sou · GSB3130 · 2005-01-01 00:00:00 — Svensk kod för bolagsstyrning Till statsrådet och chefen för tillkallade regeringen en kommitté med uppdrag att utvärdera remissinstansernas synpunkter på betänkandet Svensk kod för bolagsstyrning, Förslag från Kodgruppen (SOU 2004:46), göra de omarbetningar av den föreslagna koden som kommittén anser lämpliga med hänsyn bl.a. till remissinstansernas synpunkter och den debatt som förts om koden samt utarbeta en reviderad version av koden. Direktiven (Dir. 2004:132) återfinns i betänkandets bilaga 1. Till ledamöter av kommittén förordnades som ordförande samt , , , , , , , , och som ledamöter. Kommittén har tillkallat som adjungerad ledamot samt , och som experter. Per Lekvall anställdes som huvudsekreterare och på deltid som biträdande sekreterare. Kommittén har antagit namnet Kodgruppen. Regeringen beslutade i direktiven att kommittén skall redovisa sitt uppdrag . Det inledande arbetet med att utveckla koden bedrevs inom en särskild arbetsgrupp, den s.k. Kodgruppen, i samverkan mellan och följande organ och organisationer i näringslivet: FAR, , , , , , , , och . Gruppens sammansättning framgår av förordet till det betänkande Svensk kod för bolagsstyrning, Förslag från Kodgruppen (SOU 2004:46), som avlämnades . Betänkandet har därefter remissbehandlats, varvid totalt 78 remissyttranden inkommit. En förteckning över remissyttrandena återfinns i betänkandets bilaga 2. Remissyttrandena finns tillgängliga på . Koden återfinns i betänkandets bilaga 3. Kommittén har haft fyra protokollförda sammanträden . Kommittén överlämnar nu betänkandet Svensk kod för bolagsstyrning (SOU 2004:130). Uppdraget är härmed slutfört. Motiv för en svensk kod för bolagsstyrning ........................................................................ Självreglering enligt principen följ eller förklara ................................................................. Förändring av ansvarsförhållanden mellan bolagsorganen .............................................. Ägarroll och ägaransvar.............................................................................................................. Regler för bolagsstyrning ........................................................................................................... Tillsättning av styrelse och revisor..................................................................................... 3.3.2 Styrelsens storlek och sammansättning.............................................................................. Styrelsens finansiella rapportering ...................................................................................... 3.3.7 Styrelsens interna kontroll och internrevision...................................................................... 3.3.8 Styrelsens relation till revisorn............................................................................................. Information om bolagsstyrning........................................................................................... När skall koden träda i kraft ........................................................................................................ Svensk kod för bolagsstyrning I detta avsnitt diskuteras ett antal övergripande synpunkter på kodförslaget. Endast sådana frågor och remissynpunkter som Kodgruppen funnit vara av större vikt samt relevanta för det fortsatta arbetet behandlas. 1.1Motiv för en svensk kod för bolagsstyrning En övervägande majoritet av remissinstanserna stöder förslaget att skapa en svensk bolagsstyrningskod. Endast två instanser tar avstånd från idén som sådan. anser att den reglering av marknaden som behövs uteslutande skall ske genom lagstiftning. Företagarna, som enligt egen utsago i första hand representerar ägare av mindre, onoterade företag, delar inte uppfattningen att det finns ett generellt behov av att ytterligare reglera bolagsstyrningen i . Därutöver anser några remissinstanser, främst H&M och L E , att koden har relevans endast för bolag med övervägande institutionellt ägande och att den därför inte bör gälla för bolag med en tydlig och aktiv privatägare. Kodgruppen finner mot denna bakgrund inte skäl att ompröva sin uppfattning om behovet av en svensk kod för bolagsstyrning. 1.2Självreglering enligt principen följ eller förklara Enligt förslaget skall bolag som tillämpar koden antingen följa kodens regler eller förklara och motivera de avvikelser som görs. Denna princip, följ eller förklara (comply or explain), introducerades av den s.k. i , och är den bland internationella corporate governance-koder förhärskande principen för kodtillämpning. Även har uttryckt att detta är en lämplig modell för sådana koder. Med ett undantag, , har från remissinstansernas sida inga invändningar riktats mot förslaget att tillämpa principen följ eller förklara. Flera remissinstanser efterlyser emellertid ytterligare klargöranden i koden av principens innebörd. Det gäller bl.a. Stockholmsbörsen, , , , , Tredje AP-fonden, H&M och . Några remissinstanser anser att koden skall innehålla en tydlig uppmaning till ett kritiskt förhållningssätt till koden och användandet av förklaringsmöjligheten och att koden skall understryka att förklaringar skall ses som naturliga. anför att ingen vet hur deklarerade avvikelser från koden kommer att framställas i media och uppfattas av utomstående, varför det finns risk för att rankinglistor i tidningar och liknande publicitet i praktiken tvingar företag att omotiverat anpassa sig till koden alternativt att avnotera sig. anför att förväntningar och krav från marknadens aktörer, t.ex. från marknadsplatser eller potentiella investerare, i praktiken kan resultera i att vissa bolag tvingas tillämpa kodens materiella regler utan praktisk möjlighet att göra förklarande avvikelser. framhåller att kodförslaget saknar tydliga exempel på hur dess regler skall tillämpas och ser en risk i att medierna blir den instans som får tolkningsföreträde och påtar sig den dömande rollen. anser att skall i kodförslaget måste bytas ut mot bör. utformning av koden kan ambitionsnivån höjas som naturliga avvikelser från koden inte behöver motiveras. , , Första AP-fonden och Tredje AP-fonden anför att det tydligare bör anges att varken ett framtida kodförvaltande organ, Stockholmsbörsen eller något annat organ skall ha till uppgift att godkänna bolagens förklaringar till avvikelser. Motsatt ståndpunkt intar . Enligt inspektionen bör kodförvaltaren utveckla och bevaka de kvalitetskrav som bör ställas på utformningen av en förklaring och utveckla en praxis som fortlöpande offentliggörs. Det bör också övervägas om förvaltaren skall förfoga över något korrektionsmedel mot en alltför släpphänt utveckling i detta hänseende. Några remissinstanser, bl.a. Stockholmsbörsen, och , anser att det behöver klargöras vem som skall ansvara för att förklara beslut eller åtgärd av annan än styrelsen, t.ex. beslut av enskild aktieägare eller av valberedningen. föreslår att det bör vara tillfyllest att styrelsen och bolagsledningen förklarar avvikelsen med att det organ som regeln riktar sig till har avvikit från regeln. Endast om styrelsen eller bolagsledningen faktiskt har erhållit en förklaring till avvikelsen från berört organ bör styrelsen eller bolagsledningen vara skyldig att ange denna förklaring. efterlyser att förklaringsskyldigheten ytterligare klargörs för bolag som är noterade i flera länder och därför kan behöva följa flera olika corporate governance-koder. Kodgruppen har till stor del beaktat remissinstansernas synpunkter. Avsnittet i kodens inledning om principen följ eller förklara har utökats med mer preciserade anvisningar för hur principen skall förstås. Att något organ skulle ges befogenhet att tillgripa någon form av korrektionsmedel mot undermåliga förklaringar är ett synsätt som Kodgruppen inte delar. Att förändra kodens krav från skall till bör har heller inte befunnits lämpligt, då detta skulle riskera att leda till oklarhet om i vilka fall avvikelser från kodens bestämmelser skett och förklaring således skall avges. Enligt kodförslaget riktar sig kodens regler primärt till aktiemarknadsbolag, dvs. svenska aktiebolag med aktier noterade vid börs eller auktoriserad marknadsplats. Huruvida andra typer av bolag bör följa koden ankommer enligt förslaget på bolagens ägare eller de övriga marknadsplatser där bolag kan vara noterade att avgöra. Ett stort antal remissinstanser anser att mindre bolag skall undantas från koden. , , och föreslår att mindre bolag undantas , förslagsvis , och att en utvärdering därefter skall ske av möjligheten att vidga tillämpningen. Vad gäller kriteriet för avgränsning mellan vad som är att anse som större respektive mindre bolag föreslår vissa remissinstanser bolagens börsvärde medan andra förordar listtillhörighet. Enligt AktieTorget bör endast bolag på Stockholmsbörsens A-lista omfattas, enligt StyrelseAkademien endast bolag på Stockholmsbörsens A-lista, eventuellt kompletterat med bolag över en viss storlek på övriga listor och enligt de 30 största bolagen på Stockholmsbörsen. , AktieTorget, Styrelsepoolen, Tredje AP-fonden, och L E anser att det bör göras enklare för mindre bolag att förklara sig bort från hela eller delar av Koden. anför att det för mindre bolag torde vara en mer positiv användning av koden att ange i vilka avseenden den tillämpas än att ägna resurser åt att beskriva och motivera avvikelser. L E och anser att bolag med tydliga och i ägarfrågor aktiva privatägare helt skall undantas från att behöva tillämpa koden, eftersom kodförslaget enligt deras uppfattning främst är skrivet för bolag som domineras av institutionella ägare. Aktiespararna anser att koden skall omfatta alla aktiemarknadsbolag och att koden bör gälla även för utländska aktiebolag med svensk notering. Även , , och anför att koden bör kunna träffa alla aktiemarknadsbolag under förutsättning att kodens detaljeringsgrad minskas väsentligt. Kodgruppen har inte mandat att föreskriva vilka företag som skall tillämpa koden. Det kan bara göras av de börser och marknadsplatser respektive företagsägare som på kontraktsmässiga eller andra grunder kan besluta om ett företags sätt att hantera bolagsstyrningsfrågorna. Vad Kodgruppen kan göra är att utforma koden så att den är väl anpassad till olika typer av företag och att lämna rekommendationer angående vilka företag som bör tillämpa koden. Kodgruppens utgångspunkt har varit att en kod för bolagsstyrning har sitt främsta berättigande för bolag med, vid sidan av eventuella huvudägare, en bredare krets av aktieägare, som inte var och en kan antas ha de kunskaper och resurser att följa bolagets utveckling som de större ägarna har. Särskilt om aktierna köpts på en börs eller annan marknadsplats har dessa aktieägare rätt att förvänta sig att bolaget styrs enligt allmänt accepterad, god praxis. i detta perspektiv finns inga skäl att avgränsa tillämpningen till vissa, t.ex. större, aktiemarknadsbolag. Det finns enligt Kodgruppens uppfattning inte skäl att anta att mindre bolag generellt sett skulle skötas bättre än större bolag i detta hänseende. Kodgruppen anser att god bolagsstyrning är lika viktigt i små som i stora bolag och att koden därför, i varje fall , bör tillämpas av alla aktiemarknadsbolag. För att möjliggöra detta har detaljeringsgraden minskats (se avsnitt 1.4), de regler som bedömts alltför betungande för mindre företag getts en utformning som skapar utrymme för visst förenklat förfarande och omfattningen av den bolagsstyrningsrapport som bolaget skall avge begränsats något. Vidare torde koden till större del kunna tillämpas även av andra kategorier av företag med ett spritt ägar- eller allmänintresse än marknadsnoterade bolag, t.ex. kooperativa bolag och ekonomiska föreningar, statliga och kommunala bolag samt ömsesidiga försäkringsbolag, liksom många privatägda bolag. Kodgruppens utgångspunkt är att i första hand bolagen noterade på Stockholmsbörsen åläggs att tillämpa koden. Det kan därvid finnas skäl att överväga en stegvis implementering som inleds med de största och mest kvalificerade bolagen. Gruppens rekommendation är att i ett första steg införa koden för bolag noterade på A-listan och större bolag på O-listan, för att , då erfarenhet av kodens praktiska tillämpning vunnits, bredda tillämpningen till börsens samtliga bolag. Fördelarna med ett sådant förfarande är dels att erfarenhet vinns av kodens praktiska tillämpning som kan ligga till grund för eventuella modifieringar i samband med att tillämpningen breddas, dels att de större bolagen utvecklar system och rutiner för att på ett kostnadseffektivt sätt tillämpa koden som de mindre bolagen sedan i tillämpliga delar kan utnyttja. Kostnaden för den inledande tröskeln i form av att bygga upp system och rutiner för att tillämpa koden kommer därigenom att till stor del bäras av de större aktiemarknadsbolagen. Även övriga börser och auktoriserade marknadsplatser, liksom andra kategorier av bolag än aktiemarknadsbolag, rekommenderas att implementera koden. Det är Kodgruppens övertygelse att tillämpning av koden kommer att ses som ett kvalitetsmärke som allt fler marknadsplatser och bolag finner det angeläget att tillägna sig. För bolag noterade på flera länders börser eller marknadsplatser bör bolagets juridiska hemvist vara avgörande för vilket lands kod som skall följas. Den svenska koden riktar sig således till svenska aktiebolag. Om ett svenskt bolag, genom notering på utländsk börs med tvingande regler som strider mot den svenska koden, måste avvika från vissa regler i den svenska koden torde detta i allmänhet utgöra giltigt skäl för avvikelse enligt principen följ eller förklara. Många remissinstanser har anfört att kodförslaget är alltför detaljerat, särskilt mot bakgrund av att koden föreslagits gälla även för mindre aktiemarknadsbolag. Å andra sidan har flera instanser haft förslag till ytterligare eller utvidgade kodregler. Stockholmsbörsen förordar lindrigare regler vid kodens införande, varefter en successiv skärpning kan ske. Enligt bör detaljregleringen inom de enskilda tillämpningsområdena överlåtas till specialiserade organ, t.ex. . Vidare måste det enligt beaktas att förväntningar och krav från marknadens aktörer, t.ex. från marknadsplatser eller potentiella investerare, i praktiken kan resultera i att vissa bolag tvingas tillämpa kodens materiella regler utan praktisk möjlighet att göra förklarade avvikelser. Enligt bl.a. Stockholmsbörsen, och TurnIT innehåller kodförslaget vidare en del självklarheter och regler med karaktär av övergripande principer. Dessa bör tas bort, bl.a. för att inte riskera att det felaktigt ges en bild av att de skulle indikera generella problem i svenska bolag. Flera remissinstanser framför att det förhållandet att koden i vissa fall berör frågor som finns behandlade i aktiebolagslagen (1975:1385) kan skapa tolkningsproblem. Flera remissinstanser efterlyser också en samordning av kodens regler med andra regelverk på aktiemarknadsrättens område. I annat fall kan användarna enligt förledas att tro att man kan avvika från dessa regler genom att förklara och motivera avvikelsen. Kodgruppen har till stor del tagit fasta på de kritiska synpunkterna på kodens detaljeringsgrad. En kritisk granskning har gjorts av varje regels berättigande, vilket lett till att en del regler strukits medan andra utformats på ett mer principiellt sätt. Strävan har dock varit att inte göra det på ett sådant sätt att kodens substans urvattnas. Även text som har befunnits uttrycka vad som närmast kan ses som självklarheter har till stor del utmönstrats. Mer principiella riktlinjer, som har ansetts ge uttryck för god praxis inom området men som inte passar som regeltext, har i några fall införts i avsnittsingresser. Frågan om överlappning med andra regelverk är något mer komplicerad. Kodgruppen har i sitt tidigare förslag haft ambitionen att skapa ett i rimlig grad heltäckande regelverk som kan förmedla en samlad bild av god svensk bolagsstyrning. Vidare har det funnits en strävan att koden skall kunna läsas och förstås även av personer som är mindre insatta i svenska regler för bolagsstyrning, inte minst utländska läsare. Detta gör det i vissa fall nödvändigt att upprepa regler som finns på annat håll. En strikt tillämpning av principen att enbart ta med frågor som inte behandlas i andra regelverk skulle resultera i en kod som skulle ge en fragmenterad bild av svensk bolagsstyrning. Mot detta står, som påpekats av flera remissinstanser, risken att skapa osäkerhet om vad som gäller. Denna risk är enligt Kodgruppens uppfattning begränsad när det gäller lagstiftning; självfallet gäller lag framför självreglering. Trots detta har den överlappning med gällande lag som fanns i Kodgruppens ursprungliga förslag i allt väsentligt utmönstrats. När den på enstaka ställen finns kvar motiveras detta med att det annars skulle uppstå en fragmentarisk redovisning av önskvärd bolagsstyrning. Därutöver har det i vissa fall befunnits befogat att i inledande eller kommenterande text översiktligt redogöra för gällande rätt för att underlätta förståelsen av en regel. Något svårare är det i fråga om förhållandet till annan självreglering. När sådan reglering gjorts kontraktsmässigt tvingande, såsom fallet exempelvis är med vissa av Näringslivets Börskommittés regler som tagits in i Stockholmsbörsens noteringsavtal, kan dessa givetvis inte bli dispositiva genom kodens princip följ eller förklara. Detta är emellertid en fråga för kontraktsparterna, i detta fall Stockholmsbörsen och dess noterade bolag, att reglera sinsemellan. Det är inte rimligt att koden, som i förlängningen har en bredare målgrupp, skulle avstå från att reglera en fråga därför att den ingår i ett avtalsmässigt förhållande mellan andra parter. Det är heller inte givet att koden skall avstå från att reglera en fråga därför att den behandlas i annan självreglering. Utöver önskemålet att skapa en rimligt heltäckande kod har Kodgruppen haft ambitionen att så långt möjligt beakta den senaste utvecklingen internationellt, främst vissa rekommendationer från inom bolagsstyrningsområdet. Detta gäller bl.a. kriterier för bedömning av styrelseledamöters oberoende liksom regler om bolagsledningars ersättningar. I båda dessa frågor har Kodgruppen prioriterat att anpassa koden till existerande eller kommande EU-reglering snarare än till befintlig annan svensk självreglering. Det får sedan bli en uppgift för ett kommande förvaltningsorgan för koden att verka för en samordning av den svenska självregleringen inom detta område. Slutligen bör nämnas det lagstiftningsarbete som pågår inom avseende information och beslut om ersättningar till styrelser och bolagsledningar, bl.a. med utgångspunkt från förslag i dessa frågor. Om och när en sådan lagreglering kommer kan motsvarande regler i denna kod eventuellt utmönstras. Eftersom denna lagreglering ännu inte kommit till stånd har Kodgruppen valt att behålla det tidigare förslagets regler på dessa områden. Även denna fråga får den kommande kodförvaltaren hantera. 1.5Förändring av ansvarsförhållanden mellan bolagsorganen Flera remissinstanser uttrycker farhågor för att koden kan komma att förändra ansvarsfördelningen mellan bolagsorganen i den svenska corporate governance-strukturen. anser att det i kodens inledande textavsnitt särskilt bör anges att koden inte syftar till att förändra nuvarande ansvarsfördelning mellan bolagsorganen. pekar på att förskjutningar av uppgifter mellan bolagsorganen kan komma att rubba de tämligen klara ansvarsförhållanden som gäller enligt svensk aktiebolagsrätt. Föreningen utgår från att detta inte är Kodgruppens avsikt och anser att det bör understrykas i det fortsatta arbetet. Föreningen anser vidare att konsekvenserna av att skjuta beslutsfattandet uppåt och låta ägarna disponera över alltfler viktiga beslut inte självklart innebär ett ökat inflytande för de mindre aktieägarna. Förutom att bolagsstämman normalt bara sammanträder en gång domineras dess beslutsfattande ofta av en mindre krets välinformerade ägare, medan andra ägare kan ha svårt att göra sig gällande. Beslut bör fattas där de kan bli bäst underbyggda genom tillgång till information, ansvar och kompetens, vilket kan vara på ägarnivå i vissa frågor men på styrelsenivå i andra. Den viktiga ägarrollen är att utöva kontroll, för vilken insyn är den viktigaste faktorn. anser därför att transparens är viktigare för effektiv bolagsstyrning än formella beslutsordningar och detaljerade regler om beslutsfattandet. H&M uttrycker förvåning över den ansvarsfördelning koden föreslår, bl.a. vad gäller valberedningens roll, vilken man inte anser har stöd i aktiebolagslagen. anser att respekten för ägandet bör upprätthållas bättre i koden; t.ex. skall stämmans beslut om styrelseval inte behöva förklaras i efterhand. Kodgruppen kan inte finna att den föreslagna koden i något avseende skulle stå i strid med eller vara ägnad att förändra den gällande corporate governance-strukturen enligt svensk aktiebolagslagstiftning. Aktiebolagslagen tillhandahåller en grundläggande struktur för bolagsstyrningen i form av de fyra s.k. bolagsorganen och deras övergripande ansvar och roller i helheten men lämnar stort utrymme för den praktiska tillämpningen att inom denna struktur fördela beslutsfattandet mellan bolagsorganen. Att exempelvis den föreslagna valberedningen skulle innebära ett avsteg från denna grundläggande struktur bygger enligt Kodgruppens mening på ett missförstånd som närmare kommenteras i avsnitt 3.2 nedan. Däremot innebär koden i förhållande till gängse tillämpning en i vissa avseenden förändrad beslutsordning inom denna ram. Det gäller bl.a. vissa frågor om ersättningar och val av styrelseordförande. Detta utgör dock inget avsteg från aktiebolagslagens bestämmelser. En svensk bolagsstämma är suverän att ta upp i princip varje fråga den finner lämpligt att behandla. En annan sak är att det i svenskt näringsliv finns etablerade kutymer för vilka frågor som i allmänhet behandlas på respektive nivå i systemet. Sådana kutymer får emellertid inte bli sakrosankta; det skulle innebära att all utveckling stannar av. Det måste självfallet vara möjligt att, inom ramen för den struktur lagen tillhandahåller, i ett enskilt företag och även i en bolagsstyrningskod, införa en annan beslutsordning i enskilda frågor än den som vanligen tillämpas. Ett antal remissinstanser uttrycker oro över att koden i viss utsträckning avviker från andra länders koder, bl.a. när det gäller den högre detaljeringsgraden i den svenska koden. Detta kan innebära problem för företag noterade i flera länder. För att minska detta problem föreslår att det i sådana fall bör vara acceptabelt med enkla förklaringar att man följer ett annat lands kod utan krav på detaljerade förklaringar till varje avvikelse från den svenska koden. pekar på de problem som kan uppstå när ett bolag som är verksamt i många länder och noterat på flera marknader skall ta ställning till olika koder. anser att detaljrikedomen i den svenska koden kan göra den svår att marknadsföra internationellt, vilket i sin tur kan motverka syftet att stärka svenska börsföretags och marknadsplatsers internationella renommé. framhåller att även om en svensk kod i möjligaste mån bör anpassas till internationella koder måste den alltid ligga i linje med den svenska lagstiftningen och rättstraditionen på bolagsstyrningsområdet. Föreningen anser att Kodgruppen inte beaktat detta i tillräcklig grad utan tagit alltför stor hänsyn till den anglosaxiska rättstraditionen och influerats av den amerikanska utvecklingen. Några remissinstanser, främst Tredje AP-fonden och Styrelsepoolen, pekar på det angelägna i att få till stånd en harmonisering av de nordiska bolagsstyrningskoderna. Invest in , Nordic Growth Market NGM och AktieTorget anser att det finns anledning att avvakta pågående kodarbete inom och EU, innan en slutlig utformning av Koden fastställs. Av de utländska remissinstanserna efterlyser såväl () som regler mot differentierad rösträtt i svenska börsbolag.