sou · GSB3118 · 2005-01-01 00:00:00 — Detsamma gäller en kommun eller ett landsting som, efter det att verkställigheten av sådant bistånd eller en sådan insats avbrutits, inte inom skälig tid på nytt tillhandahåller biståndet eller insatsen. Sanktionsavgiften får, enligt utredningens förslag, be- stämmas till lägst och högst . När avgiftens storlek fastställs skall särskilt beaktas hur länge dröjs- målet pågått och hur allvarligt det i övrigt kan anses vara. En ny sanktionsavgift får beslutas för den ytterligare period som ett gynnande beslut inte verkställts. Avgiften får efterges om det finns synnerliga skäl för det. I ringa fall skall inte någon avgift tas ut. Frågor om sanktionsavgift prövas av länsrätten, efter ansökan av . Mål om prövning av ansökningar om sanktions- avgifter skall, enligt utredningens förslag, handläggas skyndsamt i allmän förvaltningsdomstol. Enligt utredningens mening är de främsta fördelarna med sank- tionsavgifter att de kan skräddarsys för de områden där de skall användas och att de kan åläggas utan att uppsåt eller oaktsamhet behöver styrkas. Utredningen anser att effektiviteten i sanktionen är av avgörande betydelse vid ställningstagande till vilket yttersta påtryckningsmedel som bör väljas, för att förmå kommuner och landsting att inom skälig tid verkställa sina gynnande beslut. Den föreslagna sanktionsavgiften är avsedd som en yttersta åtgärd. Den bedöms bara komma att behöva tillgripas i ett mindre antal fall. Utredningen vill särskilt betona att huvudvikten i för- slagen ligger i att inom kommunen och skapa en med- vetenhet om vad en rättighetslagstiftning innebär och hur de specifika behov som finns inom kommunen eller ser ut, för att dessa behov sedan skall kunna tillgodoses. Särskilda problem vid rekrytering av kontaktpersoner Utredningen anser att insatsen biträde av kontaktperson enligt 9 § 4 LSS är av mycket stort värde för den enskilde brukaren, i de fall kontaktpersonen kan utgöra det stöd som avses. Det är därför viktigt att alla brukare enligt LSS, som är i behov av en kontakt- person, också får det stöd som kontaktpersonen kan ge. Utred- ningen har dock funnit att kommunerna har svårigheter att rekrytera kontaktpersoner. Förutsättningarna för att med framgång kunna rekrytera kontaktpersoner behöver därför förbättras. der för att underlätta rekryteringsarbetet i kommunerna bör över- vägas. Ändringar i bestämmelserna om kommunalt domstolstrots Utredningen föreslår slutligen vissa ändringar i bestämmelserna om kommunalt domstolstrots. Detta görs för att bestämmelserna om sanktionsavgift vid domstolstrots i erforderliga delar skall överens- stämma med de föreslagna bestämmelserna om sanktionsavgift vid ej verkställda beslut. Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Utredningens förslag leder i viss mån till att den kommunala själv- styrelsen inskränks. Med hänsyn till syftet med förslagen anser utredningen dock att denna inskränkning är godtagbar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2. när granskningen gäller hur nämnderna verkställer egna gyn- nande beslut,3. när granskningen gäller hur nämnderna verkställer avgöran- den av allmänna förvaltnings- domstolar, eller4. när granskningen sker från allmänna synpunkter. lag om ändring i kommunallagen (1991:900)1 Härigenom föreskrivs i fråga om kommunallagen (1991:900) att 9 kap. 10 § skall ha följande lydelse. Revisorernas granskning omfattar inte ärenden som avser myndighetsutövning mot någon enskild i andra fall än 1. när handläggningen av sådana ärenden har vållat kommunen eller ekonomisk förlust, 2. när granskningen gäller hur nämnderna verkställer avgöran- den av allmänna förvaltnings- domstolar, eller 3. när granskningen sker från allmänna synpunkter. Denna lag träder i kraft . 1Lagen omtryckt 2004:93. 2Senaste lydelse 2002:438. lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade dels att 28 a, 28 c och 28 d §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 28 e-g §§, samt närmast före 28 e § en ny rubrik av följande lydelse. En kommun eller ett lands- ting som underlåter att utan oskäligt dröjsmål tillhandahålla en insats enligt 9 § som någon är berättigad till enligt en domstols avgörande, skall åläggas att be- tala en särskild avgift. Avgiften tillfaller staten. En kommun eller ett landsting som inte inom skälig tid till- handahåller en insats enligt 9 § som någon är berättigad till enligt ett beslut av en sådan nämnd som avses i 22 §, skall åläggas att be- tala en särskild avgift. Detsamma gäller en kommun eller ett lands- ting som inte inom skälig tid på nytt tillhandahåller insatsen efter det att verkställigheten av ett sådant beslut avbrutits. En kommun eller ett lands- ting som inte inom skälig tid tillhandahåller en insats enligt 9 § som någon är berättigad till enligt en domstols avgörande, skall åläggas att betala en sär- skild avgift. Detsamma gäller en kommun eller ett landsting som inte inom skälig tid på nytt tillhandahåller insatsen efter det att verkställigheten av ett sådant avgörande avbrutits. Avgifter enligt denna paragraf tillfaller staten. 3 Senaste lydelse 2002:439. Frågor om särskild avgift prövas efter ansökan av av den länsrätt inom vars domkrets kommunen är belägen. En ansökan som avser ett landsting prövas av den länsrätt inom vars domkrets förs. Mål om särskild avgift enligt denna lag skall handläggas skynd- samt. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Om en kommun eller ett landsting efter att ha ålagts att betala särskild avgift fortfarande underlåter att tillhandahålla insatsen får ny särskild avgift dömas ut. Särskild avgift får dömas ut bara om ansökan enligt 28 c § delgetts kommunen eller lands- tinget från det att domen om insatsen vunnit laga kraft. Särskild avgift enligt 28 a § första stycket får dömas ut bara om ansökan enligt 28 c § delgetts kommunen eller från tidpunkten för det gynnande beslutet om insatsen eller från och med den dag då verkställigheten av det gynnande beslutet avbröts. Särskild avgift enligt 28 a § andra stycket får dömas ut bara om ansökan enligt 28 c § del- getts kommunen eller lands- tinget från det att domen om insatsen vunnit laga kraft eller från och med den dag då verkställigheten av domen avbröts. 4Senaste lydelse 2002:439. 5Senaste lydelse 2002:439. Rapporteringsskyldighet 28 e § En sådan nämnd som avses i 22 § skall dels till , dels till de revisorer som avses i 3 kap. 8 § kommunallagen (1991:900) rapportera alla gyn- nande nämndbeslut enligt 9 § som inte har verkställts från och med dagen för beslutet. För varje beslut skall nämnden ange tidpunkten för beslutet och vilken typ av insats beslutet gäller samt kortfattat uppge skälen för dröjsmålet. Nämnden skall vidare dels till , dels till revisorerna rapportera alla gynnande nämnd- beslut enligt 9 § som inte har verkställts på nytt från och med den dag då verkställigheten avbröts. För varje beslut skall nämnden ange tidpunkten för beslutet och vilken typ av insats beslutet gäller samt kortfattat uppge skälen för dröjs- målet. Rapportering enligt denna para- graf skall ske en gång . En sådan nämnd som avses i 22 § skall dels till , dels till de revisorer som avses i 3 kap. 8 § kommunallagen (1991:900) anmäla när man senare har verkställt ett gynnande beslut som enligt 28 e § har rapporterats som ej verkställt. Datum för verkställigheten skall då anges. En sådan nämnd som avses i 22 § skall till fullmäktige lämna en statistikrapport över hur många av nämndens gynnande beslut enligt 9 § som inte har verkställts från och med dagen för besluten samt vilka typer av insatser dessa beslut gäller. Nämnden skall vidare ange hur som förflutit för respektive beslut. Nämnden skall till fullmäktige även lämna en statistikrapport över hur många av nämndens gynnande beslut enligt 9 § som inte har verkställts på nytt från och med den dag då verkställigheten avbröts. Nämnden skall vidare ange vilka typer av insatser dessa beslut gäller samt hur som förflutit för respektive beslut. Rapportering enligt denna paragraf skall ske en gång . 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om särskild avgift med anledning av dröjsmål med att verkställa en kommuns eller ett landstings gynnande beslut får enbart tid från och med lagens ikraftträdande beaktas vid be- dömningen av om skälig tid överskridits. Detsamma gäller i fråga om särskild avgift med anledning av dröjsmål med att verkställa en kommuns eller ett landstings gynnande beslut eller en domstols gynnande avgörande, om verkställigheten av beslutet eller domen avbrutits. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (2001:453) dels att 16 kap. 6 a, 6 c och 6 d §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 16 kap. 6 e g §§, samt närmast före 6 e § en ny rubrik av följande lydelse. En kommun som underlåter att utan oskäligt dröjsmål till- handahålla bistånd enligt 4 kap. 1 § som någon är berättigad till enligt en domstols avgörande, skall åläggas att betala en sär- skild avgift. Avgiften tillfaller staten. En kommun som inte inom skälig tid tillhandahåller bistånd enligt 4 kap. 1 § som någon är berättigad till enligt ett beslut av socialnämnden, skall åläggas att betala en särskild avgift. Det- samma gäller en kommun som inte inom skälig tid på nytt till- handahåller biståndet efter det att verkställigheten av ett sådant be- slut avbrutits. En kommun som inte inom skälig tid tillhandahåller bistånd enligt 4 kap. 1 § som någon är berättigad till enligt en domstols avgörande, skall åläggas att be- tala en särskild avgift. Detsamma gäller en kommun som inte inom skälig tid på nytt tillhandahåller biståndet efter det att verkställig- heten av ett sådant avgörande av- brutits. Avgifter enligt denna paragraf tillfaller staten. 6 Senaste lydelse 2002:437. Frågor om särskild avgift prövas efter ansökan av av den länsrätt inom vars domkrets kommunen är belägen. Mål om särskild avgift enligt denna lag skall handläggas skynd- samt. Om en kommun efter att ha ålagts att betala särskild avgift fortfarande underlåter att tillhandahålla biståndet får ny särskild avgift dömas ut. Särskild avgift får dömas ut bara om ansökan enligt 6 c § delgetts kommunen från det att domen om biståndet vunnit laga kraft. Särskild avgift enligt 6 a § första stycket får dömas ut bara om ansökan enligt 6 c § delgetts kommunen från tidpunkten för det gynnande beslutet om biståndet eller från och med den dag då verkställigheten av det gynnande beslutet avbröts. Särskild avgift enligt 6 a § andra stycket får dömas ut bara om ansökan enligt 6 c § delgetts kommunen från det att domen om biståndet vunnit laga kraft eller från och med den dag då verkställig- heten av domen avbröts. Rapporteringsskyldighet 6 e § skall dels till , dels till de revisorer som avses i 3 kap. 8 § kommunal- lagen (1991:900) rapportera alla gynnande nämndbeslut enligt 4 kap. 1 § som inte har verkställts från och med 7Senaste lydelse 2002:437. 8Senaste lydelse 2002:437. dagen för beslutet. För varje be- slut skall nämnden ange tid- punkten för beslutet och vilken typ av bistånd beslutet gäller samt kortfattat uppge skälen för dröjs- målet. skall vidare dels till , dels till revisorerna rapportera alla gyn- nande nämndbeslut enligt 4 kap. 1 § som inte har verkställts på nytt från och med den dag då verkställigheten avbröts. För varje beslut skall nämnden ange tidpunkten för be- slutet och vilken typ av bistånd beslutet gäller samt kortfattat uppge skälen för dröjsmålet. Rapportering enligt denna paragraf skall ske en gång . skall dels till , dels till de revisorer som avses i 3 kap. 8 § kommunal- lagen (1991:900) anmäla när man senare har verkställt ett gynnande beslut som enligt 6 e § har rapporterats som ej verkställt. Datum för verkställigheten skall då anges. skall till full- mäktige lämna en statistikrapport över hur många av nämndens gynnande beslut enligt 4 kap. 1 § som inte har verkställts från och med dagen för besluten samt vilka typer av bistånd dessa beslut gäller. Nämnden skall vidare ange hur som förflutit för respektive beslut. Nämnden skall till fullmäktige även lämna en statistikrapport över hur många av nämndens gynnande beslut enligt 4 kap. 1 § som inte har verkställts på nytt från och med den dag då verkställigheten av- bröts. Nämnden skall vidare ange vilka typer av bistånd dessa beslut gäller samt hur som för- flutit för respektive beslut. Rapportering enligt denna paragraf skall ske en gång . 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om särskild avgift med anledning av dröjsmål med att verkställa en kommuns gynnande beslut får enbart tid från och med lagens ikraftträdande beaktas vid bedömningen av om skälig tid överskridits. Detsamma gäller i fråga om särskild avgift med an- ledning av dröjsmål med att verkställa en kommuns gynnande beslut eller en domstols gynnande avgörande, om verkställigheten av beslutet eller domen avbrutits. 1Utredningens uppdrag och utgångspunkter har det uppmärksammats att det i stor utsträckning förekommer att kommuner och landsting inte verkställer gynnande beslut enligt socialtjänstlagen och LSS inom rimlig tid samt att ansökningar avslås trots ett bedömt behov av biståndet eller insatsen i fråga. De problem som detta leder till har uppmärksammats i olika sammanhang, se t.ex. reviso- rers förslag till Nationella mål i kommunernas äldre- omsorg (2002/03:RR4). har i samarbete med läns- styrelserna sammanställt statistik över förekomsten av ej verkställda beslut och domar enligt LSS och socialtjänstlagen. I de två senaste rapporterna återfinns även sta- tistik över antalet avslag trots att nämnden har bedömt att ett behov av biståndet eller insatsen föreligger. trädde nya bestämmelser i kraft som har till syfte att motverka kommunalt domstolstrots. Bland annat infördes nya bestämmelser i socialtjänstlagen och i LSS, som innebär att en sanktionsavgift skall kunna åläggas kommuner och landsting som dröjer alltför länge med att verkställa domar angående insatser enligt dessa lagar. Till grund för bestämmelserna om kommunalt domstolstrots ligger promemoria Kommu- nalt domstolstrots (Ds 2000:53). Vid remissbehandlingen av promemorian anförde ett flertal remissinstanser att kommuners underlåtenhet att i vissa fall verkställa sina egna gynnande beslut är ett betydligt större problem än domstolstrots och att det är mycket angeläget att åtgärder vidtas för att komma till rätta med detta problem. I propositionen Åtgärder mot kommunalt domstolstrots (prop. 2001/02:122) aviserade regeringen (s. 26 f.) att den avsåg att återkomma i frågan om lämpliga åtgärder för att komma till rätta med problemet med underlåtenhet hos kommuner och landsting att verkställa sina egna gynnande beslut om insatser enligt LSS och Utredningens uppdrag och utgångspunkter Innan åtgärder övervägdes, avvaktades Social- styrelsens kartläggning och analys. Enligt direktiven till denna utredning skall utredaren analysera varför det förekommer att beslut av kommuner och landsting inte verkställs och varför det förekommer beslut om avslag trots bedömt behov enligt socialtjänstlagen och LSS. Med utgångspunkt i denna analys skall utredaren föreslå åtgärder som kan bidra till en förbättrad rättssäkerhet för enskilda i förhållande till de rättigheter aktuell lagstiftning ger. Vid sina överväganden kommer utredningen att, i den utsträck- ning det är aktuellt, göra jämförelser med bestämmelserna om kommunalt domstolstrots och de överväganden som regeringen gjorde i propositionen Åtgärder mot kommunalt domstolstrots (prop. 2001/02:122). 1.2Närmare om utredningens arbete Utredningen har under sitt arbete varit i kontakt med ett flertal myndigheter, organisationer och övriga som på olika sätt berörs av de förslag som utredningen lämnar i detta betänkande. har sammanträffanden skett med Socialstyrel- sen och . Ett särskilt sammanträde har hållits med och gemensamt med anledning av dessa båda myndigheters gemensamma arbete att se över och analysera orsakerna till att äldre personer och personer med funktionshinder i vissa fall inte erbjuds en bostad inom de särskilda boendeformerna enligt socialtjänstlagen och LSS, trots att de har ett av kommunen konstaterat behov av sådant boende. Vidare har sammanträden hållits med företrädare för ett flertal pensionärs- och handikapporganisationer samt . Möten har också hållits med och . Utredningen har gjort resor till , och för att på dessa orter sammanträffa med tjänstemän vid kommunernas socialnämnder eller motsvarande, landstingens råd- och stöd- enheter samt länsstyrelsernas sociala enheter. Därutöver har utredningen även gjort en resa till för ett sammanträde med kommunens tjänstemän vid socialförvaltningen. Förutom med länsstyrelserna i , och län har sam- Utredningens uppdrag och utgångspunkter manträden också hållits med länsstyrelsernas sociala enheter i och län. Ett sammanträde har vidare hållits med , riks- dagsman och ordförande i kommunrevisionen i kommun. Ett möte har hållits med sekreterarna i Utredningen om den kommunala revisionen (Fi 2003:09). Utredningen har också haft ett möte med den privata arbetsgivarorganisationen tagarna. och Inspektionen för arbetslöshetsförsäk- ringen har varit utredningen behjälpliga genom att på förfrågan redovisa myndigheternas uppfattning om huruvida uppdrag som kontaktperson enligt LSS påverkar rätten till sjukpenning, sjuk- ersättning och aktivitetsersättning respektive arbetslöshetsersätt- ning. Vidare har samtliga länsstyrelser i landet på utredningens förfrågan, i förekommande fall, redovisat samtliga domar i länet i vilka ansökt om utdömande av sanktionsavgift enligt socialtjänstlagen eller LSS med anledning av kommunalt domstols- trots. Utredningen har slutligen deltagit i två seminarier angående frågor om ej verkställda beslut m.m., dels ett seminarium i arrangerat av Nätverksgruppen i för de handikappolitiska målen, dels ett seminarium i arrangerat av och i . Förutom de externa kontakter som har redovisats har utred- ningen genomfört en enkätundersökning, se närmare härom i av- snitt 3. 1.3.1Regeringens proposition Nationell handlingsplan för äldrepolitiken (prop. 1997/98:113) I propositionen fastslog regeringen tre huvudprinciper för äldre- politiken att den skall vara demokratiskt styrd genom folkvalda för- samlingar att den skall vara solidariskt finansierad genom skattemedel att den skall vara tillgänglig efter behov, inte efter köpkraft. Utredningens uppdrag och utgångspunkter Regeringen föreslog vidare mål och inriktning för den framtida äldrepolitiken (s. 58). Målen var att den äldre skall kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende ha tillgång till god vård och omsorg. Att kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag innebar enligt regeringen (s. 60) bl.a. att äldre skall ha inflytande i samhället som boende, patient, mottagare av hemtjänst eller i andra sammanhang. Det angavs vidare att äldre bör finnas representerade bland förtroendevalda i kommuner, landsting och riksdag och att pensionärsorganisationernas möj- lighet att medverka i processen inför beslut i kommuner och landsting som rör äldres förhållanden skall tas tillvara. kunna arbeta om de själva vill det ha möjlighet att förmedla sina erfarenheter till yngre gene- rationer få möjlighet att lära nytt. Att åldras i trygghet och med bibehållet oberoende innebar enligt regeringen (s. 60 f.) bl.a. att äldre skall ha en tryggad ekonomi genom ett pålitligt pensionssystem kunna påverka när man vill pensioneras kunna leva ett så självständigt liv som möjligt inte behöva flytta på grund av sjukdom eller handikapp kunna röra sig i bostadsområden, i butiker och restauranger, på gator och med kollektivtrafik känna sig trygga både hemma och ute på gator och torg. Att mötas med respekt innebar enligt regeringen (s. 61) bl.a. att äldre skall inte diskrimineras på grund av sin ålder inte utnyttjas eller bli illa behandlade behandlas med respekt. Utredningens uppdrag och utgångspunkter Att ha tillgång till en god vård och omsorg innebar enligt rege- ringen (s. 61 f.) bl.a. att äldre skall så långt möjligt ges möjlighet att bo kvar hemma i sin ursprungliga bostad så länge som de själva önskar. Det angavs vidare att man i hemmet skall kunna få hjälp och stöd i den dagliga livsföringen, att man också skall kunna få hjälp med personlig omvårdnad eller sjukvård och att de anhöriga skall ges stöd för sina insatser. kunna flytta till en särskild boendeform om vårdbehoven är stora. Det angavs vidare att man, om behoven är stora och omfattande eller om man inte känner sig säker och trygg där, skall man kunna flytta till en särskilt anpassad boendeform. ha tillgång till en vård och omsorg som passar alla. Det angavs vidare att allt mer mångkulturella karaktär reser nya krav på att utforma äldreomsorgen med hänsyn till människor med olika språk och ursprung. ha tillgång till hälso- och sjukvård på samma villkor som yngre människor. Det angavs vidare att hälso- och sjukvården skall vara lika tillgänglig för äldre som för yngre medborgare och att vården inte får begränsas genom åldersgränser. kunna lita på att vård och omsorg har god kvalitet. Det angavs vidare att människovärde, individuella behov och önskemål, integritet, självbestämmande och värdighet skall respekteras. Som exempel gavs att man själv får välja sina sovtider, att maten är näringsriktig och serveras på normala tider samt att man får äta det man tycker om, att hygienen är god och att läkemedel används korrekt. kunna lita på att personalen kan sina saker. Det angavs vidare att de som arbetar i vård och omsorg har mycket viktiga och ansvarsfulla uppgifter, att grundutbildningen skall vara gedigen och anpassad till dagens situation, att fortbildning måste ges kontinuerligt, att personalens erfarenhet och engagemang måste tas tillvara och att arbetsorganisation och medinflytande på arbetsplatsen skall utvecklas. få avsluta livet med värdighet och i frid. Det angavs vidare att vården i livets slutskede skall vara av hög kvalitet, att lindring av smärta eller andra obehag, kärleksfull omvårdnad och en fridfull miljö är viktiga inslag, att personliga önskemål skall tillgodoses så långt det är möjligt, att hjälpen skall finnas där man är, att ingen skall behöva flytta mellan olika boenden och sjukhus i onödan och att ingen skall behöva dö ensam. Utredningens uppdrag och utgångspunkter För att uppnå målen fann regeringen att det krävdes insatser av staten, landstingen och kommunerna – men också av arbetsmark- nadens parter, av föreningsliv, trossamfund, andra sammanslut- ningar och av enskilda människor. De insatser som angavs (s. 1 ff. samt 70 ff.) var ökade resurser samt bättre samverkan, ledning och organisation förstärkt tillsyn, effektivare kontroll och kvalitetssäkring mer forskning, ökad kunskap och kompetens ökad livskvalitet för anhöriga och äldre insatser mot ohälsa. I propositionen föreslog regeringen bl.a. (s. 86) att det i social- tjänstlagen skulle införas en ny bestämmelse som ålägger var och en som är verksam inom omsorger om äldre eller funktionshindrade att vaka över att de enskilda får god omvårdnad och lever under trygga förhållanden. Den som uppmärksammar eller på annat sätt får kännedom om allvarliga missförhållanden i omsorgerna om någon enskild skulle, enligt förslaget, vara skyldig att utan dröjsmål anmäla detta till socialnämnden eller till den som annars är ansvarig för verksamheten. Om missförhållandet inte kan åtgärdas omedel- bart, skulle den verksamhetsansvarige anmäla missförhållandena till tillsynsmyndigheten.