sou · GSB3119 · 2005-01-01 00:00:00 — Hur hanterar jag hushållets restprodukter – organiska hushållssopor, grovsopor, miljöfarligt avfall? Många av dessa frågeställningar har både en samhällelig och privat sida. De berör ekonomi och regelverk men också människors attityder, medvetenhet, värderingar och vanor. Andra handlar uteslutande om graden av aktiv samhällsplanering och ytterst om politiska beslut vad gäller bostadsområdenas lokalisering och övergripande utformning. I detta delbetänkande fokuserar jag helt på energifrågan, relaterad främst till klimatmål. Andra effekter av utsläpp av ämnen från energiomsättningen i bostäder, t.ex. försurning, övergödning och ohälsa, kommer därför endast att beröras sum- mariskt. Effektivare energianvändning bör vara en huvudambition, inte minst för boendepolitiken framöver. Det leder till positiva miljö- effekter, minskad ohälsa samt minskade kostnader för både offentliga och privata sektorn; i många fall blir det pengar över för välfärd och investeringar. Hela den socioekonomiska skalan, från låginkomst- till höginkomst- grupper, återspeglas i boendets ekologiska hållbarhet, i belastningen på miljön och naturresurserna. Äldre par eller singlar med enbart grundpension, hyreslägenhet, kolonilott som sommarnöje och vana att resa kollektivt – men utan resurser för årliga charterresor till värmen i , Väst- eller – ryms mer än väl inom ramen för en lång- siktig ekologisk hållbarhet. Höginkomstfamiljer däremot – med två goda inkomster, rymlig förortsvilla eller innerstadslägenhet, året-runt-fritidshus, stor motorbåt, barn som kräver biltransporter, två bilar varav en SUV, fjällresor och minst en årlig resa till värmen – belastar miljö och natur- resurser långt utöver vad som kan rymmas inom ramen för samma långsiktiga ekologiska hållbarhet. Här en sammanställning av statistiska uppgifter som har med boende att göra 1) fördelningen av tillskottet på de två huskategorierna är skattad. Antal bostäder, tusental Bostadsyta per bostad, kvadratmeter Bostadsyta per invånare, Energiåtgång, kWh per kvadratmeter uppvärmd bostadsyta Småhus, värme, varmv o hushållsel 2) Statens energiverks schablonvärden sänkta 2003 efter enkät. 2 553 000 kvm Något om befolkning och hushåll 1999 8,86 milj var bosatta i . 1,52 milj var . 0,98 milj var utrikes födda. Många singlar ökar behovet av lägenheter. 338 000 män och 428 000 kvinnor var skilda. 10 9000 var änklingar och 438 000 änkor. 2030 beräknas 9,5 milj vara bosatta i landet och 2,25 milj vara . Vilken roll spelar då boendekonsumtionen i det stora ekologiska sammanhanget? Den är både betydande och komplex. För att göra bilden enkel och slagkraftig inriktar jag mig alltså i fortsättningen på den faktor som i det sammanhanget är i särklass störst och viktigast, nämligen användningen av energi i boendet. Vilken i sin tur har betydelse för klimatfrågan. Klimatet på jorden har alltid växlat, av rent naturliga orsaker. Men alltsedan industrialismens genombrott, då människan började använda fossila bränslen – först kol, sedan även olja och naturgas – bidrar vi till den s.k. växthuseffekten och en global uppvärmning. fram till har mänsklig verksamhet alstrat en höjning av planetens medeltemperatur vid jordytan med 0,6–0,. Om den nuvarande utvecklingen fortsätter kommer jordens medeltemperatur kring 2100 sannolikt att vara ca högre , med alarmerande effekter på miljö, hälsa och ekonomisk stabilitet i många områden i världen. Allt enligt IPCC, den inter- nationella panelen av klimatforskare. Bästascenariot, endast höjning, förutsätter troligen att utsläppsökningen av koldioxid och andra växthusgaser från människans samhällen slår i taket senast kring 2015 och därefter övergår i en stadig minskning. 2050 måste utsläppen ha reducerats med upp- skattningsvis , vilket kräver omfattande förändringar, dels genom effektivare användning med ny teknik i t.ex. bostäder och transportsektor, dels genom tillförsel av icke-fossil energi utan klimateffekter. Det s.k. Kyotoprotokollet i klimatpolitiken framstår som början till en global räddningsaktion, trots att , den största utsläppar- nationen, ännu inte skrivit på, ratificerat, det (2004). Förhopp- ningar knyts också till de ännu osäkra möjligheterna att lagra koldioxid i jordens inre. Ökad användning av förnybar, icke-fossil energi framställs inte sällan som den trollformel som kan lösa alla problem. Förnybarhet är emellertid ingen garanti för gränslös tillgång, annat än när det gäller solenergin; men där sätter tekniken och ekonomin för överblickbar tid ganska snäva gränser. I övrigt förutsätter all förnybarhet att vi håller vår konsumtion inom gränserna för jordens produktionsförmåga. Det gäller även bioenergin ur skogsråvarorna flis och pellets; i ett globalt perspektiv över några decennier med växande välstånd kommer trä att bli en bristvara. Ändå finns en outtalad tro på bioproduktionens gräns- löshet som bas för en växande massa- och pappersindustri, ökad användning som bränsle till uppvärmning, också till elproduktion, stora volymer drivmedel för miljöbilar samt en dramatiskt ökad användning som byggmaterial. Allt detta är dock orealistiskt – såvida man inte påskyndar en långtgående satsning på att i varje sammanhang utveckla en mycket effektivare användning av naturresurserna, inte minst av de förnybara. Detta gäller i högsta grad användningen av energi i bostäderna. Här har vi i varit relativt framgångsrika. 6.4.4Minskad klimatpåverkan från svenska bostäder I förbrukas totalt cirka 400 miljarder kilowattimmar energi. Två femtedelar används i bostäder och lokaler, därav 60 pro- cent till uppvärmning och varmvatten och till belysning, hushållsmaskiner, datorer, teve. Denna energiförbrukning ger naturligtvis ett visst bidrag till den globala uppvärmningen. Men klimatpåverkan har minskat. Dels beror det på att energianvändningen i bostadsbeståndet räknat per kvadratmeter boyta, har halverats i perioden –2003. Dels hänger det samman med andelen fossila bränslen sjunkit med 70 pro- cent . I villor och småhus har oljan i många fall ersatts med elvärme och värmpepumpar. kommer från kärnkraft och vatten- kraft, som inte har några koldioxidutsläpp; en mindre andel importeras dock från koleldade kraftverk i och på kontinenten. Flerbostadshus har fjärrvärme på av den upp- värmda ytan – ungefär 1,8 miljoner lägenheter – med olja som energikälla. 135 000 småhus är också anslutna till fjärrvärmenäten, liksom av landets kontors- och affärslokaler. Biobränslen i form av ved, pellet, flis, lutar är det vanligaste bränslet. Nybyggda hus är betydligt energieffektivare än gårdagens: En 70-talsvilla förbrukar (kWh) per kvadrat- meter; samma typ av hus drar endast hälften så mycket energi. Utvecklingen går snabbt vidare, det finns småhus som förbrukar maximalt 60–70 kWh per kvadratmeter eller mindre än så (6.5.2). 6.4.5Effektiviseringen i flerbostadshus har avstannat Effektivare energianvändning är ett smart sätt att med ganska enkla medel öka både den ekonomiska och ekologiska hållbarheten. Energiförbrukningen per kvadratmeter har alltså totalt sett minskat kraftigt , tack vare bättre isolering, fönster, värmeväxling m.m. Det gäller både småhus och bostäder i flerbostadshus. är bilden dock något splittrad. Medan småhus- ägarna fortsatt att effektivisera sin energianvändning i samma takt – om än inte med den nya teknikens fulla potential – har energi- förbrukningen per kvm bostadsyta i flerbostadshus legat i stort sett stilla. Byggbranschen brukar anse att energiförbrukningen rätt och slätt styrs av ekonomin. I småhuset betalar de boende själva alla kostnader för sin energiförbrukning, medan däremot folk i fler- bostadshusen betalar samma genomsnittskostnad och därför kan slösa obegränsat med energi för uppvärmning och varmvatten. Givetvis spelar ekonomin roll. Men erfarenheten visar också att energiförbrukningen kan halveras genom engagemang och små tekniska förändringar. Ett småhus är ett komplext litet klimat- system där värmeisolering, solvärme, vindar, växlande ytter- temperaturer, radiatorsystem, termostater, fläktar, belysning, vit- varor och människors kroppar samverkar över årstidernas växlingar till att skapa det rådande inomhusklimatet. En del boende ägnar tid, intresse och kompetens åt att trimma detta klimatsystem så att det fungerar med mycket liten energiomsättning. Lägenheten i ett flerbostadshus präglas av likartade klimatfaktorer. Skillnaden är att de boende här har liten eller ingen möjlighet att konkret påverka dem. Vanliga radiatorer går sällan att reglera annat än till stängd eller öppen, även om det finns ett vred men en fingraderad skala. Ventilationen kan inte varieras. Kranar och duschmunstycken tillhandahålls av hyresvärden som också svarar för tätning av fönster m.m. Själva intrimningen av klimatsystemet i huset eller bostadsområdet ligger helt utanför de boendes inflytande. Här finns med andra ord en kunskapsklyfta som försvårar en effektiv förvaltning. De boende vet inte hur deras del hänger samman med systemet i stort, och hyresvärden/fastighetsägaren vet inte hur hans åtgärder påverkar de enskilda bostäderna. Med sådan brist på samverkan mellan människa och teknik blir energiförbruk- ningen självklart större än i småhusen. Statistiken skiljer inte mellan flerbostadshus med hyresrätt respektive bostadsrätt. I flerbostadshus ägda av bostadsrättsföreningar är makt- förhållandena och möjligheterna att skapa sammanhängande kunskap annorlunda och bättre än i hyreshus. Föreningarna är emellertid ofta stora, och förvaltningen i praktiken anförtrodd åt HSB eller . 6.4.6Energimätning för värme och varmvatten i flerbostadshus Med undantag för det begränsade och dyra beståndet av lägenheter i innerstäderna bebos flerbostadshusen i stor utsträckning av låg- och medelinkomsttagare, invandrare, ungdomar och pensionärer med små pensioner. Mer än andra behöver dessa grupper förbilliga sitt boende, bl.a. genom effektivare energianvändning och därmed lägre värmekostnader. Med stigande priser på el och olja blir detta än viktigare. För att detta skall bli möjligt måste de boende kunna mäta sin energiförbrukning i lägenheten. Själva fastigheten måste också förses med lämplig teknisk utrustning så att det verkligen går att styra energianvändningen. saknas oftast både tekniken och den nödvändiga kompetensen hos fastighetsägaren/hyresvärden för att åstadkomma detta. Värmesystemn kan och måste trimmas så att de fungerar optimalt, vilket i alllmänhet resulterar i en betydande sänkning av energiåtgången. Det är sedan från denna lägre nivå som effekten av individuell energimätning i lägenheterna skall bedömas. Även själva mättekniken behöver utvecklas. Analysen visar sålunda att energimätning som isolerad åtgärd är meningslös. Krav på mät- och reglerteknik bör emellertid skrivas in i Byggregler, BBR, både för nybyggnad och vid , renovering, ombyggnad, tillbyggnad. För att det någorlunda snabbt skall kunna införas i alla bostäder behöver det dock även regleras vid sidan av BBR. Bestämmelserna bör utformas så att de boende kan tvinga hyresvärden att trimma värmesystemet i fastigheten och förse de enskilda lägenheterna med lämplig teknik för att påverka energiåtgång och inneklimat. 6.4.7En förklaring till: Flerbostadshusen som värmesänka Brist på kunskap och möjligheter till en tekniskt fullgod mätning och styrning av energiåtgången i lägenheterna är alltså ett skäl till att ingen ytterligare energieffektivisering har skett i flerbostads- husen . Ett annat, mer formellt skäl, är att kraven på energihushållning i denna typ av boende ungefär skruvades ner. Resultatet har blivit att förbrukningen varit i stort sett oförändrad trots stigande energipriser. En tredje, uppseendeväckande men för de flesta troligen okänd, orsak är flerbostadshusens roll i elpolitiken och för avvecklingen av kärnkraften. Sambanden ser i korthet ut så här: etablerades idén att den framtida elproduktionen – efter kärnkraften – till stor del skulle baseras på vad som kallas kraftvärme. Den innebär att el produceras i stora kommunala hetvattenanläggningar med biobränslen som energi- källa. Tekniken är emellertid så ineffektiv att bara ca 35–av energiinnehållet i bränslet blir till el, Resten, , skickas ut i fjärrvärmenäten och förser tätortsbebyggelsen med värme. På teknikernas språk heter det att bostadshusen fungerar som värmesänka för denna tänkta elproduktion. För att producera mycket el behövs stora värmesänkor, dvs. många flerbostadshus med tillräckligt stor energiförbrukning. När folkomröstningen ledde till beslut om att avveckla kärnkraften fick dessa idéer luft under vingarna. Kom- munerna förfogade över betydande maktmedel för att genomdriva dem. De allmännyttiga bostadsföretagen kunde direkt beordras att ansluta sig till fjärrvärmen. Med den omfattande kommunala elproduktion som förväntades var det ett mål i sig att hålla uppe värmeförbrukningen i den bebyggelse som successivt anslöts till I vissa kommuner hade man dessutom tillgång till spillvärme från basindustrin, något som gjorde värmehushållning ännu mindre intressant. Problemet är dock att kärnkraften ännu inte avvecklats. Tvärtom planerar ägarna, bl.a. statliga , omfattande investeringar som skall ge avsevärt ökad elproduktion i befintliga anläggningar. har vindkraften etablerat sig som en viktig komponent i elsystemet och solelen tycks vara på väg. 6.4.8Onödiga extrakostnader för de boende Det mesta talar alltså för att den kommunala kraftvärmens elkompo- nent inte kommer att förverkligas i stor skala under de närmaste decennierna (om ens någonsin). Detta innebär i sin tur att de boende i flerbostadshusen inte endast fått betala för onödigt mycket energi under de gångna tjugo åren. Om ingenting görs kommer dessa stora hus – som normalt sett borde vara de mest energieffektiva – att även förbruka mer energi per kvm bostadsyta än småhusen. Över kommer det att handla om stora mängder energi, och därmed betydande extrakostnader för de boende. Ett ytterligare argument för den här handlingslinjen har man fått i det faktum att de stora värmecentralerna med vittförgrenade fjärrvärmenät lämpar sig väl för eldning med biobränslen och avfall. Det betyder att man hamnat på rätt sida när det gäller utsläpp av koldioxid till atmosfären. Dock kan detta i sig inte försvara ett slöseri med energi. Tvärtom skulle ju en större effektivitet i energianvändningen i de anslutna husen ge samma värmekomfort med mindre bioenergi eller tillåta att samma mängd bioenergi räckte till att ersätta olja i ännu fler bostadshus. Ett likartat resonemang gäller för de fjärrvärmenät som använder spillvärme från tung industri för uppvärmning. används visserligen bara en del av all spillvärme som alstras. Men på lite sikt och med en radikal politik för ekologisk hållbarhet måste man anta att dessa industrier kommer att effektivisera sin egen energianvändning så att spillvärmen minskar. Situationen i ett nötskal ges av följande siffror: har energianvändningen per kvm bostadsyta i flerbostadshus varit . Om effektiviseringen i stället fortsatt i samma takt som hade energiförbrukningen varit 40 kWh lägre per kvm bostadsyta eller /år mindre i hela beståndet av flerbostadshus. Den energimängden räcker till normalförbrukning i en halv miljon lägenheter. Med dagens byggtakt motsvarar det nyproduktion av bostäder. Teoretiskt skulle dessa möjliggöra ca 4–årlig elproduktion i kraftvärmeverk. Som redovisats i det föregående tyder mycket på att den elproduktionen inte blir av. Slutsatsen blir att flerbostadshusen inte endast har förbrukat stora mängder energi i onödan under de år som gått. De kommer också att fortsätta med detta, år , om inte regelsystem och inriktning förändras. Och det är de boende som får betala. Så kan det rimligen inte få fortgå; utvecklingen måste hejdas och vridas i riktning mot ökad ekologisk och ekonomisk hållbarhet. Fjärrvärmeanvändningen i bebyggelsen bör effektiviseras, om så krävs med hjälp av skatter, utsläppsrätter och/eller miljöprövning av anläggningarna enligt en skärpt lagstiftning som även inkluderar resurshushållning. bör de boendes rätt till energimätning/en- ergistyrning trimning av fastighetens energisystem regleras genom BBR och på annat sätt. Boendekonsumenterna måste ges möjlighet att förhindra att de även framgent får betala en del av en samhällets tänkta elförsörjning med sina privata värmekostnader. 6.4.9Effektivare elanvändning – genom enbart rörligt pris Elförbrukningen skulle minska om vi konsumenter betalade enbart ett rörligt pris. Det skulle bli en ren, kraftfull signal i marknaden och ett incitament för ändrade beteenden och investeringar i eleffektiva lampor, hushållsmaskiner, vitvaror och annan teknik. Dessutom skulle det minska behovet att bygga ut distributions- näten. Dagens system, med 10–nätavgift minskar konsumenternas intresse av elsparande. Regeringen bör ta initiativ till en reformering av systemet, baserat på enbart rörlig prissättning. 6.4.10Räntefria lån och bidrag för energieffektiva investeringar Staten bör erbjuda bidrag (energi-ROT-bidrag) till privata energieffektiva investeringar, t.ex. i isoleringsteknik, värme- växlare, lågemissionsfönster mm. Alternativt kan man pröva att ge lån med lägre ränta och längre avskrivningstid, ett system som används i för att t.ex. stödja byggnation av hus utan värmesystem. 6.4.11Fastighetsklassning och differentierad fastighetsskatt Miljövarudeklarationer av fastigheter är önskvärt, men kommer att ta att genomföra. Ett första steg kan vara att jämföra befintliga fastigheters energiprestanda med varandra. En sådan metod kan skapa en positiv tävlingskultur mellan olika fastighets- förvaltare där de offentliga förvaltarna skulle ta på sig ledartröjan. – utredningen om genom- förande av EU-direktivet om byggnaders energiprestanda – och Performance Measurement and Verification Protocol är några initiativ som kan ge kunskaper till ett sådan enhetlig bedömningsmetod. Efter att fastigheterna energideklarerats bör staten differentiera fastighetsskatten utifrån energiprestanda. Det skulle bli ett pedagogiskt och positivt styrmedel. Skattetekniskt bör det vara fullt möjligt, då det handlar om att korrigera skatteunderlaget med givna nyckeltal när taxeringsvärdet är fastställt. För att visa på de stora potentialerna för energieffektivisering bör regeringen skyndsamt verka för att göra och till föredömen och pedagogiska demonstrations- objekt. Statens övriga fastigheter bör också åtgärdas, med ett ambitiöst energieffektiviseringsmål på kanske minskad energiförbrukning . Miljövårdsberedningen har föreslagit att av statens fastigheter skall ha en lägre energianvändning än 150 kWh/m2 . Regeringens miljövårdsberedning inbjöd ett 20-tal företag och några kommuner till en dialog om energisnålt och miljövänligt byggande. presenterades en gemensam plattform med visioner, långsiktiga mål och strategier för en hållbar utveckling. Efter diverse fördjupning och finputs finns nu ett förslag till avtal mellan regeringen och branschen med bl.a. sju konkreta mål, där de två första handlar om energi och klimat: sker uppvärmning och varmvattenberedning med endast begränsade inslag av fossila bränslen. täcks mer än hälften av energibehovet av förnyelsebara energi- källor. Användningen av köpt energi i byggsektorn minskar med till 2025 jämfört med . Energianvänd- ningen är lägre 2010 än . 6.4.13Stimulans för energismarta produkter Regeringen bör arbeta aktivt för att utveckla det Europeiska märk- ningssystemet med klassning av produktprestanda (A-G). Systemet måste vara dynamiskt och kunna revideras periodiskt för att fungera (detta förfarande tillämpas t.ex. i och ). Om de energismarta produkterna också är billigast på marknaden stärker det märkningen och ger en snabbare introduktion av ny teknik. I likhet med tidigare differentierad inköpsskatt för bilar bör en differentierad inköpsavgift införas för vitvaror. Det innebär att de energislukande vitvarorna fördyras medan de energismartaste alternativen blir billigare. Det intäktsneutrala avgiftssystemet bör utgå från det klassningssystem som finns att tillgå. Om man inte vill införa intäktsneutrala avgifter kan man också nyttja de differentierade momssatserna för att gynna de energismarta alter- nativen. Den offentliga upphandlingen av energieffektiva varor bör ha som mål välja produkter som motsvarar den bästa kvartilen (fjärde- delen) i marknadens utbud. Staten bör gå före med tydliga mål. Genom regleringsbreven bör regeringen tillse att denna typ av upp- handling sker i myndigheter och offentliga bolag. 6.4.15Skärp reglerna, sätt maxnormer för energiförbrukning Vid nybyggnation av småhus och flerfamiljshus – och även vid – skulle bindande normer för maximal energiförbrukning vara ett verkningsfullt redskap för att främja energieffektiv teknik. Normerna skulle successivt skärpas i takt med uppgraderingen av bästa teknik. För ett nytt småhus skulle förslagsvis kunna vara max 80 kWh per kvm boyta, och införas i bygglovet. I sammanhanget måste nämnas att kravet på värmeåtervinning har tagits bort för byggnader som värms med för- nybar energi. Detta är oacceptabelt eftersom också förnybara resurser måste hanteras effektivt; kravet bör därför åter- införas. Våra svenska byggregler är generellt ganska svaga och måste därför revideras och skärpas. Kontrollen av efterlevnaden måste också bli betydligt bättre. Återinför den kommunala byggnads- inspektionen och förstärk den kommunala tillsynen genom tydligare regler i PBL. Vid nybyggnation bör ett bygglov inbegripa att den bästa kvartilen av marknadens produkter nyttjas när det gäller produkter som påverkar fastighetens energiprestanda (enligt prin- cipen för offentlig upphandling). Garantitiden på nybyggda hus bör efter tysk modell förlängas till . Om konsumtionen av energi skall bli långsiktigt hållbar måste värme- och elkunder få tillgång till högklassig energirådgivning. Kommunerna bör tillföras extra medel för att kunna stärka och bredda sin energirådgivning. 6.4.17Konsumentverkets service till de boende Den energiförbrukning som konsumenterna direkt kan styra är hushållselen och energin som används för uppvärmning av bostaden. Här finns möjligheter till besparingar om de får kunskap om energieffektivare beteenden och om tillverkarna kan förmås att ta fram effektivare och mer miljöanpassade produkter. Viktiga verktyg i detta arbete utgörs av produkttester, marknadsöversikter samt märkning av energikrävande apparater. Genom att prova och jämföra olika hushållsapparater och varors prestanda, kan göra hushållen uppmärksamma på för- och nackdelar med olika produkter ur energi- och miljö- synpunkt, samt hur ändrat beteende kan påverka förbrukningen. Arbete pågår men behovet ökar eftersom allt fler produktgrupper kräver energi, till exempel inom hemelektronik- och kommunikationsområdet. Här saknas information om hur dessa produkter påverkar energiförbrukningen både för det enskilda hushållet och samhället i stort. Resultat från provning av produkter avsedda för uppvärmning av småhus är starkt efterfrågade då många nya tekniker tas i bruk när hushåll övergår från olja och el till bergvärme och biobränsle. Testresultaten visar till exempel att insättning av ackumulatortank vid eldning med ved och biobränsle ger stora miljövinster samt att det är stora skillnader mellan olika braskaminers miljöfarliga utsläpp vid såväl full som låg effekt. Även provning av produkter som har betydelse för husets klimatskal, såsom dörrar, fönster med mera, visar att det finns potential för att marknaden kan förbättras. Utökade resurser skulle möjliggöra att fler produkter och produkt- grupper testas. utvecklar löpande nya provningsmetoder, främst för att förbättra standarder som ligger till grund för energi- deklarationer och miljömärkning. Eftersom metoderna används vid såväl tillverkarnas egna laboratorier som av kontrollaboratorier är relevans och reproducerbarhet särskilt viktigt.