång el. dyl. för dessa grupper. Delfaktorn utrustning och indirekta representationskostnader har i princip en motsvarande bakgrund. Den avser täcka bl.a. mer- kostnader för inventarier (t.ex. slitage på möbler, porslin och bestick) och diverse andra indirekta kostnader för representation (t.ex. inköp av stearinljus och servetter m.m.) men är inte närmare definierad i UtN:s cirkulär. 7.11.6Merkostnader p.g.a. varubrist (gäller enbart för orter med varubrist) – faktorn varubrist För orter med varubrist, där utsänd personal har behov av att göra inköpsresor, fastställs en särskild ersättning. Den beräknas för en resa till närbelägen lämplig ort, tur och retur med billigaste tillämpliga flygresa. Ersättningen fastställs till lika belopp för alla mkg på samma ort. Beloppet beräknas enligt denna metod både vid TKP och KUF men det är endast vid TKP som behovet av inköpsresa prövas. 7.11.7Övriga merkostnader som inte ersätts på annat sätt – faktorn övrigt Ersättningen fastställs till viss procentuell andel av det belopp som utgör summan av stationeringsortens lokala livs- medelspost, lokala transportpost och hushållshjälpsenhet. Faktorn övrigt varierar således med hänsyn till inplacering i mkg. Beloppet beräknas enligt denna metod både vid TKP och KUF. För att ge en uppfattning om värdet kan nämnas att delfaktorn uttryckt i pengar för merkostnadsgrupperna 3–6 för orten motsvarar och för . speciella merkostnader kan sägas ha till syfte att sam- mantaget ersätta merkostnader som inte ersätts i delposterna livs- medel, hushållshjälp och transporter. Det som först och främst är slående vid en genomgång av del- posten speciella merkostnader är att delfaktorerna är uppbyggda på schabloner. Kopplingen till faktiska utgifter är därmed svag. Sam- tidigt är progressiviteten hög och genom att vissa delfaktorer konstruerats som procentandelar av den statliga genomsnittslönen ökar progressiviteten . Som framgår av avsnitt 7.11.1 är spännvidden mellan ersättningarna i olika merkostnadsgrupper stor också i absoluta tal. Schabloniseringarna, som använts , introducerades i systemet för att underlätta administrationen och göra den billigare. Man kan uttrycka detta som att den utsände får stå för administrationen av sin ekonomi själv.