sou · GSB360 · 2005-01-01 00:00:00 — De flesta har svarat att de inte skrivit på någon sådan förbindelse. Men att de ofta får höra vid mötena att vissa papper inte bör spridas vidare. Av svaren framgår att de spri- der informationen med viss urskiljning. Ett citat kan illustrera hur de ser på frågan om sekretess. Vi hemligstämplar rapporter från Synpunkter på nuvarande nationell organisation möten när de uttryckligen refererar andra länders positioner i vissa frågor samt beslutshandlingar, som dock refereras till direkt be- rörda som må ställa frågor om utfallet av bedömningar av ansök- ningar. Men det finns ledamöter och experter som svarat att de skrivit på en förbindelse om att materialet skall behandlas konfidentiellt. En ledamot hävdar dock att svensk offentlighet bör gälla och att en- dast den information som direkt rör ansökningar och projekt be- rörs av sekretessen. En annan ledamot är försiktig med allmän in- formation om ännu ej beslutade projekt. Han hanterar dessa frågor på motsvarande sätt som i de svenska forskningsråden. En expert svarar att han är förhindrad att vidareföra information av konfi- dentiell natur – ansökningar, utvärderingar m.m. Dock inte allt och jag töjer främst på underlag om kommande inriktningar av program och calltexter. En expert uppger att han under sjätte ramprogrammet behövt kvittera ut en personlig version av informationsmaterialet med till- hörande sekretessinformation. Han tolkade detta som att han var förhindrad att sprida information av konfidentiell natur, dvs. upp- gifter om ansökningar och utvärderingar. En annan expert uppger att han har skrivit på ett dokument om sekretess. Kommissionen markerade i detta fall tydligt att information om förhandlingarna i kommittén inte fick spridas. Experten menar att information inte får spridas om vilka olika avvägningar som gjorts i kommittén, ar- gumenten för beslutet och olika länders position i förhandlingen. Däremot kan experten informera om den allmänna tendensen i en fråga och sprida kunskap om hur det gått för olika ansökningar. Information om konkurrerande ansökningar kan dock inte lämnas. Ledamöter och experter fick även frågor om hur frekvent de deltar i programkommittémöten och vilken tid de totalt lägger ner på uppdraget som ledamot respektive expert. Bland dem som be- svarat enkäten får närvaron vid mötena anses mycket hög. Det handlar vanligen om mellan tre och fem möten . Det är endast undantagsvis som personen inte kunnat delta. De flesta har svarat att de lagt ned ungefär 10–av arbetstiden på upp- draget som ledamot respektive expert. Ett par experter har svarat 25–som de tillägger att ytterligare tid skulle varit önskvärt. Enligt min uppfattning borde det kanske ha varit lite mer men framför allt annorlunda fördelat. Jag har spenderat mer på möten (12 st), och mindre på kontakter nationellt än förväntat. Synpunkter på nuvarande nationell organisation Dessutom kunde lite mer tid ha avsatts på analyser och samman- ställning av svenska ståndpunkter och resultat. På frågan om tillräckligt klara direktiv givits från berört depar- tement för uppdraget som ledamot eller expert svarar de flesta ja- kande. Men flera av dem tillägger att de saknar ett forum för att diskutera ett svenskt perspektiv på olika frågor. Det handlar om frågor som är av övergripande eller av central politisk betydelse. initiativ att samla alla delegater som startade uppskattas därför av respondenterna. Några av experterna har framfört till utredningen att det är vik- tigt att det är myndigheten som utses av regeringen som ansvarig för expertuppdraget, inte tjänstemannen som person. Skillnaden kan tyckas vara marginell, enligt experterna, men har stor bety- delse. Utser departementet en myndighet så innebär det också ett förpliktigande från myndighetens sida att avsätta adekvata resurser för uppdraget. Myndigheten bör då i sin tur utse en lämplig tjäns- teman och beslutet tas i samråd med berört departement. 4.4Synpunkter från EU-handläggare och forskare vid lärosätena Information får man alltid, problemet är att få den och att kunna använda den för att påverka. Detta fiktivt sammanfattade citat uttrycker i en mening innebörden i de synpunkter vi fått i samtal med EU-handläggare vid universitet och högskolor. Utifrån lärosätenas perspektiv är det två centrala funktioner i den nationella organisationen som lyfts fram. Den ena handlar om att få information. Den andra handlar om att kunna påverka den svenska politiken rörande forskningssamarbetet inom EU och ut- vecklingen inom ramprogrammet och dess programkommittéer. Vi redogör här för fördelar och nackdelar med nuvarande organisation som framförts till utredningen av företrädare för lärosäten, dvs. rektorer, dekaner, EU-handläggare och forskare. De EU-handläggare och forskare, som vi träffat vid våra lärosä- tesbesök, har påpekat att det finns hinder i informationsflödet, dels mellan ledamöter/experter i programkommittéerna och forskarna, dels mellan EU/och lärosätena. Det främsta problemet är att informationen kommer för sent för att vara till nytta. Det gäller särskilt information om nya utlys- ningar inom arbetsprogrammen. Det uppfattas som ett problem att Synpunkter på nuvarande nationell organisation det inte går att få tidig information från EU/, särskilt information om vad som diskuterats och beslutats i programkom- mittéerna. Står ansökan på reservlista för för- handling? Hur ser nästa utlysning ut i arbetsprogrammet? Hur ser nästa arbetsprogram ut? Forskare och EU-handläggare med längre erfarenhet av EU- samarbete har emellertid byggt upp egna nätverk som de hämtar information ifrån. Det är mycket vanligt att EU-handläggarna går in på hemsidan till t.ex. den tyska motsvarigheten till EU/FoU-rå- det, KoWi, för att få information om hur det gått för olika ansök- ningar. Det finns även andra hemsidor som är värda ett besök för att få tidig information. Ur EU-handläggarnas perspektiv ter det sig märkligt att den information som omgärdas av sekretess i är offentlig och snabbt åtkomlig i andra länder. En annan informationskälla, som särskilt forskarna använder, ut- görs av medsökande kollegor från andra länder. För att snabbt få veta vad som hänt med en ansökan vid ett programkommittémöte ringer ofta den svenske forskaren upp en medsökande kollega i t.ex. eller . Vanligen kan denna informera om hur ansökan ligger till i programkommittén. Motsvarande mekanismer fungerar i väntan på en utlysning av en ansökningsomgång, s.k. calls. Det är inte ovanligt att forskarna re- dan är aktiva inom sina etablerade nätverk för att diskutera sig samman om idéer inför en kommande utlysning. Ingen kan riktigt på förhand veta hur en utlysning kommer att formuleras. Men även här kan viss förhandsinformation finnas att arbeta efter. Många forskare menar att det är för sent att börja ta kontakter för att hitta partners och bilda nätverk när väl en utlysning tillkännagivits. Svenska forskare arbetar därför ofta med och genom sina kollegor i andra länder. Vissa forskare har även en nära kontakt med den svenska exper- ten i programkommittén, vilket gör att de kan få information om hur en ansökan ligger till och inriktningen på kommande utlysning. När det gäller synpunkter på EU/verksamhet har ut- redningen även här mötts av en samstämmig uppfattning. Rådet fungerar utmärkt för generell information om ramprogrammet och dess olika delar. Rådets konferenser är uppskattade, särskilt ram- programskonferenserna med inbjuden talare från Kommissionen. Dessa konferenser erbjuder tillfälle att direkt kunna ställa frågor till kommissionstjänstemannen om det som är oklart inom program- met. Även Rådets kurser ges goda omdömen. Synpunkter på nuvarande nationell organisation ningen omtalas i positiva termer. Flera av forskarna vi mött har sagt att de fått hjälp med konkreta juridiska råd som varit värdefulla. Sammanfattningsvis kan sägas att Rådet får goda vitsord för det arbete det utför. Den kritik som riktats mot Rådets verksamhet handlar om att Rådet endast har officiell information. Den infor- mationen kan EU-handläggarna och andra med viss erfarenhet själva läsa på . En annan kritisk synpunkt är att Rådet har en bristfällig över- blick och kunskap om det svenska forskningslandskapet. Det finns önskemål om att Rådet skulle kunna se synergieffekter mellan olika arbetsprogram och hur dessa passar till en viss forskningsinriktning vid olika lärosäten och företag. Rådet skulle kunna stödja om- struktureringstankar och profilering i landet. Rådets bristande kompetens i detta avseende har visat sig när ett lärosäte inbjudit Rådet till en konferens för att diskutera möjliga kommande ansök- ningar mot bakgrund av den egna forskningsprofilen. Rådet har vid ett sådant tillfälle endast kunna bidra med den kända generella och officiella kunskapen om ramprogrammet och dess särprogram. Ett annat problem som återkommande framförts till utredningen är den höga personalomsättningen vid Rådet. Det intryck som förmedlats är att Rådets tjänstemän ofta är unga och något oer- farna, även om de är akademiskt meriterade. När de byggt upp sin kompetens inom området och en kontakt blivit eta- blerad med forskare eller EU-handläggare slutar de sin anställning. Ur ett lärosätesperspektiv kan det upplevas som arbetsamt att på nytt etablera kontakt med en person som skall skolas in i sitt ar- bete. När utredningen vid besöken på lärosätena frågat om synpunkter på är det flera av forskarna som inte känt till att det finns en sådan funktion. Samtliga EU-handläggare har dock på olika sätt använt sig av Rådets NCP-tjänster. Ett annat förhållande som påtalats vid våra besök på lärosätena är att forskare och EU-handläggare menar att det saknas ett forum för dem att föra fram synpunkter till den politiska nivån från lärosä- tena. Det har inte ingått i utredningens uppdrag att analysera och ge synpunkter på hur lärosätena internt organiserat sig för att ge ser- vice till egna forskare som är aktiva i EU:s forskningsprogram. Men vid våra besök på lärosätena har vi frågat hur den interna organisa- tionen sett ut. Vid mindre lärosäten är det högst en heltid, ofta en Synpunkter på nuvarande nationell organisation halvtid, som är avsatt för arbetet med att informera och ge råd till de egna forskarna. Vid de större lärosätena är det endast ett fåtal av dem som byggt upp en mer samlad funktion med flera tjänster för information och rådgivning med juridiskt stöd. Utredningen har fört samtal med , , Formas och FAS om deras syn på nuvarande organisation. För- utom de synpunkter som de framfört under diskussionen har de även hänvisat till remissvaren på Ahléns utredning. Nedan ges en sammanfattning av de synpunkter som forskningsfinansiärerna framfört till utredningen. anser att en utökad delegering av ansvar till myndigheterna för det löpande programarbetet bör övervägas. När inriktningen ligger fast för ramprogrammet menar VR att departe- mentet borde överlåta till de ansvariga myndigheterna att utse både kommittéledamot och expert i de tematiska kommittéerna. VR kommenterar förslag att en halvtidstjänst bör avsättas för expert- och ledamotsuppdrag. VR anser i likhet med att or- dentligt med tid bör avsättas för uppdragen. Men VR konstaterar att tjänstemännen har många andra uppdrag och att det är otänk- bart att myndigheten skulle kunna sätta av erforderliga personalre- surser utan att ytterligare resurser tillförs. Av remissvaret framgår att VR ser med tillfredsställelse på den vikt som lagt vid stöd till kommittérepresentanter bl.a. kontakt med Brysselrepresenta- tionen och träffar med . Sådant stöd är enligt VR:s förmenande oundgängligt för ett smidigt fungerande svenskt kommittéarbete. stöttade förslaget med departements- och myndig- hetsrepresentation men med ett väsentligt tillägg. me- nade att borde utse två delegater med hänvisning till att det är en praxis som andra länder tillämpat. Det skulle säkerställa svensk representation och vid behov ytterligare experter. Ansvariga myndigheter borde dessutom ges befogenhet att utse en delegat samt eventuella experter. framförde även att former för samverkan behövde skapas mellan dem som är delegater i den odelade (horisontella) kommittén och dem som är representanter i tematiska kommittéer. delade också Ahléns uppfatt- ning att uppgiften kräver tid, men påpekade att förslaget krävde Synpunkter på nuvarande nationell organisation en resursförstärkning på myndigheten. menade att EU/roll behövde förtydligas. Det gällde särskilt Rådets relation och ansvar i förhållande till kommittéledamöter och an- svariga myndigheter, oberoende om den fortsättningsvis och som bedrivs av en fristående aktör – myndighet – eller på annat sätt. Formas vill att man inför framtida ramprogram återgår till sy- stemet med ansvariga myndigheter för respektive delområde med undantag för de odelade programkommittéerna. Att utse ansvariga myndigheter medför en tydligare samordningsroll på myndighets- nivå. Formas anför skäl för att både ledamot och expert hämtas från respektive myndighet. De pekar på att sjätte ramprogrammet, vid tiden för remissvaret, redan var fastlagt på politisk nivå. Ett praktiskt skäl till att utse både ledamot och expert från myndighe- ter är att departementstjänstemännen har alltför begränsad tid att lägga på uppdraget som ledamot. Myndighetslösningen kräver dock att den kompletteras med ett tydliggörande av kontaktperson inom berört departement, som i så fall åläggs att följa verksamhe- ten, genom rapporter och möte i .30 Formas menar att samarbetet med NCP är viktigt och bör utvecklas vidare så att sam- spelet mellan de tematiskt ansvariga och NCP klargörs. Formas menar att chefen för ska utse ledamöter och experter efter personnominering av relevant ansvarig myndig- het. Formas pekar även på behovet av att ytterligare experter kan be- hövas och att representationen i programkommittéerna kan behöva breddas i vissa fall så att tre personer närvarar. Formas understry- ker vikten av att kallar till regelbundna möten för konsultation. Även FAS argumenterar för att ansvariga myndigheter ska utses. Det fungerade väl under fjärde ramprogrammet. Den nya myndig- hetsorganisationen på forskningsområdet borde ge goda förutsätt- ningar för de ansvariga myndigheterna att fullgöra sin uppgift, en- ligt FAS. FAS pekar på vikten av kontinuitet i programkommitté- arbetet. De argumenterar därför för att den ansvariga myndigheten svarar för både ledamotskap och expertroll i de tematiska kommit- téerna. På så sätt kan en adekvat svensk kommittérepresentation 30 Yttrande over förslag till svensk organisation för den Europeiska gemenskapens sjätte ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration (2002–2006) samt Euro- peiska atomenergigemenskapens sjätte ramprogram för forskning- och utbildningsinsatser (2002–2006). Formas: Diarienummer: 10.9/2002-2047. Synpunkter på nuvarande nationell organisation åstadkommas för varje tillfälle. FAS menar att förslaget från Ut- bildningsdepartementet (Ahléns utredning) är otydligt beträffande ansvarsfördelningen mellan departement och myndighet. Det finns en risk, enligt remissvaret, att myndigheterna reduceras till en sek- retariatsfunktion. I enlighet med svensk förvaltningstradition borde istället myndigheterna få ta ansvaret fullt ut. 4.6Synpunkter från näringslivets organisationer Utredningen har i kontakter med , företrädare för vissa större företag, branschorganisationer och forskningsin- stitut försökt få en uppfattning om deras syn på den nuvarande or- ganisationen och vilket behov olika företag har av stöd från en stat- lig nationell organisation. En slutsats utifrån dessa kontakter är att utnyttjandet av och kunskapen om den nationella stödorganisatio- nen är låg i företagen. Det gäller EU/verksamhet och särskilt NCP-verksamheten. EU/bedöms som mindre intressant för företag som redan är inne i EU:s forskningssystem. En synpunkt var att Rådets arbete mer borde fokuseras på att akti- vera företag som ännu inte deltagit i EU:s ramprogram för forsk- ning och utveckling. De större företagen har etablerade samarbeten i internationella branschorganisationer med egna kontakter i Kommissionen. De har därför inte direkt behov av service från en statlig informationsorganisation. Företagen saknar dock i hög grad ett forum för övergripande diskussioner på nationell politisk nivå. De menar att det saknas samordning av strategier för ett mer en- hetligt svenskt agerande. Beträffande mindre och medelstora före- tag har utredningen inte varit i direkt kontakt med sådana men den bedömning som finns hos organisationerna ovan och via tillgäng- liga utredningar (se nedan) är att Rådets och VINNOVAs småfö- retagsaktiviteter är nödvändiga och behöver utökas. 5Andra aktörer i forskningssystemet Utifrån statistik från /vet vi att de svenska småföre- tagens medverkan har gått ned från fjärde till femte ramprogram- met. I fjärde ramprogrammet var de svenska småföretagens andel för att sjunka till i femte ramprogrammet. Denna utveckling är inte unik för – samma mönster finns i hela EU. I femte ramprogrammet var småföretagens andel totalt, för alla de 15 EU-länderna, ca 6 %.31 Den statliga myndigheten genomförde i slutet av 1990- talet några studier om företagens medverkan i EU:s ramprogram för forskning och teknisk utveckling. I en av dessa studier analyse- ras svenska små och medelstora företag i EU:s fjärde ramprogram. Av rapporten framgår bl.a. att mindre än hälften () av företa- gen hade fått service från offentliga aktörer inför deltagandet i EU- projekten. Det bör, enligt rapporten, uppmärksammas att inte alla företag hade efterfrågat sådana tjänster. Över hälften () av fö- retagen hade inga särskilda önskemål angående service. Av dem som önskade service visar studien att finansiellt stöd efterfrågades av av företagen medan av företagen önskade få rådgiv- ning och hjälp med ansökan och projektplanering. I undersökningen analyserades även vilka organisationer som gi- vit stöd till företagen inom fjärde ramprogrammet. Studien visar att svarat för merparten av information och rådgivning till företagen och EU/för en mindre del () av detta. En nyckelfaktor som förklarar varför just dessa företag med- verkade i projekt inom ramprogrammet är att de redan hade väl etablerade kontaktnät inom och utanför . Att företagen är välkända avspeglas i det faktum att det främst är andra aktörer som tagit initiativ till och frågat dessa svenska företag om att medverka i 31 EU/: Hur går det för ? Andra aktörer i forskningssystemet Enligt rapporten visar det att förtagen hade en viss kompetens som var eftertraktad av andra deltagare och att de där- med lämnade ett viktigt bidrag till projekten. Studien visar att de deltagande företagen var en mycket heterogen grupp. Många såg deltagandet som en möjlighet att få utveckla sin kompetens och/eller synliggöra och marknadsföra sitt företag. Ett annat motiv för deltagande var att konkurrenskraften stärks även genom att fö- retagen utvecklar nya produkter och/eller får tillgång till ny teknik. Enligt rapporten hade de deltagande företagen i genomsnitt en dubbelt så stor andel högutbildade tekniker, naturvetare och sy- stemvetare bland de anställda som andra mindre och medelstora företag i samma bransch. De flesta företagen var lokaliserade till universitetsorter. Det var också den faktorn som främst skilde dessa företag från dem som inte deltagit i ett EU-projekt. Studien visade annars att bägge grupperna av företag var verksamma inom i stort sett samma branscher. Det fanns inte heller någon markant skillnad i de anställdas utbildningsnivå. Mer än en tredjedel av de deltagande företagen var avknoppningar från universitet eller hög- skolor och övervägande delen av dessa med forskare som anställda eller ägare. av de avknoppade företagen ansåg att deras goda förankring i forskarvärlden, deras internationella nät- verk samt tidigare erfarenheter av internationellt FoU-samarbete bidragit till deras engagemang i EU-programmen.32 I en annan av NUTEKs rapporter Learning by participating publicerad , analyseras hur svenska storföretag använder EU:s ramprogram. I rapporten refereras några av resultaten från tidigare studier av stora företag. Resultaten av dessa studier visade att deltagandet ledde till förbättrad kompetens för forskning och utveckling inom cen- tral teknologi etablerande av långsiktiga samarbeten med nya parter (som un- der andra omständigheter inte skulle kommit till stånd) företagsinterna projekt för att utveckla produkter med kunskap som man fått genom samverkan i ett EU-projekt. Studien visade även att de företag som varit koordinatorer ansåg att det varit en fördel. Till de negativa erfarenheterna hörde den tunga byråkratin som lett till dyrbara arrangemang och försenade projekt. EU/FoU-Rådet. Andra aktörer i forskningssystemet I den fördjupade studien by participating av de stora företagens medverkan fokuserades attityder till ramprogrammet inom olika enheter inom företagen. Studiens syfte var att bidra med kunskaper om ramprogrammets betydelse för vilka strategier för forskning och utveckling som tillämpades i stora svenska företag. Studien fokuserade frågor om betydelsen av ramprogrammet i rela- tion till interna forsknings- och utvecklingsaktiviteter och varför företagen skilde sig åt i sin syn på deltagande i ramprogrammen. Resultaten visade på skillnader i synsätt hos företagen beroende på vilken erfarenhet de hade av att delta i ramprogrammen. Enligt stu- dien genomgick företagen olika utvecklingsfaser i sin förståelse av hur ramprogrammet fungerade och vad de kunde få ut av sin med- verkan. I den första utvecklingsfasen var inte det primära målet för företagen att få ny kunskap och tillgång till ny teknik. Inte heller i den andra utvecklingsfasen dominerade det skälet. Men företagen i denna fas var i större utsträckning benägna att vara koordinator för projektet. Om de fick avslag på sin medverkan i ett projekt skulle de troligen försöka bedriva projektet på egen hand men i mindre skala. Företag som befann sig i den tredje fasen initierade själva projekt och tog på sig rollen som koordinator. För dessa företag var det ny kunskap som var drivkraften. Deltagandet hade då fått en strategisk betydelse för att utveckla ny kunskap och teknik. Enligt rapporten gav deltagandet i offentliga program för forsk- ning och utveckling företagen tillgång till ett brett spektrum av ex- pertis och teknologi. Det bidrog i sin tur till ökade möjligheter att utveckla den företagsinterna forskningen och utvecklingen. Studien visade att det särskilt gällde EU:s ramprogram. konstate- rar i rapporten att ramprogrammet är unikt med sin bredd, expert- kunskap och teknik som kan appliceras i enskilda projekt. En slut- sats är att inget annat offentligt finansierat program erbjuder dessa förutsättningar.33 Utredningen har träffat flera företrädare för forskningsinstituten. Vi har besökt IVF industriforskning och utveckling i och vid ett möte hos STFI i träffade vi bl.a. och bioteknik (), Skogsindustrins tekniska forsk- 33 Learning by participating. How large Swedish companies use the EU framwork pro- gramme. Andra aktörer i forskningssystemet ningsinstitut (STFI-Packforsk), , IFP (fibrer och polymer) och Acreo, Contract research and develop- ment in optics and micro electronics. Vi har också deltagit i ett möte med skogsindustriernas svenska branschorganisation kring EU-forskningen. Enligt uppgifter från deltog de i 18 projekt inom det femte ramprogrammet varav de koordinerade fyra. Deras medverkan i sjätte ramprogrammet har begränsats till att de deltar i fem projekt. De har dock avstått från koordinatorsrollen. Varje pro- jekt tär på våra resurser och försvårar en redan mycket besvärlig situation. 34 är de europeiska kontakterna mycket viktiga för branschen. Enligt företrädaren kan situationen liknas vid en rävsax. STFI hade, enligt företrädaren, investerat mellan 3,5–i planeringspengar till olika projekt. Statlig medfinansiering saknas i stort sett – bortsett från i planeringsanslag från .