sou · GSB3129d3 · 2005-01-01 00:00:00 — Vår bedömning är att dessa föreslagna åtgärder, tillsammans med förslaget om införande av ett centralt anläggningsregister (se nedan), kommer att innebära ökade kostnader för nätföretag och elleverantörer, och därmed för företagens kunder, men att dessa kostnader bör uppvägas av minskade kostnader för kunderna till följd av en smidigare och mindre resurskrävande leverantörsbytes- process. Det är i detta sammanhang framför allt förslaget om ett centralt anläggningsregister som medför kostnader. Som redovisats i avsnitt 7.5 uppskattas förslaget innebära en initial investering på 20–, samt därefter årliga kostnader på 14–. Detta innebär en initial kostnad om ca per elan- vändare, och därefter ca . Besparingspotentialen, i form av en förbättrad leverantörsbytesprocess och därmed en större prispress, bör vara betydligt större. Ett centralt anläggningsregister enligt föreslagen utformning innebär ett mer begränsat behov av investeringar hos marknadens aktörer. Utredningen har emellertid inte kunnat uppskatta företa- gens kostnader för att anpassa de egna systemen till anläggningsre- gistret. Vi har dock även i denna del gjort bedömningen att de potentiella besparingarna som kan uppnås genom registret med till- hörande förslag väger tyngre än kostnaderna för de berörda företa- gen. Utredningens förslag om tillstånd för elleverantörer och om ett centralt anläggningsregister innebär nya uppgifter för Energimyn- digheten. Åtminstone inledningsvis medför detta ett ökat behov av resurser för att tillse att genomförandefasen sker på ett sådant sätt att den framtida nyttan av tillstånden och det centrala anläggnings- registret säkerställs. Detta medför ett behov av resursförstärkning. Utredningen föreslår att vissa bestämmelser i ellagen avskaffas som innebär avgiftsbefrielse för småskaliga elproduktionsanlägg- ningar (4 kap. 10 § och 3 kap. 14 §). Som påpekats i samband med förlaget skulle kostnadsökningar om 4–/kWh direkt belasta de små produktionsanläggningarna. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag ning kommer dock dessa ökade kostnader att kunna hanteras inom systemet med elcertifikat. I tillägg innebär förslaget att de ekono- miska drivkrafterna att utnyttja tillgängliga skalfördelar stärks och därmed möjligheterna att sänka kostnaderna per levererad kWh el. Utredningen har också haft i uppdrag att föreslå alternativ till att ta bort den ovan nämnda bestämmelsen i 4 kap. 10 § ellagen. Det är dock utredningens uppfattning att något sådant stöd inte behövs, eftersom systemet med elcertifikat måste anses som tillräckligt för att möjliggöra investeringar i nya anläggningar för förnybar elpro- duktion. Skulle någon form av kompletterande stöd ändå anses nödvändigt förordar utredningen ett övergångsstöd till småskaliga anläggningar med /kWh som trappas ned . Stödet bör finansieras genom en särskild nätavgift för stöd till små- skalig elproduktion som betalas av elanvändarna. Utredningen föreslår att krav på en områdeskoncession införs för att anlägga och driva naturgasledningar. Enligt nuvarande lag- stiftning är ledningar belägna efter en mät- och reglerstation undantagna koncessionsplikt. Förslaget kommer att innebära ökade kostnader för såväl myndighet som naturgasföretag, och det kan inte uteslutas att det kan komma att behövas ytterligare resurser. Mot bakgrund av naturgasmarknadens begränsade utbredning i , väntas dock behovet bli måttligt. Ett motiv för att föreslå krav på en områdeskoncession är att möjliggöra en rationell ut- byggnadsplanering och att ge samhället möjlighet att motverka parallella investeringar. Detta innebär minskade kostnader. Vi har dock inte kunnat uppskatta den samlade långsiktiga kostnads- effekten. Vi föreslår i flera sammanhang att ett närmare samarbete mellan de myndigheter som har till uppgift att följa elmarknadens utveck- ling och konkurrenssituationen på denna marknad, dvs. förutom främst och Finansinspek- tionen. Detta samarbete förutsätter förstärkta möjligheter att internt bygga upp och bevara marknadskunskaper inom framför allt de två senare myndigheterna. Detta medför i sin tur krav på resursförstärkning eller omprioriteringar av existerande resurser. Sammantaget är vår bedömning att den utökade tillsynsverksam- het som våra förslag förutsätter, framför allt beträffande konkur- rensövervakningen på elmarknaden och hanteringen av konces- sionsärenden på naturgasmarknaden, kräver ökade resurser hos i form av cirka tre manår. Detta omfattar även myndighetens uppgifter vad gäller hantering av tillstånd för elleve- Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag rantörer samt det centrala anläggningsregistret, som åtminstone inledningsvis kommer att medföra ett utökat resursbehov. Det ökade resursbehov för och Finansin- spektionen som bedöms uppkomma genom utredningens förslag, dvs. främst deltagande i samrådsgrupper och möjligheter att ut- veckla en kompetens som kan bevaras beräknas uppgå till ett manår för respektive myndighet. I vilken utsträckning våra förslag kommer att påverka de all- männa förvaltningsdomstolarna är svårt att förutsäga. Vissa av våra förslag om nya åtgärder kan komma att leda till överklaganden och processer i domstolarna. Vi bedömer det dock inte som troligt att processerna inom elmarknads- och naturgasmarknadsområdena i sig kommer att bli märkbart fler eller mer omfattande . Det är vår bedömning att förslagen inte kommer att ha någon påverkan på miljön. Vi har gjort bedömningen att våra förslag i övrigt inte kommer att påverka små företags arbetsförutsättningar vare sig positivt eller negativt. I enlighet med utredningens direktiv har vi samrått med När- ingslivets , som tagit del av utredningens utkast till betänkande. Nämnden har bl.a. efterlyst mer precisa uttryck rörande kostnadsbedömningar för berörda företag av utredningens förslag, samt en mer detaljerad kartläggning och beskrivning av olika kundgruppers incitament att byta elleverantör. Förslag: verksamhet skall fortsatt finansie- ras genom årliga avgifter, som betalas av naturgasföretagen och elnätsföretagen. Detta bör även gälla det utökade resursbehovet för i relevanta delar. Medel för utökade resursbehov anvisas över statsbudgeten. Utredningen förslag om tillkommande åtgärder innebär som re- dovisats i föregående kapitel i flertalet fall en direkt avgifts- finansiering. Det gäller förslagen om ökad prioritet på utbygg- naden av överföringsförbindelserna, ett centralt anläggnings- register samt en områdeskoncession för naturgas. De direkta kostnadsökningar som skulle följa av utredningens förslag att avskaffa viss avgiftsbefrielse för småskaliga elproducen- ter bedöms, som påpekats tidigare, kompenseras genom bidrag över elcertifikatsystemet. Skulle någon form av kompletterande stöd till småskaliga an- läggningar anses nödvändigt förordar utredningen ett övergångs- stöd med /kWh som trappas ned . Stödet bör finansieras genom en särskild nätavgift för stöd till småskalig elproduktion som betalas av elanvändarna. tillsynsverksamhet enligt ellagen finansi- eras genom allmänna avgifter vilka betalas av elnätsföreta- gen. Myndighetens verksamhet enligt naturgaslagen finansieras genom avgifter som betalas av naturgasföretagen. Den nuva- rande ordningen för finansiering av verk- samhet bör bibehållas. Det ökade resursbehov som beräknas följa av utredningens förslag bör därvid fördelas på el- och naturgassektorerna så att de ökade avgifterna speglar resurs- åtgången. finansieras huvudsakligen genom anslag över statsbudgeten. För att täcka kostnaderna tar Finansinspek- tionen ut avgifter av företagen under tillsyn. Huvuddelen av av- gifterna är årliga tillsynsavgifter. tar även ut ansökningsavgifter för tillståndsärenden och anmälningar. disponerar intäkterna från avgiftspliktiga tillstånds- och anmälningsärenden. verksamhet finansieras via statsbudgeten. 20.1Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) 4 § Med nätverksamhet avses att ställa elektriska starkströmsledningar till förfogande för överföring av el. Till nätverksamhet hör också projekte- ring, byggande och underhåll av ledningar, ställverk och transformator- stationer, anslutning av elektriska anläggningar, mätning och beräkning av överförd effekt och energi samt annan verksamhet som behövs för att överföra el på det elektriska nätet. Med anslutning av elektriska anläggningar avses också återinkoppling av en befintlig anläggning och höjning av avtalad effekt i inmatnings- eller uttagspunkt. Lag (1999:770). Med balansansvar avses det ekonomiska ansvaret för att det nationella el- systemet tillförs lika mycket el som tas ut i uttagspunkt. Med uttagspunkt avses därvid den punkt där elanvändare, enligt avtal med innehavaren av nätkoncession, tar ut el för förbrukning. Paragrafen ändras så att definitionerna av balansansvar och uttagspunkt överförs från 8 kap. 4 § till nya tredje och fjärde stycken. Definitionerna har samma betydelse som . 1 § För att främja konkurrensen på elmarknaden skall samtliga aktörer och myndigheter på ett effektivt sätt ges tillgång till säkra och entydiga uppgifter om överföring och leverans av el. Ett centralt register över uttagspunkter (anläggningsregister) fört med automatisk databehandling skall därför finnas hos den myndighet regeringen bestämmer (registermyndigheten). Innehavare av nätkoncession skall i anläggningsregistret föra in uppgifter enligt 3 § om samtliga uttagspunkter belägna i anslutning till koncessions- havarens ledningar. Kapitlet är nytt och innehåller bestämmelser om ett centralt reg- ister, anläggningsregister, innehållande vissa uppgifter om elmark- naden. Motiven till upprättandet av anläggningsregistret och dess utformning finns närmare beskrivet i kapitel 7. I första paragrafen anges i första stycket att det grundläggande syftet med att inrätta ett centralt register, anläggningsregister, över uttagspunkter är att främja konkurrensen på elmarknaden genom att säkerställa att samtliga aktörer på lika villkor ges tillgång till korrekta uppgifter om förhållanden som skall anges vid påbörjande eller övertagande av elleverans. Registret har också till syfte att ge myndigheterna tillgång till dessa uppgifter för deras verksamhet enligt ellagen. Av stycket följer vidare att registret skall föras med hjälp av automatisk databehandling och att regeringen skall utse en myndighet, benämnd registermyndigheten, hos vilken registret skall finnas. Myndigheten skall således svara för att utveckla den databas som används för registret och för att driva och underhålla denna, ett ansvar som i huvudsak rör registrets teknik. Av andra stycket följer att en innehavare av nätkoncession är skyldig att registrera de för det egna nätet relevanta uppgifterna. Koncessionshavarna har egna register med uppgifter om elleveranser i det egna elnätet. Genom registrering i anlägg- ningsregistret samlas vissa av dessa uppgifter i en central databas tillgänglig för samtliga aktörer på elmarknaden. Ändamål i fråga om personuppgifter 2 § Registret skall i fråga om personuppgifter ha till ändamål att tillhanda- hålla uppgifter för 1.verksamhet för vilken innehavare av nätkoncession, elleverantörer eller balansansvariga svarar enligt denna lag eller föreskrift utfärdad med stöd av lagen 2.verksamhet för vilken staten ansvarar enligt denna lag eller föreskrift utfärdad med stöd av lagen a) som avser sådant förhållande som registrerats b) som för att kunna utföras förutsätter tillgång till registrerade uppgifter, eller c) som avser fullgörande av underrättelseskyldighet. Med personuppgift avses i denna lag detsamma som i personuppgiftslagen (1998:204). I paragrafens första stycke anges de ändamål som registret skall ha i fråga om personuppgifter. Ändamålsbeskrivningarna får genom den reglering personuppgiftslagen innehåller betydelse för vilken behandling av personuppgifter i registret som är tillåten. I första punkten stadgas att uppgifterna i registret skall användas för att tillhandahålla uppgifter för innehavare av nätkoncession, elleve- rantörer och balansansvariga. Detta gäller inte bara företagens direkta verksamhet med övertaganden och påbörjande av elleverans och balansansvar. Uppgifterna får dock bara användas för den verk- samhet som följer av ellagens reglering. Enligt andra punkten får anläggningsregistret användas för verksamhet som staten ansvarar för enligt ellagen. Detta gäller den verksamhet som nätmyndighe- ten, men även tillsynsmyndigheterna för elsäkerhet och driftsäker- heten hos det nationella elsystemet, ansvarar för. Dessutom om- fattas den systemansvariga myndighetens verksamhet. I punkten begränsas syftet till att avse den del av myndigheternas verksamhet som avser förhållanden om vilka uppgift finns i registret och som för att kunna utföras förutsätter tillgång till de registrerade upp- gifterna. Slutligen skall uppgifterna kunna tillhandahållas myndig- heterna för att dessa skall kunna fullgöra underrättelseskyldighet, exempelvis enligt den bestämmelse om sekretess som föreslås. I tredje stycket stadgas att med personuppgift avses i ellagen det- samma som i personuppgiftslagen. 3 § skall för varje uttagspunkt i landet innehålla uppgift om innehavare av nätkoncession, elleverantör, balansansvarig, anläggnings- identitet och elanvändarens person- eller organisationsnummer samt tidpunkt för uppgiftens registrering. Med anläggningsidentitet avses därvid en för uttagspunkten unik beteck- ning utformad enligt ett av regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, föreskrivet system. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får meddela före- skrifter om undantag från första stycket samt närmare föreskrifter om uppgif- ter enligt första stycket. Paragrafen reglerar vilka uppgifter som skall finnas i registret. I kapitel 7 har redogjorts för skälen till valet av uppgifter. I första stycket stadgas att registret skall innehålla uppgifter om samtliga uttagspunkter i det nationella elsystemet. skall uppgift finnas registrerad om i vilken nätkoncessionshavares elnät punkten finns, vem som levererar el i uttagspunkten, vem som är balansansvarig i punkten, uttagspunktens identitetsbeteck- ning och organisations- eller personnummer för den elanvändare som enligt avtal med nätkoncessionshavaren tar ut el i uttags- punkten. För varje registrerad uppgift skall uppgift finnas om den infördes i registret. I andra stycket regleras hur uttagspunktens identitetsbeteckning, anläggningsidentiteten, skall utformas. Beteckningen skall bestå av en för punkten unik beteckning utformad enligt ett för samtliga punkter enhetligt system. Vilket system som därvid skall användas föreskrivs av regeringen eller den myndighet regeringen bestäm- mer. I tredje stycket ges regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, möjlighet att meddela föreskrifter dels om undantag från kravet i första stycket på att samtliga uttagspunkter skall omfattas av anläggningsregistret och dels från kravet på angivande av de i andra stycket uppräknade uppgifterna. I första hand torde sådana undantag kunna bli aktuella för punkter där försvarsmakten är elanvändare och punkter där elanvändaren är en person med skyddad identitet eller som saknar person- eller organisationsnummer. 4 § Innehavare av nätkoncession skall fortlöpande registrera uppgifter enligt 3 §. får medge annan att registrera uppgifter för konces- Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får meddela när- mare föreskrifter om tid och sätt för registrering av uppgifter. I förevarande paragraf ges bestämmelser om hur registrering skall ske. I första stycket stadgas att koncessionshavarna skall registrera uppgifter fortlöpande, dvs. kontinuerligt uppdatera registret med uppgifterna från den egna verksamheten. I andra stycket ges registermyndigheten möjlighet att medge att annan än koncessionshavaren utför registrering för koncessions- havarens räkning. Detta möjliggör för koncessionshavare att anlita ett annat företag för registerföring. Den som anlitas kan exempelvis vara ett annat företag som bedriver nätverksamhet inom samma koncern som koncessionshavaren, eller ett företag som specialiserat sig på området. Det är inte lämpligt att i lag ange exakt hur och vid vilken tid- punkt olika registreringsåtgärder skall vidtas. I tredje stycket ges därför regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, möjlighet att utfärda närmare föreskrifter för att komplettera de gällande föreskrifterna om rapportering. 5 § Den som registrerar uppgifter skall lämna registermyndigheten de upplysningar som behövs för att myndigheten skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt denna lag och föreskrifter utfärdade med stöd av lagen. För att registermyndigheten skall kunna upprätthålla en säker drift av anläggningsregistret kommer myndigheten att behöva upp- lysningar om såväl tekniska förhållanden som avtal om att regi- strera uppgifter från den som skall utföra registrering, dvs. den som faktiskt skall utföra den registrering som nätkoncessionshavarna är ansvariga för. I denna paragraf åläggs de berörda företagen att lämna de nödvändiga upplysningarna till myndigheten. 6 § skall bereda elleverantörer möjlighet att ta del av uppgift om anläggningsidentitet och innehavare av nätkoncession för de uttagspunkter som en särskild elanvändare finns registrerad för. För de uttagspunkter vilka elleverantören själv är registrerad för skall han beredas möjlighet att ta del av samtliga uppgifter med undantag av uppgift om över- tagande elleverantör. skall bereda balansansvariga möjlighet att ta del av samtliga uppgifter om de uttagspunkter som de är registrerade för med undantag för uppgift om elanvändare och anläggningsidentitet. För att anläggningsregistret skall medföra den åsyftade förbätt- ringen av elmarknadens funktionssätt måste aktörerna ges tillgång till de registrerade uppgifterna på ett effektivt sätt. I förevarande paragraf stadgas därför att elleverantörer och balansansvariga på egen hand skall ges möjlighet att söka i registret och få svar på frågor. De skall dock inte ha möjlighet att själva bearbeta innehållet. I första stycket bestäms att elleverantörer skall kunna söka och få svar på frågor om anläggningsidentitet och nätkoncessionshavare för en viss elanvändares uttagspunkter. Elleverantören skall i fråga om de uttagspunkter där han levererar el kunna se samtliga upp- gifter registrerade för punkten med undantag för uppgift om ny elleverantör. Enligt andra stycket skall registermyndigheten också bereda balansansvariga möjligheter att kunna se de uppgifter om uttags- punkter i registret som de är registrerade för. För den balansansva- rige begränsar sig denna möjlighet till uppgift om nätkoncessions- havare, elleverantör och balansansvarig. En nätkoncessionshavare har i egenskap av registerförare tillgång till samtliga uppgifter för alla de uttagspunkter han registrerat. Den elanvändare som vill ta del av uppgifter i registret om sin uttagspunkt kan göra detta med stöd av bestämmelserna i 2 kap. tryckfrihetsförordningen eftersom uppgifterna finns hos en myn- dighet. Elanvändaren kan också enligt 26 § personuppgiftslagen ansöka om att en gång per kalenderår gratis få skriftlig information om vilka uppgifter om elanvändaren som behandlas, varifrån dessa uppgifter har hämtats, ändamålen med behandlingen, och till vilka kategorier av mottagare som uppgifterna lämnas ut. Rätten att ta del av uppgifter begränsas av bestämmelserna i sek- retessslagen (1980:100). 7 § Innehavare av nätkoncession är personuppgiftsanvarig enligt personupp- giftslagen (1998:204) för de personuppgifter denne registrerat. Innehavarna av nätkoncession skall vara personuppgiftsansvariga för de personuppgifter de registrerar i anläggningsregistret. Skälen till detta redovisas i avsnitt 7.8.5. Innebörden i detta ansvar slås fast i personuppgiftslagen. Förutom den i kommentaren till 6 § beskrivna informationsskyl- digheten kan som exempel här nämnas att den personuppgifts- ansvarige skall se till att behandlingen av uppgifter sker på ett korrekt sätt, information lämnas till den registrerade och att orik- tiga uppgifter rättas samt att ersättning utges för skada och kränk- ning av den personliga integriteten som orsakats vid behandlingar som står i strid med lagen. När det gäller skadestånd finns bestämmelser om detta i 9 §. 8 § För skada till följd av tekniskt fel i anläggningsregistret svarar register- myndigheten. Skadeståndsansvar föreligger dock inte, om myndigheten visar att felaktigheten beror på en omständighet utanför dess kontroll vars följder myndigheten inte skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Motsvarande gäller om felaktigheten beror på någon som har anlitats av myndigheten. I förevarande paragraf regleras det ersättningsansvar som åvilar registermyndigheten gentemot tredje man till följd av tekniska fel i anläggningsregistret. Enligt allmänna skadeståndsrättsliga regler då något avtal inte ingåtts kommer främst skadeståndslagens (1972:207) bestämmelser om utomobligatoriskt skadeståndsansvar att gälla. Skadestånds- lagen innebär dock mycket begränsade möjligheter till ersättning för den typ av skada, ren förmögenhetsskada, som riskerar att inträffa vid tekniska fel i registret. Då hållandet av registret inte kan anses innefatta myndighetsutövning kommer 3 kap 2 § skade- ståndslagen (1972:207) inte att kunna grunda ersättningsskyldig- het. Däremot kan bestämmelserna om det allmännas ansvar för ren förmögenhetsskada enligt 3 kap. 3 § skadeståndslagen aktualiseras om registermyndigheten genom fel eller försummelse lämnar fel- aktiga upplysningar eller råd. Detta ansvar är dock begränsat av ytterligare villkor i bestämmelsen. Mot denna bakgrund är skadeståndsansvaret i denna paragraf utformat. Ansvaret omfattar alla typer av skador och är ett s.k. kontrollansvar. 9 § Utöver vad som följer av 8 § gäller bestämmelserna i 48 § person- uppgiftslagen (1998:204) om skadestånd vid behandling av personuppgifter enligt detta kapitel. I paragrafen slås fast att personuppgiftslagens bestämmelse om skadestånd gäller även för behandling av personuppgifter enligt ellagens bestämmelser om anläggningsregistret. 10 § Den som tar del av uppgifter om en uttagspunkt i registret och därvid finner en uppgift felaktig skall anmäla detta till den innehavare av nätkoncession som är registrerad för uttagspunkten. För att anläggningsregistret på ett effektivt sätt skall fylla sitt syfte krävs att också elleverantörer och balansansvariga gör regelbundna kontroller av de uppgifter som rör dem. Av denna paragraf följer att om en felaktig uppgift upptäcks vid en sådan kontroll skall en anmälan om felet sändas till den nätkoncessionshavare i vars nät uttagspunkten är belägen. En anmälan skall således inte sändas till registermyndigheten eller den som eventuellt har registrerat uppgiften för koncessionshavarens räkning. Leverans av el m.m. 1 § För att få leverera el i uttagspunkter krävs tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten. Kapitlet är nytt och innehåller bestämmelser om leverans av el. I första paragrafen stadgas en grundläggande skyldighet för elleverantören. Den som skall leverera el i uttagspunkter får endast göra detta efter tillstånd från regeringen eller efter regeringens bemyndigande nätmyndigheten. 2 § Avtal om leverans av el i en viss uttagspunkt skall ingås med den elan- vändare som enligt avtal med innehavaren av nätkoncession, tar ut el för förbrukning i punkten. Bestämmelsen är ny och lagfäster den regel som tillämpats genom de allmänna avtalsvillkor för leverans av el som framtagits av branschorganisationen . För att kunna sluta avtal om leverans av el i en uttagspunkt krävs att elanvändaren har ett giltigt avtal med en innehavare av nätkoncession om rätt att ta ut el för förbrukning i punkten. 3 § Leverans av el får bara ske i uttagspunkter där någon åtagit sig balans- ansvar. Bestämmelsen har överförts från 8 kap. 4 § och är oförändrad i sak. 4 § Tillstånd enligt 1 § får endast ges till den som