sou · GSB3136d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Det är alltså innehållet i syste- met, värme eller kyla, som är det som en gärningsman vill komma åt och få del av. Det finns därför för enkelhetens skull skäl att fort- sättningsvis beteckna detta olovliga åtnjutande som en olovlig åtkomst av värmeenergi även om det inte helt överensstämmer med beskrivningen av hur fjärrkylesystemet rent naturvetenskapligt och tekniskt fungerar. Det förekommer ett varierande antal sätt att komma över värme- energi, dvs. värme eller kyla, från ett fjärrvärme- eller fjärrkylesys- Olovliga åtkomster av värmeenergi tem utan att betala för denna. Sådana otillåtna åtkomster av värme- energi kan utövas dels inom en befintlig avtalsrelation mellan gär- ningsmannen och leverantören av värmeenergin, dels utan att det föreligger någon sådan relation mellan dessa. Det stora flertalet olovliga åtkomster av värmeenergi, såväl värme som kyla, torde dock förekomma främst där värmeenergi levereras som ett led i ett avtalsförhållande. En första kategori av olovliga värmeenergiåtkomster utgörs av manipulationer av värmeenergimätare. Med manipulationer avses i detta sammanhang otillåtna åtgärder med eller ingrepp på mätaren vilka är avsedda att påverka och som faktiskt påverkar mätarens funktion att korrekt registrera förbrukad eller använd värmeenergi. Syftet med sådana åtgärder är att få mätaren att visa lägre förbruk- ning eller användning av värmeenergi än den som förekommit i verkligheten. Denna typ av värmeenergiåtkomst sker naturligen i ett avtalsförhållande mellan en kund och en leverantör av fjärr- värme eller fjärrkyla. Utanför ett avtalsförhållande finns det ju rim- ligen inte någon mätare att manipulera. En andra kategori av olovliga värmeenergiåtkomster utgörs av förbikopplingar av värmeenergimätare. Med förbikoppling avses att någon olovligen leder det levererade fjärrvärme- eller fjärrkylevatt- net eller delar av det förbi anläggningens mätare till kundens fjärr- värmecentral eller fjärrkylecentral så att vattnet inte registreras av mätarens flödesgivare. Syftet är även i dessa fall att få mätaren att visa lägre förbrukning eller användning av värmeenergi än den som förekommit i verkligheten, dock utan att manipulera själva mäta- ren. Även denna typ av åtkomst sker naturligen i ett avtalsförhål- lande mellan gärningsmannen och leverantören. En tredje kategori av olovliga åtkomster av värmeenergi utgörs av avtappning ur fjärrvärme- eller fjärrkylesystemet. Med avtapp- ning avses att kunden eller annan gärningsman tappar ur vattnet i nätet direkt från en primärkrets innan det når någon mätpunkt. Syftet kan här vara t.ex. att komma åt själva och inte endast den värmeenergi som det är avsett att avge eller att avleda vatten ur de olika systemen för uppvärmnings- respektive avkyl- ningsändamål utan att återföra vattnet till dessa. Denna form av åtkomst behöver inte med nödvändighet uppkomma i ett avtalsför- hållande. Till en fjärde och sista kategori av olovliga värmeenergiåtkomster kan hänföras övriga åtgärder som medför att någon förbrukar och tillgodogör sig värmeenergi ur ett fjärrvärme- eller fjärrkylenät och Olovliga åtkomster av värmeenergi därmed olovligen negativt påverkar temperaturen i nätet. Syftet med dessa typer av åtgärder är, liksom för tidigare nämnda fall, oftast att få tillgång till uppvärmning eller avkylning utan att betala för denna. I nu aktuella fall utförs inga manipulationer av mätaren eller ingrepp i installationer av rör för att leda vattnet i systemet förbi mätaren. Inte heller denna form av åtkomst behöver upp- komma i ett avtalsförhållande. Det förfarande som föranlett utredningens uppdrag omfattar i princip vad som i dagligt tal benämns som värmestölder. Med vär- mestölder torde avses olika förfaranden som medför att en person kommer i åtnjutande av värmeenergi från fjärrvärmenätet utan att betala för denna. Som redovisats ovan finns det ett antal tillväga- gångssätt för att uppnå ett sådant syfte. Även om utformningen av utredningens uppdrag till ordalydelsen är begränsad till förbikopp- lingsfallen finner utredningen skäl att även behandla övriga typer av förfaranden som innebär olovliga åtkomster av värmeenergi. 9.4Är olovliga värmeenergiåtkomster straffbara ? Straffrätten ger rättsreglerna om brott och straff. Kriminalisering av olika gärningar sker huvudsakligen genom reglering i brottsbal- ken eller i specialstraffrätten. Det finns inte någon straff- reglering som tar direkt sikte på olovliga värmeenergiåtkomster ur ett fjärrvärme- eller fjärrkylesystem, varken i eller i specialstraffrätten. Det finns dock ett antal mer generella bestäm- melser i som i viss mån kan täcka in det aktuella handlingssättet. Avgörande för om olovlig åtkomst av värmeenergi från ett fjärr- värme- eller fjärrkylesystem är kriminaliserad är om gärningen kan sorteras in under någon av de brottsbeskrivningar som förekommer i strafflagstiftningen, företrädesvis i . Ett sådant klassificeringsförfarande är dock förenat med vissa svårigheter. Det är nämligen inte lätt att dra en gräns mellan de olika brottstyperna och inte heller mot det icke kriminaliserade området. Någon nämnvärd straffrättslig praxis har inte heller utvecklats såvitt gäller vad jag kallar för olovliga värmeenergiåtkomster på fjärrvärme- eller fjärrkyleområdet. Följaktligen är det svårt att mer än generellt resonera kring vilka typer av brott som kan komma i fråga för olika förfaranden med fjärrvärme- eller fjärrkyleanläggningar för åtkomst av värmeenergi. Olovliga åtkomster av värmeenergi Det är omständigheterna i det enskilda fallet som avgör om en värmeenergiåtkomst är kriminaliserad eller inte. Omständigheter som kan påverka bedömningen är bl.a. hur äganderätten till vissa anläggningsdelar är fördelad mellan fjärrvärmeleverantören och fjärrvärmekunden samt hur gärningsmannen går till väga för att olovligen komma åt värmeenergin. Om den olovliga åtkomsten av värmeenergi sker genom manipu- lation av värmeenergimätaren angrips en installation som ägs av leverantören i regel genom åtgärder med en eller flera av mätarens delar. Åtgärderna kan innebära att en av mätarens delar skadas så att mätarens funktion att beräkna förbrukad eller använd värme- energi m.m. upphör eller begränsas. Beroende på hur manipulatio- nen av mätaren sker kan gärningen alltså vara att bedöma åtmin- stone som någon form av skadegörelsebrott, dvs. skadegörelse eller åverkan. Även andra åtgärder som inte skadar mätaren eller någon av dess delar innebär en manipulation av densamma, t.ex. att koppla från strömförsörjningen till mätaren. Genom manipulationerna av vär- meenergimätaren har kunden i sådant fall tagit sig tillgång till mer värmeenergi än vad mätaren faktiskt visar att kunden har förbrukat eller använt. Ett sådant förfarande med vätska eller gas kan likstäl- las med ett tillgreppsbrott. Det förmedlande ämne som används i fjärrvärme- eller fjärrkylesystemen i landet, i princip uteslutande vatten, kan alltså utgöra ett tillgreppsobjekt. En central fråga blir då om någon kan anses ha besittning även till den värmeenergi som finns i de aktuella systemen. Mot bakgrund av att besittningsbe- greppet redan som sådant är omstritt kan det vara svårt att få ett entydigt svar på denna fråga. I likhet med vad som gäller för elekt- risk ström kan man dock knappast tala om att man kan ha besitt- ning till den värmeenergi som flödar fram i fjärrvärme- eller fjärr- kyleledningarna.1 Det är därför i princip uteslutet att behandla vär- meenergin i vattnet som en sådan konkret sak som kan bli föremål för ett tillgreppsbrott i form av stöld eller egenmäktigt förfarande. Till följd av manipulationen med värmeenergimätaren kommer leverantören endast att kräva betalning för en del av dennes rätt- mätiga fordran på kunden, nämligen den del som stöds av vad mätaren visar, och underlåta att kräva betalning för resterande del. Genom manipulationerna vilseleds alltså leverantören till under- låtenhet att kräva in sin fordran. Det kan därför med viss möjlighet 1 Jfr Jareborg, Brotten II, 2:a uppl., 1986, s. 125. Olovliga åtkomster av värmeenergi till framgång hävdas att en del av de åtgärder som innebär manipu- lation av värmeenergimätare skulle kunna innebära att gärningen blir att bedöma som bedrägeri.2 När det gäller olovligt brukande har det i doktrinen förts fram åsikten att bestämmelsen om olovlig kraftavledning egentligen är överflödig såvitt gäller brukande av lösa saker eftersom ett avle- dande av elektrisk ström väl är att betrakta som ett brukande av den elektriska anläggningen.3 Det är tänkbart att anlägga motsva- rande synsätt i fråga om olovliga värmeenergiåtkomster från en fjärrvärme- eller fjärrkyleanläggning. Uppfattningen står dock inte oemotsagd. En fjärrvärme- eller fjärrkyleanläggning utgör i i princip uteslutande ett slutet system. Ledningarna fram till leveranspunkt ägs huvudsakligen av leverantören. Det kan därför med visst fog hävdas att det är fråga om en anläggning som kan utgöra annans sak och som sådan brukas. Brukandet av en fjärrvärme- eller fjärrkyleanläggning, liksom en elanläggning, sker med stöd av ett avtal och är därför, som utgångspunkt, inte olovligt. Vid användning på annat än avtalat sätt kan dock fråga uppkomma om användningen även kan föranleda ett straffrättsligt ansvar för olovligt brukande. Med hänsyn till den bristande civilrättsliga och straffrättsliga över- ensstämmelsen behöver så inte med nödvändighet vara fallet. Frå- gan avgörs av den överenskommelse som träffats mellan fjärrvär- meleverantören och fjärrvärmekunden. Någon sådan fråga synes inte ha prövats rättsligt. Det får dock anses som möjligt att ett olovligt brukande är för handen vid olovliga värmeenergiåtkomster inom ett avtalsförhållande. Att så kan vara fallet utanför ett avtals- förhållande är mer tydligt. Vid olovliga åtkomster av värmeenergi genom förbikopplingar av värmeenergimätare görs, beroende på hur avtalsförhållandena ser ut, eventuellt ingrepp på den anläggning som tillhör fjärrvärmeleve- rantören men som finns i kundens omedelbara besittning. Förbi- kopplingen innebär då ett fysiskt angrepp på huvudsakligen fram- ledningen till och returledningen från fjärrvärmecentralen i form av t.ex. håltagning i rör med efterföljande inkoppling av nytt rör. En sådan inkoppling kan därför – beroende på vem som äger de aktu- ella anläggningsdelarna – inbegripa ett skadegörelsebrott, dvs. ska- degörelse eller åverkan. 2Jfr Högsta domstolens uttalande i rättsfallet NJA 1984 s. 512. 3Jfr Jareborg, a.a., s. 125. Olovliga åtkomster av värmeenergi Genom att koppla sig förbi värmeenergimätaren kommer kun- den, liksom i manipulationsfallen, i åtnjutande av värmeenergi utan att betala för den. I likhet med vad ovan anförts kan denna olovliga åtkomst av värmeenergi knappast utgöra ett tillgreppsbrott. Någon annan form av besittningsrubbning i förhållande till värmeenergin kan förfarandet rimligen inte heller medföra. Något tillgreppsbrott torde därför inte kunna komma i fråga. I förbikopplingsfallen kan det dock finnas omständigheter som medför att gärningen kan bedömas som ett vilseledande till underlåtenhet att kräva in fordran på förbrukad värmeenergi. Med andra ord kan en sådan gärning vara straffbar som bedrägeri. Vad gäller olovliga värmeenergiåtkomster genom avtappning av vatten ur fjärrvärme- eller fjärrkylesystemet krävs någon form av fysiskt angrepp på befintliga ledningar. I detta fall tillgrips såväl det förmedlande vattnet som den värmeenergi som vattnet innehåller. Vatten utgör en vätska som kan utgöra ett tillgreppsobjekt. Genom att vattnet dessutom befinner sig i ett slutet fjärrvärmesystem får fjärrvärmeleverantören nog anses ha besittning till detta. Vattnet och värmeenergin konsumeras ofta efter uttaget vilket innebär att tillägnelseuppsåtet får anses vara uppfyllt. Det finns alltså möjlig- heter att kunna bestraffa ett sådant avtappningsförfarande som stöld eller, om tillägnelseuppsåt saknas, egenmäktigt förfarande. I den mån ansvar inte skulle föreligga för stöld kan eventuellt ansvar för olovligt brukande kunna förekomma. Förfarandet inbegriper troligen också ett fysiskt angrepp på fjärrvärme- eller fjärrkyleled- ningarna varför fråga även kan vara om ett skadegörelsebrott. Även andra former av avledande av värmeenergi kan vara krimi- naliserade . Genom att avlägsna den rörisolering som skall för- hindra värmebortfall från fjärrvärmesystemet kan ett skadegörelse- brott vara för handen. Avgörande blir i dessa fall vem som äger de avisolerade rörledningarna. Äger kunden rörledningarna kan ansvar för skadegörelse i normalfallet inte uppkomma. Det finns fall av utnyttjande och konsumtion av värmeenergi i fjärrvärmenätet som är än mer svårbedömda. Sådana fall kan vara att markvärmepumpar används och förläggs i nära anslutning till fjärrvärmeledningar. Fjärrvärmeledningarnas värme blir då värme- pumpens värmekälla. Åtgärden innebär att man i någon mån kon- sumerar värmeenergi ur fjärrvärmesystemet utan att vidta fysiska eller andra ingrepp på fjärrvärmenätet eller dess anläggningar. Gär- ningsmannen har i ett sådant fall egentligen olovligen sänkt tempe- raturen i fjärrvärmenätets hetvatten och tillgodogjort sig viss Olovliga åtkomster av värmeenergi mängd värmeenergi från fjärrvärmenätet. Det kan argumenteras för att det, i vart fall när åtkomsten sker genom åtgärd i rörgrav eller liknande, skulle kunna vara fråga om ett olovligt brukande av fjärr- värmeanläggningen. Sammanfattningsvis kan det konstateras att många tillvägagångs- sätt vid olovliga åtkomster av värmeenergi från fjärrvärme- eller fjärrkylesystemet i någon mån är kriminaliserade . Det förekommer dock klara avgränsningssvårigheter i fråga om rubrice- ringen av en gärning som tar sikte på själva åtkomsten av värme- energin och inte endast avser de fysiska åtgärder som krävs för åtkomsten. Det får även, i anledning av den relativt sparsamma rättstillämpningen på området, anses råda viss osäkerhet om alla tillvägagångssätt kan föranleda straffansvar. 9.5Finns det skäl att införa en speciell kriminalisering av olovliga värmeenergiåtkomster? Under utredningens arbete har det framkommit olika uppfatt- ningar om i vilken utsträckning olovliga värmeenergiåtkomster sker. De gärningar som innebär olovliga åtkomster av värmeenergi medför dock en förmögenhetsöverföring från leverantörerna av värmeenergin till dem som olovligen låter sig komma i åtnjutande av värmeenergin utan att betala för den. Huvudkategorin av drab- bade utgörs alltså av leverantörerna som investerar i anläggningar, bränslen m.m. för att producera värme eller kyla och de får, genom de olovliga åtgärderna, inte full betalning för den värmeenergi som kunderna konsumerar ur fjärrvärme- eller fjärrkylesystemet. Genom de olovliga värmeenergiåtkomsterna kan i andra hand och indirekt kundkollektivet också drabbas. Kunderna kan drabbas genom att de får betala även för den värmeenergi som någon annan olovligen avleder från systemet. Det finns skäl att anta att såväl leverantörs- som kundkollektivet, liksom gäller för de drabbade av olovliga kraftavledningar, anser det befogat att förfarandena i fråga är kriminaliserade. Det kan även konstateras att de handlingar som avses med olov- liga åtkomster av värmeenergi i viss utsträckning redan är krimina- liserade . Samhället har således funnit att förfaringssättet, att olovligen bereda sig åtkomst av värmeenergi utan att betala för den, inte är acceptabelt och att förfarandet bör vara kriminaliserat. Några trovärdiga alternativ till ett sådant straffhot finns därför Olovliga åtkomster av värmeenergi Det finns mot denna bakgrund starka skäl som talar för att olovliga värmeenergiåtkomster skall vara föremål för kriminalisering, att straffhotet bör kunna vara tillräckligt för att motverka att handlingen utförs och att det finns möjligheter att i önskad omfattning ingripa mot handlingar som ändå vidtas. Till detta kommer att det ifrågavarande handlingssättet företer stora likheter med olovlig kraftavledning som i systematisk ordning inordnats i som ett tillgreppsbrott. Sistnämnda brott inbegriper alla typer av förfaranden som innebär avledning av elekt- risk ström, oavsett tillvägagångssätt. Det kan därför argumenteras för att även olovliga värmeenergiåtkomster, för att straffsystemet skall anses som rättvist, på likadant eller likartat sätt bör vara före- mål för kriminalisering. Även om dagens kriminalisering får anses ge vid handen att de aktuella olovliga förfarandena med värmeenergi i stort bör kunna angripas med den gällande straffrättsliga regleringen förekommer det en osäkerhet över om alla handlingar som innebär olovliga vär- meenergiåtkomster kan angripas med befintlig reglering. Vidare finns det en viss osäkerhet i fråga om hur ett sådant handlingssätt skall rubriceras. Det finns därför skäl att överväga om det bör infö- ras en samlande straffrättslig reglering i likhet med vad som gäller för olovlig kraftavledning. En sådan reglering har vissa fördelar med sig. Osäkerheten i rubriceringen av ett olovligt förfarande med vär- meenergi och därmed vilket brott som en gärningsman kan fällas för är inte tillfredsställande. För gärningsmannen kan det onekligen ha betydelse vilket brott denne fälls för då straffskalorna för de tänkbara brotten i någon mån skiljer sig från varandra. Om gär- ningsmannen fälls till ansvar för bedrägeri skall denne dömas till fängelse i högst medan den som döms för olovligt brukande även kan dömas till den lindrigare påföljden böter. Det kan te sig olyckligt att olovliga åtkomster av värmeenergi kan komma att ha olika straffvärde och föranleda olika påföljder beroende av hur gärningsmannen handlat för att komma i åtnju- tande av värmeenergin. Dessutom kan en avvikelse i straffvärde uppkomma även i förhållande till motsvarande handlingssätt vad gäller åtkomst av elenergi. Några bärande skäl att så skall vara fallet kan jag inte finna. Snarare borde straffvärdet för olovlig kraftavled- ning – som ju är relativt näraliggande de olovliga värmeenergiåt- komster jag nu vill förebygga och kriminalisera – ge en bra indika- tion på det straffvärde som borde komma i fråga även för dessa Olovliga åtkomster av värmeenergi I sammanhanget kan nämnas att straffvärdet för olovlig kraftavledning överensstämmer med straff- värdet för olovligt brukande, såväl vid normalgraden som vid den kvalificerade grova graden av brottet. För att undvika oklarheter i gränsdragningshänseende och olika straffvärden för samma typ av brottslighet samt som en följd av brottets säregna beskaffenhet, finns det enligt min mening övervägande skäl att – i likhet med vad som anfördes till stöd för införandet av bestämmelsen om olovlig kraftavledning – ta upp även olovliga värmeenergiåtkomster i en egen straffbestämmelse. I det fall det värmeenergibärande mediet tillgrips bör alltså inte dömas för stöld utan endast för olovlig avledning av värmeenergi om syftet var att tillgripa eller komma i åtnjutande av värmeenergin i vattnet. En sådan ny straffbestämmelse skall ta sikte på olovliga värmee- nergiåtkomster som sker ur ett fjärrvärme- eller till ett fjärrkyle- system. Det bör klart framgå av straffbestämmelsen att avledning av obunden värmeenergi, t.ex. mellan lägenheter i en fastighet, eller bunden sådan ur ett annat rörledningsnät som inte användes för distribution av värme eller kyla, t.ex. avloppsnät, inte omfattas av straffbestämmelsen. Straffvärdet för normalgraden av värmestölder bör överensstämma med vad som gäller för det näraliggande brottet olovlig kraftavledning. Med hänsyn till att även olovliga värmeenergiåtkomster kan ske systematiskt och avse stora värden, kan brottet vara ett brott med högt straffvärde. Det bör därför finnas en grov form av brottet som i svårighetshänseende bör jämställas med grov olovlig kraftavled- ning. Den grova formen av olovlig värmeenergiåtkomst skall vara reserverad för brottslighet som utförts systematiskt eller avsett betydande värden eller gärningar där gärningsmannen visat mycket stor förslagenhet. Det är också så att det föreligger en skillnad i förhållande till olovlig kraftavledning genom att värmeenergiåtkomster kan vara av mer lindrig karaktär och förekomma i speciella former. Det kan i vissa fall te sig väl strängt att belägga dessa fall med straff. Det kan därför diskuteras om olovliga värmeenergiåtkomster av mindre all- varlig art bör behandlas inom ramen för straffprocessen. Jag anser att jag bör lämna en ventil som undantar mindre värme- energipåverkan i fjärrvärme- eller fjärrkylenäten från det straffbara området. Olovliga åtkomster av värmeenergi Brottet olovlig kraftavledning är kriminaliserat på försöks- och förberedelsestadiet. Det aktuella brottet olovlig värmeenergiavled- ning är likartat förstnämnda brott och kan inte anses vara av så ringa art att det inte skall vara möjligt att ingripa redan innan brot- tet fullbordas. Det finns således tillräckliga skäl att även straffbe- lägga olovlig värmeenergiavledning redan på försöks- och förbere- delsestadierna. Däremot finns det inte skäl att straffbelägga stämp- ling till eller underlåtenhet att avslöja sådant brott. 10Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag Enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) skall jag i mitt arbete redovisa såväl ekonomiska som andra konsekvenser för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda av de för- slag som läggs fram i detta betänkande. Om jag skulle finna att de förslag jag lägger fram innebär en kostnadsökning eller en intäkts- minskning för det allmänna skall även förslag till finansiering lämnas. Av 15 § samma förordning följer att även förslagens konsekven- ser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättningen och den offentliga servicen, små företags förutsättningar, jämställdheten mellan kvinnor och män samt de integrationspolitiska målen skall bedö- mas. Jag anser att mina förslag främst påverkar Statens energimyndig- het () samt fjärrvärme- och fjärrkyleföretagen, men att också och de allmänna domstolarna berörs till liten del. Syftet och sättet för utförande av den konsekvensanalys som jag har att utföra för att avgöra vilka konsekvenserna av mina förslag blir för mindre företag styrs av förordningen (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags vill- kor. Vad som särskilt skall belysas är små företags arbetsförutsätt- ningar, konkurrensförmåga och villkor i övrigt. I enlighet med utredningsdirektiven har kontakt tagits med och synpunkter inhämtats från (). Vi har under utredningens gång även haft kontakt bl.a. med företrä- dare för branschföreningarna Svensk Fjärrvärme och Svenskt När- ingsliv. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag De som påverkas av utredningens nu framlagda förslag är i huvudsak samma företag som påverkades av förslagen i delbetän- kandet, dvs. de företag som bedriver fjärrvärmeverksamhet. Därut- över tillkommer att de företag som bedriver fjärrkyleverksamhet också omfattas av regleringen. Många av företagen är av den stor- leken att de är att anse som mindre företag. 10.1.1Konsekvenser av regleringen om särredovisning De företag som bedriver fjärrvärme- och fjärrkyleverksamhet omfattas av regler om redovisning och bokföring, huvudsakligen genom regleringen i bokföringslagen (1999:1078) och årsredovisningslagen (1995:1554). Utöver dessa regler ställs genom regleringen om affärsmässighet och särredovisning i ellagen (1997:857) krav på flertalet fjärrvärmeföretag att de även skall iaktta viss form av särredovisning.1 Den regleringen är tillämplig på fjärrvärmeverksamhet som bedrivs i kommunala bolag. Det bör dock noteras att kravet på särredovisning i ellagen avser den sam- lade verksamheten som bedrivs på affärsmässig grund, dvs. en sam- redovisning får ske av ett företagets t.ex. elproduktions- och elhan- delsverksamhet samt fjärrvärmeverksamhet. Det förslag om sär- redovisning som läggs fram innebär en skärpning av gällande bestämmelser.