sou · GSB397 · 2005-01-01 00:00:00 — Studerande med invandrarbak- grund är överrepresenterade bland dem som har svårigheter i matematik. Blivande lärare måste därför ha beredskap för att möta dessa och fler invandrare stimuleras att utbilda sig till lärare i matematik. Matematiklärare med annat modersmål än svenska har större förutsättningar än lärare med svenska som modersmål att förstå de flerspråkiga elevernas situation. Flerspråkiga elever torde ha lättare än enspråkiga att skilja ett matematiskt begrepp från dess språkliga uttryck, vilket är ett nödvändigt steg mot förståelsen av teoretiska begrepp och skapandet av mentala bilder. Lärarna i svenska, andra modersmål och matematik bör gemensamt stötta de flerspråkiga elevernas lärande i matematik. efter regeringens jämställdhetsproposition är högskolans matematikinstitutioner långt ifrån det uppställda målet, en jämn könsfördelning på alla nivåer inom lärarkåren. Jämställdhet inom matematikområdet omfattar som vi ser det två tydliga delmål. Det första är att fler kvinnor skall söka sig till och utbilda sig vid högskolans matematikinstitutioner. Ett sätt att nå detta mål är att utlysa doktorandanställningar reserverade för kvinnor. Det andra delmålet, som inte är lika konkret till sin natur men lika viktigt att uppnå, är att kvinnorna skall betraktas, och betrakta sig själva, som självklara och fullvärdiga matematiker. Våra förslag syftar till att skapa en bra matematikutbildning för både kvinnor och män. Pedagogisk förnyelse vid matematikinstitutionerna har visat sig tilltala både män och kvinnor, och kan i förlängningen leda till en jämnare könsfördelning bland forskarstuderande. Ett annat möjligt sätt att stimulera matematikinstitutionerna till att på allvar rekrytera kvinnor är att sprida information mellan universiteten om lyckade insatser. En institution som skaffar sig duktiga doktoran- der genom framgångsrikt jämställdhetsarbete kan få efterföljare. Ett likartat och allvarligt rekryteringsproblem är att mycket få män söker till förskollärarutbildning, och även till lärarutbildning Denna obalans måste också motverkas genom riktade rekryteringsåtgärder. Hur löner och karriärvägar påverkar här nämnda obalanser i rekryteringen på olika nivåer bör närmare utredas och åtgärder därefter sättas in. är andelen lärare med magister- eller forskartbildning inom förskola och skola mycket låg. finns en tydlig önskan bland lärare att vidareutbilda sig. Detta bör motsvaras av bättre möjligheter att komplettera sin grundutbildning. Genom att skapa fler möjligheter till utveckling av svensk matematikutbildning kan lärare i högre grad fås att stanna kvar i undervisningen och bidra till att utveckla den istället för att övergå till administrativa uppgifter eller till undervisning i senare skolår eller på högskolan. I utredning efter utredning har behovet av höjd lärarkompetens, karriärvägar och forskarutbildade lärare i skolan lyfts fram. Detta är en mycket viktig del i rekryteringsarbetet. Genom att ge möjligheter att utvecklas och växa i professionen blir också grundutbildningen mera attraktiv. För att öka attraktionskraften hos yrket att vara högskolelärare i matematik och för att föra upp den på samma nivå som inom naturvetenskap och teknik fordras att möjligheter till forskning och kompetensutveckling i matematik höjs till samma nivå som för dessa ämnen. Det finns potentiellt stora möjligheter till ökat samarbete mellan tekniker och naturvetare å ena sidan och matematiker å den andra om matematikerna får samma möjligheter till forskning som teknikerna och naturvetarna. Lärarutbildning för förskola och skola Många studenter, som tänker sig att bli lärare i förskola och tidiga skolår eller fritidspedagoger, har visat sig ha dåliga erfarenheter av matematikämnet. Det är viktigt att kartlägga och bearbeta dessa studenters inställning så att inte negativa attityder och förvänt- ningar förs över på barn och elever. I t.ex. har forskning kring lärarutbildningen gett verktyg för detta som vi kan lära av. Ett problem i dagens matematikundervisning är den ofta ensidiga användningen av läroboken och kopplingen till enskilt eget arbete. För att kunna variera och anpassa undervisningen efter matematik- innehållet och efter elevers intresse och förmåga krävs relevant ämnes- och hantverkskunnande. Dagens lärarutbildning ger alltför litet utrymme för studier i matematik, tillämpad matematik, matematikdidaktik och praktik. har det funnits en tro på att det är lätt att undervisa små barn och unga elever i matematik utan ett sådant ämneskunnande. Blivande lärare för dessa åldrar har fått liten eller ingen högskoleutbildning i matematik/matematikdidaktik. Detta har lett till en ond cirkel med dåligt intresse och dålig förståelse för matematikundervisningens betydelse . visar forskning att medvetna och ämnes- kunniga lärare i just tidiga år är avgörande för barns lärande i matematik. Med bättre kompetens kan en god grund för utveckling av matematikbegrepp, språk och idéer läggas . I lärarutbildningen finns goda möjligheter till starkare samord- ning mellan studier i matematik och matematikdidaktik. Många matematikkurser rapporteras sakna relevans för de studerande. Alarmerande är också rapporter om att våra lärarstudenters tid och kapacitet inte utnyttjas. Framförallt gäller detta det allmänna utbildningsområdet, som studenterna anser har lägst studie- intensitet. Det finns låsta positioner och ovilja till samarbete mellan olika lärarkategorier som leder till sämre lärarutbildning i matematik på universitet och högskolor. Här krävs bättre respektfullt samarbete. Praktiker och didaktiker kan bidra med sitt kunnande kring t.ex. hur elever lär sig matematik och villkoren för undervisningens genomförande och utvärdering. Matematiker kan ge liv åt det matematiska innehållet och de grundläggande idéerna. som didaktikerna skall ha kunskaper i och om matematik så skall matematikerna ha didaktisk medvetenhet. Samarbete mellan grup- perna har avgörande betydelse för en fungerande lärarutbildning i matematik. Det finns också ett stort behov av bättre läromedel i både matematik och matematikdidaktik för lärarstuderande. Ett hinder för utveckling av lärarutbildningen i matematik är att verksamhetsnära, professionsinriktad utbildning fått ge vika för en ej innehållsrelaterad teoretisk studiegång. Vi anser att studerande bör genomföra och reflektera över konkreta undervisningsexempel även i den högskoleförlagda delen av lärarutbildningen. Ett bättre utnyttjande av verksamhetsförlagd utbildning, VFU, för ömsesidig ämnesinriktad kompetensutveckling mellan förskola, skola och lärarutbildning kan också bidra till att förbättra situationen. En grundläggande idé i den nya lärarutbildningen är samverkan mellan ämnesstudier, ämnesdidaktik och skolerfarenhet. Denna samverkan är nödvändig. I och i gymnasieskolan finns stort behov av lärare med specialpedagogisk kompetens i matematik. I lärarutbild- ningarna skall specialpedagogik ingå, men området har fått litet utrymme i matematikkurserna. Dessutom är det en mycket begränsad del – ofta endast 5 poäng – av specialpedagogernas utbildning som omfattat läs- och skrivinlärning samt lärande i matematik, trots att det är inom dessa områden som många elever behöver särskilt stöd. Matematiken har, tillsammans med svenska och engelska, en särskild roll vid övergången till gymnasieskolan och senare till högskolan. Här krävs omfattande förstärkningar i grundutbildning, påbyggnadsutbildning och i kompetensutveckling av lärare. I utbildningen av lärare för barn och unga elever bör matematik- didaktik få stort utrymme. När det gäller lärare för de senare åren och gymnasieskolan kan förskjutningen gå mot ämnesstudier i matematik och dess tillämpningar. En blivande gymnasielärare måste också ha möjligheter att förbereda sig för de speciella utmaningar som det innebär att undervisa i matematik inom olika yrkesprogram samt inom vuxenutbildningen. Kurser i lärarutbild- ningen som speciellt tar upp dessa områden kan också användas i kompetensutveckling av lärare. De lärare som undervisar inom Komvux och övrig vuxenutbildning har oftast lärarutbildning med inriktning mot ungdomsskolan men sällan utbildning i pedagogik/matematikdidaktik med inriktning mot vuxna. En sådan utbildning bör t.ex. inbegripa hur man bäst möter och tar tillvara vuxnas informella matematikkunnande, utvecklat i yrkesliv och vardag. Den bör också inkludera frågor om hur man möter studerande med negativa upplevelser och erfaren- heter av tidigare studier i matematik och hur innehållet i utbild- ningen kan göras relevant och begripligt i ett vuxenperspektiv. En särskild grupp vuxlärare är de som undervisar i folkhögskolor och studieförbund. Matematikkurser på grundskole- och gymnasienivå för vuxna gavs tidigare nästan enbart av Komvux, men tendensen är att allt fler sådana kurser ges av lärare vid folkhögskolor, studie- förbund och andra utbildningsanordnare. Det är oklart vilken matematisk och didaktisk kompetens dessa lärare har. En kartlägg- ning med erbjudande om kompetensutveckling är här angelägen. Kompetensutveckling av verksamma lärare i förskola, skola och vuxenutbildning För alla lärare i matematik Alla lärare har rätt till kompetensutveckling. Några grupper bör särskilt uppmärksammas t.ex. förskollärare, specialpedagoger, fritidspedagoger och modersmålslärare för tidiga åldrar. Kompe- tensutvecklingen skall ge effekter för elevers lärande så att de uppfattar matematik som relevant, begripligt och värdefullt. Fokuseringen på innehållet i verksamheten måste öka. Därför behövs en medveten, långsiktig satsning på olika former av kompetensutveckling i matematik och matematikdidaktik med hög kvalitet och tillgänglighet på nationell, regional och lokal nivå. En kontinuerlig kompetensutveckling för undervisning i matematik måste ingå som en naturlig del i lärares professionsutveckling och det är viktigt att det skapas utrymme inom tjänsten. Den bör organiseras så att den tar tillvara lärares behov och önskemål och ger lärarna reellt inflytande på innehåll och uppläggning. Kompetensutveckling i nära anslutning till olika lärargruppers verksamhetsutveckling tas upp under huvudförslag 3. För lärare som saknar formell kompetens Med formell kompetens avses i detta sammanhang genomgången lärarutbildning med didaktisk och ämnesteoretisk kompetens för undervisning i matematik i de elevgrupper som tjänstgöringen omfattar. Här är behovet av kompetensutveckling mycket stort. Många lärare har utvecklat omfattande ämnes- och förtrogenhetskunskap, även om de är formellt obehöriga. Det är därför betydelsefullt att kunna validera lärares reella kompetens, inte bara den formella, för att t.ex. kunna välja eller genomgå lämplig kompetensutveckling. Vissa bedömningsinstrument finns redan men verksamheten behöver utvecklas och kvalitetssäkras. På motsvarande sätt kan man tänka sig instrument för certifiering av lärare som uppnått motsvarande kunskaper på annat sätt än genom formell lärarutbildning. Sådan verksamhet måste kvalitetssäkras då risken för missbruk är uppenbar. För lärare som vill höja sin formella kompetens På varje skola bör det finnas en eller flera lärare med djupare kun- skaper i matematik och matematikdidaktik än vad grundexamen ger, t.ex. magisterexamen eller forskarutbildning. är andelen lärare med sådan utbildning mycket låg. Lärare bör här ges möjlighet att komplettera sin grundutbildning eller fördjupa sitt ämneskunnande. En lärare i förskola eller tidiga skolår skall t.ex. kunna följa en magisterutbildning i pedagogik med matematik- didaktisk inriktning, en matematiklärare på gymnasiet en forskar- utbildning i matematik med eller utan didaktisk inriktning. Vidareutbildning bör också motivera högre lön för att behålla kompetens inom skolformen. Kompetensutveckling och forskarutbildning för högskolans lärarutbildare och lärare i matematik En undersökning som gjorts vid ett antal lärarutbildningar visar att bara en mindre andel av lärarutbildarna i matematik har högskole- utbildning i matematikdidaktik. Det finns alltför få personer som disputerat med ämnespedagogisk eller matematikdidaktisk inriktning. Den forskarskola i matematik med ämnesdidaktisk inriktning som startade med medel från kommer att förbättra situationen . Men Jubileumsfondens medel är en engångssatsning och initiativet måste följas upp av universiteten och högskolorna och forskar- skolan ges permanent statligt stöd med goda handledar- och forskningsresurser. finns bara enstaka professurer inom området. Forskarskolan har inriktningar mot matematikutbildningen på gymnasieskolan och högskolan. Den bör enligt delegationens uppfattning breddas till att även omfatta övriga skolformer samt matematikens historia, som ger ett värdefullt perspektiv på all matematikutbildning. Även i lärarutbildningens ämneskurser i matematik är den akademiska utbildningen hos lärarna låg i förhållande till ansvar och inriktning. Forskarutbildade lärare i matematiska vetenskaper arbetar oftast bara i lärarutbildningen inom en begränsad del av sin tjänst och hinner då inte fördjupa sig i matematikutbildningens problem och möjligheter i önskvärd omfattning. Här behövs kompetensutveckling och utvecklingsarbete där högskole- och universitetsmatematiker mer än nu engageras i utvecklingen av lärarutbildningen. Nybörjarstudenternas förkunskaper och studievana har i genom- snitt blivit sämre. Det finns fortfarande många duktiga men också många som kommer med sämre förberedelse för högre studier än förut, även till lärarutbildningen. Målet att minst hälften av en årskull skall påbörja högre studier får inte leda till sänkta kravnivåer. De nya studenterna måste mötas med en förbättrad utbildning. Inom högskolan saknar många lärare erfarenheter av att ta emot och undervisa studenter med så varierande förkunskaper. Nya arbetssätt, arbets- och utvärderings- former behöver utvecklas liksom kunskap om studenternas kunnande och lärande i matematik. Delegationen anser att det skall ställas krav på pedagogiskt och didaktiskt kunnande hos de lärare som anställs. Detta aktualiserar behovet av utbildning och handled- ning i dessa avseenden och att dokumenterad och uppvisad skicklighet verkligen värdesätts. Vid matematikinstitutionerna bör det utvecklas modeller för att premiera lärarnas resultat i utbildningen, speciellt didaktisk kompetens och strategiskt arbete med utbildning. De som börjar undervisa i matematik bör i inledningsskedet få erfarna kollegor i matematik som mentorer. En stor andel av högskolans matematikkurser ges inom ramen för civilingenjörs- och högskoleingenjörsutbildningar. I dessa yrkesutbildningar och i ett växande antal högskoleutbildningar med behov av kurser i matematik, t.ex. ekonomutbildningar, är det av stor vikt att lärarna har goda kunskaper om matematikens tillämpningar inom respektive yrkesområde. Inom högskolan kan kompetensutveckling ske genom egen forskning, genom projekt direkt inriktade på att höja utbildningens kvalitet eller genom samarbete och samverkan högskola-näringsliv. Möjligheterna till egen forskning är små och bör, som vi nämnt tidigare i detta avsnitt, ökas av bl.a. rekryteringsskäl och för att få bättre samarbete mellan lärare i olika ämnen. Men det finns också ett annat viktigt skäl till att ha forskande lärare: en sådan kan mycket bättre än en icke-forskande lärare motivera för studenterna varför man bör lära sig vissa saker och ge sin kurs en plats i ett vidare sammanhang och en större kunskapsuppbyggnad. För yrkesutbildningar, som dem till högskole- och civilingenjö- rer, är det viktigaste att bättre integrera matematiken, beräknings- vetenskapen och de tekniska ämnena i undervisningen. Det är önskvärt med projekt där lärare i olika ämnen samarbetar för att få till stånd kurser med tydligare relation mellan den rena mate- matiken och de tekniska tillämpningarna. Genom att flera lärare får ansvar för en grupp av kurser kan de ömsesidigt påverka innehållet och höja sina egna kvalifikationer. Högskolans matematiklärare bör också erbjudas utbildning i matematikdidaktik anpassad efter innehållet i de kurser och de målgrupper som undervisningen omfattar. En sådan utbildning kan med fördel utvecklas i samverkan mellan miljöer som bedriver forskning inom området. Sådana kurser kan ges som distans- utbildning; se också huvudförslag 3. Här ges för varje delförslag konkretiseringar och exempel på åtgärder som bör vidtas fördelade på olika skolformer och utbild- ningsområden. De initiativ som är av mera övergripande och generellt slag beskrivs först inom varje delförslag. 2A Förbättra rekrytering till och dimensionering av lärar- utbildningen i matematik Läraryrkets status bör höjas och ett viktigt medel är bättre löner. Förbättra dimensionering och stöd till lärarutbildningen för förskola, skola och vuxenutbildning efter nuvarande och förut- sedda framtida behov. Ge tydliga och relevanta krav för tillträde och behörighet samt högt meritvärde för betyg på extra kurser i matematik i gymnasie- skolan. Ta fram intresseväckande information för olika media kring hur det är att vara lärare i matematik och undervisa i olika skolformer, t.ex. broschyrer, webbmaterial för olika målgrupper, gymnasister, föräldrar, studie- och yrkesvägledare och andra berörda. Beakta särskilt karriärvägar och rekrytering med tanke på kön, etnicitet och socialgruppstillhörighet – också till forskarutbildningar. Stöd och uppmuntra kommuner och andra huvudmän att anställa lärare med forskarutbildning i gymnasieskolan, men också för utvecklings- och karriärtjänster i alla skolformer. Ange tydligt i examensbevis för lärarexamen vilka inriktningar och specialiseringar som studenten har fullgjort och för vilken ämnes- undervisning utbildningen är avsedd och läraren är behörig för. Ge stöd till utvecklingsarbete som kan förbättra den sociala, etniska och könsmässiga balansen i rekrytering och genom- strömning av studerande i grundutbildning och forskarutbildning. Sammanställ och sprid information om framgångsrika exempel. Institutionerna bör uppmuntras att rekrytera fler kvinnor till forskarutbildning och forskartjänster, t.ex. genom pedagogiskt förnyelsearbete vid institutionerna eller genom stöd till lokala nätverk för kvinnliga matematiker. Ge bättre möjligheter för disputerade lärare inom högskolan till egen forskning och annan angelägen kompetensutveckling. Utveckla modeller för att premiera lärares resultat i utbildningen, speciellt didaktisk kompetens och strategiskt arbete med utbild- ning. Kriterier för lönesättning bör vara offentliga. En docenttitel eller motsvarande bör införas för lektorer vid högskolan som gjort speciellt värdefulla insatser inom utbildningen. 2B Utveckla den grundläggande lärarutbildningen i matematik på alla nivåer Satsa på att utveckla matematikutbildningen vid högskolor och universitet så att lärarstudenter får matematikkunskaper med inriktning mot kompetenser och kunnande om matematikens roll och betydelse i vald studieinriktning. Analysera vilket matematikkunnande som är specifikt och mest angeläget för lärarprofessionen på olika nivåer och vilka propor- tioner mellan ämnesstudier i matematik, matematikens tillämp- ningar och matematikdidaktik som den enskilda högskolan kan erbjuda med hänsyn till den egna personalens kompetens. Ge stöd till regionala och nationella nätverk för utveckling av lärarutbildning så att dessa kan bli bättre forum för dialog och utbyte av lokalt utvecklade läromedel inom lärarutbildningen. Stöd utveckling av läromedel i matematik och matematikdidaktik på alla nivåer i grundläggande lärarutbildning. Ge också stöd till utvärdering, publicering av centrala delar i tryckt form och hela materialet i webbaserad form. Skapa forum för lärarstudenter att diskutera matematikämnets progression från förskola till högskola vid varje lärarutbildning. Utveckla ett system där nyutexaminerade under sina första år får mentorer som är utbildade lärare på skolan eller högskolan. Dessa bör ha kontakt med handledare inom högskolan/regionen för bl.a. uppföljning och utvärdering av utbildningen. För undervisning i förskola, förskoleklass och tidiga år skall krävas sammanlagt minst 40 poäng i läs- och skriv- utveckling och begreppsbildning i matematik. (Se också special- pedagogisk utbildning nedan.) För undervisning i matematik i senare år och i gymnasieskolan skall krävas sammanlagt 60 poäng respektive 80 poäng i matematik och matematikdidaktik. Ge större utrymme för modellerings- och hjälpmedelskompe- tens likaså kompetens för bedömning och utvärdering av mate- matikkunnande i lärarutbildningen. Lärarutbildningsprojekt med kombinationsutbildningar, t.ex. civilingenjör och matematiklärare bör ges fortsatt stöd. Ge specialpedagogisk utbildning i matematik 10 poäng, inom ramen för specialpedagogisk påbyggnadsutbildning, som kompe- tensutveckling av yrkesverksamma lärare och som inriktning eller specialisering i grundutbildningen. Dessutom bör det finnas en mer omfattande särskild matematikinriktning i den specialpedagogiska påbyggnadsutbildningen. Erbjud matematikinriktade kurser och stöd för verksamma specialpedagoger och speciallärare som undervisar i matematik. Öka andelen disputerade lärare i matematik och matematikdidaktik i lärarutbildningen och på alla andra områden inom högskolan där denna andel är för låg, t.ex. genom bättre möjligheter till kompetensutveckling i tjänsten. 2C Ge stöd till behörighetsgivande kompetensutveckling och vidareutbildning Utveckla instrument för att validera verksamma lärares reella kompetens. Lärare kan t.ex. genom beprövad erfarenhet vid undervisning i förskola, skola, vuxenutbildning och högskola ha tillägnat sig förtrogenhetskunskap som kompenserar formella brister i utbildningen. Utred om ett certifieringsinstrument kan tas fram för olika lärar- grupper, dvs. vilka möjligheter det finns att få formell behörighet på andra sätt än genom högskoleutbildning motsvarande kraven i examensordningen. Anordna behörighetsgivande kompletterande utbildning av lärare som undervisar eller vill undervisa i matematik och som saknar utbildning i matematik och matematikdidaktik eller pedago- gisk utbildning som motsvarar undervisningsansvaret för aktuell studerandegrupp. Uppmärksamma att förskollärare sällan har någon utbildning i matematik i sin grundutbildning. Hänsyn bör tas till en validering av lärares faktiska kompetens. Anordna program för verksamma lärares kontinuerliga behov av kompetensutveckling, så att dessa fortlöpande kan uppgradera sitt kunnande i matematik och i matematikdidaktik. Detta gäller lärare i alla skolformer och på högskolan. Beakta särskilt förändringar i och implementering av kursplaner och styrdokument samt utvärdering i det nationella styrsystemet. Utveckla magister- och forskarutbildning med professions- inriktning t.ex. mot förskola och tidiga skolår. Anordna kurser för modersmålslärare så att de kan fungera som en resurs i matematikundervisningen, speciellt i grund- skolan. Anordna påbyggnadskurser för lärare som vill inrikta sig mot vuxenundervisning i matematik. Utveckla kompetensutvecklingskurser för matematiklärare inom vuxenutbildningen grundade på erfarenheter och aktuell forskning kring vuxnas matematiklärande. Ge stöd till projekt som avser att öka pedagogiska och matematik- didaktiska kompetenser eller kunnande i matematikens tillämp- ningsområden för lärare på högskolans matematikkurser. Ge stöd till projekt som utvecklar modellerings- och hjälp- medelskompetens hos lärarna på högskolans matematikkurser. Ge stöd till projekt som utvecklar kompetensen för bedömning, uppföljning och utvärdering av matematikkunskaper. Stöd samarbetsprojekt där högskolelärare i matematik sam- arbetar med lärare i naturvetenskapliga, tekniska eller ekonomiska ämnen för att utveckla bådas kurser. Inför obligatorisk handledarutbildning inom forskarutbildningen i matematik och matematikdidaktik. Ge ökat stöd till forskarutbildningen i matematiska vetenskaper och i matematikdidaktik.