sou · GSB3102 · 2005-01-01 00:00:00 — Enligt vad utredningen erfarit är det möjligt att ta fram teknik som möjliggör överföring av samma information från taxametern två gånger, dvs. samma uppgifter från en taxameter kan överföras till exempelvis dels en myndighet, dels en beställningscentral. En sådan ordning skulle dock innebära merarbete för åkarna, som behöver överföra samma information två gånger till olika mottagare. I detta sammanhang bör vidare påpekas att det är endast en begränsad del av alla de uppgifter som överförs från taxametrarna som kommer att användas av . Mot bakgrund av nu redovisade omständigheter anser utredningen att någon befintlig myndighet inte skall fungera som redovisnings- central. För att så långt som möjligt undvika krångel och stora kostnader bör enligt utredningen ett eventuellt system med redovisnings- centraler nära ansluta till hur sådan verksamhet fungerar. Ett krav på att alla redovisningscentraler skulle vara obe- roende av personer verksamma i taxinäringen skulle medföra att flera större beställningscentraler, som registrerar ett mycket stort antal köruppdrag, inte skulle kunna godkännas som redovis- ningscentraler, eftersom vissa av beställningscentralerna ägs av bl.a. bolag där taxiåkare är delägare. Ett krav på att en redovisningscentral skall vara helt fristående från taxinäringen torde vidare förväntas medföra en ganska omfattande administration för att kontrollera ägarförhållanden. Mot bakgrund av det anförda anser Utredningen om taxinäringen, liksom taxiutredning, att andra än från taxinäringen fristående organ bör kunna komma i fråga som redo- visningscentraler. Enligt utredningens mening kan risken för manipulation av upp- gifter i en redovisningscentral minska genom bl.a. att särskilda krav ställs på den som skall driva en central, att det införs särskilda straff- bestämmelser och att tillsyn sker över verksamheten. Utredningen återkommer senare till dessa frågor. Det finns andra aktörer än beställningscentraler, exempelvis ser- vicebolag och taxametertillverkare, som också kan agera som redo- visningscentraler. Enligt vad utredningen erfarit torde det finnas redovisningscentraler till alla taxiåkare. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Det finns fler än privata subjekt som driver beställningscentraler bl.a. trafikhuvudmän, exempelvis kommunalförbund eller aktiebolag där de länstrafikansvariga innehar samtliga aktier, och kommuner. I sådana centraler samordnas olika samhällsbetalda resor, t.ex. färd- tjänst, riksfärdtjänst och skolskjuts. I flertalet fall är det olika taxi- företag som givits i uppdrag att tillhandahålla körningar för bl.a. färdtjänst. Ett taxiföretag kan således ha dels vanliga köruppdrag, dels köruppdrag inom bl.a. färdtjänsten. Enligt vad utredningen erfarit är det i sådana fall vanligt förekommande att åkaren själv fakturerar till sina olika uppdragsgivare eller att åkaren överför all information från taxametern till en beställningscentral, som han eller hon har avtal med och att denna central i sin tur vidarebefordrar uppgifterna om de samhällsbetalda resorna exempelvis till en kom- munal beställningscentral. Utredningen anser mot bakgrund av det anförda att beställnings- centraler som drivs av exempelvis kommuner och trafikhuvudmän inte skall omfattas av en författningsreglering av redovisnings- centraler. Detsamma bör gälla för privata beställningscentraler som endast administrerar samhällsbetalda resor. 6.6Skall tillstånd krävas för att få driva en redovisningscentral? Utredningens förslag: En redovisningscentral får drivas endast av den som har tillstånd. taxiutrednings bedömning: En redovisningscentral får drivas endast av den som har tillstånd. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat bedömning- en utan erinran. Utredningen om taxinäringen anser, liksom taxiutredning, att en redovisningscentral bör få drivas endast av den som har fått tillstånd till detta. taxiutredning har föreslagit att en redo- visningscentral skall ha en ansvarig person som förestår verksam- heten och att en sådan person skall ha yrkeskunnande och ett gott Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Nämnda krav synes ha stark anknytning till vissa bestäm- melser i YTL om trafiktillstånd. Verksamhet som drivs i en central har samband med yrkesmässig trafik som drivs som taxitrafik och det förekommer att taxiåkare också har ägarintressen i eller driver redovisningscentraler. Mot bakgrund av vad som ovan anförts är det lämpligt att en för- fattningsreglering av redovisningscentraler nära anknyter till bestäm- melserna i YTL om trafiktillstånd. En sådan ordning torde underlätta handläggningen av bl.a. tillstånds- och tillsynsärenden avseende redovisningscentraler. 6.7Vilken myndighet skall besluta i frågor om redo- visningscentraler och utöva tillsyn över sådana centraler? Utredningens förslag: Frågor om redovisningscentraler skall prövas av . skall utöva tillsyn över att tillståndshavaren bedriver verksamheten enligt gällande bestäm- melser. taxiutrednings bedömning: Länsstyrelserna skall vara tillstånds- och tillsynsmyndigheter över redovisningscentraler. Remissinstanserna: De remissinstanser som uttalat sig har tillstyrkt bedömningen eller lämnat den utan erinran. Styrelsen för ackredite- ring och teknisk kontroll (SWEDAC) anser att man som ett komple- ment till länsstyrelsernas tillsyn bör införa ett krav på att tillverkaren av datautrustning skall låta typprova utrustningen hos ett ackredi- terat organ. Ett alternativ till det nämnda kan enligt SWEDAC vara att införa ett krav på kontroll av den redan installerade datautrust- ningen där det åligger anläggningsägaren att anlita ett ackrediterat organ för denna prövning. Enligt taxiutredning talade övervägande skäl för att föreslå länsstyrelserna som tillstånds- och tillsynsmyndigheter över redovis- ningscentralerna. Utredningen anförde därvid bl.a. följande. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Länsstyrelserna företar vandelsprövningar, bl.a. när det gäller ansökan om tillstånd till taxitrafik. Vissa av de ansvariga perso- nerna för de tömningscentraler som kommer att ansöka om tillstånd är troligen åkare. Vandelsprövningen är i dessa fall redan genomförd. Nackdelen med att föreslå länsstyrelserna som tillståndsmyndigheter är att de saknar den tekniska kompetensen. För att kunna avgöra om töm- ningscentralens system för att hantera information från taxametrarna är tillräckligt säkert måste länsstyrelserna därför hämta in den kun- skapen utifrån. Frågor om trafiktillstånd (utom frågor om tillstånd till linjetrafik som berör flera län) och taxiförarlegitimationer prövas av länsstyrelserna. Vid sådana prövningar görs en bedömning av om de sökande uppfyller kraven på bl.a. yrkeskunnande och gott an- seende. Länsstyrelserna har således enligt utredningens uppfattning redan kompetens och erfarenhet av frågor som är förknippade med yrkestrafiken och taxinäringen och utövar tillsyn över att tillstånds- havare bedriver verksamheten enligt gällande bestämmelser. Enligt utredningens mening finns det därför inte skäl att låta någon annan myndighet än pröva frågor om redovisningscentraler och vara tillsynsmyndighet över sådana centraler. I detta samman- hang bör anmärkas att länsstyrelserna är beroende av uppgifter från bl.a. polismyndigheten och . Av 2 kap. 2 § YTL framgår att frågor om trafiktillstånd prövas av i det län där personen är folkbokförd, om sökanden eller innehavaren är en fysisk person eller av i det län där företagets eller verksamhetens ledning finns, om sökanden eller innehavaren är en juridisk person. I RÅ 1995 ref 41 har ett aktiebo- lags ledning ansetts finnas där styrelsen har sitt säte. Om sökanden eller innehavaren är en fysisk person som inte är folkbokförd i eller en juridisk person vars ledning finns utanför , prövas frågor om trafiktillstånd av i . Utredningen anser att en motsvarande bestämmelse bör införas för att tydliggöra vilken myndighet som skall pröva frågor om redovis- ningscentraler. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Utredningens förslag: Hos alla juridiska personer som har tillstånd att driva en redovisningscentral skall det finnas en eller flera personer som är redovisningsansvariga. En redovisningsansvarig skall också finnas för utomlands bosatta näringsidkare som driver en redovis- ningscentral. Om det finns särskilda skäl, får medge a)att någon annan än de i författning särskilt omnämnda skall vara redovisningsansvariga eller b)att kommanditdelägare undantas från att vara redovisnings- ansvarig. taxiutrednings bedömning: En redovisningscentral skall ha en ansvarig person som förestår verksamheten. Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar bedömningen utan erinran. Av 2 kap. 3 § YTL framgår att hos juridiska personer som har trafik- tillstånd skall det finnas en eller flera personer som har ett särskilt ansvar för att verksamheten utövas i enlighet med gällande regler och god branschsed samt på ett trafiksäkert sätt (trafikansvariga). I de fall innehavaren av ett tillstånd till redovisningscentral är en juridisk person är det enligt utredningens uppfattning lämpligt att det finns en eller flera fysiska personer som har ett särskilt ansvar för verksamheten. Nämnda lagrum om att trafikansvariga skall an- svara för att verksamheten utövas på ett trafiksäkert sätt bör dock inte få sin motsvarighet i en bestämmelse som gäller för verksam- heten i en redovisningscentral. Begreppet trafikansvarig bör inte användas avseende redovisningscentraler utan ersättas med termen redovisningsansvarig för att undvika förväxlingar med bestämmel- serna i YTL. I 2 kap. 4 § YTL anges vilka som skall anses vara trafikansvariga i aktiebolag, ekonomiska föreningar, kommanditbolag och andra handelsbolag, ideella föreningar och stiftelser, europeiska intresse- Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten grupperingar (kan liknas vid handelsbolag som verkar över nations- gränserna, se prop. 1997/98:63 s. 59), utländska företag, statliga och kommunala organ samt för näringsverksamhet som drivs av utom- lands bosatta. Med hänsyn till bl.a. att verksamhet som rör redovis- ningscentraler är mindre omfattande än all den verksamhet som rör yrkesmässig trafik torde det enligt utredningens uppfattning inte finnas behov av särskilda bestämmelser om redovisningsansvariga avseende europeiska intressegrupperingar och statliga eller kom- munala organ i en författning om redovisningscentraler. Mot bakgrund av det anförda bör en bestämmelse införas i lagen om redovisningscentraler om att redovisningsansvarig i aktiebolag och ekonomiska föreningar är den verkställande direktören, om det finns en sådan, eller annars den styrelseledamot som bolaget eller föreningen har utsett. I kommanditbolag och andra handelsbolag skall varje bolagsman vara redovisningsansvarig. Sådant ansvar i ideella föreningar och stiftelser skall den styrelseledamot ha som föreningen eller stiftelsen har utsett. För näringsverksamhet som drivs av utom- lands bosatta näringsidkare blir föreståndaren redovisningsansvarig. Av 2 § lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. framgår att utländska företag skall bedriva sin näringsverksamhet i genom ett avdelningskontor med självständig förvaltning (filial). För närings- verksamhet som bedrivs i av utomlands bosatta svenska eller utländska medborgare skall det finnas en i bosatt förestån- dare med ansvar för den här bedrivna verksamheten. En filial skall stå under ledning av en verkställande direktör som är ansvarig för filialens verksamhet. Den verkställande direktören skall som huvud- regel vara bosatt inom Europeiska samarbetsområdet, se 9 § lagen om utländska filialer m.m. Verkställande direktören är ansvarig för filialens verksamhet. Om den verkställande direktören inte är bosatt här i landet skall det utländska företaget anmäla en person som är bosatt i att på det utländska företagets vägnar ta emot del- givning, se 10 § lagen om utländska filialer m.m. Av 2 kap. 4 § andra stycket YTL framgår att prövningsmyndig- heten om det finns särskilda skäl får medge att någon annan än de ovan uppräknade skall vara trafikansvarig eller att kommanditdel- ägare undantas från att vara trafikansvarig, eftersom fördelningen av satsat kapital och arbetsinsatser i ett kommanditbolag kan med- föra att invändningar görs om att en kommanditdelägare inte bör vara trafikansvarig, se prop. 1997/98:63 s.58. Som exempel på undantag enligt 2 kap. 4 § andra stycket YTL kan nämnas ett företag där den yrkesmässiga trafiken utgör en mindre del av verksamheten och där Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten den verkställande direktörens kontakt med och möjligheter att kon- trollera verksamheten är ringa, se , Trafikkom- mentarer, upplaga 1:1, s. 661. Enligt utredningens uppfattning bör en motsvarande undantagsregel finnas i en bestämmelse som rör redovisningscentraler. Utredningens förslag: Tillstånd att driva en redovisningscentral skall endast ges till den som med hänsyn till bl.a. yrkeskunnande bedöms vara lämplig att driva verksamheten. Kravet på yrkes- kunnande skall anses uppfyllt av den som har godkänts vid ett skriftligt prov som anordnats av . Provet skall avse de kunskaper som en tillståndshavare bör ha i fråga om främst rätts- regler, företagsledning och ekonomisk ledning av ett företag samt tekniska normer och driftsförhållanden. Den som kan styrka att han eller hon har genomgått viss gym- nasieutbildning eller annan högre utbildning med godkänt betyg i ett visst ämne eller vissa ämnen som ingår i prov om yrkeskunnan- de, skall av kunna medges undantag att avlägga prov i ett sådant ämne. skall också få medge undantag från skyldigheten att avlägga prov om särskilda skäl föreligger. taxiutrednings bedömning: Den ansvariga personen för en redovisningscentral skall ha bl.a. yrkeskunnande. Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar bedömningen utan erinran. Såsom anförts har taxiutredning gjort bedömningen att den ansvarige personen för en redovisningscentral skall ha yrkes- kunnande. Av 2 kap. 5 § YTL framgår att trafiktillstånd får ges endast till den som med hänsyn till bl.a. yrkeskunnande bedöms vara lämplig att driva verksamheten. I avsnitt 3.3.1 finns en närmare beskrivning av nämnda krav enligt YTL. Utredningen om taxinäring- en anser att krav bör ställas på yrkeskunnande för att få tillstånd att driva en redovisningscentral, eftersom den verksamhet som sker i Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten centralen får anses ha anknytning till yrkesmässig trafik. Det är givetvis viktigt att den som ges tillstånd att driva en redovisnings- central förfogar över de kunskaper som är nödvändiga för att driva verksamheten. Med hänsyn till det anförda bör kraven för att få driva en redovisningscentral i huvudsak vara i överensstämmelse med de krav som uppställs för att få ett trafiktillstånd. Av 2 kap. 8 § YTL framgår att krav på yrkeskunnande skall anses uppfyllt av den som har godkänts vid ett skriftlig prov som anord- nats av . Provet skall avse de kunskaper som en tillstånds- havare bör ha i fråga om främst rättsregler, företagsledning, tekniska normer och driftsförhållanden samt trafiksäkerhet. I bestämmelsen anges också att kravet skall anses uppfyllt av den som kan förete ett bevis om yrkesmässig kompetens som har utfärdats av en annan EU-medlemsstat enligt rådets direktiv /26/EG. EG-direktivet gäller dock inte för taxi. I föreskrifter om yrkeskunnande för yrkesmässig trafik (VVFS 2001:51) beskrivs närmare vad som krävs för att uppfylla kravet på sådant kunnande. Enligt utredningens mening bör en tillståndshavare till en redovis- ningscentral i princip ha liknande kunskap som en innehavare av ett trafiktillstånd. Det finns dock inte anledning att ställa krav på kun- skaper om trafiksäkerhet för en person som skall driva en redovis- ningscentral. I en bestämmelse om yrkeskunnande avseende centraler finns det inte heller anledning att ange att kravet på yrkeskunnande skall anses uppfyllt av den som kan förete ett bevis om yrkesmässig kompetens, eftersom ovan nämnda EG-direktiv givetvis inte omfattar redovisningscentraler. Enligt 2 kap. 5 § YTF kan prövningsmyndigheten om vissa förut- sättningar är för handen helt eller delvis medge undantag från skyl- digheten att avlägga prov. Enligt utredningen bör det också finnas möjlighet att medge undantag från att avlägga prov i yrkeskunnande avseende redovisningscentraler. Den som kan styrka att han eller hon har genomgått viss gymnasieutbildning eller annan högre utbildning med godkänt betyg i ett visst ämne eller vissa ämnen som ingår i prov bör därför kunna medges undantag från att avlägga prov i ett eller flera sådana ämnen. Av 2 kap. 5 § andra stycket YTF framgår att prövningsmyndigheten får medge undantag från skyldigheten att avlägga prov för den som kan styrka praktisk erfarenhet som trafikansvarig eller på företagsledningsnivå i ett transportföretag, under förutsättning att sökanden godkänns i ett kontrollprov som anordnas av . Utredningen förordar att man får medge undantag från skyldigheten Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten att avlägga prov i yrkeskunnande avseende redovisningscentraler, om det finns särskilda skäl. Sådana skäl kan vara för handen exempelvis om den som skall avlägga prov redan har ett trafiktillstånd för taxi eller mångårig erfarenhet av företagsledning i t.ex. en beställnings- central Det bör vara tillståndsmyndigheten, , som avgör om undantag skall medges. 6.8.3Ekonomiska förhållanden och gott anseende Utredningens förslag: Tillstånd att driva en redovisningscentral skall endast ges till den som med hänsyn till bl.a. ekonomiska förhållanden och gott anseende bedöms vara lämplig att driva verksamheten. Om en ansökan att driva en redovisningscentral avslås på grund av omständigheter som har samband med vandelskravet skall på lägst och högst bestämmas under vilken den prövade skall anses olämplig att driva en redovisningscentral. taxiutrednings bedömning: Den ansvarige personen för en redovisningscentral skall ha bl.a. ett gott anseende. Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar bedömningen utan erinran. Enligt 2 kap. 5 § YTL får trafiktillstånd endast ges till den som med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomiska förhållanden och gott an- seende bedöms vara lämplig att driva verksamheten. Den som söker trafiktillstånd skall utöver dessa krav kunna styrka att han eller hon uppfyller krav på ekonomiska resurser. Huruvida det finns skäl att ställa krav på ekonomiska resurser när det gäller en tillståndshavare till en redovisningscentral återkommer utredningen till i ett senare avsnitt. Ett viktigt syfte med redovisningscentralerna är att framför allt skall kunna få tillgång till ett tillförlitligt kontrollmaterial från taxinäringen. Mot bakgrund av det anförda bör det vara av vikt vid tillståndsgivningen att få reda på om sökanden kan förväntas efter- Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten leva de bestämmelser som gäller för verksamheten. Vid en sådan be- dömning bör hänsyn tas till sökandens ekonomiska förhållanden, exempelvis om sökanden varit restförd för skulder eller varit försatt i konkurs, och vilja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna och hans eller hennes laglydnad i övrigt. I avsnitt 3.3.3 ges en närmare beskrivning av vandelskravet enligt YTL. Enligt utredningens mening bör den prövning som görs be- träffande rekvisitet gott anseende vid tillståndsgivning att driva en redovisningscentral i huvudsak vara i överensstämmelse med sådan prövning avseende trafiktillstånden. I detta sammanhang bör påpekas att verksamheten i en redovisningscentral får anses ha samband med yrkesmässig trafik i form av taxitrafik. Liksom beträffande trafiktill- stånden är det inte möjligt att i författningstexten ange alla de brott som skall beaktas vid bedömningen av en sökandes vandel. Utgångs- punkten vid prövningen av sökandens lämplighet bör därför vara en helhetsbedömning av hans eller hennes vandel. Det anförda medför att de rekvisit som anges i 2 kap. 11 § YTL i princip bör få sin motsvarighet i en författning beträffande tillstånd att driva redovisningscentraler. Enligt angiven bestämmelse skall kravet på gott anseende inte anses uppfyllt av den som har dömts för allvarliga brott, inräknat ekonomiska brott. Kravet på gott an- seende anses inte heller uppfyllt av den som har dömts för allvarliga eller upprepade överträdelser av YTL eller föreskrifter som har med- delats med stöd av lagen, författningar eller föreskrifter om vägtrafik och vägtransporter, särskilt bestämmelser om förares kör- och vilo- tider, fordons vikt och mått, fordons utrustning och beskaffenhet eller bestämmelser av väsentlig betydelse för trafiken, trafiksäkerheten eller skyddet av miljön eller bestämmelser om löne- och anställnings- förhållanden i branschen. Enligt utredningens uppfattning är det lämpligt att brott mot för- fattningar eller föreskrifter om vägtrafik och vägtransporter påverkar bedömningen om tillstånd skall ges att driva en redovisningscentral. Sådan verksamhet har samband med yrkesmässig trafik, trots att verk- samheten i en redovisningscentral över huvud taget inte omfattar faktiska transporter utan omfattar bl.a. bevarande av information från taxametrar. Utredningen anser det vara en fördel ur handlägg- ningssynpunkt om rekvisiten för vandel i en lag om redovisnings- centraler är i överensstämmelse med motsvarande rekvisit i YTL. Utredningen har också att ta ställning till om även den som inte dömts för brott kan befinnas olämplig att driva en redovisnings- central. 1997/98:63 s. 69 anförde regeringen följande. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten I fråga om misstanke om ett begånget brott skall utgöra grund för avslag på en ansökan om tillstånd respektive ingripande mot ett trafik- tillstånd eller en taxiförarlegitimation skiljer sig situationen vid en an- sökan ofta från den vid en ifrågasatt återkallelse av ett befintligt till- stånd eller legitimation. Det förekommer vidare i praxis vid bedöm- ningen av andra slag av tillstånd att skillnad görs mellan ansöknings- ärenden och återkallelseärenden. bör därför, när misstanke om ett brott begåtts, kunna åberopa detta förhållande som grund för att avslå en ansökan, medan det som regel krävs ett lagakraftvunnet avgörande i skuldfrågan innan en slutlig återkallelse av ett tillstånd eller en legitimation kan ske. Utredningen anser att samma synsätt som det ovan redovisade bör kunna användas vid prövningen av en ansökan om tillstånd att driva en redovisningscentral och vid återkallelse av ett sådant tillstånd. Om en ansökan om trafiktillstånd avslås på grund av omständig- heter som allvarlig brottslighet m.m. skall på lägst och högst bestämmas, under vilken den prövade skall anses olämplig att driva yrkesmässig trafik, se 2 kap. 12 § YTL. Enligt utredningens uppfattning är det lämpligt att en motsvarande bestäm- melse finns i en författning om redovisningscentraler. Av 2 kap. 1 § YTF framgår att en ansökan om trafiktillstånd skall vara skriftlig och att sökanden skall ge in sådana handlingar som visar att han är lämplig att driva verksamheten. I bestämmelser stadgas också bl.a. att i fråga om utländska medborgare som inte har hem- vist i skall även en utredning om gott anseende ges in. Ut- redningen anser att en motsvarande bestämmelse bör införas i för- ordningen (2006:000) om redovisningscentraler inom taxinäringen. En sådan bestämmelse bör dock även omfatta svenska medborgare som är bosatta utomlands. Utredningens bedömning: Det skall inte uppställas några krav på ekonomiska resurser som förutsättning för tillstånd att driva en redovisningscentral. Enligt 2 kap. 5 § andra stycket YTL skall den som söker trafiktill- stånd kunna styrka att han eller hon uppfyller kravet på ekonomiska resurser som uppställs i 2 kap. 9 § samma lag.