sou · GSB343 · 2005-01-01 00:00:00 — sou 2004 43 d1 Betänkande av Utredningen om den könssegregerade svenska arbetsmarknaden Vid regeringssammanträdet beslutade rege- ringen om direktiv (dir. 2003:18) som gav en särskild utredare i uppdrag att utreda könssegregeringen på den svenska arbetsmark- naden. Utredarens uppgift bestod bl.a. i att öka kunskapen om hur könssegregeringen ser ut, hur den förändrats samt redogöra för olika faktorer som bidrar till att den upprätthålls. Uppdraget innebar också att redogöra för vilka satsningar som gjorts för att bryta könssegregeringen på arbetsmarknaden. Slut- ligen skulle den könssegregerade svenska arbetsmarknaden sättas in i ett internationellt sammanhang. Med stöd av bemyndigandet förordnades Docent , , som särskild utredare. Utredningen består av två delar. Del I har författats av utredaren. Del II innehåller forskningsbidrag från olika ämnesområden av relevans för utredningen. Författarna svarar själva för respektive bidrag. De olika bilagorna har diskuterats vid ett forskarseminarium () med särskilt inbjudna kommentatorer. Dessa var professor , , professor , , professor , uni- versitet, forskare , IFAU , ekonom , LO, undervisningsråd , samt departementsråd . För insamling av utbildningsstatistiken har FK , svarat och för den enkätundersökning som genomfördes maj/har FK , Univer- vid SCB har varit behjälplig vid insamling av arbetsmarknadsstatistiken. , Kom- mittéservice, har bidragit till utredningens slutliga utformning. Utredningen överlämnar härmed slutbetänkandet Den könsupp- delade arbetsmarknaden (SOU 2004:43). Sammanfattning och förslag ............................................... De ekonomiska skälen sammanfattning............................. Varför studera könssegregeringen nu? Framväxten av en könsuppdelad arbetsmarknad .................. Appendix: De trettio vanligaste yrkena på den svenska Könssegregeringens olika dimensioner......................... Yrken och könsdominans.......................................... 3.1.2 Antal sysselsatta och könsdominans ........................ 3.1.6 Medellöner i yrken med olika könsdominans .......... En könssegregerad arbetsmarknad......................................... Yrken och kvinnoandel ........................................................... Utbildning och könssegregering................................... 4.1.3 Flick- eller pojknamn spelar roll?........................... 4.1.4 Förslag till ny gymnasieskola..................................... Universitet och högskola...................................................... Ungas drömmar äldres realism ............................... Bakgrund och enkätens uppläggning ................................... Vad unga vill bli och vad vuxna är ........................................ 5.2.1 Att vilja bli och att vara..................................... Att påverkas och vem påverkar?........................................... Vad har betydelse för yrkesvalet?......................................... Att arbeta med olika saker hur kul är det? Mellan dröm och verklighet.................................................. Att bryta och bredda satsningar på att bryta den Projekt inom skolans ram..................................................... Teknik för flickor..................................................... 6.1.3 Rekrytering av kvinnor till ma-na-tek-ämnena...... 6.1.4 Med fokus på teknik och natur ............................... Könsperspektiv vid vägledning ............................... Nätet den könsneutrala arbetsförmedlaren? Könssegregering Förändring och kontinuitet Yrkessegregering i sju länder En jämförelse av könsmönster på olika arbetsmarknader Bilaga 3 Kan män vara sjuksköterskor och kvinnor brand- Om sambandet mellan yrkesbeteckningar Bilaga 4 Organisationsförändringar och det köns- Bilaga 5 Kvinnor och mäns karriärvägar på den svenska Bilaga 6 Könssegregeringen inom utbildningssystemet: Bilaga 7 Ökad rekrytering av kvinnor till högre utbildning i matematik, naturvetenskap och teknik Bilaga 8 Genusspecifika utbildningsval och ekonomisk Bilaga 9 Den könssegrerade arbetsmarknaden – samband Könssegregeringen på svensk arbetsmarknad kan, i ett hundra- årsperspektiv, sägas ha minskat dramatiskt. Om den ses utifrån att den mycket skarpa gränsdragningen mellan kvinnors och mäns arbete i (oavlönat) hemarbete och (avlönat) marknadsarbete i stort sett är borta. Men att den primära segregeringen upphört betyder inte att man kan bortse från den betydelse historien fortfarande har för könsuppdelningen på dagens arbetsmarknad. Den uppdel- ningen kan nämligen inte reduceras till en fråga om biologiska skillnader eller skillnader i preferenser mellan könen, dvs. att kvinnor och män är lämpade för, eller tycker om, olika sorts arbe- ten, utan det handlar om det sätt varpå den moderna arbetsmark- naden växte fram . Ett centralt inslag i denna organisering var kvinnors utestängning. Trots att kvinnor var en viktig arbetskraft senare del kom de att gradvis exkluderas i och med att de förnekades tillträde till arbetsmark- naden och utbildningssystemet på samma villkor som männen. Segregering och diskriminering kom på så sätt att byggas in i arbetsmarknadens och arbetslivets strukturer. Trots att arbets- marknadens organisation och utbildningssystemets uppbyggnad är väsenskild från vad den var och trots att kvinnorna utgör hälften av arbetskraften och inga yrken är stängda för dem längre är inte de gamla, manspräglade, struk- turerna utplånade. Det gör sig påminda men de utmanas , och allt intensivare, av nya moderna icke-mans- impregnerade strukturer. Att strukturer som verkat könssegregerande överlevt har flera förklaringar där maktfrågan är en. Eftersom en viktig konsekvens av könssegregerade strukturer är ojämn fördelning av resurser mellan könen, såväl politiska, ekonomiska som organisatoriska, har ökad konkurrens och mindre segregering också mötts med mot- stånd. Det som ansetts varit en viktig förklaring till kvinnors mindre resurser och därmed underordnade ställning var deras kortare utbildning och arbetslivserfarenhet. Detta gäller emellertid inte längre. Kvinnor har hunnit i kapp. Orsaken till att kvinnor, trots detta, och trots att de måste anses vara lika väl- meriterade som män, ändå inte anses tillräckligt kompetenta för arbetsuppgifter som av tradition utförts av män, måste därför sökas på annat håll. Förutom maktfrågan torde därför uppfattningar (myter) om vad kvinnor kan, respektive inte kan, fortfarande spela roll: Kvinnor passar inte in; kvinnor klarar inte av; kvinnor vill inte ta ansvar; kvinnor vill inte vara chef; kvinnor kan inte resa iväg; kvinnor kan inte ligga ute på jobb; kvinnor kan inte vara från familjen; kvinnor är inte fysiskt starka nog; kvinnor är inte psyksikt starka nog; och inte minst kvinnor har ju barn! Nittiotalet har dock ändrat denna bild främst genom att antalet kvinnor på flera tidigare helt manliga områden ökat, inte minst inom politiken. Att unga män dessutom börjat ställa krav på att det t.ex. skall vara möjligt att förena jobb och familj på ett rimligt sätt, har också bidragit till att bilden av förutbestämda könsroller ifråga- satts. En annan orsak till att det går långsamt att ändra könssegre- gerade strukturer, är det faktum att kvinnor och män som är yrkes- verksamma representerar flera olika generationer. De äldsta är födda , fostrade av föräldrar som var barn när seklet var ungt, och de yngsta är födda , med föräldrar som kan vara födda . Det är således generationer som danats under helt olika livsbetingelser och levnadsförhållanden och när de möts i familjen, i skolan, på arbetsmarknaden och i poli- tiken, utesluter det inte att de också på olika sätt utövar en på- verkan, som kan bidra till såväl mer som mindre könssegregering. Nittiotalets ekonomiska nedgång, med fallande sysselsättning och stigande arbetslöshet, har knappast utgjort den bästa jordmån för förändring, men trots det minskade könssegregeringen. Det skedde , som tidigare, tack vare kvinnorna. Det är de som bidragit till att könssegregeringen på arbetsmarknaden minskat. Detta decennium skulle kunna betecknas som det första då mer- parten kvinnor i arbetskraften är ute i arbetslivet på samma villkor som männen, om det inte varit för kvinnors förmåga att få barn. Då menar jag kvinnor och män födda som haft lika tillgång till utbildningssystemet och som inte behövt göra sina val utifrån en tänkt framtida familjebildning. De första av dessa träder in i arbetslivet , och nittiotalet blir då det decennium då kvinnor kan börja konkurrera med männen på allvar. För 1990-talets yrkesverksamma kvinnor var det inte längre lika självklart, som för tidigare generationer av kvinnor, att stiga till- baka, gå ner till deltid, att acceptera enklare arbetsuppgifter enbart av det skälet att hon hade eller ville ha familj. Många arbetsgivare märkte emellertid inte förändringens vindar utan fortsatte att se unga (barnlösa) kvinnor som presumtiva mammor och därför avstod många från att anställa eller befordra dem. Kvinnornas svar på denna hotbild blev därför ett uppskjutet barnafödande, att avstå från barn helt och hållet eller att inte föda lika många som man tänkt sig. Det var sannolikt en viktig förklaring till att födelse- talet föll under decenniet.1 bedrivs ett aktivt förändringsarbete i många företag vad gäller både organisation och arbetsplatskultur. Men trots det och trots att många kvinnor med kapacitet och vilja vill konkurrera med männen om jobb och poster på olika nivåer, måste framgångarna betecknas som måttliga. Den mycket uppmärksammade diskus- sionen om att öka andelen kvinnor på de allra högsta nivåerna inom näringslivet och i dess styrelser kan ses som ett utslag av detta. Men mönstret går också att känna igen på lägre nivåer, på arbetsplatser och i företag där man haft en dominerande könskate- gori anställd. Det handlar då mindre om ekonomisk makt och mer om att status och prestige i yrket skulle kunna gå förlorad, om kvinnor i alltför stor omfattning tilläts komma in på exempelvis en byggarbetsplats eller i ett verkstadsgarage. För män som kommer in på en kvinnoarbetsplats är förhållande annorlunda. Många tror snarare att prestige och status i yrket skulle kunna öka med fler män. Det finns också andra fenomen som kan uppstå i ett kvinnoyrke när män kommer in som har med kvinnors under- ordning och mäns överordning att göra och det oavsett yrke och position. Om glastaket är en metafor för att kvinnor som klättrar på karriärstegen endast kan nå upp till en viss nivå används glas- hissen som en metafor för män som gör karriär i kvinnoyrken. 1 Här har bl.a. TCO och kartlagt och analyserat hur 1990-talets arbetsmarknad kom att påverka barnafödandet. De har med olika fall belyst den situation som många fertila kvinnor hamnade i . I Ds 2001:57 beskrivs också 1990-talets demografiska utveckling. I (2003) har också det minskade barnafödandet ana- lyserats. kan relativt enkelt göra karriär och därmed också passera kvinnor som varit länge i yrket.2 Den historiska förklaringen till könsuppdelningen handlar också om hushållens organisering. Könssegregeringen i hushållet och på arbetsmarknaden har ett nära samband. Det som länge visat sig vara effektivt för att upprätthålla kvinnors och mäns skilda roller i hus- hållet är exempelvis lönesättningen. Existensen av ett lönegap mellan kvinnor och män har vidmakthållit arbetsdelningen i hus- hållet men också arbetsdelningen på marknaden. Men även där har nittiotalet inneburit förändringar. Kvinnor, oavsett deras relativa löneposition i hushållet, önskar numera ha ett eget arbete och egen ekonomi. Det betyder att den tidigare arbetsdelningen, som base- rades på hushållsmedlemmarnas intjänandeförmåga, inte längre har lika stort förklaringsvärde. Flera av de teorier som tagit sin utgångspunkt i kvinnors och mäns skilda roller i hushållet har också börjat ifrågasättas inte minst för att de blivit allt svårare att finna empiriskt stöd för dem. Ett exempel, som också diskuteras i en bilaga till denna utredning, är synen på att unga kvinnor och män skulle ha olika förväntningar på sina respektive liv och att detta skulle manifesteras i deras skilda utbildnings- och yrkesval. Det är få som tror att flickor och pojkar gör sina utbildningsval utifrån en tänkt familjesituation . Att söka förklara könsuppdelningen på den svenska arbetsmarknaden bland de som trätt ut i arbetslivet med denna teori förefaller därför vanskligt.3 Beteckningar på kvinnor i arbetskraften som visar att man håller fast vid hushållsmodellen saknas dock inte. talar man inte sällan om att kvinnor antingen är familjeorienterade eller arbets- orienterade (ibland yrkes- eller karriärorienterade). Med det förra menas att kvinnor som vill ha barn och familj väljer en typ av yrken, medan kvinnor som valt en annan typ av yrken anses vara mindre intresserade av barn och familj. De beskrivs därför som yrkes- eller karriärinriktade. Kvinnliga lärare, undersköterskor, lokalvårdare m.fl. blir på så sätt familjeorienterade därför att det ger dom möjligheter att ta hand om/vara tillsammans med familjen som de har ett arbete på hel- eller deltid. Kvinnliga civil- ingenjörer, ekonomer och byggnadsarbetare skulle däremot inte 2Ny forskning kring kvinnors respektive mäns inträde i yrken (miljöer) som domineras av det andra könet finns bl.a. beskriven i (2000) som handlar om kvinnor i bygg- yrken, i Nehls (2003) avhandling om kvinnliga långtradarchaufförer och i (2003) som bl.a. behandlat synen och konsekvensen av män i sjuksköterskeyrket. 3Se J. bidrag i bilaga 6. vara familjeorienterade utan arbetsorienterade därför att de varken ger familjen någon speciell fördel med att mamma arbetar i dessa yrken och dessutom är det inga deltidsyrken. Denna polarisering, med utgångspunkt i hushållets arbetsdel- ning, bidrar till att cementera uppfattningar om vad som kan vara lämpliga eller mindre lämpliga yrken om man vill ha barn. Upp- fattningar som sprider bilden av att vissa yrken/karriärer är oför- enliga med barn och familj medan andra inte är det bidrar till att könsuppdelningen på arbetsmarknaden cementeras. Detta innebär självklart ett bakslag i de strävanden som finns att etablera en modern organisationsstruktur där också barn och familj ingår.4 Avslutningsvis uppvisar flera olika faser vad avser kvinnors integrering på arbetsmarknaden. Vad gäller den primära, dvs. den som handlar om kvinnors rätt att oavsett civilstånd och familjesituation få tillträde till den avlönade marknaden, är den for- mellt ordnad . Med lagstiftning förbjöds arbetsgivare att avskeda kvinnor som gifte sig eller blev havande. Den primära integrationen, reellt avklarad, kommer dock för de stora kvinnogrupperna, kanske först på sextio- talet. Den sekundära integrationen, som handlar om vad kvinnor och män gör när de väl befinner sig på arbetsmarknaden, har be- handlats i denna utredning. Innan den integrationsfasen kan anses avslutad återstår dock flera stora utmaningar. Utredningens viktigaste resultat är att könsuppdelningen på arbets- marknaden minskat . Det handlar inte om någon dramatisk minskning men genom att kvinnor fortsatt att bredda sina yrkesval har en fortsatt könsintegrering kunnat ske. Männens inbrytningar på kvinnodominerade områden har varit färre. har kvinnor uppvisat både dokumenterat högre studie- benägenhet och högre genomsnittsbetyg än männen vilket bidragit till att deras ställning på högskolan stärkts men också till att allt fler väljer andra utbildnings- och yrkesvägar än de traditionella. 4 TCO har drivit flera kampanjer på temat det barntillåtna arbetslivet. arbete för ett barnvänligare arbetsliv bedrivs bl.a. genom bevakning av hur för- äldraförsäkringen efterlevs av arbetsgivarna. Att könssegregeringen minskat beror således främst på en ökad kvinnoandel inom många mansdominerade yrken som kräver högre utbildning. Inom mansyrken som kräver kortare utbildningar är könsmönstret däremot i stort sett oförändrat. Detta gäller också kvinnoyrkena men till skillnad från kvinnorna är pojkarnas/män- nens ointresse för alla typer av kvinnoyrken stort, oavsett utbild- ningsnivå. har det skett olika satsningar för att öka flickors och kvinnors teknikintresse både för deras egen skull, ur jämställdhetssynpunkt, men också för att långssiktigt tillfredställa arbetsmarknadens behov av teknikutbildade. Eftersom dessa satsningar verkar ha haft långsiktigt positiva effekter föreslår jag att samma koncept skall prövas för att höja pojkarnas intresse för den sociala sektorn. För att väcka pojkars/mäns intresse för yrken inom (främst) vård- och omsorgssektorn föreslår jag därför att det avsätts ekonomiska resurser för att stimulera pojkars/mäns intresse för den sociala sektorn för att möta arbetsmarknadens framtida behov av arbetskraft inom sektorn, för att bredda valen samt öka jämställdheten. Skolverket5 ges i uppdrag att utarbeta (sommar)kurser i enlig- het med det koncept som tidigare använts för flickornas kurser i teknik. Det är speciellt viktigt att män engageras i kurserna som handledare/mentorer/förebilder/lärare. för den grupp unga män som lämnat skolsystemet men som är arbetslösa tillskapas möjligheter att inom ramen för Arbets- marknadspolitikens ungdomssatsningar och Kommunala Ung- domsprogrammet (KUP) få delta i kurser med liknande upp- lägg. För att höja intresset för t.ex. undersköterskeyrket, både hos kvin- nor och män, bör möjligheterna undersökas för att, precis som för andra grupper inom sjukvården, kunna erbjuda en specialistkom- petens. Förutom att detta skulle kunna höja yrkets status och prestige skulle det också kunna användas vid förhandlingar om arbetsvillkoren. 5 Här används då jag inte kunnat avgöra vilken av de två nya myndigheterna som uppgiften skall anses tillhöra. Jag föreslår därför att berörd utbildningsinstans, arbetsgivare och/eller facklig orga- nisation uppmanas undersöka förutsättningarna för att dagens utbildning till sjukvårdsbiträde/undersköterska kan komplette- ras med att utbildningen också infattar en, eller flera, specialist- kompetenser. I utredningen har påtalats den obalans som föreligger vad gäller klassificeringen av yrken som i huvudsak innehas av män respektive av kvinnor. Eftersom det ger ett intryck av att manligt dominerade yrken är mer specifika, även relativt små (till antalet sysselsatta) yrken har egna yrkestitlar, än vad kvinnors är då dessas titlar ofta är mer allmänna. Eftersom detta får konsekvenser för könssegrege- ringen i allmänhet och för individen i synnerhet föreslår jag att SCB, som ansvarig myndighet, ges i uppdrag att göra en över- syn av yrkesklassificeringen ur ett könsperspektiv samt att ge förslag på hur den rådande obalansen skulle kunna hävas. Som ett led i att förbereda ungdomarna för ett kommande arbetsliv och inte minst inför fortsatta studier har elever i högstadium erbjudits praktikverksamhet , s.k. prao och pryo. Det har varit uppskattade avbrott i skolgången men ibland kanske inte mer. Ambitionerna har varierat, men egentligen är det först när flickors och pojkars traditionella yrkesval började uppmärksammas som skolorna började styra elevernas val av prak- tik. Det skulle inte längre vara lika fritt, varken för lärare eller elever, att välja/anvisa könsbundet. Flickorna skulle pröva på mans- jobb och pojkarna på kvinnojobb. Resultatet av detta har varierat. Trots ambitionerna med otraditionella praktikplatser bör dock verksamhetens eventuellt konserverande effekt på den existerande könsmässiga yrkesstrukturen granskas. Jag föreslår därför att Skolverket6 får i uppdrag att närmare granska den praktik- verksamhet som bedrivs för elever i (ev. gym- nasieskolan) ur ett könsperspektiv. får i uppdrag att ingående analysera behovet av information till gruppen praktikhandledare/mentorer. Syftet är att göra dessa medvetna om varför skolan sänder flickor till en 6 Se fotnot 6. verkstad och pojkar till en förskola och vad som förväntas av praktikplatsen. Regeringens satsningar på att bryta den könsuppdelade arbets- marknaden har pågått på olika sätt under ett par, tre decennier och mer eller mindre framgångsrikt. De senaste satsningarna har kana- liserats via , samt Arbetsmarknads- verket i första hand. Medan de två tidigare haft konkreta och tids- begränsade uppdrag har uppdrag varit både mer generellt och tidsobestämt. Något bestämt mål t.ex. att köns- segregeringen skall ha minskat med x procent före y års utgång har inte heller formulerats och det får nog anses klokt. Att bryta ett könsmönster är förmodligen mer komplext och svårare än att t.ex. minska arbetslösheten. Arbetet som bedrivits som verket haft detta uppdrag har varit omfattande, men det är svårt att avläsa vilken direkt effekt enskilda projekt haft på könsuppdelningen. En orsak till detta är att AMV bara är en av flera aktörer och om AMV initierat ett projekt så kanske det bara är starten på en process vars utfall kanske inte går att avläsa förrän på lång sikt. Vid min genomgång av arbetsmarknadsverkets arbete med detta regeringsuppdrag anser jag dock att det finns några områden som det är väsentligt att lyfta fram. Jag föreslår därför att regeringen i sitt nästa direktiv ger verket i uppdrag att närmare granska arbetsgivarnas roll i arbetet att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. Fokus har i första hand legat på arbetskraftsutbudet medan satsningar ämnade att påverka arbetsgivarna och deras efterfrågan på otraditionell arbetskraft varit mindre. närmare granska den vägledning som förekommer ur ett könsperspektiv. Det gäller i såväl det personliga mötet med den arbetssökande, det skrivna materialet som tillhandahålls samt den nya vägledningsform som bedrivs via nätet. granska varför verkets egna utbildningar inom ramen för arbets- marknadsutbildningen fortfarande uppvisar ett stabilt köns- mönster trots de resurser man haft till sitt förfogande för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. Denna utredningen har påtalat den ökning som skett av kvinnors studiebenägenhet och att kvinnor numera finns inom alla ämnes- och yrkesinriktningar. Häri ligger också en stor utmaning nämligen att undvika risken att samhället får ett högutbildat kvinnoproletariat. En situation där många högutbildade och högkvalificerade kvinnor inte kommer att få arbetsuppgifter/uppdrag/befattningar som motsvarar deras kom- petensnivå/kvalifikationsnivå utan istället riskerar att bli både över- kvalificerade och i förhållande till sin utbildning/sina kvalifika- tioner bli relativt lågavlönade. Här bör forskning initieras som belyser det privat- och samhällsekonomiska värdet av att utbild- ningspremien blir den rätta både för kvinnor och för män. Vidare bör satsningarna på den jämställda familjen fortsätta. Forskning bör också initieras om hur arbetsdelningen i familjen skulle kunna bli mer jämställd för att på så sätt underlätta både för kvinnor och för män att vara bra föräldrar och yrkesarbetande . Eftersom könssegregeringen i hushållet och på arbets- marknaden är intimt sammankopplade bör detta vara ett prioriterat arbete. Studier har också påvisat att den jämställda familjen, oavsett utbildnings- och yrkesnivå, är i dessa och i andra avseenden den mest framgångsrika. Forskning om lönens och lönesättningens betydelse för köns- segregeringen och dess betydelse för de-segregeringens möjligheter bör initieras. I detta sammanhang måste speciellt effekten av den värderingsdiskriminering som förekommer när arbetsmarknaden är uppdelad i typiska kvinnoyrken och typiska mansyrken upp- märksammas. Avslutningsvis bör det betonas att det är önskvärt att det förs en politik som syftar till att luckra upp de stelheter som är starkt förknippade med kön som finns på arbetsmarknaden. Detta är dock inte liktydigt med att alla yrken, utbildningar och positioner skall bli exakt könsbalanserade. Det betyder däremot att man vill avlägsna synliga som osynliga hinder som finns för kvinnors och mäns fria val och äkta preferenser.