sou · GSB3122d3 · 2005-01-01 00:00:00 — Socionomutbildningen omfattar 140 poäng och är en bred utbild- ning som ger möjlighet till socialt arbete inom många områden. Utbildningen är en samhälls- och beteendevetenskaplig grund- utbildning. Anknytning till det sociala yrkesfältet sker främst genom studiebesök, fältstudier och en termins handledd studiepraktik. Efter grundutbildningen finns det möjligheter till fortbildning. Forskning och forskarutbildning svarar för en förhållandevis stor del av verksamheten vid socialhögskolorna. har en diskussion förts om hur man skall förbättra arbetsmetoderna i socialt arbete samt hur man skall dokumentera och fånga insatsernas resultat. har man diskuterat hur kunskapsutbytet mellan teori och praktik, dvs. socionom- utbildning, forskning och praktiker kan utvecklas. Dessa diskussioner ledde till att , inom ramen för projektet stöd för kunskapsutveckling inom , utlyste medel () till tre s.k. fullskaleförsök i landet. Försöken skall pågå och avslutas . i /Campus Helsing- borg (tillsammans med ), vid (tillsammans med kommunerna inom FoU- Nordväst i ) och vid (tillsammans med i och i ) blev utvalda. De största anslagsmottagarna av medel från SiS till forskning med relevans för tvångsvården av ungdomar och vuxna missbrukare är och . De medel som SiS Samordning av kompetens och metodutveckling totalt sett har beviljat till forskning har fördelats på olika vetenskapsdiscipliner, nämligen socialt arbete, psykologi, pedagogik, sociologi, kriminologi, juridik och psykiatri. Rapporter från forskning med inriktning på vård och behandling av utsatta ungdomar föreligger också från bl.a. , , , , , och samt Hälsohögskolan i och . BRÅ är ett centrum för kunskap om brott och åtgärder mot brott och skall verka för att brottsligheten minskar och tryggheten ökar i samhället. Detta gör man genom att ta fram fakta och sprida kunskap om brottslighet, brottsförebyggande arbete och rätts- väsendets reaktioner på brott. BRÅ, som är en statlig myndighet under , ger regering och riksdag underlag för beslut inom det kriminalpolitiska området. Tillsammans med myndigheterna inom rättsväsendet är dessa rådets viktigaste uppdragsgivare och målgrupper. BRÅ samarbetar även med andra myndigheter, universitet, högskolor, samt enskilda organisationer. BRÅ stödjer också kommunerna i deras brottsförebyggande arbete. Dessutom ger BRÅ brottsförebyggande aktörer, journalister och allmänhet uppgifter om brott och brottsutveckling samt om möjligheter att förebygga brott. BRÅ är organiserat i åtta enheter. En av dessa är enheten för utvärderingar. Dess uppgift är att genomföra större utvärderingar av förändringar inom rättsväsendet. Till enhetens uppgifter hör också att kartlägga och utvärdera insatser för att förebygga att ungdomar begår eller återfaller i brott. En annan enhet är enheten för forskning och utveckling. Denna skall bedriva tillämpad forskning och utvecklingsverksamhet inom det kriminalpolitiska området. Enheten ska producera kunskap som kan vara användbar inför olika beslut på det kriminalpolitiska området samt kunskap som kan användas som stöd för myndig- heterna inom rättsväsendet. har till uppgift att beskriva och analysera brottslighetens omfattning, struktur och utveckling både nationellt, regionalt och lokalt. Enheten gör också speciella kartläggningar av brottslighetens Samordning av kompetens och metodutveckling fördelning och rum och av särskilda brottstyper som t.ex. butiksrån och våldsbrott – och av särskilda gärningsmannagruppers brottslighet. ansvarar för produktion av statistik om brott och brottslingar. I statistiken kan man bl.a. utläsa antalet brott som anmäls till polisen, antalet personer som fälls i domstolarna och antalet personer som återfaller i brott. brottsförebyggande arbete har till uppgift att skapa lokalt engagemang för det förebyggande arbetet. Enheten förmedlar därför stöd bl.a. till utvecklingen av kommunala brotts- förebyggande projekt. Enheten är också ansvarig för att utvärdera detta. Uppgiften att sprida BRÅ:s kunskap ligger på enheten för information och förlag. Uppgiften fullgörs genom att man ger ut BRÅ:s forskningsrapporter, utredningar, utvärderingar och andra kunskapsöversikter av olika slag, samt facktidningen . Enheten anordnar också konferenser och seminarier. BRÅ har varit föremål för en översyn genomförd av BRÅ-utredning.4 I uppdraget ingick att analysera verksamheten och organisationen samt att lämna förslag till hur BRÅ:s framtida verksamhet bör se ut, vilka ansvarsområden som myndigheten bör ansvara för och hur verksamheten bör organiseras. Utredningens förslag är föremål för beredning. Vid BRÅ finns två rådgivande organ, dels en vetenskaplig nämnd, dels en referensgrupp för rättsväsendet. Den vetenskapliga nämnden består av professorer inom bl.a. barn- och ungdomspsykiatri, rättshistoria, nationalekonomi, kriminologi och rättspsykiatri. Ledamöterna bidrar bl.a. med råd och vägledning i rådets forsknings- och utvecklingsverksamhet och verkar för att denna bedrivs på vetenskaplig grund. Nämnden behandlar vidare frågor om metodik och vetenskaplig inriktning i nya forsknings- och utvecklingsprojekt, om etik i projektarbeten och utvärdering m.m. och verkar för forskningssamverkan i kriminalvetenskapliga frågor mellan olika ämnesområden. Referensgruppen för rättsväsendet består av BRÅ:s general- direktör samt företrädare för , , , , Brottsoffermyndig- heten och . Referensgruppen har till uppgift 4 Betänkandet Brottsförebyggande kunskapsutveckling (SOU 2004:18). Samordning av kompetens och metodutveckling bl.a. att ge förslag till prioriteringar i BRÅ:s forsknings- och utvecklingsverksamhet samt att verka för ökade kontakter mellan praktiskt och vetenskapligt verksamma inom rättsväsendet. En annan viktig arbetsuppgift är att verka för att myndigheten ökar sin kompetens för att kunna beställa forskning och utvecklingsarbete och tillgodogöra sig resultaten. RMV är central förvaltningsmyndighet för utredningsverksamhet inom områdena rättspsykiatri, rättsmedicin, rättskemi och rätts- genetik. Den huvudsakliga uppgiften är att avge sakkunnigutlåt- anden i medicinskträttsliga frågor till polis, åklagare och domstol. RMV bedriver utvecklingsarbete och ger stöd åt forskning av betydelse för verksamheten. Inom organisationen finns en rådgivande och ett kvalitets- och utvecklingsråd, vilka skall biträda generaldirektören i forsknings- och utvecklingsfrågor respektive kvalitets- och utvecklingsfrågor. I RMV:s instruktion och i anvisningarna i de senaste årens regleringsbrev har poängterats vikten av att verket dels bedriver och stöder insatser för forskning och utveckling som har betydelse för verksamheten, dels bedriver kompetensutveckling. De forskningsinsatser som görs bygger på samarbete med universitet och andra myndigheter. Utifrån socialtjänstlagen har kommunerna stor generell frihet att utforma verksamheten med hänsyn till lokala förhållanden. I propositionen till socialtjänstlagen (prop. 2000/01:80) framhölls dock två viktiga undantag. Ett undantag är socialtjänstlagens rättighetsbestämmelser, med möjlighet till domstolsprövning, som syftar till att stärka den enskildes ställning och till att lagen tillämpas lika i hela landet. Det andra viktiga undantaget är den kontroll som sker genom den statliga tillsynen. Den syftar till att trygga rättssäkerheten och lagligheten och att skapa likvärdig verksamhet i hela landet. Samordning av kompetens och metodutveckling Det finns inte någon samlad överblick över hur är organiserad och takten för omorganisationer har varit hög. De många och stora organisationsförändringarna har enligt Social- styrelsens lägesrapport fått betydande negativa effekter på metodutvecklingen, kontinuiteten i klientkontakterna och personalens vilja och förmåga att planera långsiktigt. Man pekar på att det finns behov av kunskap på nationell nivå både om hur socialt arbete är organiserat och om vilka konsekvenser olika organisationsformer får för praktiken. Denna kunskap menar man behövs också för att bl.a. förstå villkoren för samarbete och verksamhetsutveckling. växte ett antal lokala/regionala FoU-enheter fram. var i det sammanhanget en aktiv part och lämnade bl.a. planerings- och etableringsbidrag till sådana verksamheter. Det ekonomiska stödet från skulle underlätta etableringen under de första två–tre åren och stödet har upphört, i enlighet med de avtal som slöts mellan Social- styrelsen och huvudmännen för FoU-enheterna. FoU-enheterna drivs vanligtvis i regi av i ett län i samarbete med ett antal kommuner. Det förekommer även att kommuner och landsting är huvudmän. Även , länsarbetsnämnden, universitet och frivilligorganisationer före- kommer i enstaka fall som huvudmän. Den formella makten över FoU-enheterna ligger hos huvudmännen, som beslutar om FoU- verksamheternas uppbyggnad, budget, personal och lokalisering. Generellt är de FoU-enheter som är knutna till en enda kommun inordnade i socialtjänstorganisationen och därmed underställda socialchefen och motsvarande politiska nämnder. De FoU-enheter som är inrättade som ett samarbete mellan kommuner, styrs antingen av en grupp politiker från eller av en grupp representanter från kommunernas socialtjänstförvaltningar. Vid sidan av dessa styrgrupper finns det vid varje FoU-enhet åtminstone en referensgrupp som kan vara sammansatt av en blandning av praktiker, politiker och forskare. Syftet med dessa grupper är främst att bestämma inriktningen på verksamheten, att komma med förslag och idéer. – Endast ett fåtal kommuner har Samordning av kompetens och metodutveckling själva eller i förening med andra kommuner startat en FoU- verksamhet. Som ett delprojekt i utvecklingsprogram Nationellt stöd för kunskapsutveckling inom , gjordes en utvärdering av lokal och regional FoU-verksamhet. Utvärderingen gjordes med utgångspunkt i studier av ett antal FoU-enheter av relevans för socialtjänstområdet. Rapporten redovisade uppfattningen att FoU-verksamhet är viktig för utvecklingen av den kommunala inom individ- och familjeomsorgen. Sådan verksamhet är dock genom sina begränsade resurser sårbar och den har dessutom haft svårigheter att utveckla projekt som kan bidra till långsiktig kunskapsutveckling inom . I rapporten anges att det är angeläget med ett framtida statligt basstöd som bör utformas på ett sådant sätt att det för ett utvecklat samarbete mellan forskning, utbildning och praktik för att garantera långsiktighet och kvalitet. FoU-enheterna skall få möjlighet och resurser att medverka i den långsiktiga kunskapsutvecklingen inom social- tjänsten. Rapporten pekar på att FoU-enheterna spelar en viktig roll för utvecklingen av den kommunala både genom de utvärderingar och studier som genomförs med en lokal inriktning men även för det bredare anslaget där man genomför utbildningar och kurser för kompetens- och kvalitetsutveckling inom det sociala området. Eftersom FoU-enheterna har en omedelbar närhet till praktiken sägs verksamheten nå ut förhållandevis bra till de professionellt yrkesverksamma på fältet. Det sker initiativ på lokal nivå för att förbättra kvaliteten inom . Bl.a. har man, enligt , försökt involvera brukarna av genom att ge dessa möjlighet att lämna sin syn på bemötande, organisering, tillänglighet etc. Vidare har kopplingen mellan utvecklingsprojekt i enskilda kommuner och FoU-enheter allmänt bidragit till ett ökat samarbete och erfarenhetsutbyte inom regionerna. Där regionala FoU-enheter har engagerats i enskilda kommuners kvalitets- utvecklingsprojekt har arbetet ofta dokumenterats i FoU- rapporter, som också spridits utanför den egna regionen. Tillgängligheten till bl.a. dessa rapporter har ökat genom FoU- 5 Utvärdering av FoU. En studie av FoU-enheter inriktade på individ- och familjeomsorg. Samordning av kompetens och metodutveckling enheternas gemensamma hemsida som startade (). 18.2.8Europeiska unionen (EU) Vid Europeiska rådets möte i den 15–fastslogs behovet av att utarbeta brottsförebyggande åtgärder och utbyta bästa praxis samt att stärka nätverket av behöriga nationella myndigheter för brottsförebyggande åtgärder och samarbetet mellan nationella brottsförebyggande organisationer. Det preciserades att ungdomsbrottslighet, brottslighet i städerna och narkotikarelaterad brottslighet skulle få högsta prioritet i arbetet. Vid EU:s statsministrars toppmöte i antogs en ny social dagordning och ett program för samarbete i kampen mot fattigdom och social utslagning. EU-samarbetet handlar om att skapa bättre möjligheter att utveckla det sociala arbetet, inte minst genom gemensamma ansträngningar för kunskaps- och metodutveckling. Genom Rådets beslut inrättades EUCPN (). Det är ett europeiskt nätverk för förebyggande av brottslighet. Kommissionen svarar för nätverkets sekretariat och verksamheten finansieras inom EU:s allmänna budget. Nätverket skall utgöras av kontaktpunkter som utses av varje medlemsland samt forskare eller akademiker som är specialiserade på det brottsförebyggande området och andra aktörer på detta område. Kommissionen skall också utse en kontaktpunkt. EUCPN skall täcka alla slag av brottslighet, men skall ägna särskild uppmärksamhet åt ungdomsbrottslighet, brottslighet i städerna och narkotikarelaterad brottslighet. Nätverket skall särskilt; underlätta samarbete, kontakter, informations- och erfaren- hetsutbyte i medlemsstaterna och mellan nationella organ samt mellan medlemsstater och kommissionen, andra delar av rådet Samordning av kompetens och metodutveckling samt övriga expertgrupper och specialiserade nätverk för brottsförebyggande frågor, samla in och analysera uppgifter om befintliga brotts- förebyggande åtgärder, utvärderingen av dem och analysen av de bästa rutinerna samt samla in och analysera befintliga uppgifter om brottslighet och hur den utvecklas i medlems- staterna för att bidra till diskussionen om framtida nationella beslut och beslut på unionsnivå, bidra till att fastställa och utveckla de viktigaste områdena för forskning, utbildning och utvärdering vad gäller förebyggande av brottslighet, anordna konferenser, seminarier, möten och annan verksamhet för att föra diskussionen om dessa specifika frågor och sprida resultaten, anordna verksamhet som stimulerar och förbättrar utbytet av erfarenheter och bästa rutiner, utveckla samarbetet med ansökarländerna, tredje land samt internationella organisationer och organ, och vid behov och på begäran ställa sin sakkunskap till rådets och kommissionens förfogande, i syfte att biträda dem i alla frågor som rör förebyggande av brott. För att utföra sina uppgifter skall nätverket; arbeta på ett sektorsövergripande sätt, genom kontaktpunkterna stå i nära kontakt med brotts- förebyggande organ, lokala myndigheter och partnerskap, det civila samhället, forskningsinstitutionerna och icke-statliga organisationer i medlemsstaterna, upprätta och underhålla en webbplats, som skall innehålla de årliga rapporterna och all annan användbar information, bl.a. en förteckning över bästa rutiner, och vinnlägga sig om att använda och sprida resultaten av projekt som har relevans för förebyggande av brottslighet och som finansieras genom EU-program. Samordning av kompetens och metodutveckling Av nätverkets årsrapport framgår att när det gäller ungdomsbrottsligheten har nätverket prioriterat frågor om faktorer som påverkar risken för brott, t.ex. alkohol, narkotika, familjer med små sociala och ekonomiska resurser samt faktorer som motverkar brott, t.ex. utbildning, utveckling och utvärdering av beteendemodifierande program, restorativa rättsliga åtgärder, t.ex. medling, och samverkan polis-socialtjänst i syfte att motverka ungdoms- brottslighet. EUCPN:s prioriteringar i fråga om ungdomsbrottslighet –2004 omfattar, förutom de redovisade frågorna, det ekonomiska värdet av tidiga förebyggande åtgärder och jämförande forskning i fråga om gatuorienterade ungdomsgäng eller ungdoms- gäng i Europa.6 är en mellanstatlig organisation som grundades och som består av 40 medlemsländer. har traditionellt koncentrerat sig på att främja demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatliga principer. Utgångspunkten är den omfattande europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. Målet för är att förenhetliga och utveckla medlems- staternas verksamhet på utvalda områden, dvs. att stödja tillägnan- det och spridningen av gemensamma mål och förfaringssätt. Detta skall ske med hjälp av bl.a. över 160 europeiska konventioner och ännu flera rekommendationer. har antagit rekommendationer t.ex. i frågor rörande ungdomsbrottslighet. 6 EUCPN, Second work programme. Setting priorities and objektives for the period January 2003–. Decided at the Representatives meeting, , on 25 February 2003. Samordning av kompetens och metodutveckling är en statlig myndighet som tillsammans med andra organisationer skall arbeta för att ungdomar skall kunna leva ett självständigt liv, att de skall ha verkligt inflytande och att deras resurser skall tas tillvara. följer utvecklingen, utreder och föreslår åtgärder för att förbättra ung- domars livsvillkor. Man samordnar uppföljningen av insatser för barn och unga och arbetar för att kommunernas och föreningslivets ungdomsverksamheter förnyas. Vidare fördelar man statsbidrag och skapar opinion i ungdomspolitiska frågor samt bedriver internationellt samarbete med exempelvis EU:s ungdomsprogram. BO har till uppgift att bevaka barns och ungas rättigheter och intressen mot bakgrund av åtaganden i FN:s konvention om barnets rättigheter (). Uppdraget innebär att BO skall driva på genomförandet och bevaka efterlevnaden av . BO ingriper dock inte i enskilda fall. BO följer och sammanställer aktuell kunskap, statistik och forskning om barn och ungdomar. Vidare tar myndigheten initiativ till angelägen forskning samt sprider dessa kunskaper till viktiga målgrupper. () uppgift är att förebygga sjukdomar och annan ohälsa samt främja en god hälsa för alla. Verksamheten inriktas särskilt på de grupper i samhället som är utsatta för de största hälsoriskerna. Inom frivilligsektorn finns intressanta metoder och exempel. Vad det gäller kunskapsutvecklingen inom frivilligsektorn behövs mer Samordning av kompetens och metodutveckling lednings- och rekryteringskompetens och det finns ett förslag om en socionomutbildning med direkt inriktning på frivilligsektorn. Nedan nämns, i bokstavsordning, några organisationer och föreningar inom bl.a. frivilligsektorn. arbetar med barnfrågor, främst på det sociala området. Man stöder socialt inriktad barn- och ungdomsforskning och har möjlighet att dela ut . Organisationen arbetar för att förbättra psykosocialt utsatta barns och ungdomars uppväxtvillkor. Man arbetar med kunskaps- och kompetensutveckling, för utveckling av verksam- heter för barn och ungdomar och vill vara ett forum för diskussion och erfarenhetsutbyte. Barnens rätt i samhället () arbetar för att ge stöd till barn som har det svårt. Detta gör man bl.a. genom barnens hjälptelefon och en telefonjour för vuxna. och Ungdomshälsa skall överföra vetenskaplig kunskap till praktiskt användbara program. Man arbetar med olika projekt, ger ut folkhälsorapporter för unga och andra rapporter. är en verksamhet i för ungdomar. Där bedriver man utbildning, verksamhet för olika intresseområden och olika sociala projekt. Idéer för livet är satsning för att väcka människor till insikt om att alla har ett ansvar för samhällets utveckling. De arbetar mest för barn och ungdom och på att få ett bra samarbete med skolan. De driver projekt tillsammans med andra, t.ex. ideella organisationer, skolan, föreningar och kommuner, eller på egen hand. Samordning av kompetens och metodutveckling är en stiftelse som stödjer och utvecklar drogpreventivt arbete bland barn och ungdomar. driver metodutvecklings- projekt, utbildar i väl fungerande metoder och skapar opinion. har även ett mentorskapsprogram. Verksamheten finansieras av svenska företag. är en intresseförening för socialt fältarbete. Föreningen vill främja informationsutbyte, metoddiskussion och erfarenhetsutbyten mellan förbundets medlemmar och värna om fältarbetet som metod i socialt arbete. Det sociala fältarbetet har sin bas i det förebyggande arbetet med utsatta ungdomar. Rädda barnen kämpar för barns rättigheter i och över hela världen genom att samla in och förmedla kunskap. De stödjer utsatta barn och påverkar opinionen och beslutsfattare. existerar början till ett globalt nätverk inom kriminalvårdens, den sociala välfärdens/det sociala arbetets och utbildningens respektive områden. Nätverket har sitt ursprung i Cochrane Collabora- tion, som är ett globalt nätverk för samverkan mellan forskare och praktiker och finansiärer. Inom nätverkets ram genomförs inga egna empiriska studier. I stället genomförs s.k. meta-analytiska studier, dvs. genomgångar av mycket stora mängder av empiriska studier, under förutsättning att de uppfyller vissa kriterier på vetenskaplighet. är en frivillig organisation med syfte att hjälpa människor att fatta väl underbyggda beslut med beaktande av olika åtgärders effekter på det sociala, beteendemässiga och utbildningsmässiga området. FAS och har bidragit med medel till organisa- tionens utveckling. Samordning av kompetens och metodutveckling Förslag: Utredningen föreslår att skall få i uppdrag att samordna kompetens- och metodutveckling och sprida allmän information och kunskap när det gäller ungdoms- brott och det allmännas ingripanden med anledning därav. Uppdraget skall vara inriktat på att innebära en hjälp för i dess praktiska arbete med barn och unga som begår brott. Lagstiftningen inom det sociala området har som självklar utgångspunkt att barn och ungdomar med allvarliga beteende- problem skall erbjudas hjälp. Den hjälp som erbjuds, vare sig den sker med eller utan den unges samtycke, förutsätts vara verknings- full. Såväl nationell som internationell forskning har emellertid visat att en del av den vård som vi ger barn och ungdom med asocialt beteende inte har några påvisbara positiva effekter. Vissa studier har till och med visat negativa resultat av vissa åtgärder som företas i syfte att avskräcka unga från den kriminella banan. finns det flera utvärderade och evidensbaserade metoder för socialt arbete med barn och unga som visat sig minska barns och ungas asociala beteende. Mot bakgrund av betydelsen av att de insatser som vidtas för barn och ungdom med asocialt beteende är kunskapsbaserad, dvs. utgår från vetenskap eller beprövad erfarenhet, är frågan om hur sådan kunskap skall erhållas och spridas av största vikt. Framställningen i detta kapitel visar att kompetensen på området är fördelad på många olika aktörer. Mycket medel och resurser satsas på flera håll. Förändringar i dessa hänseenden kan inte anses vara påkallade. Det är dock angeläget att finna en ordning som medför att resultaten av den forskning och de satsningar som görs sprids så att de kommer till deras kännedom som i sin verksamhet har användning för dessa resultat. Såväl av den utvärdering som BRÅ, och SiS har gjort som av vad utredningen i övrigt har erfarit under arbetets gång har det nämligen med stor tydlighet framgått att den praktiska verksamheten har behov av ökat stöd för att kunna erbjuda verkningsfulla insatser. Inte minst gäller detta för att barn och ungdomar skall få den hjälp och det stöd de har behov av oavsett var de befinner sig i landet. saknas denna likabehandling. Samordning av kompetens och metodutveckling Utredningen vill därför betona vikten av att det finns något organ som ges förutsättningar att överblicka och föra ut den kunskap som finns på olika håll. Det är således angeläget att det finns någon aktör med en helhetssyn och med ansvar att bevaka den forskning som bedrivs och den verksamhet som pågår. Denna aktör skall även ha förutsättningar att kunna sprida sådan information och kunskap.