sou · GSB388d2 · 2005-01-01 00:00:00 — 7 Andra åtgärder mot tobaksbruk En ny folkhälsopolitik har beslutats genom de mål för folkhälsan som antogs av (prop. 2002/03:35, bet. 2002/03:SoU7, rskr. 2002/03:145). I syfte att förbättra folkhälsan har bestämts ett övergripande nationellt mål för folkhälsa samt elva målområden. Det övergripande nationella målet för folkhälsa bör vara att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Till målområde elva hör bl.a. minskat bruk av tobak. har ställt sig bakom regeringens uppfattning att arbetet mot tobakskonsumtion, för att vara effektivt, måste vara integrerat med det övriga folkhälsoarbetet och utgå från ett generellt folkhälsoperspektiv. har att bistå kommuner och landsting i arbetet för att minska bruket av tobak (bet. 2002/03:SoU7 s. 52). har den svenska tobakspolitiken gradvis skärpts och tobakslagen har stramats upp, såväl avseende reklam- begränsningar som produktreglering samt avseende frågor som rör rökfria miljöer och passiv rökning. Attityderna gentemot rökning har förändrats påtagligt. Sammantaget har det lett till att har nått WHO:s mål att av befolkningen är rökfri. Regeringen har till överlämnat skrivelsen En svensk strategi för hållbar utveckling (skr. 2003/04:129) I denna konstateras att rökningen har minskat, men att tobaken är den enskilt största orsaken till fysisk ohälsa (s. 30). Regeringen har gjort bedömningen att arbetet med minskat bruk av tobak och alkohol ur ett folkhälsopolitiskt perspektiv är angelägna områden för (s. 58). Andra åtgärder mot tobaksbruk har i sitt slutbetänkande Hälsa på lika villkor – nationella mål för folkhälsan (SOU 2000:91) beträffande skattepolitiken på tobaksområdet anfört bl.a. följande (s. 135). I har skattepolitiken använts för att hålla tillbaka konsumtionen. Det finns ett mycket tydligt samband mellan skattenivå och konsumtion. finns en stor illegal marknad som man inte kan bortse från när man använder skatten som ett redskap för att minska konsumtionen. Nya privatinförselregler för tobak som beslutats av EU kommer att innebära att billiga tobaksvaror lättare kommer att finnas i . Det innebär att traditionella instrument som skatter och införselregler kan ha lika stor betydelse som medel för att minska konsumtionen. slutsatser torde i allt väsentligt vara gångbara fortfarande. Tobak är en priskänslig vara och en av de viktigaste förändringarna är den ökade försäljningen av lågpriscigaretter. I regleras priset på tobaksvaror genom utförliga bestämmelser om punktskatt m.m. på tobaksvaror (se avsnitt 6.3.3). En hög tobaksskatt motiveras av syftet att reducera konsumtionen av tobaksprodukter. Skälet är att konsumtionen av tobaksvaror medför allvarliga hälsorisker. måste hänsyn tas till andra länders skatteregler och riskerna för smuggling och annan illegal handel. Det bedöms även viktigt att värdera vilka skattenivåer olika tobaksvaror skall ha. har finansministern gett uttryck för uppfattningen att eftersom skatten på rulltobak i är betydligt lägre än på cigaretter det finns skäl att se över skattenivåerna (frågesvar 2003/04:1321 ). Ingen skall enligt folkhälsomålen ofrivilligt utsättas för rök i sin omgivning. Rökning är enligt tobakslagen redan förbjuden i framför allt olika typer av lokaler och utrymmen som allmänheten har tillträde till. I 2 § tobakslagen finns en katalog över sådana lokaler. har beslutat om principiellt rökförbud inne på restauranger och serveringsställen (bet. 2003/04:SoU8, rskr. 2003/04:216). Ändringar har beslutats i 2, 4 och 6 §§ tobakslagen Andra åtgärder mot tobaksbruk samt om en ny 6 a § i lagen (SFS 2004:485). Rökning skall enligt de nya bestämmelserna fr.o.m. vara förbjuden på restauranger och andra serveringsställen, utom när servering sker utomhus. Det skall dock vara möjligt att inrätta speciella rökrum. Arbetsgivare svarar enligt 8 § tobakslagen i andra fall än som avses i 2 § för att en arbetstagare inte mot sin vilja utsätts för tobaksrök i den arbetslokal eller det liknande utrymme där arbetstagaren är verksam. I samband med ekonomiska vårproposition aviserades en ökning av anslaget till . I syfte att stärka arbetet med tobaksprevention tillförde – inom ramen för utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg – –2004 (bet. 2000/01:FiU20, rskr. 2000/01:288). I propositionen Vissa tobaksfrågor (prop. 2001/02:64 s. 50) anförde regeringen att av dessa medel skulle användas för att stödja sluta röka-linje, för stöd till organisationer på tobaksområdet och för kunskapsbaserad metodutveckling med särskild inriktning på barn och unga. beslutade i enlighet med propositionen och gav regeringen till känna att resurserna inom det förebyggande arbetet bör inriktas såväl på barn och unga som på vuxna (bet. 2001/02:SoU8, rskr. 2001/02:235). Regeringen har gett i uppdrag att i samverkan med kommuner och landsting bedriva kunskapsbaserad metodutveckling för tobakspreventivt arbete. Enligt uppdraget skulle kommuner och landsting –2004 genomföra ca fem – tio pilotprojekt för att bidra till ökad kunskap om verksamma och lämpliga metoder och strategier för tobaks- prevention särskilt riktade mot barn och unga, men även till vuxna. Syftet har varit att få fram ny kunskap som inspirerar till fortsatta satsningar på tobakspreventiva åtgärder lokalt och regionalt och att tobakspreventionen integreras i det övergripande folkhälsoarbetet. 1 är landstings för tobaksfrågor. Andra åtgärder mot tobaksbruk anförde när propositionen Mål för folkhälsan behandlades (prop. 2002/03:35) att intensiv information och utbildning på lokal nivå, t.ex. i skolor, om tobakens skadeverk- ningar är av mycket stor betydelse. Det bedömdes särskilt angeläget att information om tobakens skadeverkningar når ut, förutom till gravida kvinnor även till barn, ungdomar och deras föräldrar, liksom till alla grupper som arbetar med barn (bet. 2002/03:SoU7 s. 52). Samhällsmedicinska enheten vid har bedrivit ett pilotprojekt med tobaksavvänjningsråd genom telefonrådgivning (sluta röka-linjen, jfr avsnitt 7.1.4). Verksamheten har bedrivits som ett samarbetsprojekt och finansierats av , , (), Cancerfonden och Hjärt-Lungfonden. Sluta röka-linjen är en telefonlinje med 020- nummer, vilket innebär att verksamheten är en gratistjänst som är tillgänglig för personer i hela landet. Verksamheten består i att utbildad personal genom individuell rådgivning per telefon svarar på frågor och ger råd om tobaksavvänjning. Den enskilde kan själv välja om personalen skall ringa uppföljningssamtal som stöd för rökavvänjningen. Verksamheten har utvärderats kontinuerligt, och förberedelser har gjorts för att en vetenskaplig utvärdering skall kunna ske. Preliminära resultat av en sådan utvärdering har visat att är rökfria om inga uppföljnings- samtal görs efter det första telefonsamtalet. Om personalen har uppmanats att ringa uppföljningssamtal har varit rökfria . har tillsammans med Landstingsför- bundet sammanställt en rapport om Landstingens rökavvänjning. Rapporten visar att den verksamhet som bedrivs är varierande och att det finns stora regionala skillnader. Nikotinersättningsmedel finns numera tillgängliga förutom på apotek även hos apoteksombud. har således ansett att antalet ställen som säljer nikotinersättningsmedel bör utvidgas till att även omfatta apoteksombuden. Det har därvid bedömts viktigt att svarar för ökad information om risker med nikotinersättningsmedel i samband med försäljning av dessa Andra åtgärder mot tobaksbruk produkter hos apoteksombuden. Det har inte ansetts finnas skäl att göra dessa medel lika tillgängliga som tobaksvaror. Det har bedömts finnas en risk att nikotinersättningsmedel uppfattas, inte som en produkt som skall användas för att sluta röka utan en som används som ersättning för tobak (bet. 2001/02:SoU8, och bet. 2002/03:SoU7 s. 53). 7.2Bekämpning av olaglig handel Till förutsättningarna för att bekämpa den olagliga handeln med tobaksvaror hör den uppgiftsinsamling om handeln som myndig- heterna bedriver. gör uppskattningar om storleken av den illegala handeln med tobaksvaror (se avsnitt 8.6.3) men samlar även in uppgifter om den legala importen av tobaksvaror från länder utanför EU. När det gäller den EU-interna handeln med tobaksvaror är det andra myndigheter som svarar för insamlingen av uppgifter. Den som är skattskyldig skall i deklarationen till lämna uppgifter om bl.a. värdet av varuförvärv från andra medlemsstater. Införsel av varor till skall dessutom rapporteras till , . Ordningen för den sistnämnda rapporteringen följer av vissa EG-förordningar och SCB:s föreskrifter (SCB-FS 2003:23) om uppgifter till statistik avseende handel med medlemsländerna (Intrastat). För att säkerställa fullständigheten i avlämnade uppgifter till Intrastat gör SCB avstämningar mot de uppgifter om varuköp som lämnas i deklarationen till . Gränskontrollen vägleds av en betydande internationell regle- ring. Den gemensamma internationella myndigheten på området är , . WCO är satt att administrera bl.a. en konvention om ömsesidigt samarbete i administrativa frågor: International Convention on mutual adminstrative assistance for the prevention, investigation and repression of Custom offences (Convention) som trädde i kraft . Vidare gäller International Convention on the simplification and hamonization of Customs procedures (Kyoto Convention). Naturligtvis finns även inom EU reglering på området. Här kan nämnas en konvention om ömsesidigt bistånd och samarbete mellan tullförvaltningar av , Convention on Mutual Assistance and Co-operation between (II Convention). När det gäller gräns- Andra åtgärder mot tobaksbruk kontroller finns även en förordning, rådets förordning (EG) nr 515/97 av om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen. Till de centrala medel mot illegal handel som nämns i WHO- konventionen hör just det internationella samarbetet på tullområdet. Det finns ett välutvecklat sådant samarbete mellan medlemsstaterna i EU. Som exempel kan nämnas underrättelse- verksamheten mellan medlemsstaterna i EU om internationellt aktiva nätverk för tobakssmuggling. Det vidtas även åtgärder inom unionen för att förhindra storskalig smuggling av tobaksvaror, såsom verksamheten vid , Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Anti-fraud Office). Aktiviteten vid har lett till en rad uppmärksammade beslag av illegala tobaksvaror. anses spela en viktig roll i den globala kampen mot smuggling. Här skall också erinras om att av medlemsstaterna kan ha rätt att få uppgifter som har samband med eventuella fall av bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet. När det gäller handel med länder utanför EU finns det bestämmelser om kontrollverksamhet i 6 kap. tullagen (2000:1281), tullförordningen (2000:1306) och föreskrifter i tullordningen. De bakomliggande bestämmelserna finns i EG:s tullkodex, rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, och i tillämpningsföreskrifterna till denna, kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93. Dessa dokument innehåller detaljerade föreskrifter om tullförfarandet. Härutöver finns det en särskild EG-förordning som gäller tullkontroller beträffande intrång i immateriella rättigheter, samt kompletterande bestämmelser i 7 kap. tullagen. Enligt budgetpropositionen för betraktas smuggling av narkotika, alkohol och tobak i som allvarliga problem och regeringen ser inte tecken på att problemen kommer att minska . Regeringen föreslog i budget- propositionen en förstärkning av anslag. Syftet med förstärkningen var att möjliggöra en effektivare bekämpning av narkotikasmuggling samt annan gränsöverskridande organiserad brottslighet. Genom satsningen kunde utvecklingen av nya och effektivare arbetsmetoder för gränskontrollen intensifieras. Andra åtgärder mot tobaksbruk föreslagna förstärkningen av anslaget skulle ge möjlighet att effektivare bekämpa den illegala införseln av narkotika, alkohol och tobak. Hög prioritet skulle därvid ges bl.a. kontroller mot storskalig illegal införsel av tobak. har anvisat anslag i enlighet med regeringens förslag. och skall enligt skatteutskottets mening bl.a. prioritera insatser mot narkotika och storskalig införsel av alkohol och tobak. Tullens anslag förstärktes med för effektivare bekämpning av smuggling och annan gränsöverskridande brottslighet (bet. 2003/04:SkU01 s. 6–8, rskr. 2003/04:66). Möjligheterna att nationellt införa vissa effektiva och avskräckande sanktioner för att hindra bl.a. försäljning av obeskattade varor har inletts i (se avsnitt 6.3.7). Även befogenheter enligt lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen kommer att ses över i en ny utredning (dir. 2004:65). Vid översynen av lagen skall utredaren bl.a. beakta den effekt utvidgningen av EU och andra förändringar i omvärlden kan antas få på kontrollverksamhet. Utredaren skall i samband härmed också överväga hur skall ha möjlighet att efter utvidgningen på ett effektivt sätt delta i bekämpandet av smugglingen av sådana varor som omfattas av lagen. Vidare förebereder en lagrådsremiss som gäller behandling av uppgifter i den brottsbekämpande verksamheten. 7.3Internationellt samarbete, inbördes bistånd och finansiering av genomförandet av konventionen berör såväl områden för gemenskapsrätten som områden för nationell kompetens. Kommissionen har på gemenskapens vägnar förhandlat om konventionen och under- tecknat densamma , med förbehållet att den kunde ingås . Rådet har beslutat att ingå konven- tionen (2004/513EG), innebärande att konventionen godkänts på gemenskapens vägnar (artikel 1). I konventionen understryks vikten av samarbete för att uppnå målen i konventionen. Sådant samarbete sker på EU-nivå inom olika politikområden. Andra åtgärder mot tobaksbruk finns möjlighet att erhålla jordbruksstöd från EU till odling av tobaksprodukter. Kommissionen bedriver ett arbete för att ändra denna hållning i rådet och parlamentet. Den principiella svenska inställningen är att tobaksodling inte bör stödjas med medel ur EU:s budget (bet. 2003/04:SoU1 s. 67). arbetar alltså för att produktionsstödet skall avvecklas (skr. 2003/04:129 En svensk strategi för hållbar utveckling, s. 61). En mindre del av EU:s jordbruksstöd går till bl.a. informations- och upplysningsprogram för tobaksprevention genom den så kallade tobaksfonden.2 De informationsprogram som finansieras av fonden syftar till att förbättra allmänhetens kunskaper om de skadliga effekterna av all slags tobakskonsumtion. Fonden finansierar också åtgärder för att ställa om råtobaks- produktionen till andra grödor m.m. har kommissionen beslutat om en s.k. vägledande fördelning mellan medlemsstaterna av medel från tobaksfonden (2004/148/EG). Av beslutet framgår bl.a. att det totala belopp som är anslaget är , varav det anses att hälften bör gå till att finansiera särskilda åtgärder för att hjälpa tobaksodlare att ställa om till andra grödor eller annan ekonomisk verksamhet som skapar arbetstillfällen eller studier på området. antog rådet och parlamentet EU:s program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (folkhälsoprogrammet) som gäller för (och rådets beslut nr 1786/2002/EG). Åtgärder kring tobakskontroll och förebyggande av tobaksbruk samt lagstiftningsfrågor prioriteras inom EU:s folkhälsoprogram . I förhandlingarna om tobakskonventionen fick EU gehör för att åtaganden att bistå utvecklingsländer och länder med övergångs- ekonomier att genomföra konventionen skulle finansieras genom flera existerande mekanismer i stället för genom en särskild fond. EU och dess medlemsstater är den största bidragsgivaren i världen när det gäller internationellt utvecklingsbistånd (Official Development Assistance, ) och svarar för mer än hälften av den totala internationella insatsen på området. antog kommissionen en prioritetslista för en policy på området för utvecklingssamarbete – Meddelande från kommissionen till rådet och – Europeiska gemenskapens utvecklings- 2 Rådets förordning (EEG) nr 2075/92 beträffande Gemenskapens tobaksfond. Andra åtgärder mot tobaksbruk politik/KOM/2002/0212.3 I dokumentet föreslås sex prioriterade områden för gemenskapens aktiviteter. Hit hör stöd till sektorsprogram på hälso- och utbildningsområdena. Policyn för utvecklingssamarbetet refererar också till målen i millenie- deklarationen, antagen av år 2000.4 Sedan kommissionen antog policyn har fokus på förbättrad hälsa alltmer uppfattats som en nödvändighet för att reducera den globala fattigdomen. Genom en serie dokument om hälsa och utveckling har kommissionen mera i detalj utvecklat gemenskapens policy på området. När det gäller tobakskontroll är det viktigaste dokumentet Meddelande från kommissionen till rådet och – Hälsa och fattigdomsbekämpning i utvecklingsländerna/KOM/2002/0129. Kommissionen beskriver den ökade användningen av tobaks- varor i utvecklingsländer bl.a. som en orsak till livsstilsrelaterade sjukdomar. Som en viktig åtgärd för att förbättra hälsoläget bör stöd lämnas av den europeiska gemenskapen för att genomföra tobakskontroll i utvecklingsländerna. Det finns ett brett samförstånd inom EU om behovet av att bedriva hälsoarbete för att minska fattigdomen. Effektiva instrument för tobakskontroll är inte nödvändigtvis dyra. Utvecklingsländerna måste dock själva ta initiativ och ansvar för att ett utvecklingssamarbete skall bli lyckosamt. Om en regering i ett sådant land vill bedriva tobakskontroll kan medel i befintliga fonder göras tillgängliga för detta arbete.5 Världshälso- organisationens, WHO, initiativ att arbeta för folkhälsan genom konventionen har välkomnats och får fortsatt stöd av på olika sätt, inklusive genom Sida. I budgetpropositionen för har regeringen gjort vissa allmänna ställningstaganden i tobaksfrågorna. Det konstateras att folkhälsan påverkas av de gränsöverskridande trenderna när det gäller t.ex. alkohol, narkotika och tobak. I internationaliseringens spår har FN:s och EU:s arbete med folkhälsofrågor blivit allt 3European Commission, Community´s Development Policy (COM(2000) 212) och Joint Statement by the Council and the Commission, Community´s Development Policy (2000). 5European Commission, Tobacco Control in EC Development Policy. Andra åtgärder mot tobaksbruk lägger stor vikt vid det internationella samarbetet och har deltagit aktivt i förhandlingarna om konventionen och ett folkhälsoprogram inom EU, liksom i utarbetandet av nya samarbetsprogram i närområdet. I propositionen Gemensamt ansvar: politik för global utveckling (prop. 2002/03:122) presenterades politik för att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. och dess utrikesutskott har behandlat vissa förslag i propositionen. Utskottet delade regeringens syn att målet för den samlade politiken för global utveckling skall vara att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling (bet. 2003/04:UU3 s. 1). Regeringen avsåg enligt propositionen att återkomma till med en årlig resultatskrivelse om politikens genomförande. På området för social omsorg och folkhälsa lämnade regeringen inga förslag som avser arbetet med tobaksfrågor. Man bedömde dock bl.a. att bör stödja arbetet med att förbättra utvecklingsländernas egen förmåga att ta ansvar för grundläggande och rättvisa system för social omsorg samt hälso- och sjukvård (a. prop. s. 41). Folkhälsofrågorna bedömdes vidare vara en viktig del i den svenska politiken för global utveckling. Enligt regeringens mening handlade det bl.a. om att förebygga missbruk och skadliga effekter av alkohol, tobak och narkotika. borde därtill verka för en stärkt och sammanhållen folkhälsopolitik inom EU. Folkhälso- frågor har, framhölls det, fått en tydligare roll i FN:s arbete för hållbar utveckling. Vidare pekades på WHO:s arbete för att bekämpa tobaksrelaterade sjukdomar som är gränsöverskridande och som framför allt drabbar de fattigaste delarna av världen och dess fattigaste invånare. Frågor om bistånd till förbättrad tobakskontroll i omvärlden handhas av Sida. Sida framhåller att effekter av tobaksanvändning väntas bli det största enskilda hälsoproblemet och orsaka uppskattningsvis 8,4 miljoner dödsfall av vilka 6 miljoner dödsfall väntas inträffa bland människor bosatta i utvecklingsländer (Sida, Health is Wealth Policy for Health and Development, s. 20). Sida gör bedömningen att tobakens skador är ett hot mot folkhälsan. Dessa skador är identifierade som ett globalt problem och det krävs samarbete för att minska konsumtionen och antalet nya brukare. förbinder sig genom en ratificering av konventionen att arbeta för konventionens mål. Det innebär bl.a. att skall lämna hjälp och stöd till andra parter genom bi- eller multilateral finansiering. Stödet bygger på ländernas egen vilja Andra åtgärder mot tobaksbruk att driva utvecklingen. Grundläggande för de svenska insatserna är FN:s åtta s.k. millenieutvecklingsmål för att minska fattigdomen (betänkande, politik för global utveckling, bet. 2003/04:UU3 s. 2). samlade bistånd skall enligt Sidas hälsopolicy på ett så optimalt sätt som möjligt bidra till förbättrad hälsa. I det arbete som Sida bedriver kommer tobaks- frågan att ges en större roll , dvs. I uppgiften ingår att stödja WHO och arbetet med att genomföra konventionen i låginkomstländer. Genom de bilaterala insatserna avser Sida att stödja initiativ som syftar till att minska tobaksrelaterad ohälsa med fokus på ungdomars villkor och livsstilsfrågor. Arbetet skall bidra till att minska antalet nya tobaksbrukare. Sida har (ärende dnr 2004-1085/50) beslutat att lämna ett fortsatt stöd till utvecklingsprogram på hälsoområdet inom WHO för åren 2004–2005. Det totala stödet från Sidas avdelning för demokrati och social utveckling är . I detta stöd ingår till tobakskontroll. Bland insatser i övrigt kan också nämnas att Sida genom , , stödjer ett särskilt program (Creating smoke-free enviroments in the : programmatic approach to protect our children and their families from tobacco). Målet med stödet är att skapa rökfria miljöer och attityder i och i den Karibiska övärlden för att understödja och utvidga tobakskontrollen samt utveckla ett tekniskt samarbetsverktyg på området. Systematiska bilaterala insatser för tobakskontroll finns inte . Inom verksamheten vid Sida har dock ingått avtal om ett särskilt stöd till tobakskontroll i . Sida har även ett allmänt hälsostöd för utvalda s.k. programländer. Biståndsgivaren har inte möjlighet att ensidigt avgöra vilken typ av stöd i utvecklingen som dessa programländer bör ha. Försäljning av tobaksvaror, dagligrökning m.m.1 () publicerar uppgifter om hur försäljningen av tobaksvaror utvecklats . Tobaks- varorna är indelade i varugrupper. Uppgifterna avser bl.a. antal sålda cigaretter och dagligrökningen. För varugruppen cigaretter finns dels ett värde för totalt antal sålda cigaretter, dels ett värde för antal sålda cigaretter per invånare som är och däröver. Statistiken i det sistnämnda avseendet visar att försäljningen minskat från 1 548 sålda cigaretter per invånare till 1 020 sålda cigaretter per invånare . Antalet sålda cigaretter har dock, enligt denna statistik, ökat från 796 sålda cigaretter per invånare . Detta år är också det år som har det lägsta värdet i den officiella statistiken. Andelen dagligrökare i åldern 16–har minskat. Minskningen är mera markant för män än för kvinnor. Andelen dagligrökare ligger något högre för kvinnor än för män. Det kan även anmärkas att andelen dagligrökare bland de yngre, i åldern 16–, är lägre än bland de äldre. Andelen dagligrökare var således högst i åldern 56–för både kvinnor och män. var andelen dagligrökare bland männen och bland kvinnorna. är förhållandet mellan mäns och kvinnors rökvanor det omvända. Dagligrökningen är nu mera utbredd bland kvinnor än bland män. uppskattades andelen dagligrökare vara betydligt lägre jämfört med . Andelen kvinnor som rökte uppskattades till 1 Statistisk årsbok för åren 2000–2004.