sou · GSB370 · 2005-01-01 00:00:00 — Den andra menar att sjuklighet och omsorgsbehov ökar bland de äldre. Den tredje teorin innebär att antalet skröpliga år är , men att de förskjuts uppåt i åldrarna när medel- livslängden ökar. I en bilaga till /00 be- dömdes den framtida utvecklingen följa den första eller den tredje hypotesen.129 Enligt [2004a] senaste bedömning finns det inget i svenska data som stöder den första hypotesen. Flera undersökningar visar tvärtom att hälsa och funktionsförmåga försämras allt mer hos de allra äldsta. Särskilt i gruppen äldre kvinnor verkar hälsoläget ha försämrats . 127Alexanderson, K. [2004]. 128Socialstyrelsen [2004a]. 129Batljan, I. & M. [2000]. Bilaga 13 till LU2003/04 De offentliga välfärdssystemen och kön förlängning av den genomsnittliga perioden då de äldre behöver omsorg och hjälp kan därför väntas. Det är dock svårt att mäta hälsoläget hos äldre, bland annat pga. stora bortfall och andra mätfel som gör att ohälsan troligen underskattas i denna typ av undersökning. Varför är ökande livslängd och hälsa bekönade frågor? Livslängd och hälsa är starkt könsberoende. Svenska kvinnor lever längre än svenska män, men blir äldre svenska kvinnors hälsa allt sämre. En annan hälsoaspekt är att män i genomsnitt betydligt oftare dör hastigt, medan kvinnor i större ut- sträckning är sjuka och skröpliga , enligt [2004a]. Omsorgsmässigt går utvecklingen därför inte mot en åldringsexplosion utan en tantexplosion för att låna ett uttryck från Stark & forskningsrapport om genus och åldrande.130 Ju äldre åldersgrupp desto större andel kvinnor och ju äldre desto mer skröpliga är kvinnorna. Graden av jämställdhet mellan könen, och även andra normer i samhället, kan antas påverka en rad andra befolkningsstrukturella faktorer. Här ges endast några exempel som behandlas ytterst ytligt. Genusordningen kan påverka giftermåls- och sambofrekven- serna, och den kan tänkas påverka den genomsnittliga ålders- skillnaden mellan makar. Vidare påverkar könsnormerna definitivt äktenskapens och samboförhållandenas beständighet, se t.ex. Oláh [2003]. En ökad jämställdhet skulle alltså kanske kunna medföra att fler äldre är gifta eller sammanboende och att de dessutom kan hjälpa varandra om det behövs. finns en hel del äldre män som nästan inte uträttat något omsorgsarbete eller hushållsarbete under sin livstid och som därför har begränsade möjligheter att hjälpa en omsorgsbehövande maka. En annan faktor som är viktig för den framtida välfärden är den geografiska rörligheten. Viss genusforskning visar att unga kvinnor har en allt större flyttningsbenägenhet, vilket inte gäller för män. I många norrlandskommuner exempelvis gör det rådande föreställ- 130 Stark, A. & Å. [2001]. De offentliga välfärdssystemen och kön Bilaga 13 till LU 2003/04 ningarna om kön att unga kvinnor utbildar sig och flyttar medan de unga männen satsar och stannar kvar.131 Annan kulturgeografisk forskning om s.k. regionförstoring visar män gyn- nas och kvinnor missgynnas av de växande arbetsmarknaderna. Detta pga. att kvinnors huvudansvar för hem och familj gör det svårare för dem att dra fördel av de ökade möjligheterna samt att detta ansvar utökas då de pendlande männen inte finns tillgängliga för ett mer delat ansvar.132 Båda dessa utvecklingstendenser kan påverka tillgången på anhöriga i framtidens anhörigomsorg. I vissa regioner kan det således komma att finnas färre kvinnor tillgängliga för både betalt eller obetalt omsorgsarbete. Det är också fullt möjligt att utvecklingen påverkar kvinnors vilja och möjlighet att ge obetald omsorg till äldre anhöriga. Beroende på utvecklingen av föreställningar om kvinnligt och manligt , kan det t.o.m. uppstå en situation när varken kvinnor eller män finns tillgängliga för att hjälpa de äldre. Samman- taget kan detta innebära att andelen äldre utan möjlighet till anhörighjälp kommer att öka. Detta skulle medföra att det totala beroendet av offentlig omsorg ökar. Och den offentliga omsorgen är i sin tur också beroende av om kvinnorna finns kvar på den lokala arbetsmarknaden och om männen är beredda att arbeta i den traditionellt kvinnodominerade omsorgen. 5.3Den offentliga välfärdens framtida finansiering Ett huvudresultat i /04 är att framtidens offentligfinansierade välfärdsmodell är hotad från två håll. Det första hotet gäller den demografiska utvecklingens inverkan på välfärdens framtida (finansiella) försörjning. Prognoser och fram- skrivningar av demografiska utveckling visar på en utveckling med en minskande andel av befolkningen i arbetsför ålder, minskande barnkullar och en allt större andel äldre. De vars avgifter och skatter ska finansiera den offentliga välfärden blir alltså färre främst pga. låga födelsetal som innebär att små årskullar kommer ut på arbetsmarknaden . Denna utveckling förvärras av att fler personer i de arbetsföra åldrarna står utanför arbetskraften. Det finns dessutom en allmän trend mot att 131Myndigheten för skolutveckling [2003]. 132Se artikel om växande arbetsmarknadsregioner i Dagens nyheter [2004]. Bilaga 13 till LU2003/04 De offentliga välfärdssystemen och kön arbeta allt färre timmar och år över livstiden.133 De som ska försörjas blir allt fler, dels pga. ökande livslängd, men också stora årskullar som inom den närmaste 10–årsperioden går i pension och på kommer att behöva äldreomsorg. Lösningen på försörjningsproblemet är i det närmaste tautologisk: det gäller att få så många i arbetsför ålder som möjligt i arbete, så många timmar och som möjligt och skjuta upp den genomsnittliga åldern för utträde ut arbetskraften.134 Detta kan komma att försvåras av den trend som visar att de som arbetar gör det allt mindre, dvs. människor tar ut en del av sin ökande inkomst i fritid och den genomsnittliga arbetstiden per anställd minskar trendmässigt. I kapitel 2 diskuterades huruvida denna trend kommer att hålla i sig, brytas eller vända. Långtidsutred- ningen 2003/04 räknar med att trenden håller i sig och att den genomsnittliga arbetstiden per sysselsatt person och år minskar fram till år 2020.135 Det andra hotet mot den offentliga välfärden kommer från det kända sambandet mellan människors ökande ekonomiska levnads- standard och efterfrågan på varor och tjänster. räknar med att människors disponibla inkomster kommer att öka med , vilket kan förväntas medföra en väsentligt ökad efterfrågan på (kvalitet och kvantitet av) välfärdstjänsterna vård, utbildning och omsorg. Efterfrågan på alla andra varor och tjänster ökar också. Det speciella med välfärdstjänsterna är att dessa till allra största delen är offentligt finansierade via skatter. Utbudet av offentliga tjänsters matchning med efterfrågan måste därmed hanteras via politiken. Skatte- finansieringen lägger begränsningar på hur mycket av en ökad efterfrågan som kan tillmötesgås. Välfärdsstatens legitimitet och människors solidaritet med systemet kan urholkas om människor inte upplever att de själva och andra får ut tillräckligt för vad de skattevägen bidrar med. På är det förstås också viktigt ur ett försörjnings- perspektiv att födelsetalen ökar igen och då har jämställdheten åter betydelse. 133Svenska kvinnors sammanlagda arbetsutbud ökade fram –talet, då utvecklingen vände och kom att likna männens utveckling. SCB [2003b] antar att alla åldersgrupper trendmässigt kommer att minska sitt arbetsutbud . 134Se t.ex. huvudbetänkande, SOU 2004:19, bilagan om de äldres ar- betsutbud, SOU 2004:44, och bilagan om migration och integration, (denna bilaga är under utarbetande). 135Sysselsättningsgrader och frånvaro beräknas emellertid vara oförändrade. De offentliga välfärdssystemen och kön Bilaga 13 till LU 2003/04 5.3.1Även finansieringsfrågan är bekönad I verkligheten är det inte hela befolkningen i arbetsför ålder som försörjer de unga och de gamla. Många i åldersgrupperna 20–befinner sig utanför arbetskraften och tillhör därmed själva de försörjda. Personer utanför arbetskraften eller med låg sysselsätt- ningsgrad består främst av studerande, arbetslösa, sjukskrivna och förtidspensionerade. De är alla grupper som pekats ut som poten- tiella arbetskraftsreserver för framtiden. Inom var och en av dessa grupper finns könsaspekter att beakta. Enligt SOU 2003:96 är fler unga kvinnor än män studerande, och de fullföljer i högre grad sina studier och dessutom snabbare än männen. Vidare är svenska kvinnors arbetslöshet lägre än männens, medan kvinnor är kraftigt överrepresenterade bland sjukskrivna och förtidspensionerade. Slutligen finns stora variationer i invan- drarkvinnors arbetskraftsdeltagande där förmodligen genussyste- met i hemlandet är en starkt bidragande orsak. En annan arbetskraftsreserv skulle kunna vara de deltidsarbetande, särskilt de deltidsarbetslösa. I kapitel 2 konsta- terades dock att många kvinnors möjlighet att öka sitt arbetsutbud kommer att vara beroende av att män tar en ökad del av ansvaret för hem och familj. Om det är möjligt för män att öka sitt engage- mang i obetalt arbete utan att dra ner på sitt förvärvsarbete som kvinnorna kan öka sitt förvärvsarbete kommer det totala förvärvsarbetet att öka, vilket är gynnsamt för försörj- ningsläget. Men för att kunna utnyttja denna arbetskraftsreserv krävs alltså att heltidsarbetande män engagerar sig mer i obetalt arbete. Det faktum att de inte gör det begränsar kvinnors arbetsutbud. På så sätt är även män i förvärvsarbete på heltid en arbetskraftsreserv. Utöver frågan om arbetskraftsreserverna, finns ännu ett könsperspektiv på välfärdens framtida finansiering. I SOU 2003:57 föreslås en ökad avgiftsfinansiering av välfärdstjänsterna. Mot bakgrund av att en stor majoritet av brukarna inom de kostnads- krävande delarna av den offentliga äldreomsorgen är kvinnor och att äldre svenska kvinnor kommer att ha betydligt lägre inkomster än de äldre männen, kommer möjligheten att i någon större utsträckning avgiftsfinansiera äldreomsorgen att vara begränsad . En tredje könsaspekt på finansieringsfrågan och identifieringen av arbetskraftsreserver rör den äldsta gruppen på arbetsmarknaden. Bilaga 13 till LU2003/04 De offentliga välfärdssystemen och kön Arbetsmarknadsanknytningen bland människor i åldern 60–är betydligt lägre än för yngre grupper. Det nya pensionssystemet ger drivkrafter att arbeta länge, men de flesta som berörs av dessa har ännu inte nått 60–årsåldern. Pensionssystemets drivkrafter kan urholkas av generösa tjänstepensionsavtal. är det relativt van- ligt att vissa arbetsgivare pensionerar bort äldre personer i arbets- kraften på ett sätt som är ekonomiskt fördelaktigt både för arbets- givaren och den bortpensionerade, se SOU 2004: 44.136 Ett annat problem är att hälsostatusen i denna åldersgrupp reducerar arbets- utbudet. Både när det gäller förmånliga utträdesmöjligheter och ohälsa är könsdimensionen närvarande. De offentliga arbetsgivarna inom vård, utbildning och omsorg kommer förmodligen inte att försöka pensionera bort anställda och särskilt inte inom vård och omsorg och skola där det är svårt att nyrekrytera utbildad personal. Tvärtom rör problematiken i denna sektor sjukskrivningar och förtidspensioneringar till följd av belastnings- skador, psykisk ohälsa och andra aspekter av tungt arbete. är det äldre män främst inom privat sektor som lämnar arbetskraften fullt friska med förmånliga ekonomiska villkor medan äldre kvinnor oftare lämnar arbetskraften sjuka och med ekonomiskt sämre villkor. Att begränsa möjligheterna till sjuk- skrivningar för äldre på arbetsmarknaden skulle alltså få köns- specifika fördelningseffekter och förmodligen inte heller leda till ett ökat arbetsutbud. För att öka arbetsutbudet hos äldre kvinnor inom utbildning, vård och omsorg behövs helt andra åtgärder och dessa sammanfaller heller inte med de som skulle krävas för att få äldre män i privat sektorn att stanna kvar längre i arbetslivet. Exempel på åtgärder är att arbeta för att förebygga belastnings- skador, förbättra den psykosociala arbetsmiljön i de kommunala kvinnoyrkena etc. 136 Det är dock inte säkert att någon arbetsgivare kan fortsätta att vara så kräsen. Om det blir reell konkurrens om arbetskraften med det minskande inflödet på arbets- marknaden blir det antagligen viktigare att ge drivkrafter för att arbeta kvar än att pensionera bort äldre arbetstagare. De offentliga välfärdssystemen och kön Bilaga 13 till LU 2003/04 5.4Den demografiska utvecklingen påverkar utformningen av omsorgsarbetet Den demografiska utvecklingen har inte bara rent finansiella försörjningsaspekter. Det finns också en real sida av en åldrande befolkning vilket innebär att allt fler av den krympande skaran i arbetsför ålder behöver arbeta inom hälsovård och omsorg om äldre . är av personalen inom äldreomsorgen kvinnor.137 Om denna könssegregering inom äldreomsorgen består kommer det att vara svårt att rekrytera personal till dessa uppgifter.138 Med en sådan utveckling följer problem att upprätthålla kvaliteten i äldreomsorgen. [2004a] konstaterar att kommunernas ansträngda ekonomi –talet resulterade i stora nedskärningar inom vård och omsorg av äldre. Utvecklingen kan beskrivas så att vården och omsorgen pressats allt längre ut i vård- kedjan. De som bor i särskilt boende är betydligt sjukare och i större hjälpbehov än , de som får hemtjänst likaså och de som tidigare fick hemtjänst för en lägre behovsnivå får ordna hjälp själva, via marknaden, anhöriga eller helt enkelt klara sig utan. I många kommuner har man helt tagit bort vissa behov ur prövningen, t. ex. möjlighet att få komma utomhus och få hjälp med vissa inköp mm. I alla dessa grupper av hjälpbehövande äldre har trycket på de anhöriga ökat. Det finns även tecken på att kvaliteten i tjänsterna har sjunkit –talet. En kvalitets- försämring i kombination med högre avgifter har fungerat som en indirekt ransonering av äldreomsorgen. Enligt granskning av en rad rapporter på området är en majoritet brukare och anhöriga nöjda med den offentliga hjälpen, men missnöjet ökar stadigt.139 Med ett demografiskt betingat ökande behov av äldreomsorg, ansträngda kommunala budgetar och rekryteringsproblem är det troligt att kommunerna kommer att fortsätta att öka trycket på de anhöriga. kommun uttrycker t.ex. i sin nya framtidsplan för äldreomsorgen att anhöriga och volontärer (sic!) måste axla ett större ansvar.140 137Eriksson, H. & O. [2003]. 138Eriksson, H. & O. [2003]. 139Socialstyrelsen [2004a]. 140Upsala , torsdag . Bilaga 13 till LU2003/04 De offentliga välfärdssystemen och kön Något som kommunerna inte räknar med är att om anhöriga ska kunna ta sig mer tid att ge vård och omsorg åt äldre finns en risk att de anhörigas förvärvsarbete och egna försörjningsmöjligheter försämras för dem som fortfarande befinner sig i arbetskraften, vilket kan ge följdeffekter på de kommunala skatteintäkterna. För dem som vårdar en annan äldre blir ansvaret ännu tyngre med stor risk för negativa hälsoeffekter. Den obetalda anhörigomsorgen utförs av en majoritet kvinnor: makor, döttrar och svärdöttrar. Risken är därför att det blir främst kvinnors betalda förvärvsarbete som trängs ut av ökande krav på obetalt omsorgsarbete. Denna enkla tankekedja tjänar som illustration till kapitlets inledande citat. Diskussionen om vården och omsorgen om äldre måste liksom den finansiella försörjningsfrågan föras med ett könsperspektiv. Av kommunernas anställda är kvinnor. Inom förskolan och äldreomsorgen är av de anställda kvinnor. Enligt [2003] kommer kommunernas efterfrågan på personal till äldreomsorgen att öka fram . Även behovet av personal till förskolan kommer att öka . har många av dessa kvinnoyrken de allra sämsta arbetsvillkoren på den svenska arbetsmarknaden. Låga löner, tidsbegränsade anställningar (vikariat, deltidsarbeten och timanställningar), hög fysisk belastning, hög psykisk ohälsa och hög sjukfrånvaro, otydligt och dåligt ledarskap samt bristande arbetsinnehåll är några faktorer som karaktäriserar arbetsvillkoren inom äldreomsorgen enligt [2004a]. Mot bakgrund av detta är det kanske inte förvånande att kom- munerna har svårt att rekrytera kompetent personal till äldreomsorgen. Allt fler utan vårdutbildning har fått anställas –talet. På 2000–talets arbetsmarknad där konkurren- sen om arbetskraften kommer att hårdna, kommer det att bli ännu svårare för kommunerna att klara kompetensförsörjningen till äldreomsorgen. [2004] menar att om den kommunala verksamheten varit en vanlig, manlig arbetsmarknad hade man –talet behövt höja lönerna och förbättrat övriga villkor i dessa verksamheter för att behålla och nyrekrytera personal. De offentliga välfärdssystemen och kön Bilaga 13 till LU 2003/04 utvecklingen varit den motsatta. Detta dels för att dessa yrken värderas lägre än manliga yrken med liknande förutsättningar, dels för att kvinnorna inom dessa yrken inte haft alternativa syssel- sättningar att byta till när arbetsvillkoren gradvis försämrats. I takt med att äldreomsorgens huvudmän har tvingat omsorgsarbetet längre ut i vårdkedjan har den fysiska och psykiska arbetsmiljön och arbetsinnehållet försämrats för dessa yrkesgrupper. –talet ökade de långa sjukskrivningarna kraftigt inom kvinno- yrkena inom omsorg jämfört med andra sektorer på arbetsmarknaden, särskilt för psykiska diagnoser såsom utbränd- het. Sjukfrånvaron är hög och likaså arbetsskadorna ligger på en hög nivå bland personal i vård och omsorg.141 Frågan är om framtidens kvinnor kommer att kunna fastna i dessa yrken i samma utsträckning som . Allt fler kvinnor utbildar sig och kommer att stå sig bättre i konkurrensen på arbets- marknaden, vilket gör att de kommer att ställa högre krav på arbetsinnehåll, karriärmöjligheter, arbetsmiljö och balans mellan krav och ansvar. Arbetsvillkoren inom de kommunala verksam- heterna, framförallt äldreomsorgen, måste sannolikt förbättras radikalt om man ska ha någon möjlighet att rekrytera personal . Det är heller inte uppenbart att förbättrade arbetsvillkor skulle medföra stora nettokostnader; dagens kostnader för belast- ningsskador, psykisk ohälsa och låg motivation etc., innebär bety- dande samhällsekonomiska kostnader som skulle kunna sänkas. Stark & [2001], [2004a, b] m.fl. rapporterar att anhöriga kvinnor – makor, döttrar och svärdöttrar – står för den största delen av all omsorg om de äldre i . I ett inter- nationellt perspektiv innebär emellertid den svenska ansvarsfördel- ningen mellan det offentliga och det privata ett ganska långtgående offentligt åtagande. Enligt socialtjänstlagen ska endast individens behov styra tilldelningen av offentligt stöd. Vare sig individens ekonomi eller familjesituation142 ska inverka. Detta offentliga åtagande har, liksom övriga delar av den svenska välfärdsmodellen, 141Socialstyrelsen [2004a]. 142Här finns dock ett undantag: makar förväntas hjälpa varandra vid behov. Bilaga 13 till LU2003/04 De offentliga välfärdssystemen och kön växt fram som resultatet av en demokratisk process och återspeglar medborgarnas preferens för att inte bli beroende av anhöriga eller välgörenhet . –talet har emellertid kommunernas trängda ekonomi delvis undergrävt den individuella behovsstyrda tilldelningen. De kommunala biståndsbedömningarna har alltmer börjat beakta den äldres anhörigsituation. Särskilt närvaron av döttrar och svärdöttrar har minskat den offentliga hjälp den äldre fått beviljad. [2004a] konstaterar att den praxis som utvecklats inom kommunala biståndsbedömningar i detta avseende strider mot socialtjänstlagen. I takt med att vården och omsorgen pressats längre ut i vård- kedjan har också samhällets olika typer av stöd till anhörigvårdare och anhöriga omsorgsgivare minskat. Antalet anhörigvårdare med viss ekonomisk ersättning har minskat liksom beloppen och andelen anhöriga omsorgsgivare som inte får någon ersättning eller annat stöd har också ökat –talet. En tendens i övriga har varit att det ökande behovet av äldreomsorg mötts med just ekonomiska bidrag till anhöriga respektive symboliska betal- ningar till frivilliga.143 Denna politik ger mycket vårdtid för begränsade offentliga ekonomiska insatser. Det kan därför vara frestande att styra den svenska äldrepolitiken i denna riktning. Enligt Ungerson, C. [1998] är det dock en riskabel väg att gå. På andra håll i har denna omsorgsorganisering lett till en sorts grå arbetsmarknad där gränserna mellan betalt och obetalt respek- tive formell och informell omsorg håller på att lösas upp. Ungerson menar att symboliska betalningar till anhöriga och frivilliga utövar känslomässig utpressning särskilt på kvinnor. Resultatet blir att dessa kvinnor inte bara fastnar i ett ensamt och ansvarstungt arbete utan dessutom i dåliga ekonomiska villkor utan sociala förmåner som följer med reguljära arbeten. Makars och makors omsorg om varandra Enligt [2003b] står makar och makor för lika mycket obetald omsorg om hjälpbehövande make. Kvinnors om- sorgsperioder är dock betydligt fler men kortare pga. de köns- bundna hälsomönstren i livets slutskede som beskrevs tidigare. På grund av generellt ökande livslängd och bättre hälsa åldras allt fler 143 Ungerson, C. [1998]. De offentliga välfärdssystemen och kön Bilaga 13 till LU 2003/04 Detta innebär att både kvinnors och mäns chanser att vid behov få omsorg av sin partner ökar. [2003b] identifierar här en framtida omsorgspotential. Enligt verkar inte heller de anhörigas egna förvärvsarbete hämmande på hur mycket omsorg man är beredd att ge. Detta gäller särskilt kvinnliga anhöriga. Därför bör möjligheten att kombinera omsorgsåtaganden med yrkesliv stimuleras i högre grad , enligt denna rapport. Eftersom 7 av 10 gifta eller samman- boende kvinnor överlever sina män innebär denna utveckling att risken ökar för att både gifta/sammanboende kvinnor i förvärv- sarbete och kvinnor kommer att få bära ett tyngre omsorgsansvar och en större total arbetsbörda om denna omsorgs- potential ska utnyttjas. Barns och andras omsorg om äldre Även om andelen gifta och sammanboende bland de äldre ökar så kommer ändå antalet ensamstående äldre kvinnor och män att öka . Dessas omsorg kommer alltså att bestämmas av om de har barn. Men även om fler av dagens äldre har barn än för sedan144, är det inte säkert att dessa kommer att vara tillgängliga för anhörigomsorg. Den geografiska rörligheten bland yngre generationer ökar sannolikt rent generellt och särskilt med ökad utbildning. Utvecklingen av skilsmässofrekvensen och andra familjemönster kommer antagligen också att bidra till att holka ur traditionella uppfattningar om könsbundna förpliktelser mot släkt och familj i framtiden.145 Det kan därför finnas anledning att inte räkna med att döttrars och svärdöttrars frivilliga, obetalda insatser i äldreomsorgen ska öka . I är frivilligsektorns engagemang i äldreomsorgen litet jämfört med andra länder. Omsorgsarbetet som utförs av frivilligorganisationer rör främst sådant som skurits bort ur de offentliga biståndsbedömningarna – social samvaro, hjälp att kom- ma utomhus, viss ledsagarservice mm. Liksom när det gäller samhällets övriga vård- och omsorgsgivare är det i frivilligorganisa- tionerna en stor majoritet kvinnor som står för omsorgsarbetet. Som på andra områden återfinns män högre upp på administrativa 144Socialstyrelsen [2004b]. 145Ungerson, C. [1998]. Bilaga 13 till LU2003/04 De offentliga välfärdssystemen och kön poster inom frivilligorganisationerna och kvinnorna dominerar i det praktiska arbetet.146 5.5Vem ska få och ge omsorg ? Enligt [2004a] ökar missnöjet med äldreomsorgen bland såväl medborgare, brukare, som anhöriga.147 riktar också kritik mot att man inte utrett effekterna av att färre får offentlig vård, färre får hemhjälp, fler bor hemma längre utan hjälp. När tröskeln innan en äldre person får offentlig hjälp har höjts parallellt med ökande kvalitetsbrister i den offentliga omsorgen är legitimiteten och solidariteten med det offentliga systemet i fara. En särskilt viktig fråga för den framtida äldreomsorgen rör de anhörigas ansvar.