sou · GSB35 · 2005-01-01 00:00:00 — Hälsoundersökningen bör även innehålla moment där man skattar individernas muskelstyrka och arbetskapacitet med hjälp av det underlag som finns, dvs. den ifyllda hälsodeklarationen samt upp- gifter om individens träningsvanor m.m. som besvaras i samband med inskrivningsprovet. Skattningar av muskelstyrka görs med ett förhållandevis bra resultat och jag anser att detta förfarande kan användas i större utsträckning, framför allt vad avser befattningar med lägre kravprofil. Självklart skall det fortfarande finnas möjlighet att genomföra mer omfattande utredningar och undersökningar om det finns skäl till det. Det kan exempelvis vara hälsodeklarationen eller underlaget från inskrivningsprovet som ligger till grund för ett sådant beslut. Den differentierade mönstringen skapar ökade möjligheter för den enskilda individen att påverka processen. personal bör få ökade möjligheter att genom dialog med den enskilde fokusera på hans eller hennes egna önskemål och ambitioner av- seende mönstringen och den eventuella tjänstgöringen. därigenom får man en klarare uppfattning om den enskildes motivation, vilket är av stor vikt vid all rekrytering. I detta sammanhang finns det skäl att ifrågasätta vikten av att det är en läkare som gör undersökningen och fastställer tjänstbarheten. Om det inte finns uppgifter i underlaget som tyder på att individen har någon skada eller åkomma som försämrar tjänstbarheten anser jag att rätten att bedöma tjänstbarheten bör kunna delegeras till en sjuksköterska. Om den sjuksköterska som har till uppgift att bedöma tjänstbarheten inte anser sig ha tillräcklig information för ett sådant bedömande bör den berörda individen få träffa en läkare. Även i övrigt bör utvärdera de olika mönstrings- momentens relevans. Om hälsodeklarationen inte ger indikationer om annat och den mönstrade anser sig fullt frisk anser jag t.ex. att det bör gå att genomföra fysiska tester utan att först genomgå en EKG-undersökning. Även om de fysiska testerna är krävande så medverkar de flesta mönstrande i idrott i gymnasiet utan att EKG- undersökning genomförs. Dessutom kontrolleras den testades puls under uthållighetstestet varför testet kan avbrytas om något verkar fel. Jag tror att det är möjligt att genomföra fler rationaliseringar efter en noggrann genomgång av de olika testmomenten. Ovanstående förfarande gäller således de individer som skrivs in mot s.k. mängdbefattningar. Om däremot inskrivningsprovet ger ett resultat som visar att personen i fråga har kapacitet att skrivas in mot befälsbefattningar eller andra specialistbefattningar, som t.ex. jägare, bör mönstringen i huvudsak genomföras enligt dagens förfarande. Det finns två huvudskäl för denna ordning, enligt mitt förmenande. Det första är att dessa tjänster i större utsträckning är mer krävande för den enskilda individen och att det därför bör läggas ned mer resurser för att i förväg utröna om den mönstrande har de egenskaper som krävs för att klara av att tjänstgöra i den specifika befattningen. Det andra är att det är mer besvärligt för den utbildningsansvariga myndigheten om en person i en befatt- ning med få utbildade är tvungen att avbryta sin grund- utbildning. bör därför även fortsättningsvis göra en mer fördjupad mönstring vad avser personer som kan komma i fråga för sådana befattningar. För att skall kunna införa ett mönstringsförfarande enligt den modell jag presenterar behövs även åtgärder från de utbildningsansvariga myndigheterna. För det första måste befatt- ningskraven förändras. Enligt min mening måste arbetet inriktas mot att differentiera kraven för olika befattningar. Kraven för befattning som pansarskyttesoldat behöver inte innefatta lika många parametrar som t.ex. stridsvagnsplutonchef. Om sådana differentierade befattningskrav arbetas fram skapas större möjlig- heter för att använda sig av en differentierad mönst- ringsprocess. Enligt min mening vore det önskvärt att Försvars- makten för det första minskar antalet befattningar och ger dem en mer översiktlig och generell beskrivning. Ett minskat antal befatt- ningar bör minska behovet av att beskriva kraven på befattningarna i flera parametrar och med flergradiga mätskalor. Om befatt- ningarna är mer överskådligt beskrivna kan förmod- ligen minska antalet mätstationer och minska noggrannheten i mätandet. Förslagsvis kan en fyrgradig skala införas där 1 innebär att man inte ianspråktas för grundutbildning, 2 innebär att man kan genomföra lättare tjänst, 3 normal tjänst och 4 tung tjänst. En sådan förändring borde innebära stora möjligheter att utforma tester som på ett bättre sätt tillvaratar möjligheterna för kvinnor att skrivas in till utbildning. Det skapar även möjlighet att definiera ett lägsta krav för all utbildning inom försvaret. Ett sådant lägsta krav möjliggör att på ett enklare sätt få till stånd ett arbete med att minska antalet som behöver kallas till region- kontoren. För det andra ställer mitt förslag större krav på utbildnings- anordnarna att själva ta mer ansvar för att bygga upp de total- försvarspliktiga som skall tjänstgöra hos dem. Större vikt bör därför läggas på att börja varje utbildning i ett tempo som gör det möjligt att bygga upp de totalförsvarspliktigas fysik och psyke. Utbildningstempot kan därefter stegras successivt fram till utryck- ningen. Sådana åtgärder bör bidra till att minska avgångar under tjänstgöring. Det kan också finnas skäl för att ha en flexibel hållning till att inom ett förband flytta totalförsvarspliktiga mellan befattningar allt eftersom utbildning ger resultat och de enskilda individernas styrkor och svagheter i större utsträckning börjar synas. Jag anser att det bör skapa ett större pedagogiskt ansvar hos de utbildningsansvariga vilket är ett en värdefull effekt av detta förslag. Huruvida detta är möjligt inom ramen för dagens utbild- ningstider faller inte inom ramen för mitt uppdrag att utreda. Det är också av vikt att och de olika utbildnings- anordnarna gemensamt följer upp och utvärderar både genomförd utbildning och eventuella avgångar under grundutbildningen. Det ska sedan återkopplas till mönstrings- och inskrivningsprocessen för att skapa möjlighet att kontinuerligt effektivisera och rationa- lisera de olika verksamheterna. Jag föreslår att får i uppdrag att i samråd med berörda parter utreda möjligheten att genomföra en form av inskrivningsprov i gymnasieskolor eller i andra lokaler. Skälen för mitt förslag Oavsett resultatet av ett ökat intygsförfarande och övriga förslag är det viktigt att få till stånd en metod som medför att ett minskat antal totalförsvarspliktiga behöver inställa sig för mönstring vid regionkontoren. Det är viktigt inte bara ur perspektivet att åldersklasserna ökar utan för att skapa möjlighet att inom mönstringsprocessen frigöra resurser som kan läggas på de pliktiga som kan komma i fråga för expert- eller befälsbefattningar. Resurserna kan även bidra till att kan individualisera mönstringen i större utsträckning än vad som sker . Jag anser att det är önskvärt att en förenklad form av inskriv- ningsprov kan genomföras innan kallelsen till mönstring skickas ut. Resultatet av detta prov kommer då, tillsammans med de intyg och de hälsodeklarationer som har fått in, att ligga till grund för kallelserna till mönstringen. En möjlighet är att förlägga ett sådant förenklat inskrivningsprov till gymnasieskolorna eftersom de allra flesta ur en åldersklass är samlade där. Det kan finnas andra alternativ och jag anser att bör utreda och föreslå alternativa lokaler. En annan möjlighet är att genomföra ett sådant förenklat inskrivningsprov via Internet. Det förutsätter att de säkerhetsmässiga konsekvenser- na avseende personlig identifiering är analyserade. Ett annat alternativ som bör belysas av är möjlig- heten att utnyttja resultaten av de nationella proven i svenska, engelska och matematik som en del i ett beslutsunderlag inför kallelsen till mönstring. Det förutsätter att utreder korrelationen mellan resultaten vid inskrivningsprovet och resulta- ten vid de nationella proven. Om det finns ett starkt samband och det finns möjligheter att utnyttja resultaten vid de nationella proven inför kallelsen till mönstring skulle förmodligen mönst- ringsprocessen ytterligare kunna effektiviseras och vilket i slut- ändan gynnar de totalförsvarspliktiga. Jag föreslår att verksamheten stöd under grundutbildning fortsättningsvis finansieras via anslag. Skäl för mitt förslag stöder utbildningsanordnarna under grundutbild- ningen vid behov med tjänster under grundutbildningen. Framför allt handlar det om stöd med psykologer för ytterligare utredningar när en totalförsvarspliktig vill avbryta grundutbildningen. Verk- samheten finansieras med avgifter och uppgick intäkterna till ca . Jag anser att verksamheten är viktig eftersom det ger möjlighet att följa upp mönstringsverksamheten och ger erfaren- heter som bör komma den övriga verksamheten till godo. Jag anser att man bör se mönstrings- och inskrivningsprocessen som en helhet där början är när skickar ut information om mönstring och intyg till de totalförsvarspliktiga och där processen slutar när grundutbildningen avslutas och den totalförsvarspliktige krigsplaceras i insatsorganisationen eller i en verksamhet. Jag anser därför att processen i sin helhet bör vara anslagsfinansierad för att skapa bättre förutsättningar för att få ett helhets- perspektiv på mönstrings- och inskrivningsprocessen. kan stödet under grundutbildningen lätt bli nedprioriterat vid de enskilda förbanden på grund av ekonomiska aspekter. Det är sannolikt att stöd kommer utnyttjas av förbanden i större utsträckning om servicen är avgiftsfri. Det innebär i gengäld att andelen avgångar under grundutbildningen förmodligen kom- mer minska. 5 Inskrivning och utbildningsreserv I propositionen Bättre villkor för totalförsvarspliktiga (prop. 2001/02:11) föreslog regeringen förändringar i det dåvarande inskrivningsförfarandet. Dåvarande ordning innebar att den totalförsvarspliktige som genomgick mönstring underrättades om inskrivningsbeslutet eller om ett beslut att han inte var skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt när mönstringen avslutats. Beslutet lämnades vid samtalet med mönstringsförrättaren och innebar i praktiken att mönstringen avslutades med en diskussion om lämp- lig placering mellan mönstringsförrättaren och den totalförsvars- pliktige. Därefter fattade mönstringsförrättaren beslut om inskriv- ning. Beslut om inskrivning skedde alltså fortlöpande . Det innebar att vissa utbildningsplatser kunde ta slut vilket i sin tur medförde att lämpliga personer som mönstrade inte kunde placeras på den befattning som de var mest lämpade för och helst ville komma i fråga för. Regeringen föreslog därför i ovan nämnda proposition att beslut om inskrivning borde tas och därmed uppnå en mer rättvis fördelning av utbildningsplatserna. En ordning med inskrivningar borde enligt regeringens mening leda till att relativt få personer skulle behöva vänta mer än på beslut. De negativa kon- sekvenserna skulle överbryggas genom att den mönstrande vid mönstringen fick ett preliminärt besked om han kommer att skrivas in eller inte, vilken typ av befattning eller verksamhet som kunde bli aktuell samt tiden för in- och utryckning. Av stor betydelse ansågs också vara att den totalförsvarspliktige fick besked om när inskrivningsbeslutet kommer att fattas. delade regeringens uppfattning att en jämnare och mer rättvis fördelning av utbildningsplatserna skulle kunna uppnås genom några fler inskrivningstillfällen . ansåg, liksom regeringen, att den totalförsvarspliktige inte skulle behöva vänta mer än högst efter mönstringen på sitt inskrivningsbeslut. sker själva inskrivningsförfarandet , vilket är nödvändigt om de mönstrade inte skall behöva vänta mer än på ett beslut, och varje inskrivningstillfälle håller på och engagerar över 20 medarbetare, framför allt inskrivningsförrättare. Det motsvarar uppemot vid varje inskrivningstillfälle. Utifrån perspektiv fyller den deltagande personalen en roll som förbandsansvariga och har att se till att de förband de är ansvariga för tilldelas de pliktiga som förbanden har efterfrågat. 5.2Förslag till ett förändrat inskrivningsförfarande Jag föreslår att inskrivningen till befattning sker en gång . Skälen för mitt förslag Det finns flera fördelar med ett förfarande där inskrivningen sker en gång . Först och främst är ett sådant förfarande överensstämmande med det förändrade mönstringsförfarande som jag föreslår i kapitel 4. I ett renodlat urvalsförfarande är det en fördel om den slutliga fördelningen sker när alla har genomgått urvalsprocessen och det föreligger ett fullgott beslutsunderlag. Även om det är möjligt att genom en periodisering av de tillgäng- liga befattningarna skapa ett relativt bra underlag för flera inskriv- ningstillfällen är ett sådant förfarande mer ineffektivt än ett för- farande med ett inskrivningstillfälle. Även för den enskilde totalförsvarspliktige bör ett system med ett inskrivningstillfälle enligt mitt förmenande vara att föredra då hela åldersklassen kan jämföras avseende lämplighet och motivation. En annan fördel för den enskilde, och även för och Försvarsmakten, är att ett inskrivningstillfälle för- modligen kommer minska antalet ärenden om ändrade inskriv- ningsbeslut. Skälet är att skriver in totalförsvarspliktiga till befattningar som senare under sen- hösten försvinner när Försvarsmaktens planeringsprocess för det kommande året är klar. De individer som har skrivits in till befattningar som det inte kommer att utbildas till måste då få ett ändrat inskrivningsbeslut. Det är självklart så att det är bäst för alla parter om Försvarsmakten och andra utbildningsanordnares planering kan vara så säker att inga förändringar behöver göras inskrivningar sker till de aktuella befattningarna men erfarenheterna visar att det tyvärr inte kan undvikas. Mot mitt förslag om beslut om inskrivning vid endast ett tillfälle kan anföras att det skulle kunna försvåra för den enskilda att planera sin framtida verksamhet. Väntetiden för slutgiltiga beslut förlängs i extremfall från 4 månader . Om denna invändning vill jag anföra följande: När beslutet om ett förändrat inskrivningsförfarande fattades anförde och regeringen att eventuella negativa kon- sekvenser för de enskilda totalförsvarspliktiga som får vänta upp till tre på ett inskrivningsbeslut kan överbryggas genom att den mönstrande vid slutet av mönstringen för ett preliminärt besked om inskrivningen. En sådan rutin blir än viktigare när de totalförsvarspliktiga som har längst tid mellan mönstring och inskrivning får vänta ännu längre. Detta problem reduceras emellertid avsevärt av det faktum att det preliminära besked som ges vid mönstringsdagen i det till övervägande antalet bekräftas i det framtida inskrivningsbeslutet. En genomgång av de mönst- ringsresultat man har fått i dagens system visar nämligen att uppemot 8 av 10 formella inskrivningsbeslut är desamma som de preliminära besked de mönstrade fick vid mönstringstillfället. Till det skall sägas att förslaget med ett inskrivningstillfälle bygger på att de som under mönstringen inte kommer att skrivas in till en befattning på plats får ett beslut om att man är ej ianspråktagen. innebär det att ca 2/3 av de mönstrande får ett sådant beslut i anslutning till mönstringen. Det innebär att, om vi utgår från att skall skriva in 15 000 totalförsvarspliktiga , ca 3 000 totalförsvarspliktiga av en åldersklass på över 50 000 personer kan behöva skrivas in till en annan befattning än sitt preliminära besked, dvs. av berörda unga män. Jag finner sålunda inga bärande skäl talar mot mitt förslag om att vid ett och samma tillfälle fatta de formella inskrivningsbesluten. Jag vill understryka att mitt förslag inte syftar till att förändra kriterierna för urvalet av individer som kallas till utbildning. de bäst lämpade som skall tas ut, inte de med bäst värden vid mönstringen. Det senare skulle kunna snedvrida urvalet i flera avseenden. Det är därför viktigt att vid mönstring och inskrivning tar fasta på de kravbeskrivningar som utbildnings- anordnarna lagt fast och skriver in mot dessa krav. Genom den erfarenhet har av mönstring och inskrivning kan befatt- ningarna till viss del periodiseras över året för att skapa möjlighet till en jämn placering av totalförsvarspliktiga. Utöver mönstringsvärdena noteras vid mönstringen uppgifter om motivation, intresse för utlandstjänst och för framtida hem- värnstjänst. Utöver dessa objektiva fakta kan mönstringsförrätta- ren göra anteckningar om sin uppfattning om den prövade. Utöver de anförda skälen ger mitt förslag möjligheter för att förstärka rättssäkerheten i sin myndighetsutövning. Det kan ske genom att inrätta en befattning i verket som särskild inskriv- ningsförrättare, skild från handläggningen under mönstringsför- farandet. Det skulle också ge möjligheter att genomföra vissa förändringar vad avser personärendehanteringen, vilket jag disku- terar i kapitel 9. Men oavsett om det vid inskrivningstillfället är en myndighetsgemensam beslutsfattare som fattar inskrivningsbeslu- tet bör mönstringsförrättarna, som har träffat de mönstrande, närvara under inskrivningstillfället för att möjliggöra att man tar tillvara den sakkunskap mönstringsförrättarna besitter. Sammantaget innebär förslaget med ett inskrivningstillfälle/år en marginell eller ingen förändring när det gäller hur den enskilde uppfattar mönstrings- och inskrivningsprocessen. Fördelen för den enskilde mönstrande är ökad rättvisa och rättssäkerhet och framför allt färre ändrade beslut till följd av säkrare överblick av För- svarsmaktens behov. Ett sådant ändrat inskrivningsförfarande som jag föreslår ställer krav på information till dem som preliminärt tagits ut till grund- utbildning i avvaktan på det formella beslutet. Jag anser därför också att det vore av stor vikt att informerar utbild- ningsanordnarna om vilka som preliminärt har skrivits in till deras utbildningar. Utbildarna har sedan ett stort ansvar att informera de totalförsvarspliktiga om utbildningen m.m. Även efter den formella inskrivningen bör denna information fortsätta så att deras motiva- tion och vilja att genomföra grundutbildningen inte minskar. Den förändring som jag föreslår möjliggör även att systemet med s.k. SANS-urval som beskrivs under avsnittet 4.2.5 kan rationaliseras jämfört med . Till exempel behöver inte Plikt- verket skriva in en s.k. inkallelsereserv för de närmare 700 total- försvarspliktiga som genomför SANS-urval . Från Plikt- verkets perspektiv borde ett förfarande med ett inskrivningstillfälle kräva mindre resurser än ett system med flera inskrivningstillfällen. Detta leder i sin tur till att det skapas möjligheter för att mönstra ytterligare totalförsvarspliktiga vid de olika regionkontoren. Slutligen finns det möjligheter för de som mönstrar tidigt att, om man fram till inskrivningen ändrar sina framtids- planer, kommunicera med för att skapa bättre besluts- underlag inför inskrivningen. Jag ser ingen anledning att ska ändra dagens för- farande att den totalförsvarspliktige vid samtalet med inskrivnings- förrättaren ska presenteras tre olika alternativ som han eller hon kan skrivas in till. Dessa bör presenteras utan intern rangordning för att skapa ytterligare möjligheter att ta tillvara fördelarna med ett inskrivningstillfälle. Rent tidsmässigt kan förslaget beskrivas enligt följande: Plikt- verket kommer under ett kalenderår mönstra åldersklassen. finns möjlighet för utbildningsanordnarna att anmäla eventuella förändringar i sina beställningar. Detta förfarande bör i största möjliga mån undvikas men systemet möjliggör att så sker på ett bättre sätt . och 6 kommande år genomförs inskrivningen och resultaten meddelas direkt därefter de totalförsvarspliktiga. Det innebär att besluten meddelas innan exempelvis ansök- ningstiden till högskola och universitet går ut, vilket är ungefär vecka 15. Det möjliggör också för de totalförsvarspliktiga som inte ska söka in till högskola eller universitet att planera sin framtid i gymnasiet. tar de flesta examen från gymnasieskolan och veckan därefter rycker de första in till grundutbildningen. Det kommer att innebära att och kommer att få en del överklaganden och begäran om ändrad inskrivning sig tillhanda som annars skulle ha inkommit utspridda över året. Dessa måste beredas och beslutas under en relativ begränsad period men med tanke på den relativt begränsade volym totalförsvarspliktiga som skrivs in till grund- utbildning och det faktum att den genomsnittliga beredningstiden för ett ärende hos är bör det inte vara ett problem. I det ovanstående finns en kortare redovisning av resursåtgången i det rådande inskrivningsförfarandet. I och med den föreslagna förändringen kommer resursåtgången att minska. Jag bedömer att det årliga inskrivningstillfället bör kunna genomföras under ca med samma personalstyrka som dagens inskriv- ningstillfällen. Det motsvarar /år jämfört med /år . Som ett resultat av detta kan respek- tive regionkontor under ytterligare mönstra totalförsvarspliktig personal (ca 3 000 mönstrande) vilket inför de kommande större åldersklasserna är en viktig effekt av mitt förslag. Utbildningsreserven som begrepp tillkom i samband med att lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt beslutades. fanns en personalersättningsreserv, bestående av värnpliktig personal som utbildats men som inte krigsplacerats samt merbehovsutbildade, som utbildats för behov i fredstid. I propositionen 94/95:6 Totalförsvarsplikt föreslog regeringen att inte fler skull utbildas inom det militära och civila försvaret än det fanns behov av och resurser till. Det var främst krigsorga- nisationens behov som skulle vara styrande för hur många som grundutbildas . Därutöver kunde också ett antal total- försvarspliktiga grundutbildas för att upprätthålla Försvarsmaktens beredskap i fred. En konsekvens av regeringens förslag var att alla män i en årskull inte skrivs in för utbildning inom totalförsvaret. Den som efter mönstring inte behöver fullgöra grundutbildning placeras i en utbildningsreserv för att senare, efter regeringsbeslut, kunna tas i anspråk om det skulle behövas med hänsyn till försvarsberedskap. Den som placerats i utbildningsreserven är då skyldig att genomgå grundutbildning i det militära eller civila försvaret. Även om det inte behövs med hänsyn till försvars- beredskapen skall den som placerats i utbildningsreserven kunna tas i anspråk för en kortare grundutbildning i det civila försvaret. Utbildningsreserven skulle ses som en resurs för total- försvar. Förslaget att inrätta en utbildningsreserv innebar, enligt rege- ringen, att en föryngring av bemanningen inom det civila försvaret kunde uppnås. Vidare skapades förutsättningar för delaktighet i landets totalförsvar för en större andel av det svenska folket än vad som är fallet enligt regeringen. Det skulle också ge tillfälle för frivilligorganisationerna att avtalsvägen knyta till sig personer som är inskrivna i utbildningsreserven. Den totalförsvarspliktige som skrivs in i utbildningsreserven skall under normala förhållanden inte behöva fullgöra någon längre utbildning däremot skall han som nämnts kunna tas i anspråk och skrivas in för civilplikt med en grundutbildning som inte överstiger . Om han kvarstår i utbildningsreserven, kommer han dock att vara skyldig att fullgöra tjänstgöring om det behövs med hänsyn till försvarsberedskap. I och med att beslutade om lagen om totalförsvarsplikt bemyndigades regeringen att, om det behövs med hänsyn till försvarsberedskapen, föreskriva att totalförsvarspliktiga skall genomgå längre utbildning. Regeringens föreslog att skyldigheten att fullgöra sådan längre grundutbildning för den som placerats i utbildningsreserven, bör upphöra . Regeringens förslag innebar således att det kom att gälla olika åldersgränser för dem som i fred tas i anspråk för grundutbildning jämfört med dem som tas i anspråk först vid ett behov med hänsyn till försvarsberedskap.