sou · GSB371d3 · 2005-01-01 00:00:00 — Dessa saknar som regel barnkompetens. Utredningen anser att även dessa åklagare bör ha kunskap om barn vid utredningar av brott mot barn. Även domare och nämndemän behöver särskild kompetens i mål som gäller sexuell exploatering av barn. Det har vid utredningens genomgång av domar framgått, att domstolarna ofta saknar kun- skap om dynamiken i och konsekvenserna av denna typ av brott. Exempel finns på domar där ansvaret för exploateringen lagts på minderåriga barn och att risken för upprepad brottslighet neglige- rats. Utredningen anser att ett liknande uppdrag, som regeringen aviserat när det gäller rättsväsendets hantering av våldtäkter mot kvinnor, bör ges beträffande barn som utsatts för misshandel, sexuella övergrepp och sexuell exploatering. Lagen om registerkontroll (SFS 2000:873)trädde i kraft den 1 janu- ari 2001. Bestämmelserna innebär att lämplighetsprövning av per- sonal inom förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg skall ske genom att den sökande inför en anställning visar upp utdrag ur polisens belastningsregister. Utdraget skall begränsas till uppgifter om sexualbrott och barnpornografibrott samt vissa andra brott som innebär allvarliga kränkningar av andra människor som mord, dråp, grov misshandel, människorov och grovt rån. har givit en särskild utredare i upp- drag att se över vilka personalkategorier som bör omfattas av lag- stiftningen om registerkontroll inom förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg. Utredningen anser att regeringen bör över- Överväganden och förslag till åtgärder väga om lagen om registerkontroll bör utvidgas till att omfatta även personalkategorier utanför skolans område som vissa läkare (t.ex. distrikts- och barnläkare), personal vid institutioner för barn och ungdom, kontaktpersoner inom samt gode män. En sådan kontroll innebär en markering om att skyddet av barn är en central uppgift för samhället och att våld och övergrepp aldrig kan accepteras. Utredningen vill också påpeka att lagen om registerkontroll inte gäller personer som redan har en anställning när de begår sexual- brott mot barn. En fällande dom leder inte automatiskt till att för- övaren omplaceras. Det stora utbudet av barnpornografi på nätet och det faktum att barn och ungdomar kan ha tillgång till allt material med sexuellt innehåll, även om det inte är avsett för dem, lägger ett stort ansvar på internetoperatörerna. Eftersom problemet är internationellt är möjligheterna att komma åt det med lagstiftning begränsade. Mot- krafterna handlar mer om opinionsbildning, kunskap och självsane- ring. ECPAT har framgångsrikt arbetat för att införa upp- förandekoder inom resebyråbranschen för att förhindra att rese- närer utnyttjar barn i andra länder. Internetaktörerna skulle kunna ta liknande initiativ och antaga uppförandekoder, försöka stoppa barnpornografiskt material, samarbeta med hotlines och polis m.m. Initiativ har tagits inom SAFT, där bl.a. Arbets- gruppen för Etik inom leverantörer på onlinemarkanden i (BitoS) ingår. Arbets- gruppen har tagit fram en guide i tio punkter som skall hjälpa föräldrar att förstå och tala med sina barn om livet på nätet. Särskilt viktigt är det med kontroll av de hemsidor som vänder sig till barn i 10–14-årsåldern. Här har företaget bakom Lunarstorm verkat för att öka användarsäkerheten. är det viktigt att ha klart för sig att Lunarstorm bara är en del i en större helhet som inte låter sig kontrolleras av någon. 16.8Att skydda barn på Internet Undersökningar visar att det är stora skillnader mellan hur barn använder Internet och hur föräldrarna tror att de gör det. Barnen är ofta ute på Internet, chattar och möter personer som de lärt känna genom att chatta utan föräldrarnas vetskap. Föräldrar har ett stort ansvar för att informera sina barn om riskerna med Internet och att övervaka barnens användning av Internet. Det förutsätter att för- äldrarna själva är informerade om hur Internet fungerar och den värld som barn möter där. Det är viktigt med en ständigt pågående dialog mellan barn och föräldrar om vad barnen gör på Internet och ser på TV. Skolorna har också ett ansvar inte minst för att garantera att skolornas egna datorer bara används i undervisningssyfte. Det handlar både om att installera tekniska filter, utforma regler för datoranvändningen och lära barnen att undvika riskerna med Inter- net. Det förutsätter att lärarna får IT-utbildning och återkomman- de fortbildning inom området eftersom det förändras snabbt. I ett tilläggsdirektiv skall inrikta sin verksamhet på barns och ungas mediesituation. Rådet skall ägna våldskildringar och pornografi särskild uppmärksamhet. Utredningen vill poängtera vikten av denna uppgift. Skolan är den enda verksamhet där det finns möjlighet att nå alla barn med information och som kan erbjuda alla barn möjlighet att diskutera olika ämnen. Trots en förstärkning av skolans sex- och samlevnadsundervisning anser bara ca hälften av barnen 14–i kontaktklasser1 att de fått veta det de vill veta om kärlek och sex i skolan. av barnen i åldern 10–uppger att de inte fått någon undervisning alls. Eftersom dagens barn är utsatta för ett stort flöde av ord och bilder med sexuell innebörd, anser utredningen att skolans sex- och samlevnadsundervisning bör väga tungt när skolan gör sina priori- teringar. Sex- och samlevnadsundersvisningen, där kunskap om sexuell exploatering ingår, är ett ämnesövergripande kunskaps- 1 har 130 kontaktklasser med ungdomar i åldrarna 9–i grund skolan och gymnasiet. Överväganden och förslag till åtgärder område och det är viktigt att frågorna integreras i flera av grund- skolans ämnen. Skolan har inte bara ansvar för undervisningen om sex och sam- levnad utan för hela den sociala situationen och de mänskliga rela- tionerna i skolan samt för de attityder och värderingar som färgar atmosfären och miljön i skolan. Problem med anknytning till sexua- litet är inte förlagda till världen utanför skolan utan finns i hög grad i skolan. Mobbning, sexuella trakasserier, övergrepp och exploate- ring förekommer i alltför stor omfattning inom skolans ram. Det gäller framför allt i förhållandet mellan elever, men också i förhål- landet mellan lärare och elever. Utredningen ser positivt på att regeringen aktivt har arbetat för att före- bygga mobbning och motverka diskriminering inom skolan. Exem- pelvis har lämnat sitt betänkande Skolans ansvar för kränkning av elever (2004:50) där ett för- slag till diskrimineringslag för skolan presenteras. Utredningen vill understryka skolans ansvar för att skapa en miljö där ingen utsätts för sexuella trakasserier och vikten av att skolan fungerar som en motkraft till den syn på kvinnor och män som sprids genom pornografi, reklam, dokusåpor etc. Skolan har inte bara möjlighet att nå alla barn utan också unika möjligheter att tidigt fånga upp enskilda barn med olika typer av problem. Här spelar elevhälsan en viktig roll. Även om inte så många ungdomar vänder sig till elevhälsan med frågor av sexuell natur, kan dessa ingå i problembilden och ligga bakom symtom som missbruk och skolk. Tillgång till kurator och psykolog ökar förutsättningar- na för att tidigt fånga upp barn som är utsatta för sexuell exploa- tering och andra former av övergrepp, misshandel och omsorgs- svikt. Elevhälsan har också en viktig roll som förmedlare av kun- skap om dessa frågor till annan skolpersonal. Utredningen vill där- för understryka vikten av att alla skolor har tillgång till elevhälsa som innehåller såväl medicinsk som social och psykologisk kompetens. Utanför skolan är det främst ungdomsmottagningarna som har möj- lighet att fånga upp ungdomar som utsatts för sexuell exploatering. Eftersom sexualitet är en naturlig del av arbetet i ungdomsmottag- ningarna och något som personalen är van att tala om, finns goda förutsättningar att upptäcka ungdomar som varit utsatta för sexuel- la övergrepp och exploatering. Enligt utredningens mening bör ungdomsmottagningarnas roll som förmedlare av kunskap om hur ungdomar påverkas av sexualiseringen i samhället och om ung- domars erfarenheter av och attityder till sexualitet stärkas. 16.11Utredningar, åtgärder och behandling Eftersom många sexuellt exploaterade barn också har andra psyko- sociala problem, är det troligt att åtskilliga av dem kommer i kontakt med . Som framkommit i betänkandet är det vanligt att fokuserar de problem som traditionellt ligger inom ansvarsområde, dvs. i första hand miss- bruk och asocialitet och att sexuell exploatering inte uppmärksam- mas. Detta är dock en fråga som bör tas upp både i de sociala utredningarna i samband med att man tar upp frågor om sexualitet överhuvudtaget. Att få en uppfattning om ett barn varit utsatt för sexuell exploatering har betydelse för ställningstagandena vad gäller behovet av insatser. Om insatsen blir stödjande samtal med social- sekreterare eller kontaktperson, vilket är vanligt, bör dessa vara medvetna om att barnet varit utsatt för sexuell exploatering. I annat fall är det risk för att temat aldrig kommer att beröras och att barnet inte får hjälp att bearbeta sina upplevelser och diskutera frågor som rör exempelvis försäljning/ köp av sexuella tjänster. Att ha kunskap om sexuell exploatering är självfallet nödvändigt för att problemet skall kunna upptäckas och för att socialsekretera- ren skall kunna tala om det. Även psykologiska hinder hos social- sekreteraren kan ligga bakom svårigheterna att identifiera sexuellt exploaterade barn och att utveckla arbetet med att utreda och hjälpa dem. Arbetsledningen har huvudansvaret för att stödja personalen så att de orkar arbeta med psykiskt påfrestande frågor som våld, övergrepp och exploatering av barn. Handledning, rimlig arbetsbörda, arbete i team och fortbildning är sådant som ökar kompetensen och ger stöd i arbetet. visar att det finns ett starkt samband mellan övergrepp och att sälja sex. av de ungdomar som uppgivit att de sålt sex har varit utsatta för sexuella övergrepp. Vid utredningar av barn som utsatts för någon form av övergrepp och exploatering bör således ha ett brett perspektiv och vara medveten om sambanden. Överväganden och förslag till åtgärder Vid pågår ett projekt benämnt BBIC – Barns Behov i Centrum. Det innebär att ett enhetligt dokumentations- system för utredning och uppföljning skall tas fram. Utredningen vill poängtera vikten av att frågor kring sexuell exploatering ingår såväl i det formulär som avser den sociala utredningen som i de formulär som skall användas vid uppföljningen och tas upp när det är relevant. Vid pågår också ett arbete med att ta fram en handbok beträffande sociala utredningar. Även i handboken bör, enligt utredningens mening, frågor kring sexuell exploatering beak- tas. Det finns inga särskilda behandlingsmetoder i för barn som varit utsatta för sexuell exploatering. Mot bakgrund av att sexuell exploatering ofta endast är ett av de problem, som barnen drabbats av, är det kanske inte heller önskvärt att fokusera exploa- teringen i behandlingen. Däremot bör det ingå som en del i behandlingen. Risken för att barn som varit utsatta för sexuell exploatering också upplevt tvång, hot och våld är större än när barnet varit utsatt för sexuella övergrepp. Det innebär att de har ett större vård- behov och att behandlingen ofta behöver pågå , vilket i sin tur innebär stora krav på kompetens hos behandlaren. En komplikation för barn som blivit fotograferade och fått sina bilder utlagda på Internet är att de inte kan veta om och när bilderna kommer att dyka upp igen. Det gör det svårt för barnen att lägga traumat bakom sig en gång för alla. Det kan aktualiseras på nytt när som helst. Hos behandlande instanser krävs ny kunskap och beredskap för att kunna ta emot barn och vuxna som befinner sig i en situation, där de när som helst kan kränkas igen. Eftersom många av de ungdomar som utsätts för sexuell exploa- tering kommer från svåra hemförhållanden och har en komplex psykosocial problematik, finns anledning att vara särskilt uppmärk- sam på att en relativt stor del av dem som omhändertas på eget beteende (LVU § 3) har utsatts för av sexuell exploatering. Hem för vård eller boende och institutioner som drivs av Statens institu- tionsstyrelse bör därför ha kunskap om sexuell exploatering och ta upp frågan med ungdomarna. Om det visar sig att de sålt eller köpt sex eller fotograferats i pornografiskt syfte, bör bearbetning av detta ingå som en viktig del i behandlingen. Ungdomar som skrivs in på särskilda ungdomshem intervjuas vid inskrivningen om sin bakgrund, livssituation och vårdbehov enligt ADAD (Adolescent Drug Abuse Diagnosis). Utredningen anser att intervjuerna bör ha fler frågor kring sexuella övergrepp och kompletteras med frågor som ger information om den unge utnytt- jats i pornografi eller sålt sex. Frågor kring ungdomarnas internet- vanor, framför allt vad avser pornografiska sajter, bör också ställas. Regeringen har uppmärksammat vikten av sam- lad kunskap när det gäller barn som varit utsatta för barnmiss- handel och sexuella övergrepp. har haft i uppdrag att utreda möjligheten att etablera regionala kunskapscentra och har fått regeringens uppdrag utreda förutsättningarna för ett natio- nellt riskbarncentrum. Utredningen vill påpeka att en snar lösning på denna fråga är angelägen. Enligt utredningens mening finns behov av dels ett riskbarncentrum, dels av regionala centra, som bedriver praktisk utrednings- och behandlingsverksamhet och som har tillgång till medicinsk, psykologisk och social kompetens. Så- dana multiprofessionella och tvärvetenskapliga organ bör, förutom att arbeta praktiskt – bedriva forskning och utbildning samt erbju- da konsultation. Eftersom sexuell exploatering av barn är ett inter- nationellt fenomen, bör minst ett svenskt samarbeta med liknande centra i andra europeiska länder. Regeringen tillsatte en kommitté med uppgift att ta fram underlag till en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Kommittén skall bland annat ange hur frågor som rör kompetens och kvalitet inom området skall utvecklas. Utred- ningen anser att frågan om hur kunskap om sexuell exploatering av barn skall kunna utvecklas bör behandlas av den sociala barn- och ungdomsvårdskommittén. Vuxna som begått sexuella övergrepp mot barn har mycket små möjligheter att få adekvat behandling. Det gäller såväl inom den öppna som den slutna psykiatrin. Personer som dömts för sexualbrott mot barn kan dock få vård vid någon av de anstalter som har särskilda behandlingsprogram för förövare av sexualbrott. Såväl inom kriminalvården som inom psykiatrin finns behov av metodutveckling när det gäller behandling av personer som dömts för barnpornografibrott. Utredningen vill påpeka att det är ange- läget att det nationella behandlingsprogrammet Relations- & Samlevnadsprogrammet () som prövas på ett antal be- handlingsenheter inom kriminalvården inkluderar frågor som rör sexuell exploatering av barn. Överväganden och förslag till åtgärder När brott begåtts mot barn krävs samverkan mellan olika myndig- heter. Vid misstanke om sexualbrott eller misshandel mot barn finns samverkansgrupper i flertalet kommuner. Deras uppgift är i första hand att skydda barnet och att samordna arbetet, framför allt utredningarna. Eftersom det finns likheter och sam- band mellan dessa olika brottstyper, finns skäl för samverkans- grupperna att arbeta med både sexuella övergrepp och sexuell exploatering. När misstankar om exempelvis barnpornografibrott, handel med barn för sexuella ändamål eller förförelse av ungdom uppstår, är det ofta bråttom. Ett sätt att skapa förutsättningar för ett snabbt och effektivt agerande är att samverkansgrupperna ut- arbetar handlingsplaner för dessa speciella ärenden. Utredningen har arbetat med ett centralt nätverk samt tillfälliga lokala nätverk. Reaktionerna på detta har varit mycket positiva. Utredningen anser att det finns behov av nätverk kring denna fråga även fortsättningsvis. Enligt den nationella handlingsplanen för sexuell exploatering av barn har i uppgift att arrangera årliga möten med företrädare för berörda departement, myndigheter och organisationer för utbyte och spridning av kun- skap. Vidare skall den nationella koordinatorn för Östersjö- samarbetet uppmuntra nätverksbyggande mellan nationella aktörer och verksamheter inom området utsatta barn. Att bekämpa sexuell exploatering av barn kräver ett väl utvecklat internationellt samarbete. Brottsligheten, framför allt barnporno- grafi och människohandel, är gränsöverskridande. Det krävs både formella och informella kontakter mellan brottsbekämpande myn- digheter i olika länder. Det finns behov av internationellt samarbete även när det gäller sociala och medicinska insatser t.ex. när det gäller barn som utsatts för handel för sexuella ändamål. Rikspolis- styrelsen och bör ge vägledning för polisens, social- tjänstens och sjukvårdens arbete i detta sammanhang. Dessutom bör frågor om nationellt och internationellt samarbete ingå i rege- ringens planerade handlingsplan beträffande kvinnor och barn som utsatts för handel för sexuella ändamål. Ett problem som är osynligt och okänt kan fortgå mer eller mindre ostört. Först när det identifieras finns anledning att reagera och att vidta åtgärder. Därför är det viktigt att alla som i sitt arbete möter utsatta barn har kunskap och medvetenhet om sexuell exploatering och de problem den förorsakar. Då kan man ställa de rätta frågorna och erbjuda rätt hjälp. Att våga se och vilja veta är en första förut- sättning för att sexuell exploatering av barn skall kunna upptäckas och bekämpas och att barnen ska få adekvat hjälp. Kunskaperna om sexuell exploatering av barn är i princip samla- de hos ett fåtal organisationer och personer. Även rutiner och metoder för att arbeta med dessa frågor är överlag outvecklade. Det finns därför skäl att lägga ansvaret för insamling och spridning av kunskap, metodutveckling och forskning på central nivå, åtmins- tone . Frågan bör övervägas inom ramen för det regeringsuppdrag som fått beträffande inrättandet av ett riskbarncentrum. I föreliggande betänkande finns aktuell kunskap om sexuell exploatering av barn samlad. Någon liknande översikt över själva problemet, dess orsaker och konsekvenser samt samhällets ansvar och insatser har inte gjorts tidigare. En sammanfattning av detta betänkande kan vara ett sätt att sprida kunskap. Utredningen vill understryka behovet av en fortsatt kunskapsspridning på regional nivå. Regeringen bör överväga att anordna konferenser med yrkes- specifikt innehåll för poliser, åklagare, socialtjänst, behandlings- institutioner och skolor samt stimulera till nätverksbyggande. Frivilligorganisationer besitter särskild kunskap om sexuell exploa- tering av barn. Genom sin fria ställning får de information, som myndigheter inte får. Det är viktigt att denna kunskap tas till vara som komplement till forskning och myndigheters erfarenheter och kunskap. Ideella organisationer har också visat att de har en viktig roll att spela i det praktiska arbetet. Som exempel kan nämnas uppförandekoder inom resebyråbranschen, Rädda Barnens Hotline och arbete med en samverkansplan för stöd till personer som utsatts för människohandel för sexuella ändamål. Det engagemang som finns i många ideella organisationer utgör en drivkraft för att synliggöra och motverka sexuell exploa- tering av barn samt för att förbättra den rättsliga hanteringen och stödet till barnen. Almänna arvsfondens medel kan användas för att Överväganden och förslag till åtgärder stimulera utveckling av metoder i arbetet med sexuellt exploaterade barn. Forskning om sexuell exploatering av barn är i stort sett ett vitt fält. Det finns således behov av forskning beträffande alla aspekter av problemet. har besvarats av ungdomar som befann sig i skolan när enkäten delades ut. De som skolkat eller inte går i sko- lan har alltså inte besvarat enkäten. Med stöd av tidigare forskning finns anledning anta att andelen ungdomar som sålt sex är större i denna grupp än i den som besvarat enkäten. Det skulle således vara av intresse att komplettera undersökningen på denna punkt. För- beredelser för en sådan studie pågår. Av intresse vore också att komplettera enkätundersökningen med djupintervjuer för att få mer kunskap om de ungdomar som säljer sex, deras situation, attityder och värderingar. Den enkätundersökning som genomförts inom utredningens ram gäller ungdomar. Utredningen ser det som angeläget att en liknande undersökning görs beträffande vuxnas attityder till sexuell exploatering av barn. När det gäller risker med barns Internetanvändning har många frågor lyfts fram i utredningen: Hur påverkar det ungdomar att se pornografi i den utsträckning som många gör? Hur påverkas de av att växa upp i ett samhälle som blir alltmer sexualiserat? Vad händer med de barn som exponerat sina kroppar på Internet när de inser att bilderna för alltid kommer att finnas där? Utredningens för- hoppning är att forskare kommer att intressera sig för den typen av frågor. En central fråga när det gäller riskbedömningar är sambandet mellan innehav av barnpornografi och sexuella övergrepp. Det är därför angeläget med forskning inom detta område liksom när det gäller förövares motivation, beteende och behandling. Agevall, C (2002): Brottsoffer i fokus. (2002): yttrande över regeringens rapport till för barnets rättig- heter. (2004): Älskar, älskar inte – om barn och ungas nära relationer Bengs C (2000): Looking Good, a study of gendered body ideals among young people. Brackenridge, (2003): Spoilsports. Understanding and Preventing Sexual Exploitation in Sport. , och Tjus (2003): Klinisk barnpsykologi. Brå (2003): Sexuell exploatering av barn – vad döljer sig bakom sexualbrottsstatistiken? , Sowerbutts, Bludell and Sherry (2002): Child Pornography and The Internet: Policing and Treatment Issues. Psychiatry, Psychology and . (2000): Barnintervjuer, Vägledning vid utredningsarbete, . , Delmonico D and Burg R (2000): Cybersexusers, abusers and compulsives: New findings and implications. Sexual Addiction and Compulsivity, 7. Diesen, C. m.fl. (2001): Sexuella övergrepp mot barn. Ds 1997:54: Förslag till program för åtgärder mot kommersiell sexuell exploatering av barn. Ds 2003:45: Ett heltäckande straffansvar för människohandel, m.m. ECPAT (2001): Kommersiell sexuell exploatering av barn i . En studie om utnyttjande av minderåriga i prostitution, pornografi och trafficking. , K. m.fl. (1991): 73–90, sex- och samlevnadsundersökning bland 17 åringar. Preliminär rapport till deltagande gymnasieskolor och ungdomscentra. /Gallop (2001): The Link Between Childhood Trauma and Mental Illness. (2003): Barnerns nät – Nätets barn. Finkelhor, D and Araji, S (1986): Explanation of pedophilia; a four factor model. research, 22, 145–61. Finkelhor,D, ,Wolak J (2000): Online Victimization; A Report on the Nations Youth. (2001): Sex Crimes, Predators, Perpetrators, Prosti- tutes, and Victims, An examination of Sexual Criminality and Victimization. (1998): Sex i , hur gör dom andra? om sexualitet och samlevnad . (2003): A presentation of Lunarstorm, the most popular youth community in Swede. Future Kids Online – Conference Documentation, . (2000): Ungdomar och sexualitet – en kunskapsöversikt . Gadd P(1994): Mord, Blod och Moral, Om kriminaljournalistik. Grothe (2001): Straffesystemet i bornesperspektiv – seksuelle overgreb mod barn i familien. Jurist- og Okonomforbundets Forlag, . Hannsbaek T (2001): Köp och salg sexuelle ydelser på internettet, , Cras B-Å mfl. (2002): Bakom stängda dörrar. Ord- upplaget, . och (1998): Vägen ut! Om kvinnors uppbrott ur prostitution, . Hegna K och (2002): Sex for overlevelse eller skygge- bilder av ljaerlighet. Ungdom under som selger seksuelle tjenster. Rapport 5/02 Nova, . och (2002): Youth in . Results of a survey among 9 th grade schoolchildren focusing upon child sexual abuse. (2002): Self-reported Contact Sexual Crimes of Federal Inmates Convicted of Child Pornography Offenses.