sou · GSB32 · 2005-01-01 00:00:00 — När en person får arbete erhålls inte längre arbetsmark- nadsstöd, vilket står för det största bidraget till tröskeleffekten i samtliga fall. Arbetsmarknadsstödet betyder dock allt mindre ju högre lön personen har. I stället betyder skattesystemet mer för höginkomsttagarens tröskeleffekt. Barnomsorgsavgiften bidrar till tröskeleffekten genom att barnet antas vara i barnomsorg när föräldern arbetar, vilket ökar avgiften . Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Bilaga 14 till LU 2003/04 För hushåll med de lägsta inkomsterna påverkas tröskeleffekten också av bostadsbidraget. De grupper som har låg inkomst vid arbete kompenseras med av den förlorade inkomsten vid arbetslöshet. Diagram 4.6 Tröskeleffekter 2003. Makar med ett barn på daghem heltid vid arbete men /vecka vid arbetslöshet Arbetsmarknadsstöd Skatt Barnomsorg Bostadsbidrag Källa: Egna beräkningar. Beräkningarna i diagram 4.7 bygger regler för arbetslöshetsersättning till skillnad från de tidigare beräkningarna i avsnittet27. Höjningen av ersättningsnivån från fångas därför inte upp. Av tabellen framgår dock att höjningar av tak och golv i a-kassan har gjorts efter 1998. Ändrade regler för a- kassan har bidragit till ökade tröskeleffekter för hushåll med myck- et låga eller relativt höga inkomster. Maxtaxans införande och kom- pensation för den allmänna pensionsavgiften i skattesystemet har inneburit att tröskeleffekten minskat för samtliga typhushåll. Max- taxan innebär minskningar med mellan . Ändringen i skattesystemet betyder mest för de med högre in- komst. Totalt sett har tröskeleffekterna ökat som en följd av regeländ- ringar endast för hushållet med en årsinkomst på . 27 Uppgifterna har hämtats från Ds 1997:73, Lönar sig arbete?, där a- kasseregler användes. Övriga regler avser 1997. Bilaga 14 till LU 2003 Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Detta motsvarar och ligger nära den genomsnittliga inkomsten i befolkningen. Diagram 4.7 Förändring i tröskeleffekter till följd av regeländringar 1997–2003. Makar med ett barn på daghem heltid vid arbete men /vecka vid arbetslöshet (löpande pris) Bostadsbidrag Barnomsorg Skatt Arbetsmarknadsstöd Källa: Egna beräkningar. 4.3Ekonomiska drivkrafter vid sjukskrivning Svagare drivkraft vid sjukskrivning än vid arbetslöshet De ekonomiska drivkrafterna att ta sig tillbaka i arbete är i allmän- het svagare vid sjukskrivning än vid arbetslöshet. Den genom- snittliga ersättningsgraden är t.ex. vid sjukskrivning jämfört vid arbetslöshet. I motsats till situationen vid arbetslöshet har dock de ekonomiska drivkrafterna förstärkts något vid sjukskrivning jämfört med . Då var den genomsnitt- liga ersättningsgraden . Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Bilaga 14 till LU 2003/04 Anställda får normalt sjuklön från arbetsgivare i en sjukperiod (bortsett från en karensdag). Därefter får anställda sjukpenning. Företagare och arbetslösa får sjukpenning även . För att få sjukpenning ska man vara försäkrad för arbetsbaserade förmåner och ha en arbetsinkomst på . Storleken på sjuklön och sjukpenningen beror på den sjuk- penninggrundande inkomsten (SGI). Sjukpenningen motsvarar av SGI upp till ett tak på 7,5 prisbasbelopp. Det mot- svarar uttryckt i månadsbelopp. Sjukpenning betalas vid heltidsarbete normalt ut med lägst per dag och högst per dag. Ungefär tre av fyra har ersättningsgrader (se dia- gram 4.8). Det är betydligt fler som hamnar på riktigt höga nivåer vid sjukskrivning än vid arbetslöshet. har en er- sättningsgrad som ligger mellan . Det beror bland annat på att taket i sjukförsäkringen ligger på en betydligt högre nivå än taket i arbetslöshetsförsäkringen. kan man se att endast cirka en av tio som har en ersättningsgrad . Diagram 4.8 Ersättningsgrad vid sjukskrivning 2003 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Bilaga 14 till LU 2003 Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Skillnaden mellan olika familjetyper följer samma mönster som vid arbetslöshet. Ensamstående utan barn eller med ett barn har i ge- nomsnitt lägre ersättningsgrad än övriga familjetyper. För alla fa- miljetyper är den genomsnittliga ersättningsgraden vid sjukdom högre än vid arbetslöshet (4–). Detsam- ma gäller även för alla inkomstgrupper (2–). Enda undantaget är de som har inkomster . För dessa är ersättningsgraden vid sjukdom i stället lägre än vid ar- betslöshet. Hög ersättningsgrad bland sjukskrivna För dem i vårt urval som varit sjukskrivna (minst ) är den genomsnittliga ersättningsgraden . Deras disponibla in- komst är med andra ord lägre än den skulle ha va- rit om de i stället arbetat. För de anställda är ersättningsgraden be- tydligt lägre, . av dem som har varit sjukskrivna har en ersättningsgrad . Det är samti- digt mycket ovanligt att de har en ersättningsgrad under 80 pro- cent. Diagram 4.9 Ersättningsgrad vid sjukskrivning 2003. Andel för an- ställda och sjukskrivna Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Bilaga 14 till LU 2003/04 Den genomsnittliga tröskeleffekten vid sjukskrivning har minskat från 2003. Tröskeleffekten är be- tydligt mer jämnt fördelad än vad ersättningsgraden är (se diagram 4.10). Cirka sju av tio har en tröskeleffekt i intervallet 80–89 pro- cent. Det är mycket ovanligt att tröskeleffekten överstiger 90 pro- cent. I likhet med ersättningsgraden är det också få som har en tröskeleffekt på en nivå . Det är stor skillnad jäm- fört med situationen vid arbetslöshet vid vilken förhållandevis många hamnar på dessa nivåer. Diagram 4.10 Tröskeleffekt vid sjukskrivning 2003 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Bilaga 14 till LU 2003 Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom 4.4Jämförelse av tröskeleffekt mellan a-kassa och sjukpenning Skillnaderna i regelsystem för sjukpenning och a-kassa kan illustre- ras med typfall (se tabell 4.4). Golvet i a-kassan ger en högre trös- keleffekt av arbetslöshet, medan det högre taket i sjukförsäkringen gör att tröskeleffekten blir mindre i höga inkomstgrupper jämfört med vid sjukpenning. Effekten från a-kassa/sjukförsäkring är minst bland dem med höga inkomster. Skatteeffekten är dock större för dem, vilket gör att inkomstbortfallet blir lägre, som de ekonomiska driv- krafterna försvagas. Skattesystemet betyder relativt mer för denna grupp. Tabell 4.4 Tröskeleffekter vid sjukskrivning och arbetslöshet 2003. Makar med ett barn på daghem heltid vid sjukpenning och /vecka vid arbetslöshet därav effekt av sjukpenning därav effekt av a-kassa Källa: Egna beräkningar. 5 Marginaleffekter vid ökat arbete Den genomsnittliga marginaleffekten har minskat –2003 (se tabell 5.1). Nivån uppgår år . Det är lägre än , då den uppgick till . Den största minskningen har skett då den genomsnittliga marginaleffekten minskade med . Minskningen till trots ligger fortfarande den ge- nomsnittliga nivån något högre än vad som tidigare be- räknats för . Den genomsnittliga marginaleffekten uppgick då till cirka 45 procent.28 Tabell 5.1 Genomsnittliga marginaleffekter i skatte- och bidragssys- temen 1997–2003 -1,0 -1,7 -2,7 -0,1 -0,2 -0,3 -0,4 -0,2 -0,7 -0,1 -0,8 -2,9 -2,8 -5,0 -1,7 -6,8 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Marginalskatten i inkomstskattesystemet är den enskilt största komponenten i de samlade marginaleffekterna. Sänkningen av mar- ginalskatten, tillsammans med ett minskat behov av ersättning från 1999/2000:100 Bilaga 3. Bilaga 14 till LU 2003/04 arbetslöshetsförsäkringen, är det som i första hand förklarar den förhållandevis kraftiga sänkningen av de samlade marginaleffekter- na (se tabell 5.1). har den genomsnittliga marginalskatten minskat . Minskningen är i huvudsak ett resultat av det långsiktiga arbetet med att minska beskattningen av förvärvsinkomster som inleddes . Reformarbetet består av två delar.29 Den ena delen har fokus på den allmänna pen- sionsavgiften och syftar till att ta bort de effekter som av- giften har på såväl genomsnitts- som marginalskatten. Den andra delen av inkomstskattereformen syftar till att minska ande- len som betalar statlig inkomstskatt till . Utöver detta har den kraftiga minskningen av antalet personer som för sin försörjning är beroende av arbetslöshetsförsäkringen, socialbidrag eller bostadsbidrag haft en påtaglig effekt på den totala marginaleffektens storlek. Minskningen i bostadsbidragssystemet uppkom i sin helhet . Därefter har anta- let hushåll med marginaleffekt i bostadsbidragssystemet återigen ökat något. Ökad sysselsättning och stigande löner har visserligen lett till att den genomsnittliga marginaleffekten minskat i den del av systemet som riktar sig till ungdomar och barnfamiljer. Denna minskning vägs dock upp av att den genomsnittliga marginaleffek- ten ökat kraftigt i BTP-systemet. Antalet förtidspensionärer har ökat och fler personer har därmed kunnat söka ersättning från BTP-systemet. Dessutom har reglerna för bostadstillägget ändrats 2003 med anledning av pensionsreformen. En annan viktig orsak till de minskade marginaleffekterna är den kraftigt sänkta arbetslösheten . De som är arbetslösa har i allmänhet högre marginaleffekter när de gör en ex- tra arbetsinsats eftersom de utöver den ökade skatten och de mins- kade inkomstprövade bidragen även måste ta hänsyn till att ersätt- ning från arbetslöshetsförsäkringen för den aktuella tiden faller bort. Utöver detta har även marginaleffekten minskat i barnomsorgen. Inkomstprövningen av avgiften har, genom införandet av maxtaxan , i praktiken upphört för många barnfamiljer. Re- formen har medfört att den genomsnittliga marginaleffekten i sy- stemet halverats . Eftersom andelen per- soner som har barn inom barnomsorgen totalt sett är förhållande- 29 Se appendix A för en utförligare beskrivning av de regelförändringar som genomförts –2003. Bilaga 14 till LU 2003/04 vis liten, bidrar dock maxtaxereformen endast i begränsad ut- sträckning till den totala sänkningen av de genomsnittliga margi- naleffekterna. 5.2Ekonomi, demografi och regler Av dekomponeringen av den totala marginaleffekten, som presen- terades i föregående avsnitt, framgår att den totala marginaleffekten påverkas av såväl regelförändringar i skatte- och bidragssystemen som den ekonomiska utvecklingen. Stigande sysselsättning, mins- kat antal personer med arbetslöshetsunderstöd och minskat bero- ende av inkomstprövade bidrag reducerar den genomsnittliga mar- ginaleffekten. leder ökade löner till att fler betalar statlig skatt vilket i sin tur bidrar till att den genomsnittliga marginal- effekten ökar. I den fördelningspolitiska redogörelsen 200030 visades att den genomsnittliga marginaleffekten ökat från 2000, enbart som en följd av de regelförändringar som genomförts i bidrags- och skattesystemen. Ändringar i arbetsmarknadsstöd, socialbidragssystem och bostads- stöd bidrog till att minska marginaleffekten. Andra ändringar som höjd kommunalskatt, nytt skikt i skatteskalan för statlig inkomst- skatt, höjd barnomsorgsavgift och skärpta regler för underhållsstöd medförde ökade marginaleffekter. Den enskilt viktigaste orsaken till den ökade marginaleffekten under dessa år är dock införandet av pensionsavgift till det allmänna pensionssystemet. Mellan 1996–2001 bidrog de genomförda regelförändringarna till att mins- ka marginaleffekterna med 1,3 procentenheter31, vilket till stor del har att göra med den kompensation som successivt införts för den allmänna pensionsavgiften. Den totala minskningen av marginalef- fekterna uppgick till . Ef- fekten av de ekonomiska och demografiska förändringarna var med andra ord betydligt större än effekten av regeländringarna. Fram- förallt var det utvecklingen på arbetsmarknaden som påverkade re- sultatet. För att komplettera bilden av hur regelförändringarna och den ekonomiska utvecklingen påverkat marginaleffekterna har vi ge- 1999/2000:100, Bilaga 3. 2000/2001:100, Bilaga 4. Bilaga 14 till LU 2003/04 nomfört motsvarande analys för åren 2000–2003 (se tabell 5.2). Den visar att den genomsnittliga marginaleffekten sammanlagt minskat med . Regelförändringarna har gett upphov till en minskning medan den ekonomiska utvecklingen i stället lett till en ökning med 0,5 pro- centenheter. De skattesänkningar som genomförts har bidragit till att sänka den genomsnittliga marginalskatten med . Ökade löneinkomster, tillsammans med att fler personer blivit sysselsatta har å andra sidan bidragit till att öka den genomsnittliga marginalskatten med ungefär 1 procent- enhet. Totalt sett innebär dessa två motverkande effekter att den genomsnittliga marginalskatten har minskat med 1,7 procentenhe- ter –2003. Tabell 5.2 Regelförändringarnas betydelse för marginaleffekterna 2000–2003 -1,7 -2,8 -0,2 -0,2 -0,1 -0,1 -0,7 -1,7 -2,2 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Dekomponeringen visar också att det förbättrade arbetsmark- nadsläget innebar att färre personer behövde utnyttja arbetslöshets- försäkringen. Det bidrog till att den genomsnittliga marginaleffek- ten från arbetslöshetsförsäkringen minskade. Denna minskning motverkades dock mer än väl av de höjda ersättningsnivåer som genomfördes i försäkringen och bidrog därmed till marginaleffek- ten i arbetslöshetsförsäkringen totalt sett ökade . Bilaga 14 till LU 2003/04 Marginaleffekten varierar kraftigt mellan olika individer. Effektens storlek beror till stor del på vilka system som individen kommer i kontakt med. Av naturliga skäl uppkommer enbart marginaleffek- ter i arbetslöshetsunderstödet för dem som är arbetslösa och mar- ginaleffekter i barnomsorgen drabbar bara de som har barn inom barnomsorgen. För att få en uppfattning om hur många som om- fattas av marginaleffekter i respektive system och hur stora effek- terna är har beräkningar gjorts av marginaleffekten enbart för de individer som får ersättning eller betalar avgift eller skatt till re- spektive system (se tabell 5.3). Totalt omfattar beräkningarna 4,9 miljoner människor. Av dessa har en sammanlagd mar- ginaleffekt som är lägre än . Lika många har en sam- manlagd marginaleffekt som är högre än . Medianvär- det uppgår till . Tabell 5.3 Marginaleffekter i skatte- och bidragssystemen givet att skatt eller avgift betalas alternativt bidrag erhålles 2003 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. För de som betalar inkomstskatt uppgår medianvärdet av marginal- skatten till . av inkomsttagarna (nästan en halv miljon personer) har en marginalskatt som överstiger 52 pro- Bilaga 14 till LU 2003/04 Å andra sidan har en lika stor andel av inkomsttagarna en marginalskatt som understiger . Marginalskatten har be- räknats som summan av kommunalskatt32, egenavgift och statlig skatt. Marginalskattens storlek varierar beroende på vilken kom- mun individen är bosatt i och vilken beskattningsbar inkomst han eller hon har. Barnomsorgsavgiften ger generellt sett upphov till relativt låga marginaleffekter. Medianvärdet uppgår till och totalt berörs lite drygt 800 000 individer. Avgiften begränsas ge- nom maxtaxan som innebär att hushållet för barn mellan 0–betalar av inkomsten för det första barnet, för det andra och för det tredje barnet, dock maximalt för det första, för det andra och för det tredje barnet. För barn mellan betalar familjen max eller per må- nad för det första barnet och för det andra och tredje barnet betalar man av inkomsten eller maximalt . Maxtaxan innebär att barnomsorgsavgiften för hushåll med in- komst inte förändras när inkomsten ökar. Ungefär hälften av alla barnfamiljer har en avgiftsgrundande inkomst som ligger över den nivån. För dessa familjer uppkommer därför ingen marginaleffekt. För barnfamiljer med inkomster under 456 000 blir marginaleffekten mellan beroende på antal barn i barnomsorgen och deras ålder. av familjerna beräknas ha en marginaleffekt från barnomsorgsavgiften som överstiger . Totalt sett har nästan 400 000 personer någon form av bostadsstöd och riskerar därmed höga marginaleffekter. Medianvärdet för de marginaleffekter som uppkommer i de olika systemen för bostads- stöd uppgår till . Marginaleffekten varierar dock förhål- landevis mycket mellan olika individer. För av bidrags- tagarna uppstår inga marginaleffekter. Det beror på att stödet inte 32 I kommunalskatten ingår begravningsavgift men inte kyrkoavgift. Bilaga 14 till LU 2003/04 trappas av för individuella inkomster under en viss gräns. För sam- manboende uppgår denna gräns till för varde- ra maken och för ensamstående är gränsen . För ungdomar utan barn är gränsen för dem som är ensamstående och för sammanboende. Därefter sker en avtrappning av stödet för barnfamiljerna och för ungdomar utan barn. De förtidspensionärer, som har rätt till bostadstillägg (BTP), har ofta högre marginaleffekt än övriga bostadsstödsberättigade grup- per. Medianvärdet i BTP-systemet uppgår till . Det totala antalet förtidspensionärer med BTP uppgår till ungefär 150 000 personer. Sjuttiofemtusen av dessa har med andra ord en marginaleffekt i BTP-systemet som är större än . Av- trappningen i systemet sker av den bidragsgrun- dande inkomsten upp till ett prisbasbelopp. Över denna nivå är av- trappningen . För enskilda individer förekommer stora marginaleffekter även i socialbidragssystemet. I genomsnitt är dock nivån inte anmärk- ningsvärt hög. Medianvärdet är och totalt sett omfat- tas ca 254 000 av marginaleffekter i detta system. Av dessa har un- gefär , eller motsvarande 25 000 personer, marginaleffek- ter som överstiger . Medianvärdet kan vid en första anblick framstå som lågt med tanken på att socialbidraget avräknas när den bi- dragsgrundande inkomsten ökar. Marginaleffekternas storlek är dock beroende av vilken bas som används vid beräkningen – bi- dragsgrundande inkomst eller löneinkomst. Ökas den bidragsgrun- dande inkomsten kommer det utbetalda socialbidraget att reduce- ras krona för krona. Fokus i denna rapport ligger dock på arbetsut- budet. Därför används individens löneinkomst som bas för beräk- ningarna. Då blir socialbidragssystemets samverkan med andra sy- stem avgörande för marginaleffektens storlek. En förändring av löneinkomsten med inne- bär inte att den bidragsgrundande inkomsten ändras lika mycket. Från löneinkomsten ska först skatten och en eventuell höjning av barnomsorgsavgiften dras bort. Till detta ska även läggas effekten av en eventuell minskning av bostadsstödet, för dem som har så- Bilaga 14 till LU 2003/04 dant, innan den bidragsgrundande inkomsten kan beräknas. För- ändringen av den bidragsgrundande inkomsten blir därmed betyd- ligt mindre än de ursprungliga som tillfördes indivi- den i löneinkomst. Dessutom påverkas beräkningarna av hur mycket socialbidrag som hushållet fått under kalenderåret. Det hushåll som erhållit får givetvis en lägre marginaleffekt efter- som de inte kan förlora mer än de erhållit i bidrag. Höga marginal- effekter uppkommer därför framförallt för de individer som haft socialbidrag under en stor del av året utan att ha haft någon lönein- komst eller inkomst från övriga bidragssystem. Tidigare studier har visat att denna grupp är förhållandevis liten33. Betydligt vanligare är att socialbidrag utgår vid tillfälliga likvidi- tetskriser. Lägst är marginaleffekten i underhållsstödsystemet. Systemet ga- ranterar ett underhållsstöd på och barn. Den underhållsskyldige betalar efter ekonomisk förmåga och sta- ten fyller ut med det belopp som den underhållsskyldige inte för- mår att betala. I de fall den underhållsskyldige har tillräcklig in- komst för att betala fullt underhållsstöd uppstår inga marginalef- fekter i systemet. Har den underhållsskyldige inte tillräckligt hög inkomst betalas en procentuell andel av inkomsten. Storleken är beroende av hur många barn det finns underhållsskyldighet för. I dessa fall innebär en ökad inkomst att underhållsskyldigheten ökar, vilket medför att marginaleffekter uppstår. av dem som betalar underhållsstöd har inga marginaleffekter. De har tillräcklig inkomst för att på egen hand kunna betala hela det fastslagna månadsbeloppet. (lite drygt 20 000 personer) har marginaleffekter som överstiger . De största marginaleffekterna uppkommer i arbetsmarknadsstödet. Medianvärdet ligger kring . Det följer av systemets kon- 2001/2002:1 Bilaga 3. Bilaga 14 till LU 2003/04 struktion med ett inkomsttak och en ersättningsnivå på för inkomster under taket. De som har inkomster under taket i ar- betslöshetsförsäkringen får en marginaleffekt på . För de som ligger över taket blir marginaleffekten lägre. I de simuleringar som gjorts antas att den ökade löneinkomsten härrör från en ökad arbetsinsats som reducerar ersättningen från arbetslöshetsförsäk- ringen. Marginaleffekten blir därför förhållandevis stor för dem som har arbetsmarknadsstöd. De sammantagna marginaleffekternas fördelning i befolkningen kan illustreras kumulativt (se diagram 5.1). Illustrationen kan även användas för att analysera strukturen i den förändring av de sam- mantagna marginaleffekterna som inträffat . Förskjutningen av kurvan åt vänster i diagrammet speglar minskningen av den genomsnittliga marginaleffekten. Diagram 5.1 Andel personer med marginaleffekter av olika storlekar 1997 och 2003 Kumulativ andel (procent) Marginaleffekt (%) Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Den största förändringen har inträffat bland den del av befolkning- en som har medelhöga marginaleffekter. Andelen med en marginal- Bilaga 14 till LU 2003/04 effekt endera eller är mycket li- ten och i stort sett oförändrad . Bland dem som ligger i mellanskiktet har det däremot skett en betydande tyngdpunktsför- skjutning mot lägre nivåer. Andelen som har en marginaleffekt mellan 25–har ökat med . Även högre upp utefter marginaleffektsskalan har det skett påtagliga för- ändringar. Andelen som ligger har ökat med . har andelen som har marginal- effekter halverats och de som ligger över 80 pro- cent har minskat med en tredjedel. Tre av fyra har numera en mar- ginaleffekt mellan . Det är i första hand skattesystemets utformning som ger upphov till den tydliga koncentrationen av inkomsttagare med marginalef- fekter mellan 30–. De utgör nästan hälften (ca 2,4 miljo- ner) av den undersökta populationen. Marginaleffekterna i denna grupp uppkommer nästan uteslutande inom skattesystemet. Det finns också en stor grupp av individer med marginaleffekter kring 50–. Totalt uppgår dessa till lite av undersökningspopulationen. Den största delen av denna grupp består av personer med en inkomst som överstiger skiktgränsen för statlig inkomstskatt. Summan av skatt, egenavgift och statlig skatt ger i genomsnitt upphov till en marginalskatt på drygt 56 procent.34 Därutöver finns det i detta intervall också personer med inkomster under skiktgränsen för statlig skatt men som har höga marginaleffekter som en följd av att de uppbär socialbidrag, bostadsbidrag eller arbetslöshetsunderstöd. av den undersökta befolkningen har en mar- ginaleffekt som överstiger och har en marginaleffekt som överstiger . För att beskriva vilka system som enskilt eller sammantaget gör att så pass många fortfa- rande har marginaleffekter kan vi ta avstamp i den tidigare analysen. Den visade att höga marginaleffekter framförallt uppkommer i arbetslöshetsförsäkringen, socialbidragssystemet, inkomstskattesystemet och bostadsstödet (tabell 5.3). Arbetslös- hetsförsäkringen är det enda system som enskilt kan medföra en marginaleffekt på . Hälften av alla marginaleffekter som är eller större har sitt ursprung i enbart arbetslöshets- understödet (se tabell 5.4). Om vi till arbetslöshetsunderstödet även lägger effekten från inkomstskattesystemet har vi identifierat 34 Givet en genomsnittlig kommunalskatt på . Bilaga 14 till LU 2003/04 av denna grupp. Lägger vi därutöver till effekterna av socialbidrag och bostadsstöd ökar andelen till . Tabell 5.4 Andel personer med en marginaleffekt som är eller högre vid en kombination av ett eller flera system Totalt antal med marginaleffekt eller mer Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. 5.4Vilka har höga marginaleffekter? För att identifiera de grupper för vilka problemet med höga margi- naleffekter är störst har separata analyser gjorts för personer med olika sysselsättningsstatus, inkomstnivåer och för olika familje- typer.