sou · GSB348 · 2005-01-01 00:00:00 — Det kan gälla förhållanden på arbets- marknaden eller inom utbildningsväsendet. Genom nyhetsmakandets särskilda logiker inordnas dessa emellertid i en övergripande idé- struktur (eller tolkningspaket) innehållande en slags ramberättelse – jämte etablerade bilder och symboliker – om vilka invandrarna är; varifrån de kommer, var de bor och hur de lever. Ställda i relation till en diffus, ofta helt outtalad, föreställning om ett normerande svenskt vi avgränsas och generaliseras på så vis de andra. förlänas allehanda jämförelser baserade på denna uppdelning nyhets- värde. och ägnar likaledes sitt kapitel åt en jämförande analys av tidningstexter. Till skillnad från Brunes studie ligger dock fokus här på lokalpressen, och deras jämförelse baseras på material från dagstidningar i fyra europeiska småstäder. Det svenska fallet , med dess dominerande lokala tidning , relateras till tre storleksmässigt jämförbara orter i (Skive), (Havlickuv Brod) och (Amstetten). och undersöker förekomsten av olika slags stereotyper med avseende på hur invandrare och flyktingar (och, när det är befogat, därtill inhemska minoriteter) porträtteras och gestaltas i de respektive lokala dagstidningarna. Vissa intressanta skillnader visar sig kunna identifieras i detta material; men huvudresultatet är likväl att en och samma typologi anmärkningsvärt väl beskriver hur de främmande skildras i samtliga lokalsamhällen. Invandrare och flykt- ingar beskrivs stereotypifierande som ett hot eller en belastning för övriga invånare. Rapporteringen handlar då oftast om brottsbenä- genhet respektive om att de på olika sätt är i behov av särskilda (och kostsamma) insatser. De positiva motbilderna (där de invandrade istället blir en tillgång) förekommer mycket sparsamt; och därtill påpekar författarna att den bild som ett fåtal enskilda framgångs- sagor förmedlar inte utan vidare bidrar till önskvärd nyansering. Genom att bli något av undantag som bekräftar regeln kan de rentav förstärka den övergripande negativa idéstruktur som åtföljer rappor- teringen om dem som kategoriseras som invandrare. I och fokus ryms tanken att lokalpressen i hög grad kan förväntas reflektera integrationens (och integrationspolitik- ens) vardagliga förutsättningar och dess diskurser på gräsrotsnivå. Ett likartat tema ramar in den studie som bidrar med i denna antologi. Brnic kompletterar emellertid bilden i så måtto att hennes fokus ligger på mottagarna av information, snarare än på av- sändarna. Med hjälp av material från samtalsintervjuer med 22 unga kvinnor analyserar hon de föreställningar om integration som kommer till uttryck i mer vardagliga diskurser, bortom officiella ställningsta- ganden och offentliga samtal. De kvinnor som intervjuades är alla födda i . Deras respek- tive bakgrunder kan emellertid sägas skilja sig åt genom föräldrarnas nationella ursprung. I urvalet ingick personer vars föräldrar är infödda svenskar, men också personer vars föräldrar (en av dem eller båda) har invandrat till ; de senare representerade därtill en rad olika na- tionaliteter. De intervjuade kunde därigenom förväntas ha reflekterat från skilda utgångspunkter över de invandrades situation i, och rela- tion till, det svenska samhället. Brnic finner dock betydande likheter i kvinnornas resonemang om hur och i vilken grad invandrare bör an- passa sig respektive bevara sin egen kultur. Även i detta empiriska material återkommer föreställningar om svenskheten som en natur- lig om än svårpreciserad jämförelsepunkt. De intervjuade ger därtill uttryck för en ambivalens, som Brnic också spårar paralleller till i den svenska integrationspolitiken: som invandrare, inte minst för sitt eget bästa, bör lära sig – och anpassa sig till – såväl kodifierade som oskrivna regler i det svenska samhället kan de svårligen förväntas skifta nationell identitet och bli svenskar – inte ens på lång sikt. Officiellt finns här ett utrymme för individens fria val. Men i vardag- liga integrationspolitiska diskussioner är, av Brnics resultat att döma, en svensk identitet mycket svår att förvärva för den som uppfattas tillhöra kategorin invandrare. En intressant uppföljande fråga är huruvida det offentliga ska påverka människors förutsättningar att välja grupptillhörighet och identitet. Som vi har noterat är förvisso en ambitiös Kapitel 1 Kategorisering och integration – en introduktion 17 offentlig politik närmast per definition en producent av sociala kategorier; välfärdsstatliga arrangemang för omfördelning och kompensation fordrar ju en tämligen vidsträckt kategorisering av samhällets medlemmar. Men kan och bör en sådan indelning också baseras på föreställningar om kulturella olikheter, och får i så fall detta några särskilda konsekvenser? tar sig an denna fråga i en normativ analys av hur minoritetsrättigheter kan motiveras och tillgodoses. Han konkretiserar sina argument genom att utnyttja officiella dokument rörande den svenska samepolitiken. Mörkenstam finner skäl att kritisera inflytelserika normativa teorier rörande minoritetsrättigheter. Dessa tenderar att betrakta kollektiva kategorier som givna och oföränderliga, vilket är problematiskt efter- som man då riskerar att bortse från betydelsefulla konsekvenser av den kategoriserande politiken som sådan. Hur grupper som ska bli föremål för särskilda insatser mer precist definieras och särskiljs från den övriga befolkningen kan nämligen visa sig ha stor betydelse. Mörkenstam påvisar i sin studie hur idéer som initialt ligger till grund för en kategorisering kan påverka ramarna för debatten och det poli- tiska beslutsfattandet . Denna problematik blir sär- skilt intrikat, menar författaren, när föreställningar om kulturella egen- skaper åberopas som indelningsgrund. Sådana egenskaper är notoriskt oskarpa och föränderliga. Genom att en viss föreställning om en grupp får officiell status – och därmed etablerar en sanning om de attribut eller företeelser som utmärker gruppen – exkluderas individer som enligt sig själva, men inte den officiella , tillhör gruppen i fråga. Gränsdragningen kan därigenom upplevas som både godtycklig och orättfärdig. Utöver detta kan den också bidra till att upprätthålla och legitimera en hierarkisk ordning i samhället. Som Mörkenstam visar finns det även inom den samtida samepolitiken tendenser till att rättigheter tilldelas mer eller mindre på nåder av majoritetsbefolkning- ens institutioner. Den offentliga politiken riskerar därmed att befästa snarare än utmana ett traditionellt synsätt – med mer subtila former av stigmatisering och ojämlikhet som resultat. För att en framtida minoritetspolitik bättre ska kunna befrämja förutsättningarna för reell demokratisk jämlikhet krävs enligt för- fattaren sannolikt förändrade institutionella arrangemang. Han pekar här på den klassiska demokratiska majoritetsmodellens oförmåga att tillvarata minoritetsgruppers intressen, på ett sätt som de berörda finner legitimt och rättvist. Behovet av omprövning i fråga om etablerade institutioner och för- hållningssätt diskuteras också i antologins avslutande bidrag. analyserar här den svenska integrationspolitikens mer övergri- pande förutsättningar. till befolkningens nationella ursprung, etniska och kulturella identiteter, verkar alla samhällets institutioner i en faktiskt existerande mångfald av kategorier. Med stöd i normativa principer om demokrati och rättvisa vidtas också åtgärder för att alla befolkningsgrupper ska bli delaktiga i samhället och i syfte att mot- verka diskriminering. Men för att kunna förverkliga målet om reellt jämlika villkor krävs enligt författaren en manifesterad vilja att ompröva och förändra de praktiker som ytterst har sin grund i före- ställningar om den svenska nationalstaten. efterlyser här en vision om hur det jämlika mångfaldssam- hället ska gestalta sig. För att seriöst kunna formulera en sådan fordras dock en omfattande revision av de synsätt och mentala konstruktioner som genomsyrar samhället. Författaren pekar här på en intressant inspirationskälla: den så kallade som publicerades i år 2000.6 I denna rapport diskuteras bland annat beho- vet av att komma till rätta med mytbildning i fråga om vad som upp- fattas som brittiskt; och hur social sammanhållning kan åstadkommas när tidigare föreställningar om ett gemensamt nationellt arv måste överges. överför dessa tankegångar på den svenska situationen och identifierar också här ett behov av en ny nationell berättelse. Genom en historisk tillbakablick påvisar han det tveksamma i att betrakta som en tidigare etniskt och kulturellt homogen enhet, som först förändrats i riktning mot ökad mångfald. Föreställningar om vari det svenska består kan och bör utmanas, menar författaren, av universella jämlikhets- och rättviseprinciper för vilka olikhet, snarare än föreställd likhet, är ett normalt tillstånd. Ett moderniserat medborgarskapsbegrepp, som också i realiteten är av- kodat från budskap om vem som egentligen är svensk, skulle här fylla ett viktigt behov. I den mån sociala identiteter, och därmed kate- gorier, är föreställda och föränderliga bör vi – om vi vill – kunna för- ändra uttolkningarna av vem som egentligen tillhör en gemenskap. 6 Rapportens formella namn är The Future of Multi-Ethnic och författades av en kommission initierad av den fristående tankesmedjan (Parekh m.fl. 2000). Kapitel 1 Kategorisering och integration – en introduktion 19 Adman, Per. Arbetslöshet, arbetsplatsdemokrati och politiskt deltagande. : Acta Universitatis Upsaliensis. Invandrares och invandrares barns brottslighet. En statistisk analys. : Brottsföre- byggande rådet. Angelöw, och . Introduktion till socialpsy- kologi. En introduktion i formaliseringsteknik för sociologer. Positiv särbehandling och invandrarpolitik i . Positiv särbe- handling i och . Välfärdsstaten i det mångkulturella samhället. : Acta Universitatis Upsaliensis. The fourth face of power. litics 54:977–1007. Invandrare och socialbidragsmottagare – ett liv i ofärd. Egenförsörjning eller bidragsförsörj- ning? Invandrarna, arbetsmarknaden och välfärdsstaten. Rapport från Integrationspolitiska maktutredningen, SOU 2004:21. Välfärd, ofärd och ojämlik- het. Rapport från Kommit- tén Välfärdsbokslut, SOU 2000:41. Quiescence and re- bellion in an Appalachian valley. : Clarendon Press. , , och . In- vandrares arbetsmarknadssituation – översikt och nya siffror. Egenförsörjning eller bidragsförsörjning? Invand- rarna, arbetsmarknaden och välfärdsstaten. Rapport från Integra- tionspolitiska maktutredningen, SOU 2004:21. Exkludering av invandrare i stadspolitiken. Makt och maktlöshet i –2000. Studies in Polit- ical Science 4. A radical view. Parekh, Bhikhu m.fl. 2000. The future of multi-ethnic . : Profile Books. Makt i det öppna samhället. : Carls- son Bokförlag. Makten över tanken. En bok om det svenska massmediesamhället. 1997/98:16. Regeringens proposition 1997/98:16, , fram- tiden och mångfalden – från invandrarpolitik till integrations- politik. Rosing, Hans. Vetenskapens logiska grunder. Presentation samt länk till radiodokumentären ! , m.fl. 1999. Mångfald, integration, rasism och andra ord. Ett lexikon över begrepp inom – Internationell migration och etniska relationer. 2.Forskning och föreställningar – betydelsen av hur rasism definieras inom forskning och i utredningar Deras [svenskarnas] ord vägde mer än vårt och det resulterade i att vi oftast blev riktigt arga och började svära och hota med våld, eftersom det var det enda sättet för oss att göra oss hörda och på så sätt behålla vår värdighet. (En invandrarelev, på tal om bråk i en högstadieskola i .) Hur upplever människor som kategoriseras som invandrare sin makt eller maktlöshet i det svenska samhället? Detta är en av uppgifterna för den integrationspolitiska maktutredningen att belysa. I uppdraget från regeringen framhävs att utredningen ska beskriva och analysera fördelningen av makt och inflytande ur ett integrationspolitiskt perspektiv.1 Vidare ska utredningen utveckla och pröva hypoteser om vad som påverkar invandrares och olika invandrargruppers makt och inflytande, inte minst i vad mån eventuella skillnader mellan svenskar/infödda och invandrade/invandrare kan relateras till strukturella och institutionella förhållanden i samhället (Dir 2000:57). Av vikt i detta sammanhang är vilka begrepp som forskare och utredare använder för att beskriva olika processer, fenomen och makt- förhållanden i det svenska samhället där kategorin invandrare står i centrum.2 Exempelvis används begreppen och benämningarna ras, rasism, diskriminering, främlingsfientlighet och xenofobi (främlings- rädsla) på en mängd olika sätt både inom forskning och i utredningar. Det sätt på vilket dessa definieras och används har betydelse för individers och sociala gruppers världsbilder samt vilka strategier man använder för att förändra eller försvara rådande förhållanden, liksom för en analys av samhälleliga processer, makt och inflytande. Definitionsfrågan är helt enkelt central i varje analys 1För en intressant penetrering av begreppet integration se Popoola 2002. 2För en diskussion om makt och begrepp se Kosellek 1985. av den underordning, exkludering och marginalisering som drabbar många som kategoriseras som invandrare. Exempelvis medför en snäv definition av rasism att endast högerextremism innefattas i defini- tionen och därmed att vardagliga, institutionella former av diskrimi- nering inte räknas som rasism och till följd därav kanske inte ses som så allvarlig av beslutsfattare. Jag kommer i denna artikel att diskutera och problematisera ovan- stående begrepp och benämningar och ytterligare några som är rele- vanta i sammanhanget, liksom hur ras och etnicitet konstitueras som meningsfulla indelningsmekanismer och markörer för maktrelation- er. Vidare kommer jag att ge konkreta exempel utifrån forskning kring rasismens yttringar som jag gjort tillsammans med i den skånska kommunen Klippan för att visa på definitionernas betydelse i forskning kring frågor som berör rasism (Wigerfelt och Wigerfelt 2001).3 Begrepp och termer är en del av de diskurser, som påverkar inte bara vårt tänkande utan också handlande och hur samhällets organise- ras.4 En diskurs tillhandahåller värden och kodsystem, vars kategorier utvecklas och reproduceras i den dagliga kontakten med andra indivi- der. Med de los (2001:12) ord kan kunskapsproduktion [...] uppfattas som en ständigt pågående process, där de kategorier och definitioner som används för att beskriva och tolka verkligheten inte är en objektiv avspegling av verkligheten utan del av den verklighet som avses att beskrivas. Idéhistorikern (2001:287) hänvisar till och menar att en dominerande dis- kurs internaliseras i befolkningen såsom en sanning och [...] är en förutsättning för varje herravälde som inte enbart försöker organisera de mänskliga relationerna med det nakna våldets hjälp. Vad som anses vara etablerade eller sanna föreställningar är mycket en fråga om makten att fastställa definitioner och om att ha 3En septemberdag 1995 hittades knivhuggen till döds i ett buskage i , en minde ort i . Mordet hade utförts av två personer knutna till vit-maktrörelsen. som gått sedan mordet har ytterligare ett antal våldsdåd med rasistiska förtecken ägt rum och en nazistisk organisation, NSF, har fått fotfäste. och fick 1996 i uppdrag av BRÅ att under- söka vad som låg bakom mordet och varför en liten ort blev skådeplats för manifeste- rad rasism. En av slutsatserna i undersökningen är att kopplingen mellan de nazis- tiska ungdomarna och de vuxnas främlingsfientlighet och kritik mot invandring var stark. I undersökningen synliggörs den underliggande rasismen genom att de utsatta får komma till tals. Det framkommer också att Klippan inte är unikt utan att olika former av rasism finns i det svenska samhället. 4Se t.ex. , och (2002:21). Kapitel 2 Forskning och föreställningar 23 tolkningsföreträde.5 Det är därför av vikt att kritiskt granska de upp- fattningar som är tagna för givna och helst också kunna erbjuda alter- sätt att förstå och tala kring frågor som har med diskriminering och rasism att göra. Man bör också vara medveten om att definitions- problematiken inte är politisk neutral utan mycket handlar om norma- tiva frågor kring hur vi bör handla, tycka och leva. En viktig del i den rasistiska diskursen är enligt den brittiske forskaren (1989) kategorisering och stereotypisering (en förenklad och allmän mental föreställning).6 Folkgrupper (de Andra) tillskrivs vissa fenotypiska (utseendemässiga) och/eller kulturella karakteristika. Dessa kan i nästa steg uppfattas eller konstrueras som negativa och som ett hot mot oss.7 De normala vi sätts i motsats till de annor- lunda dom (främlingarna). I vissa fall blir dom syndabockar för vad som upplevs som negativt i samhället (se t.ex. Wigerfelt och Wigerfelt 2001, 2002:78 samt 2003:104–105). Kulturgeografen diskuterar i boken Imag(in)ing the Other(s). Migration, Racism and the Discursive Construction of Migrants (1998) hur en kategori som invandrare konstrueras genom språk, bilder och retorik. Hans analys visar att svenskarna ser sig själva som subjekt och har med hjälp av makten över språk och berättelser redskap för att underordna de som objekti- , det vill säga invandrarna. Kategorisering behöver emellertid inte ha någon relation till rasism och diskriminering, utan begreppet social kategori kan definieras som en mängd människor vars omfattning och utmärkande drag bestäms av 5Liksom vad gäller andra begrepp som här behandlas finns ingen oomtvistad definition av maktbegreppet (se t.ex. ). 6Stereotyp kan ses som en överdriven övertygelse associerad med en kategori. Dess funktion är enligt (1954) att rationalisera vårt agerande i relation till en viss kategori. Stereotyper bygger på några få, allmänt erkända karakteristiska om en person eller grupp som medför en förenklad och fixerad bild (frozen image) (2002:274). Stereotyper ses ibland som den föreställningsmässiga delen av fördomar. Fördom kan ses som en form av attityd mot individer av en viss kategori bara för att dessa anses tillhöra kategorin ifråga. Man bedömer en individ eller grupp utifrån generaliseringar, förutfattade meningar och föreställningar. En förhandsupp- fattning kan sägas bli en fördom då den inte påverkas av nya fakta eller erfarenheter (; se även och i denna volym). 7Även (1997:27) ser kategorisering som en del av den rasistiska diskursen – en del av ett rättfärdigande, upprätthållande och legitimerande av makt och dominans. dem som definierar kategorin (se till exempel och 1998:489–492). Det behöver inte vara så att de som ingår i kategorin själva anser sig tillhöra den. Det finns dock en relation mellan indivi- dens självidentifikation och omvärldens kategoriseringar. Detta kan, något förenklat, leda till motstånd mot en påklistrad etikett, exempel- vis invandrare, eller till en identifikation (se även 1998:532–540).8 Kategoriseringar kan ligga till grund för rasism men bör inte enbart ses som något negativt utan också som något nödvändigt. Social- antropologen hävdar i (1998:34–39) att kategoriseringar och till viss del även stereotyper kan hjälpa individen att skapa ordning i en komplicerad värld men också att definiera den egna gruppens gränser. konstrueras stereotyper för att rättfärdiga privilegier och en ojämlik tillgång till samhälleliga resurser, men de kan också riktas mot makteliten som en del i kampen för rättvisa.9 Enligt etnologen uttrycks kategorin [...] av dem som har makten över samtalsordningen i samhället, men den blir tydlig för oss först när någon värjer sig mot den underordning som kategoriseringar innebär. Motståndet tydliggör makten (1998:543). Genom att studera sociala kategoriseringar och stereotyper som en historisk process kan man bli medveten om de ramar inom vilka män- niskor tänker och handlar och om de mönster och diskurser som finns runt omkring oss (1998:499–500). Kategoriseringarna kan följ- aktligen ses som historiskt tillfälliga och beroende av förändringar i människosyn, världsbild och rättsbegrepp (Rydström 1998:510). Med hjälp av Gramscis hegemonibegrepp kan man studera hur en kamp pågår kontinuerligt om vilka kategoriseringar som, i varje fall , blir de vedertagna. De vardagliga kategoriseringarna, som oftast ses som självklara och centrala beståndsdelar i människors kulturella repertoar, måste undersökas och ifrågasättas i forskningen (1998:528–530). De sociala kategoriseringarna och stereotyperna kan nämligen också begränsa vad som är möjligt att tänka, säga och göra i 8Psykologen och IMER-forskaren menar att en etnisk grupp inte kan definiera sig själv som en sådan i ett socialt vakuum – det krävs socialt och/eller poli- tiskt erkännande från andra relevanta grupper eller kategorier för att gruppens existens som en social entitet skall bli bekräftad. Maktrelationer spelar enligt honom en väsentlig roll i denna kontext. (2001). 9Med andra ord kan förtryckta minoriteter utgå ifrån majoritetens kategoriseringar som sedan dekonstrueras och används för att frigöra sig som individ och grupp. Exempelvis använde sig african-americans i av kategoriseringen svart som sedan användes i slagordet is beautiful som ett medel i kampen för lika rättigheter. Kapitel 2 Forskning och föreställningar 25 utredningar och i forskning, vilket ytterligare understryks av tolk- ningsföreträdet, makten att definiera vad som utgör relevanta kunska- per och egenskaper i samhället. Ordet ras definieras vanligtvis i ordböcker och lexikon med synony- mer som stam och härkomst. Inom biologin har ras framför allt använts för att klassificera underavdelningar till arter.10 Den traditio- nella fysiska antropologin studerade variation i yttre fenotypiska kän- netecken. Många av rasteoretikerna kopplade samman yttre känne- tecken och mentala drag. I den äldre rasklassificeringen var en vanlig utgångspunkt på så vis att Noaks söner , och antogs ha utvandrat åt skilda håll och gett upphov till den europeiska, asiatiska och afrikanska rasen. Efter koloniseringen av den ameri- kanska kontinenten började forskarna tala om fyra huvudraser utifrån hudfärg. Men, som idéhistorikern (1996:70–71) påpe- kar i sin bok i garderoben är denna kategorisering totalt missvisande: Beteckningen 'röda' eller 'rödskinn' för indianer går ursprungligen tillbaka på den röda färg de målade sig med i ansiktet, och tanken att kineser skulle vara gula – ha smörblommans och citro- nens färg – har starkt inspirerats av gulsotsfall som tidiga resenärer mötte i kinesiska hamnstäder. När alltfler forskare som utgick från begreppet ras insåg att hudfärg inte var någon bra utgångspunkt för särskiljande kategorisering började de istället använda exempelvis hårtyper, näsvinklar och skallformer i typologiseringen (se vidare nedan). har forskningen inom detta område framför allt rört enzymer och liknande. är det mycket få forskare som anser att det är biologiskt meningsfullt att dela in människoarten i raser. Istället ses begreppet ras framför allt som en social konstruktion, det vill säga forskningen handlar om föreställningar om raser (inte om ras i sig) och hur dessa rasföreställningar påverkar människor på olika sätt. Är det då lämpligt att använda sig av begreppet ras i dagens Sve- rige? diskrimineringsutredning tar i betänkandet Ett effektivt diskrimineringsförbud. Om olaga diskriminering och begreppen ras och sexuell läggning (SOU 2001:39) upp frågan. I utredningen diskuteras bland annat om begreppet ras bör finnas i svenska 10 Om vardagsspråkets betydelse för vad kallar proto-rasistiska föreställnings- sediment, se 1992:170–176. Begreppet förekommer i olika svenska författningar och finns även i som förbud mot rasdiskriminering.