sou · GSB398d2 · 2005-01-01 00:00:00 — I förhållande till förslag föreslår vi följande ändringar i punkten 2. Istället för bedöms inte kunna nå upp till kunskapsmål föreslås detta uttryckas med ha behov av grundsärskolans kunskapsmål. Det är samma kategori barn som avses men med fokusering på behov snarare än på tillkorta- kommanden. Hemkommunen måste således göra en grundläggande pedagogisk bedömning av om barnet med en utvecklingsstörning har möjlighet att nå upp till kunskapsmål med det stöd som det har rätt till. Bara om barnet inte bedöms kunna uppnå kunskapsmål och därför bedöms ha behov av grund- särskolans kunskapsmål skall det tas emot i grundsärskolan. Vi föreslår därutöver att det skrivs in i bestämmelsen att det skall fattas beslut om att ta emot barnet i grundsärskolan endast om vårdnadshavarna begär det. Genom lagen (1995:1249) om försöks- verksamhet med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång har vårdnadshavarna fr.o.m. getts möjlighet att avgöra om det barn, som bedömts ha rätt till den obligatoriska särskolan, skall skrivas in eller inte. Lagen gäller, efter beslut om förlängning , t.o.m. utgången av . Vi föreslår att lagen skall upphöra att gälla och att det istället skrivs in i aktuell bestämmelse, att om barnet skall tas emot i grundsärskolan måste barnets vårdnadshavare begära det. Vi föreslår därigenom en rätt för vårdnadshavarna att välja skolform. Se även kommentaren i avsnitt 2. Ändringarna har behandlats i avsnitt 4.1. Första stycket har delvis sin motsvarighet i 3 kap. 4 § och 8 kap. 6 § nuvarande skollag och reglerar vem som skall avgöra om förutsätt- ningarna enligt 3 § för skolgång i de olika skolformerna är upp- fyllda eller inte. har i sitt förslag till bestämmel- sen [4 kap. 4 §] klargjort vem som har ansvaret för att avgöra hur ett skolpliktigt barn skall fullgöra sin skolplikt. Beslut huruvida ett barn skall gå i grundsärskola får överklagas enligt nuvarande 3 kap. 5 § skollagen. föreslår att bestämmelsen istället förs in i [20 kap. 7 § punkt 1]. Vi föreslår inte någon ändring av första styckets lydelse i förhållande till förslag. Andra stycket, som är nytt i förhållande till både gällande bestämmelser och till vad har föreslagit, inne- bär att prövningen av om ett barn skall anses tillhöra särskolan skall föregås av en allsidig utredning, vilket innebär att den skall omfatta både en pedagogisk, social, psykologisk och medicinsk del. Vidare skall barnets vårdnadshavare ges insyn i utredningsprocessen. Ändringarna har behandlats i avsnitt 4.2. Bestämmelsens första stycke motsvarar nuvarande 3 kap. 6 § skol- lagen. De ändringar som har gjorts är enbart anpassningar till den nya benämningen grundsärskola som skolform. Bestämmelsen omfattar även skolor med enskild huvudman. har i sitt förslag till [4 kap. 5 §] lagt till ett andra stycke som saknar motsvarighet i nuvarande skollag. En elevs möjlighet att få sin undervisning enligt en annan skolform än den eleven är inskriven i regleras i 4 kap. 4 § grundskoleförord- ningen och 6 kap. 1 § särskoleförordningen när det gäller skolor med offentlig huvudman. Vi föreslår ingen förändring i sak, men att begreppet integrerad tas bort eftersom det ofta associeras med att det är individen som skall anpassas till en given miljö när det istället är miljön, som skall samspela med individen. Bestämmelsen skall även gälla för skolor med enskild huvudman. Ändringen har behandlats i avsnitt 7.1. Paragrafen saknar motsvarighet i nuvarande skolpliktskapitel. Där- emot finns bestämmelser i de skilda kapitlen om grundskola, sär- skola och specialskola om rätten att fullfölja utbildningen efter skolpliktens upphörande. Dessa, vilka är olika utformade för de olika skolformerna, ersätts i vårt förslag med föreskriften i andra stycket. I första stycket föreskrivs att alla elever har rätt att slutföra högsta årskursen även om skolplikten upphör . Andra stycket innebär en rätt att gå ytterligare två läsår efter det att skolplikten har upphört. För och specialskolan uppställs som villkor härför att eleven inte har nått upp till kun- skapsmålen för skolformen. Något motsvarande krav finns inte för grundsärskolan. I förhållande till förslag till motsvarande bestämmelse [4 kap. 9 §] har lagts till att grundsär- skolans elever har rätt till minst utöver den garanterade undervisningstiden. Detta för att ge en garanti för att inte elevernas rätt till utbildning försämras jämfört med . I tredje stycket regleras att det är hemkommunen som skall pröva frågor om rätten till förlängd skoltid. Att besluten kan överklagas framgår av för- slag [20 kap. 7 § punkt 4]. Ändringen har behandlats i avsnitt 7.1. Första och tredje stycket motsvarar nuvarande 5 kap. 13 § skollagen. I andra stycket föreslår vi en ändring som innebär att det i lag- stiftningen läggs till att en elev från grundsärskolan skall kunna erbjudas att gå ett individuellt program om eleven bedöms ha förutsättningar att gå i gymnasieskolan. Ändringen har behandlats i avsnitt 8.1. 6 a kap. Grundsärskolan I det nya kapitlet om grundsärskolan lämnas ett förslag som har tagit sin utgångspunkt i och i huvudsak överensstämmer med förslag. Bestämmelsens första mening motsvarar 6 kap. 1 § nuvarande skollagen med den ändring som den nya skolformen enligt Skol- lagskommitténs förslag i [8 kap. 1 §], grundsärskolan, föranleder. I bestämmelsens andra mening framhålls att grundsärskolan också ligger till grund för fortsatt utbildning. Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med förslag. Bestämmelsen motsvarar delvis förslag till [8 kap. 2 §]. Första styckets första mening motsvarar delvis 6 kap. 3 § andra stycket i nuvarande skollagen. Antalet årskurser är i vårt förslag anpassat till vad som gäller för . Därutöver före- slås möjligheter till extra läsår i skolpliktskapitlet 10 a §. Första styckets lydelse överensstämmer helt med för- slag. Andra stycket motsvarar också 6 kap. 3 § andra stycket i nuva- rande skollagen och anger den nya grundsärskolans innehåll. har föreslagit att det nuvarande begreppet obliga- torisk särskola ersätts av begreppet grundsärskola. Inom den nya grundsärskolan skall enligt förslag finnas möjlighet till utbildning i ämnen och/eller utbildning i ämnes- områden. Vårt förslag innebär den skillnaden att begreppet ämnes- område ersätts av begreppet kunskapsområde. Denna förändring är ingen ändring i sak, utan vi anser det vara ett mera adekvat begrepp för att definiera innehållet i kursplanerna i de nuvarande ämnes- områdena Estetisk verksamhet, Kommunikation, Motorik, Vardags- aktiviteter och Verklighetsuppfattning. Eleven skall kunna kombi- nera ämnen respektive kunskapsområden från grundsärskolan mycket flexibelt utifrån sin förmåga. Vi föreslår också att utbild- ningen skall kunna omfatta ämnen enligt kursplaner. I tredje stycket, som inte har någon motsvarighet i nuvarande bestämmelser, har föreslagit att alla elever i grundsärskolan skall ha en individuell studieplan av vilken omfatt- ningen av elevens utbildning skall framgå. Planen skall utarbetas tillsammans med eleven och vårdnadshavaren och beslutas av rek- torn. Vårt förslag innebär att planen skall ha ett vidgat syfte och istället benämnas individuell utvecklingsplan. Den skall innehålla vilka ämnen eller kunskapsområden eleven läser, utbildningens mål och på vilket sätt målen skall nås. Av planen skall framgå såväl elevens kunskapsutveckling som sociala utveckling i relation till de nationella målen i läroplan och kursplaner. Minst en gång per läsår skall den individuella utvecklingsplanen omprövas. Ändringarna har behandlats i avsnitten 6 och 7.1. Bestämmelsen motsvarar delvis nuvarande 2 kap. 3 § samt bilagorna 1 och 2 i särskoleförordningen (1995:206). har i sitt förslag [8 kap. 3 §], som ett steg i närmandet till , angett den totala undervisningstiden för grundsärskolan och vidare angett de ämnen och ämnesområden, som återfinns i bilaga 1 och 2 i särskoleförordningen. I för- hållande till har vi i vårt förslag till det första stycket lagt till att det av den sammanlagda undervisningstiden på utgör skolans val. I andra stycket har vi i förhållande till lagt till ämnena teknik och svenska som andra språk. Vidare föreslår vi att begreppet ämnesområden byts ut till begreppet kunskapsområden. I tredje stycket föreslår vi att det utöver ämnen och kunskaps- områden enligt punkterna 1 och 2 skall finnas elevens val. I fjärde stycket har vi i förhållande till och som en anpassning till motsvarande bestämmelse, den ändringen att grundsärskolans timplan förs in i skollagen som en bilagorna 3 a och b. Vi överlåter åt den myndighet regeringen utser att fastställa en riktpunkt för timtalet för varje ämne och kunskapsområde. Av femte stycket framgår att det för varje ämne och kunskaps- område gäller en kursplan som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ändringarna har behandlats i avsnitt 7.1. Motsvarande bestämmelser finns i nuvarande 6 kap. 4 och 4 a §§ samt 9 kap. 7 § skollagen. förslag i [8 kap. 4 §] bygger på nuvarande bestämmelser, men en språklig bearbetning Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med Skol- lagskommitténs förslag. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 6 kap. 5 § skollagen. har i sitt förslag [8 kap. 5 §] endast gjort språkliga justeringar. Bestämmelsen överensstämmer helt med Skollags- kommitténs förslag. förslag till bestämmelse i [8 kap. 6 §] är ny och någon motsvarighet finns inte i nuvarande bestämmelser för den obligatoriska särskolan. Elever i den obligatoriska särskolan har således, enligt gällande bestämmelser, inte rätt att bli mottagna i en skola utanför hemkommunen med hänvisning till personliga för- hållanden. För elever i gäller att en kommun har skyldighet att ta emot elever från annan kommun i sådana fall. Vi delar bedömning att bestämmelserna bör har- moniseras, eftersom det inte finns anledning att särskilja grundsär- skoleelevers rättigheter i detta avseende. Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med förslag. Vi anser i likhet med att beslutet skall kunna överklagas och föreslår ingen ändring i förhållande till kommitténs förslag i [ 20 kap. 7 § punkt 5]. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.2. Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 6 a § skollagen med den följdänd- ring som krävs genom den föreslagna bestämmelsen i 6 §. Den här bestämmelsen ger inte en elev rätt att bli mottagen i en annan kommun, men öppnar en möjlighet för detta. Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med förslag i [8 kap. 7 §]. förslag på bestämmelse i [8 kap. 8 §] är ny och någon motsvarighet finns inte i nuvarande bestämmelser för den obligatoriska särskolan. Förslaget i första och andra stycket motsvarar vad som gäller för elever. Interkommunal ersättning för den situa- tion som avses i andra stycket behandlas i 12 §. I tredje stycket, som är nytt både i förhållande till nuvarande bestämmelser och till vad föreslår, förtydligas vad som gäller för en elev som skrivs ut från grundsärskolan och övergår till . Därvid träder kunskapsmål och bestämmelser i övrigt in. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.2. Det första och andra stycket motsvarar nuvarande 6 kap. 6 § första stycket skollagen. Det tredje stycket motsvarar 6 kap. 6 § fjärde stycket skollagen. Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med Skollags- kommitténs förslag i [8 kap. 9 §]. har i sitt förslag till bestämmelsen [8 kap. 10 §] utgått ifrån innehållet i nuvarande 6 kap. 6 § andra stycket skol- lagen, men har utformat den i överensstämmelse med vad kommit- tén föreslår för . Utöver gällande bestämmelser har lagt till ett tredje villkor för en kommuns möj- lighet att frångå vårdnadshavarens önskemål nämligen om det finns andra särskilda skäl. Av kommitténs författningskommentar till motsvarande bestämmelse för framgår att här avses situationer då en elev misskött sig på en skolenhet och hänsynen till övriga elevers rätt till en trygg skolmiljö tvingar skolan att flytta eleven. Avgörande måste enligt kommittén vara att det inte finns några andra sätt att ge övriga elever en acceptabel skolmiljö. Vi anser att bara risken för att bestämmelsen kan komma att uttolkas på ett felaktigt sätt när det gäller elever med en utvecklingsstör- ning, gör att vi föreslår att det måste föreligga synnerliga skäl för att placera eleven i en annan skolenhet. Om man möjliggör en förflyttning av en elev med en utvecklingsstörning endast på grund av synnerliga skäl, kvarstår möjligheten att flytta en elev som utgör en fara eller mycket stora problem i en skola, men man minskar risken att möjligheten övertolkas. I övrigt överensstämmer bestämmelsens lydelse med . Vi anser i likhet med att beslut enligt punkt 3 skall kunna överklagas och föreslår ingen ändring i förhållande till kommitténs förslag i [20 kap. 7 § punkt 7]. Ändringen har behandlats i avsnitt 7.2. har i sitt förslag till bestämmelsen i [8 kap. 11 §] utgått ifrån innehållet i nuvarande 6 kap. 6 § tredje stycket skollagen, men har utformat den i överensstämmelse med vad kommittén föreslår för . Enligt kommittén har den för att göra bestämmelsen tydligare preciserat att rätten till skolskjuts avser transport från den plats där eleven är bosatt och den plats där utbildningen bedrivs. Mer än en bostadsadress skall inte ligga till grund för bedömningen av rätten till skolskjuts. Elever skall därför anses bosatta på den adress där de är folkbokförda enligt . Förslaget medför inte heller rätt att få skolskjuts från en kommun till en annan, annat än i situationer som avses i 6 §. Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med Skollags- kommitténs förslag. Vi anser i likhet med att beslutet skall kunna överklagas och föreslår ingen ändring i förhållande till kommitténs förslag i [20 kap. 2 § punkt 3]. I förslag till [8 kap. 12 §] har de interkommu- nala ersättningsbestämmelserna samlats i denna paragraf. Bestämmelsen i första stycket föreskriver att när en kommun tagit emot en elev enligt 6 eller 8 §§, som är nya bestämmelser, är det den mottagande kommunens kostnader för elevens utbildning som skall ersättas. Delvis motsvarar bestämmelsen 6 kap. 6 a § i skollagen, nämligen när det gäller en elev som kommunen, efter önskemål från vård- nadshavaren, tagit emot enligt förslagets 7 §. Detta framgår av andra stycket. Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med Skollags- kommitténs förslag. Grunderna i bestämmelsen finns i 9 kap. skollagen. Där anges att en fristående skola skall vara öppen för alla, godkännandet kan omfatta bara vissa årskurser och att skolan inte behöver ta emot elever som medför betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för skolan. Bestämmelsen motsvarar Skollagskommit- téns förslag [8 kap. 13 §]. Av första stycket framgår att en elev får fullgöra sin skolplikt i en enskild grundsärskola endast om huvudmannen för särskolan i ele- vens hemkommun har bedömt att eleven har rätt att tas emot i grundsärskolan. Av andra stycket framgår att verksamheten kan begränsas till vissa årskurser vilket motsvarar nuvarande bestämmelse i 9 kap. 2 § tredje stycket skollagen. I övrigt är förslag på bestämmelser i andra stycket nya i förhållande till nuvarande bestämmelser. Avsikten är enligt kommittén att en enskild skola skall kunna specialisera sin verksamhet till elever i behov av särskilt stöd eller, enligt föreskrifter som meddelats av regeringen, till en särskild elevgrupp som kräver en särskilt anpassad utbildning eller organisation. I tredje stycket har genom förslag förtydli- gats att rätten att neka mottagandet av en elev också gäller en elev som under sin fortsatta skolgång får betydande svårigheter och att kommunen därmed får betydande ekonomiska kostnader. I praktiken prövas urvalsprinciperna av i anslutning till ansökan om godkännande eftersom en fristående skola skall vara öppen för alla enligt 9 kap. 2 § skollagen. Bestäm- melsen har inte någon motsvarighet i nuvarande reglering. Den motsvarar förslag i [8 kap. 14 §] och lydelsen överensstämmer helt med det förslaget. Första stycket till bestämmelsen är oförändrat i förhållande till nuva- rande bestämmelse i 9 kap. 6 a § tredje stycket skollagen. Andra stycket till bestämmelsen reglerar kommunens rätt till insyn som är oförändrad i förhållande till nuvarande bestämmelser i 9 kap. 11 § andra stycket skollagen. Tredje stycket motsvarar nuvarande bestämmelsen i 9 kap. 6 a § skollagen om rätt till bidrag för dessa elever. Även detta stycke är således oförändrat i förhållande till nuvarande bestämmelser i skol- lagen. Bestämmelsen motsvarar helt förslag till [8 kap. 15 §]. Första stycket motsvarar nuvarande 2 a kap. 3 § första styckets andra mening skollagen. Det anges att fritidshemmet kompletterar den skolform som eleven går i. Detta gör fritidshemmet dels genom att stödja det arbete eleverna bedriver i skolan och dels genom att ge eleverna andra erfarenheter och kunskaper än de normalt får i sko- lan. Andra stycket motsvarar nuvarande 2 a kap. 6 § första stycket och 2 § andra stycket sista meningen skollagen. Det innebär att tillträde till fritidshem är beroende av barnets behov eller familjens förhål- landen. Tredje stycket motsvarar 2 a kap. 1 § tredje stycket skollagen och har anpassats till den praxis som gäller, innebärande att eleverna tillhandahålls en plats vid fritidshemmet till och med vårterminen det år eleven fyller . Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med Skollags- kommitténs förslag till [8 kap. 16 §]. Första stycket motsvaras av en del av 2 a kap. 8 § skollagen. Utgångspunkten är att huvudmannen för skolan där eleven går skall erbjuda fritidshem, vilket innebär att både offentliga och enskilda huvudmän är skyldiga att erbjuda verksamheten så nära elevens obligatoriska särskola som möjligt. För redan befintliga fristående skolor är åtagandet frivilligt. Vidare föreslår i andra stycket att kommunen får ta ut skäliga avgifter för plats i fritidshem. Bestämmelsen mot- svarar 2 a kap. 10 § skollagen. Tredje stycket innebär att hemkommunen på samma sätt som enligt 12 § är skyldig att betala ersättning för en elevs plats i en annan kommuns fritidshem. Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med Skollags- kommitténs förslag till [8 kap. 17 §]. Bestämmelsen är ny och överensstämmer med förslag [8 kap. 18 §]. Bestämmelsens lydelse överensstämmer helt med Skollags- kommitténs förslag [8 kap. 19 §] och är endast en hänvisning. 6 b kap. Gymnasiesärskolan I det nya kapitlet om gymnasiesärskolan lämnar vi ett förslag på författningstext i förhållande till gällande rätt och de ändringar som föreslås i prop. 2004:140, Kunskap och kvalitet – elva steg för utveckling av gymnasieskolan. Vi har även lagt till mellanrubriker. Vi har anslutit oss till förslag att, så långt möjligt, utforma även kapitlet om gymnasiesärskolan så att bestämmelserna gäller för såväl offentliga som enskilda gymnasie- särskolor. Eftersom vi inte föreslår några ändringar beträffande enskilda gymnasiesärskolor så tar vi inte upp några sådana bestäm- melser i det här lagförslaget. Frågan om inackorderingsstöd och elevresor har utretts av (SOU 2003:28). Detta förslag bereds i . Något lagförslag angående inackorderingsstöd och skyldighet att svara för vissa elevresor lägger vi därför inte. Bestämmelsens första stycke anger gymnasiesärskolans syfte och motsvarar delvis 6 kap. 1 § nuvarande skollagen. Begreppet barn och ungdomar ersätts med ungdomar och begreppet utveck- lingsstörd ersätts med ungdomar med utvecklingsstörning. Andra stycket är nytt och överensstämmer med gymnasieskolans motsvarande bestämmelse i 5 kap. 1 § skollagen. Bestämmelsen har anpassats till förslag och innebär att till grup- pen som skall likställas med ungdomar bosatta i hör bl.a. asylsökande och utlandssvenska ungdomar samt att begränsningen att endast asylsökande ungdomar som inte fyllt har rätt att börja utbildning i gymnasiesärskolan, slopas. Ändringarna har behandlats i avsnitt 4. Bestämmelsen motsvarar delvis nuvarande 6 kap. 7 § skollagen. Två redaktionella ändringar är gjorda i första stycket. Begreppet huvudmannen för gymnasiesärskolan används istället för styrel- sen för särskolan för att harmonisera bestämmelserna med förslag. I stället för begreppet utvecklings- störd används begreppet har en utvecklingsstörning. I bestäm- melsen anges de behörighetsvillkor som gäller för utbildning i gymnasiesärskolan. I vårt förslag ersätter vi den tidigare formule- ringen bedömt att de inte kan gå i gymnasieskolan därför att de är utvecklingsstörda med formuleringen har en utvecklingsstörning och därför har behov av gymnasiesärskolans kunskapsmål. Vårt motiv till detta är att undvika en negativ definition. Det innebär ingen saklig förändring av bestämmelsens innebörd. Det framgår att det är huvudmannen för utbildningen i hemkommunen som prövar om villkoren är uppfyllda. Detta gäller även om eleven vill gå i en annan kommun än hemkommunen. Andra stycket är nytt. Vi föreslår en ändring som innebär att en elev som har gått ut grundsärskolan alltid skall ha rätt att tas emot i gymnasiesärskolan. I tredje stycket stadgas att utbildningen vid gymnasiesärskolan är . I fjärde stycket redogörs för att en elev som har påbörjat en utbildning i gymnasiesärskolan har rätt att fullfölja utbildningen. Andra meningen är ny och motsvarar delvis gymnasieskolans bestämmelse i 5 kap. 17 § skollagen. Den fastställer rätten att full- följa utbildningen även om eleven exempelvis flyttar från kommu- nen. Att beslut enligt första stycket kan överklagas framgår av vårt förslag till [20 kap. 7 § punkt 8]. Ändringarna har behandlats i avsnitt 8.1. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 6 kap. 4 § skollagen. Bestämmelsen motsvarar den del av nuvarande 6 kap. 3 § första stycket skollagen som avser gymnasiesärskolan. En språklig justering har gjorts så att bestämmelsen överensstämmer med gymnasieskolans motsvarande bestämmelse. Den anger vilka olika program som förekommer i gymnasiesärskolan. Ändringen har behandlats i avsnitt 8.1. Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 9 § i nuvarande skollagen med de justeringar i första och andra styckena som nämns i det följande. Det tredje stycket i nuvarande 6 kap. 9 § har tagits bort i vårt för- slag. Ändringen innebär att begreppen yrkesträning och verk- samhetsträning utmönstras. Detta innebär ingen materiell föränd- Innehållet i yrkes- och verksamhetsträningen finns kvar i de individuella programmen. I första stycket har vi bytt ut begreppet obligatoriska särskolan mot grundsärskolan. I andra stycket har vi lagt till begreppet huvudmannen för gym- nasiesärskolan i hemkommunen i stället för styrelsen för särsko- lan för att harmonisera med förslag. Beslut om vilken typ av program som eleven skall gå på fattas efter samråd med eleven och elevens vårdnadshavare av huvudmannen för gym- nasiesärskolan. I likhet med vad som gäller i fråga om rätten att överhuvudtaget tas emot i gymnasiesärskolan skall det ankomma på huvudmannen för utbildningen i hemkommunen att bestämma om eleven skall gå på ett nationellt, specialutformat eller individuellt program. Av tredje stycket framgår att antagningen inte kan överklagas. Ändringarna har behandlats i avsnitt 8.1. Paragrafen, som är ny, har delvis sin motsvarighet i nedan nämnda bestämmelser i förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan och avser att närmare beskriva de olika typer av program som före- kommer i gymnasiesärskolan. Första stycket motsvarar 1 kap. 4 § förordningen om gymnasie- särskolan som hänvisar till bilaga 1 a, av vilken framgår de natio- nella programmen. I likhet med vad som gäller för gymnasieskolan föreslår vi att bilagan istället placeras i skollagen. Andra stycket motsvarar 5 kap. 8 § förordningen om gymnasie- särskolan. I tredje stycket som delvis är nytt, föreslår vi att ett individuellt program skall vara utformat så att eleven erbjuds en individuell studiegång. Punkterna 1 och 2 motsvaras delvis av 5 kap. 5 § för- ordningen om gymnasiesärskolan. Punkten 1 anger som syfte att eleven skall stimuleras att senare gå över på ett nationellt eller specialutformat program.