sou · GSB3110d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Mot bakgrund av resultatet av undersökningen i har Riks- kriminalpolisen gjort en riksomfattande strategisk analys av den brottslighet som har koppling till litauiska medborgare. Analysen visar att i takt med att antalet resande ökat från till har i stort sett hela landets polismyndigheter också rapporterat ett stigande antalet gripna litauiska medborgare, men att kriminaliteten särskilt hade uppmärksammats i , , och län. All typ av brottslighet noterades, men den primära brottstypen kategoriserades som vardagsbrottslighet, jämte rån och smugglingsbrott (av människor, narkotika, sprit och cigarretter). Analysen visar att typen av de brott som begås skiljer sig i viss omfattning åt i olika delar av landet, men generellt rör det sig om snabbt genomförda tillgreppsbrott, där förövarna förflyttar sig mellan olika län. Eftersom brottsligheten huvudsakligen avser vardagsbrotts- lighet, väcker brotten var för sig sällan någon uppmärksamhet inom Polisen. Detta medför i sin tur att förövarna sällan lagförs. Normalt släpps en för brott misstänkt person efter ett polisförhör. Eftersom den misstänkte därefter oftast lämnar landet, avskrivs som regel ärendet. I många fall upptäcks inte heller förövarna, utan de kan 19 Beslut Dnr. POB-272-531/98. Gränsöverskridande brottslighet i , m.m. ostört lämna brottsplatsen, länet och landet. Att man i har upptäckt brott i en större omfattning än i andra delar av landet har sannolikt sin förklaring i just den nämnda försöksverksamheten med en intensiv utresekontroll, och inte i att det där begås brott av detta slag i en större omfattning än på andra platser i landet. analys uppvisar ett mönster, där unga män, resande från via , och , färdas i bilar som ofta iordningsställts med olika lönnfack, där det tillgripna godset kan gömmas. Det är inte heller ovanligt att tillgripet gods sänds med post till hemlandet. 7.5.2EU-utvidgningens påverkan på brottsligheten i I det följande redovisas de prognoser och gjorde om EU-utvidgningens möjliga påverkan på brottsligheten i . Eftersom det endast förflutit utvidgningen genomfördes, är det givetvis för tidigt att avgöra i vad mån bedömningarna visat sig vara korrekta. gjorde Analysroteln inom i sam- verkan med KUT-enheterna vid polismyndigheterna i en särskild undersökning av hur EU-utvidgningen skulle komma att påverka kriminaliteten i . Även sambandsmän och specialister vid samt , och För- svarets har deltagit i arbetet. Projektets syfte var att studera om skulle komma att påverka kriminaliteten, och därmed Polisens arbete i , och i så fall i vilken utsträckning och på vilket sätt. Uppdraget inklude- rade inte ekonomisk brottslighet. I rapporten anges, att kriminaliteten i med koppling till de nya EU-länderna är marginell, men ökande. Detta gäller speciellt kriminalitet med koppling till medborgare från och . Ett exempel är att antalet litauer i svenska fängelser ökat fjortonfalt . Materialet uppvisar dock stor statistisk osäkerhet beroende på skiftande ingångsvärden. Dock framkommer det, att det kan finnas risk för att en mer kvali- ficerad och organiserad brottslighet med anknytning till de nya med- Gränsöverskridande brottslighet i , m.m. lemsstaterna får fotfäste i . Sannolikt är brottsligheten på grund av sin karaktär svårbekämpad och även svårbedömd. Brott som t.ex. hot mot person och finansiellt in- riktad kriminalitet är ofta besvärliga att klara upp och därmed svåra att påvisa. De nämnda brottstyperna är utbredda i t.ex. och de baltiska staterna. Den inventering Analysroteln gjort vid samt- liga polismyndigheter i visar, enligt rapporten, en likartad problembild. Polismyndigheterna i och , och till viss del och län, uppvisar emellertid en mer omfattande problembild. Någon helhetsbild av brottslighet med anknytning till medborgare från de nya medlemsländerna har inte gått att få fram. I statistiken dominerar mer eller mindre organiserade snatterier, stölder och in- brott i hus och bilar, men uppgifter om grövre brott såsom narko- tikasmuggling och människohandel är inte ovanliga. Det tillgängliga statistiska materialet visar att brottslighet från de nya medlemsstaterna i f.n. är marginell, jämfört med den samlade brottsligheten, men att den förefaller vara i stigande.20 Av de tio nya medlemsländerna förefaller och stå i särklass vad gäller belagd brottslighet i ; medan antalet registre- rade polacker är högst i absoluta tal, har antalet litauer som dömts till fängelse i mer än tiodubblats . , och befinner sig på en mellannivå av de tio nya medlemsstaterna, medan övriga länder i stort sett inte före- kommer alls i statistiken. Den bedömning som görs är att på kort sikt, dvs. , kommer inga större förändringar att ske i kriminaliteten i på grund av EU-utvidgningen. Viss risk finns för en ökning av vardagsbrott (stölder, inbrott, m.m.), penningförfalskning av eurosedlar och ett ökat antal ärenden med koppleri eller prostitution, liksom viss för- ändring såvitt avser smugglingsbrott. På medellång sikt, två till , anses det finnas risk att en orga- niserad kriminalitet med koppling till , och i någon mån kommer att öka i , framför allt avseende koppleri, pro- stitution och narkotikasmuggling. Syntetdroger som amfetamin och ecstasy kan bli mer lättillgängliga som den kriminella kon- kurrensens om narkotikamarknaden hårdnar. Det anses också finnas 20 Uppgifterna baseras på bl.a. misstankeregistret (MR), belastningsregistret (BR), Polisens allmänna spaningsregister (), Rationellt anmälningsrapport (RAR) och Schengens infor- mationssystem (SIS). Gränsöverskridande brottslighet i , m.m. en risk för ökad införsel av illegalt avfall till (animaliskt, brännbart avfall samt smittat skrot). På lång sikt, tre till , bedöms det finnas en risk att våld och hot mot myndigheter och företag ökar, liksom att farligt avfall (bl.a. hormoner i konsumentprodukter) kan komma att öka på den svenska marknaden. En marginell ökning av försäkringsbedrägerier kan också ske. På mycket lång sikt, fem till , görs antagandet, att det finns en stor risk att mer sofistikerad organiserad brottslighet, exempel- vis ekonomiska brottslingar, från de nya medlemsstaterna också får fäste i . Eventuellt kan också korruptionsnivån komma att öka något. Däremot väntas människohandel från de nya medlems- länderna komma att minska något. Man har bedömt att handel med stulna bilar samt smuggling av ille- gala vapen och rån av värdetransporter troligtvis inte kommer att påverkas av EU-utvidgningen. Vad avser brott kopplade till MC- miljö förekommer uppgifter om att svenska kriminella har kontakter med MC-miljöer i de baltiska staterna, men än så länge finns inga tecken på framtida gemensamma brottsföretag i . I rapporten görs bedömningen att , och även framgent sannolikt kommer att vara mest utsatta när det gäller brott med anknytning till de nya medlemsländerna. Öresunds- broförbindelsen och utökade färjelinjer i står här i för- grunden. Men även i , och i län kan man befara en viss ökning av kriminalitet i samband med utvidgningen. har i en rapport21 analyserat hur utvidgningen kommer att påverka verksamhet och hur verket skall kunna bedriva en framgångsrik brottsbekämpande verksamhet även efter utvidgning- en. I rapporten konstateras det bl.a., att en uppenbar konsekvens av utvidgningen kommer att bli en förstärkt hotbild beträffande den organiserade brottsligheten, i synnerhet vad gäller narkotikasmugg- ling och annan grov yrkesmässig smuggling, t.ex. av vapen, sprit och cigaretter. Hotet kommer också att öka avseende olika former av avancerade gränsöverskridande bedrägeriförsök och annan gräns- 21 Europeiska unionens utvidgning österut – påverkan på på kort och medellång sikt (slutrapport daterad ). Gränsöverskridande brottslighet i , m.m. Som särskilt försvårande omständig- heter nämns korruptionsproblematiken samt det faktum att de nya medlemsländerna är dokumenterade produktionsområden avseende narkotika. På kort sikt, , förväntar sig ett ökat antal försök till smuggling och annan gränsöverskridande brottslighet i inre gräns- trafiken. På medellång sikt, , kan en fortsatt ökad gränsöver- skridande brottslighet förväntas, såsom att ett flertal kriminellt styrda företag eller organisationer inleder av legal handel för att sedan övergå till en väl maskerad storskalig smuggling. Det väntas medföra ett stort antal försök till bedrägerier och momsfiffel med en ökad arbetsbörda för flera svenska myndigheter. Trafik- strömmarna väntas allmänt öka och därmed försöken att identifiera var det finns en låg kontrollnivå för misstänkt brottslighet. Region syd22 och i län23 gjorde vissa utredningar över utländska medborgare som med hänvisning till bestämmelserna om asyl kunde misstänkas resa in i främst i syfte att begå brott. Bakgrunden till båda undersökningarna var att både Polisen och hade uppmärksammat en ökad kriminalitet bland asylsökande från forna . Antalet asylsökande hade ökat . I båda undersök- ningarna konstaterades också, att det bland de asylsökande från f.d. fanns personer som reste till endast i syfte att begå brott. Drygt hälften av de ärenden som handlades i Migra- tionsverkets projekt klassades som specialärenden, dvs. den för brott misstänkte personen förekom under två misstankeavsnitt i vandelsregister. I av dessa ärenden fattades beslut om omedelbar verkställighet24 och 77 beslut förenades med återreseförbud. undersökning visade att minst 150 asylsökande gripits i eller i andra delar av 22Slutrapport vid missbruk av asylrätten. Undersökningen avsåg totalt 423 asyl- ärenden . 23Brottslighet bland asylsökande från f.d. , Rapport 33/2002. Arbetet genom- fördes inom ramen för en särskild undersökning (3 § polisdatalagen, 1998:622) till . 248 kap. 8 § utlänningslagen (1989:529). Gränsöverskridande brottslighet i , m.m. landet för upprepade stölder, narkotikabrott och våldsbrott. I båda rapporterna uppges, att vissa av medborgarna i forna sökte asyl redan vid inresan till för att på sätt kunna vistas legalt i , och då mer ostört kunna begå brott, medan andra inte sökte asyl, förrän de påträffats såsom misstänkta för brott. Båda undersökningarna visar att det i finns ett utbrett kriminellt kontaktnät och att i vissa av staterna i f.d. Sovjet- unionen finns en god kunskap om hur det svenska samhället och asylrätten fungerar. I asylansökan uppgiven bostadsadress i är i dessa fall enbart en s.k. brevlådeadress eller en adress där orim- ligt många personer bor. Vidare lämnas ofta en nästan identisk redogörelse för resväg och asylskäl. Två eller tre standardberättelser cirkulerar, vilket tyder på att det finns en bakomliggande kriminell organisation. Falska identitetshandlingar och påhittade identiteter förkom ofta. undersökning pekar emellertid också på att flera av de personer som kommer hit förefaller saknar kontakter i och att de sannolikt lämnar landet, när deras brottsliga verk- samhet upptäcks. Rapporternas slutsats är att en stark bidragande orsak till det ökande antalet kriminella asylsökande är relativt långa handläggningstider och det faktum, att Polisen inte upp- märksammar det systematiska i brottsligheten, eftersom de enskilda brotten i sig är av ringa omfattning och därför inte leder till att informeras. För att komma till rätta med problemen föreslår man ett utvidgat samarbete mellan Polisen och . En införd rutin, som innebär att Polisen i princip underrättar varje gång en asylsökande grips för brott, har också fått till följd att kunnat hand- lägga ärendet under en kortare tid.25 I polismyndighetens rapport påtalas också vikten av att alla gripanden av asylsökande också antecknas i Polisens allmänna spaningsregister (), för att på så sätt säkerställa att information når ut till övriga polismyndigheter i landet. 25 Vad utredningen erfarit har Polismyndigheterna i , och län infört en sådan rutin. 8Förhållanden i vissa andra länder Enligt utredningens direktiv ingår i uppdraget att inhämta informa- tion från andra Schengenstater, och därvid särskilt beakta huruvida dessa införts s.k. gränsnära zoner samt vilka kontrollåtgärder som får vidtas inom dessa zoner. Att inhämta information från samtliga Schengenstater har inte varit möjligt, utan utredningen har valt ut ett mindre antal stater. Dessa är , , , , och . Såvitt avser har informa- tionen hämtats från rapporter redovisade av Schengens undersök- ningsgrupp, och beträffande är underlaget den tyska Polisens egen Schengenutvärderingsrapport för . Utredningen har också gjort studiebesök i de nordiska länderna och i . Vid samtliga besök har utredningen fått träffa företrädare för ansvarigt departement samt från de myndigheter som ansvarar för eller på annat sätt medverkar i personkontrollen eller i handläggningen av asylärenden. Utredningen har också besökt gränskontrollövergångsställen och även närvarat vid personkontroll. Nedan redovisas vem som har ansvaret för personkontrollen i respektive stat (avsnitt 8.2), inrättande av gränsnära zoner och hur och var personkontroll sker (avsnitt 8.3 och 8.4), vilka kontroll- och tvångsåtgärder som får vidtas i kontrollen (avsnitt 8.5) samt samarbetet med andra myndigheter (avsnitt 8.6). Liksom i är det Polisen som är ansvarig för gränskontrollen och den inre utlänningskontrollen i och . I har Polisen och Tullen ett gemensamt ansvar, men på de Förhållanden i vissa andra länder internationella flygplatserna ansvarar i praktiken endast Polisen för kontrollen. Kontrollen av den yttre och inre gränsen i utförs av Bundesgrenzschutz (nationell gränskontrollmyndighet), Bundeszollverwaltung (nationell tullmyndighet), Landespolizei (delstatspolisen i fristaten ) och Wasserschutz- polizeien und (sjöpolisen i och ). I och finns en särskild myndighet som är ansvarig för personkontroll vid och i närheten av gränserna; Gränsbevakningsväsendet i och De Konkinklijke Marechaussee i (förutom i hamn där den nederländska Polisen ansvarar för gränskontrollen). Båda dessa myndigheter har såväl polisiära uppgifter som försvarsuppgifter.1 Den inre utlänningskontrollen skall i båda dessa länder utföras av Polisen, men enligt uppgift till utredningen bedrivs, i vart fall i , inre utlänningskontroll i princip endast i närheten av grän- serna, och då av nämnda myndigheter. På samma sätt skall inre utlänningskontroll i de andra under- sökta länderna utövas inom samtliga polisdistrikt, och i vissa polis- distrikt finns särskilt inrättade utlänningsenheter. Egentlig inre utlänningskontroll bedrivs dock i liten omfattning utanför de om- råden som kan definieras som gränsnära zoner. Gränsbevakningsväsendet i och De Konkinklijke Marechaussee i ansvarar också för personkon- trollen till sjöss. I övriga länder finns enheter motsvarande svenska , som har ansvaret för bevakningen till sjöss. Organisatoriskt är dock dessa vanligen inordnande som en enhet inom Polisen eller försvarsmakten. Omfattningen av befogenhet att utföra en personkontroll varierar, och i de fall försvarsmakten har ansvaret har de sällan befogenhet att fullt ut genomföra en person- kontroll; när så bör ske tillkallas polis. Såvitt känt är har samtliga stater, förutom Frankrike2, en reglerad skyldighet för befälhavare på fartyg att lämna en s.k. förhandsanmälan med uppgifter om sin ankomst och sin besättning. Endast i görs emellertid en per- sonkontroll av samtliga ombordvarande, och i övriga stater görs normalt endast en granskning av anmälan, varvid bl.a. en sökning i SIS görs. 1 De Konkinklijke Marechaussee (Den Kungl. Gränspolisen) har flera andra arbetsuppgifter, av vilka vissa kan jämföras med svenska säkerhetspolisens uppgifter. 2 Förhandsanmälan inges dock av befälhavare på handelsfartyg, vid ankomst till vissa hamnar. Förhållanden i vissa andra länder I samtliga nordiska länder och i har en särskild migrationsmyndighet ansvaret för handläggningen och besluts- fattandet avseende ansökningar om uppehållstillstånd och andra utlänningsärenden. Emellertid ansvarar Polisen, eller i Gränsbevakningsväsendet och i De Konkinklijke Marechaussee, för en s.k. förutredning i samband med att en utlänning söker uppehållstillstånd.3 Bland annat undersöker man utlänningens identitet och resväg. Därutöver tar man fingeravtryck och jämför dem med Eurodac. Gränsbevakningsväsendet kontrollerar också i övrigt om utlänningen sökt asyl i ett annat Schengenland, allt i enlighet med Dublinförordningen. I fortsätter Polisen också utredningen, även efter det att ärendet överlämnats för asylprövning, om den asylsökandes identitet eller resväg inte kunnat utrönas under denna första utredning, vilket vanligen inte sker. I har man också inrättat en databas, vari samtliga uppgifter i utlänningsärendet antecknas, dvs. såväl uppgifter från Polisens utredningar som migrationsmyndighetens. I och har Polisen rätt att direktavvisa en utländsk medborgare vid gränsen, medan gränsbevakningsväsendet i helt saknar denna befogenhet. I och har Polisen ansvaret för all verkställighet. Hur och uppdelat ansvaret mellan person- kontrollen och handläggningen av ansökan om uppehållstillstånd m.m. har utredningen inte närmare undersökt. gränser övervakas alltid, oavsett om det rör sig om inre eller yttre gräns och över hela det finska territoriet i övrigt, en uppgift som ankommer på Gränsbevakningsväsendet. Man skiljer således på gränskontroll och gränsövervakning. Syftet är att övervaka att gräns- ordningen upprätthålls, och att förebygga, avbryta och uppdaga brott. För att kunna utföra en personkontroll i samband med gräns- övervakningen krävs att det föreligger en misstanke om brott. Man har också mot den ryska gränsen ett markerat gränsområde som är förbjudet att beträda. Övervakningen till sjöss har till syfte både att 3 I diskuteras dock om denna ordning skall upphöra. Förhållanden i vissa andra länder övervaka det finska territoriet och att utöva tillsyn över sjöfarten och miljön till sjöss. Övervakning och patrullering av de norska gränserna handhas av det norska försvaret, men till viss del på Polisens vägnar. I huvud- sak är det gränsen mot som övervakas, både till havs och till land. Bevakningen till land utförs av värnpliktiga, vilka dock inte har befogenhet att utföra en personkontroll. Sjöförsvaret, under- avdelningen Kustvakten, ansvarar för övervakningen till havs. Också i har försvarsmakten ansvaret för gränsbevakningen. De Konkinklijke Marechaussee har också del i gränsbevak- ningen av gränser. har inrättat gränsnära zoner som sträcker sig in i landet från gränsen. I sträcker sig den gränsnära zonen in från gränsen och i . Också i och bedrivs en mer intensiv personkontroll i områden som kan jämföras med gränsnära zoner. I har man behållit de s.k. Baglandsområdena, som fanns redan före inträdet i . Det finns tre baglandsområden: polisdistrikt, Lolland och Falster – med hamnarna och Gedser – samt Perborn – med land- gränsen mot . Baklandskontroll får ske på hela och Fyn, men endast efter begäran av polismästaren i respektive polis- distrikt, något som i praktiken sker ytterst sällan. Gränskontroll på andra orter och den inre utlänningskontrollen skall skötas av varje polisdistrikt. Inre utlänningskontroll sker emellertid i huvudsak endast i baglandsområdena och i de områden som ingår i av Riks- politiet beslutade projekt. Vilka geografiska områden som skall vara gränsnära områden i är inte författningsreglerat, utan det ankommer på respektive polismyndighet att bestämma. Hur ett gränsnära område bestäms kan variera beroende på bl.a. bebyggelse, vägförhållanden och restid. Ett gränsnära område kan utgöra ett helt polisdistrikt. Exempelvis har Polismästaren polisdistrikt fattat beslut om att hela , Oslos flygplats, järnvägsstation och bussterminal är gränsnära områden. Ordningen benämns som baglandskontroll. Som en kompensation för avskaffandet av den inre gränskontrol- len har man i en ordning kallad Mobiel Toezict Förhållanden i vissa andra länder Vreemdelingen (MTV)4. Detta innebär att De Konkinklijke Marechaussee i ett område om från gränsen i viss omfattning kontrollerar resehandlingar m.m. på områden direkt i anslutning till gränsen, där det i det närmast inte finns någon nationell trafik.5 Sådana kontroller får endast ske vid inresa i , men enligt representanter för De Konkinklijke Marechaussee borde också utresekontroller få vidtas, eftersom ofta funge- rar som ett transitland. har inga gränsnära zoner, men om det behövs för att trafiken skall löpa obehindrat, får gränskontroll och därvid också kroppsvisitation av personer som färdas i fordon, tåg, fartyg och flygplan i allmän trafik, som är på väg in i eller ut ur landet, ske på område mellan avgångsplats i och rikets land- eller vatten- gräns eller mellan gränsövergångsställe och gränsen. Detta får ske även på områden som ligger utanför Gränsbevakningsväsendets bevakningsområde. Vid särskilda skäl får också fordon som är på väg in i eller ut ur landet kontrolleras på områden mellan ett gräns- övergångsställe och gränsen. Såvitt känt är har kommissionen inte haft synpunkter eller invändningar mot ordningen med gränsnära zoner, utom såvitt avser , där påpekande har lämnats om att de där utförda kon- trollerna kan uppfattas som en förtäckt inre gränskontroll. 8.4.1Personkontroll vid yttre gräns I samtliga undersökta länder vidtas inresekontroll vid yttre gräns, på särskilt fastställda gränsövergångsställen. Därvid kontrolleras bl.a. pass och andra resehandlingar, deras äkthet och giltighetstid, att den inresande har erforderliga tillstånd, sökning görs i SIS och i förekommande fall i nationella misstanke- och brottsregister. Som en del i personkontrollen kontrolleras i regelbundet om visumtiden löpt ut. Man jämför den registrering som gjordes i sam- band med inresa över yttre gräns med resultatet av utresekontrollen. Om man saknar uppgift om utresa, görs inledningsvis förfrågningar hos olika transportörer om personen i fråga rest ut från annan plats i . Om inte heller detta ger resultat skickas en efterlysning 5De Konkinklijke Marechaussee har hos den Nederländska regeringen framställt en begäran om att området skall utsträckas från gräns. Förhållanden i vissa andra länder till ansvarigt polisdistrikt, och vanligen är det baklandskontrollen som får till uppgift att spana efter personen i fråga. Vid vissa gränsövergångsställen i finns också ett system innebärande att alla fordon som passerar gränsen filmas, fordonets registreringsnummer och en containers serienummer registreras och jämförs med andra tillgängliga register. Genom detta system får man snabbt svar på om fordonet eller containern är stulen eller efterlyst. Eftersom alla uppgifter förs in i ett register och sparas , kan man också få uppgifter om ett visst fordon färdas regelbundet över gränsen. Uppgifterna har ett stort värde för myn- digheternas gemensamma underrättelseverksamhet och för profi- lering (se avsnitt 8.6 om det s.k. PTG-samarbetet). Utresekontroll vid yttre gräns sker normalt, men inrese- kontrollen prioriteras. 8.4.2Personkontroll i gränsnära områden I samtliga undersökta länder bedrivs en mer eller mindre omfatt- ande personkontroll i de gränsnära områdena. I har Riks- politiet i ett cirkulär () gett riktlinjer om hur verk- samheten skall ske. Kontrollerna skall inriktas på brott mot utlän- ningslagen, mot gränsöverskridande brottslighet och det allmänna brottsundersökande arbetet. I cirkuläret anges att de kontroller som skall ersätta gränskontrollen skall definieras som systematisk personkontroll. Kontroll skall kunna göras i hela baglandsområdet, men bör koncentreras till områden nära gränsen. De tre baglandsområdena har ansvaret för in- och utresekontroll, gränskontroll, baglandskontroll och handläggningen av utlännings- ärendena. Baglandskontrollenheten i polisdistrikt är också en jourenhet för de andra enheterna, och där har expertisen för dokumentgranskning samlats. Personkontroller görs regelbundet inom dessa områden, både i närheten av gräns och inne i områdena. Kontrollerna är mål- inriktade, men görs både med och utan misstanke om överträdelse av utlänningslagens bestämmelser eller strafflagstiftning.