sou · GSB3102 · 2005-01-01 00:00:00 — Utredningen anser att de sekretess- brytande bestämmelserna medger det samarbete som utredningen vill se mellan myndigheterna i kampen mot brott i taxinäringen. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten 6.2.4Ökad samverkan mellan olika myndigheter Utredningens bedömning: En förbättrad tillsyn är den viktigaste åtgärden för att komma till rätta med ekonomisk brottslighet inom taxinäringen. De regionala samverkansorganen bör i ökad utsträckning ta initiativ till myndighetsgemensamma aktioner mot ekonomisk brottslighet inom taxinäringen. I sådant arbete bör kontakter tas med andra myndigheter, t.ex. försäkringskassor och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, än som ingår i samverkansorganet för att komma åt flera och andra missförhål- landen inom taxinäringen. Regeringen bör genom regleringsbrev understryka vikten av samverkan mellan myndigheter mot ekonomisk brottslighet inom just taxinäringen. Inom det regionala samverkansorganet eller inom det gemen- samma samverkansorganet skall utarbetas en rapport om den ekonomiska brottsligheten. skall utarbeta en rapport till regeringen om den ekonomiska brottsligheten. I rapporten skall lämnas förslag på hur ekobrottsbekämpningen och myndighets- samverkan mot den ekonomiska brottsligheten bör inriktas föl- jande år. Betydelsen av en effektiv tillsyn betonades av yrkestrafikut- redning som i betänkandet Ny yrkestrafiklagstiftning (SOU 1996:93) anförde: Enligt vår uppfattning, som vi uttrycker även på andra håll i detta be- tänkande, är det inte främst en utvidgad lagstiftning som krävs för att komma till rätta med problemen inom den yrkesmässiga trafiken. I stället bör man skärpa tillsynen och kontrollen av att redan gällande bestämmelser på såväl yrkestrafikområdet som inom andra författ- ningsområden följs. Utredningen anser att en förbättrad tillsyn är den viktigaste åtgär- den för att komma till rätta med ekonomisk brottslighet inom taxi- näringen. Annorlunda uttryckt måste det skapas en känsla inom näringen att den som bryter mot gällande bestämmelser riskerar att avslöjas och bestraffas. Företrädare för taxinäringen, bl.a. , Taxi- ägarnas , och enskilda taxiåkare har starkt framhållit att den nuvarande till- Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten synen över taxinäringen inte fungerar tillfredsställande. Liknande synpunkter har framförts av företrädare för vissa länsstyrelser, Skatte- verket, polismyndigheter och . Det är som utövar tillsyn över att tillståndshavare till taxitrafik bedriver verksamheten enligt gällande bestämmelser. Det finns även ett flertal andra statliga myndigheter och företag som har ansvar för frågor som berör yrkestrafiken. Det gäller polismyn- digheterna, åklagarmyndigheterna, , Skatte- verket, , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) och . Om tillsynen skall fungera är det nödvändigt att myndigheterna samarbetar på ett bra sätt. Den kontroll av taxinäringen som gjordes på och som har beskrivits ovan var mycket framgångsrik med att upptäcka missförhållanden inom näringen. Skälet härtill torde främst vara en effektiv samverkan mellan ett stort antal myndigheter; bl.a. polisen, , för- säkringskassan, och . Som utredningen redovisat ovan skall det i varje län finnas ett regionalt samverkansorgan under ledning av landshövdingen som skall ta initiativ till myndighetsgemensamma aktioner för att bekämpa ekonomisk brottslighet. I samverkansorganet ingår dessutom före- trädare för polis-, åklagar- och kronofogdemyndigheterna, Skatte- verket, och i vissa län . Utredningen har dock erfarit att det i vissa län inte har gjorts någon egentlig samordning av verksamhetsplaneringen mellan de samverkande myndigheterna och att nya kontrollprojekt inte på- börjats i önskvärd omfattning. I vissa län saknas således motivation att utveckla ett samarbete mot ekonomisk brottslighet inom taxi- näringen. Utredningen menar att det inte är nödvändigt att bygga upp en ny organisation för att förbättra tillsynen inom taxinäringen och sam- verkansformerna mellan myndigheterna. De regionala samverkans- organ mot ekonomisk brottslighet som finns i varje län bör kunna vara ett lämpligt forum för att ta initiativ till och planera olika till- synsprojekt. Vid samtal med företrädare för bl.a. vissa länsstyrelser, , polismyndigheterna och har utredningen funnit att intresset att samarbeta är stort. De regionala samverkansorganen bör även samarbeta med myn- digheter som inte är representerade i dessa samverkansorgan. Det är t.ex. enligt utredningens mening viktigt att kontrollera att taxi- företag eller taxiförare som är misstänkta för något brott inte sam- Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten tidigt på ett otillbörligt sätt uppbär arbetslöshetsförsäkring eller ersättning från . Utredningen har varit i kontakt med företrädare för såväl som Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. Båda dessa myndigheter är positiva till att samarbeta med de regionala samverkansorganen för att komma tillrätta med fusk med sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäk- ringen inom taxinäringen. En förbättrad tillsyn över taxinäringen genom bl.a. ett effektivare samarbete mellan olika myndigheter torde medföra att fler brott upptäcks. kommer länsstyrelserna att få ökad information som kan få betydelse för bedömningen av om olika tillståndshavare skall få behålla sina trafiktillstånd. Enligt utredningens mening är det viktigt att en dialog förs mellan och de regionala samverkansorganen. Myn- digheten får då möjlighet att informera samverkansorganen om pro- jekt som pågår i olika delar av landet. Det är vidare viktigt att Eko- brottsmyndigheten informerar regeringen om olika samverkans- projekt och redovisar för regeringen om den anser att tillräckliga åtgärder vidtagits mot ekonomisk brottslighet inom taxinäringen. Enligt förordningen om myndighetssamverkan mot ekonomisk brottslighet skall de regionala samverkansorganen över- lämna en rapport om den ekonomiska brottsligheten till Ekobrotts- myndigheten, som skall utarbeta en rapport till rege- ringen om sådan brottslighet. Utredningen anser mot bakgrund av det anförda att ifrågavarande rapporter bör utarbetas . Av ett tidigare avsnitt framgår att sekretessbestämmelserna, enligt utredningens mening, inte förhindrar ett utökat samarbete mellan olika myndigheter i syfte att förhindra ekonomiska och andra brott inom taxinäringen. Vad som krävs är att myndigheterna prioriterar ett sådant samarbete. Det framgår vidare av den tidigare framställ- ningen att så inte är fallet trots att de myndigheter som utredningen varit i kontakt med förklarat att de anser att ett förbättrat samarbete är angeläget. Utredningen anser därför att regeringen i regleringsbrev till länssty- relserna och andra berörda myndigheter bör framhålla att samarbete i syfte att förhindra ekonomiska och andra brott inom taxinäringen skall prioriteras. Om så sker kan enligt utredningens mening tillsynen väsentligen förbättras. Utredningen vill understryka att företrädare för såväl näringen som berörda myndigheter har framhållit att det är mycket angeläget att åstadkomma en effektivare tillsyn. Denna samsyn skapar goda förutsättningar för att så kan ske. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten I betänkandet Kundvänligare taxi (SOU 1999:60) föreslog taxiutredning att särskilda av godkända tömnings- centraler skulle byggas upp. I tömningscentralerna skulle enligt utredningens förslag innehavarna av tillstånd till taxitrafik överföra all information från taxametrarna. Enligt utredningen skulle den information från taxametrarna som lagras i tömningscentralen kunna fungera som kontrollmaterial vid myndigheternas tillsyn. Bransch- saneringsutredningen har i sitt betänkande, SOU 1997:111 Bransch- sanering och andra metoder mot ekobrott, också lämnat förslag om att uppgifter i taxifordons taxametrar skall överföras till en sär- skild tömningscentral. Denna utredning (Utredningen om taxinäringen) har i uppdrag att analysera om det är lämpligt att införa ett krav på att uppgifter- na i taxametrar skall överföras till särskilda tömningscentraler och då utarbeta erforderliga författningsförslag. Enligt Utredningen om taxinäringen kan förslagen som lämnats av taxiutredning och remissyttrandena över betänkandet med fördel tjäna som ut- gångspunkt vid de överväganden som denna utredning har i uppdrag att göra. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr N1999/7926/TP). I sammanhanget bör anmärkas att förslagen om tömningscentraler som och taxiutredning lämnat inte skiljer sig åt i något större hänseende. Utredningen om taxinäringen kommer dock att i den fortsatta fram- ställningen genomgående använda sig av termen redovisningscentraler i stället för tömningscentraler. 6.4Kan redovisningscentraler motverka ekonomisk brottslighet inom taxinäringen? Utredningens förslag: En fysisk eller en juridisk person som fått tillstånd att tillhandahålla ett administrativt datasystem för lagring av information som överförts från taxametrar skall betecknas som en redovisningscentral. Det skall införas krav på att infor- mation från taxametrar skall överföras till redovisningscentraler. Utredningens bedömning: Krav på att information från taxametrar skall överföras till och lagras hos redovisnings- centraler kan motverka ekonomisk brottslighet inom taxinäringen. Taxiföretag som ägs av kommuner eller landsting skall inte ha Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten skyldighet att överföra uppgifter från taxametrar till redovis- ningscentraler. taxiutrednings bedömning: Information från taxametrar- na bör tillvaratas och sparas i redovisningscentraler för att kunna fungera som kontrollmaterial vid myndigheternas tillsyn. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker bedömning- en eller lämnar den utan erinran. anser att in- förande av redovisningscentraler torde innebära att det blir svårare att begå brott, att upptäcktsrisken ökar och att möjligheterna att bevisa begångna brott underlättas. anser att redo- visningscentraler kan bidra till en sundare konkurrens inom taxi- näringen. (numera ) anser att behovet av fler och enklare kontroller i taxinäringen är uppenbart och att det är av stor betydelse att information från taxametrarna tillvaratas och sparas hos särskilda redovisningscentraler samt att informationen kan fungera som kontrollmaterial vid skatteutredningar. Enligt i län bör ett förfaringssätt med redovisnings- centraler leda till en minskning av oredovisade intäkter. anser att en reglering av redovisningscentraler kan godtas om tre krav är uppfyllda; att befintliga redovisningscentraler kan komma i fråga som godkända redovisningscentraler, att man vid en tillämpning av regler om sådana centraler tar hänsyn till bl.a. olika verksamheters geografiska belägenhet, marknadsskillnader och olika kostnadslägen samt att man föreskriver att en taxameter inte skall gå att använda om minnet blir fullt. I betänkandet SOU 1999:60 ansåg taxiutredning att redo- visningscentraler borde införas. Utredningen konstaterade att endast om centralen fungerade som mottagare av den information som kom från taxametrarna och också sparade materialet erhölls minskning av oredovisade intäkter inom branschen. Vidare pekades på att man genom redovisningscentraler kunde få kontrollmaterial att jämföra med den enskilde taxiföretagarens bokföring och skattedeklarationer. Enligt utredningen torde också vetskapen om att informationen i taxametern fanns sparad innebära en starkt återhållande effekt på ekonomisk brottslighet. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Begreppet redovisningscentral (eller tömningscentral) finns inte angivet i någon författning med anknytning till yrkesmässig trafik och är inte närmare definierat av eller taxiutredning. I föreskrifter om taxitrafik, VVFS 1999:177, uttalas dock att uppgifter om samtliga köruppdrag och körpass skall kunna överföras till ett administrativt datasystem. Såsom beskrivits närmare i avsnitt 4.1.3 finns möjlig- het att överföra uppgifterna i en taxameter till datasystem hos bl.a. servicebolag, beställningscentraler och enskilda åkare. En fysisk eller en juridisk person som fått tillstånd att tillhandahålla ett admi- nistrativt datasystem för lagring av information som överförts från taxametrar bör därför kunna betecknas som en redovisningscentral. Kan krav på att information från taxametrar skall överföras till och lagras hos redovisningscentraler motverka ekonomisk brottslighet inom taxinäringen? Utredningen har att ta ställning till frågan om krav på att information från taxametrar skall överföras till och lagras hos redovisnings- centraler kan motverka ekonomisk brottslighet inom taxinäringen. I sitt remissvar över betänkandet SOU 1999:60 har (numera ) anfört bl.a. följande. Vid de skatteutredningar som gjorts har det konstaterats att intäkter ofta försökt undanhållas genom att det satts i system att kasta den datoriserade originalrapport (s.k. körpassrapport), som tas fram ur taxa- metern i samband med att ett körpass avslutas. Körpassrapporten inne- håller mycket detaljerade uppgifter om varje köruppdrag under ett pass och är den verifikation som normalt ska användas som underlag för bokförda intäkter. I de fall denna rapport kastats har ett belopp helt utan anknytning till verkliga intäkter kunnat bokföras. Som underlag och verifikation för bokförda intäkter har då i stället upprättats hand- skrivna körrapporter eller sammanställningar. De ansvariga har därvid uppgivit att dessa sammanställningar i och för sig grundar sig på taxa- meterrapporterna men av olika orsaker har dessa inte sparats som under- lag. Det har också förekommit att intäkter undanhållits genom att åkaren med hjälp av krympningsprogram (särskilt dataprogram) framställt falska taxameterrapporter där omsättningen reducerats med viss procent till den del det avser kontantbetalningar. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten I de utredningar där företagen inte sparat körpassrapporterna eller krympningsprogram använts har det visat sig vara helt nödvändigt att ha tillgång till kontrolluppgifter i form av taxameterns originaluppgifter (s.k. rådata), som kunnat inhämtas från tredje part dvs. främst från de beställningscentraler som också fungerat som tömningscentraler. Med tillgång till denna information har erforderliga avstämningar och jäm- förelser kunnat ske mot bokförda/deklarerade intäkter. Skattemyndig- heten har i dessa utredningar på ett mycket tillförlitligt sätt kunnat beräkna eventuellt undanhållna intäkter och rörelsens verkliga resultat. Med hänsyn till vad anfört och vad både Bransch- saneringsutredningen och taxiutredningen konstaterat är det rimligt att anta att vissa taxiföretag använder sig av relativt avan- cerade system för att dölja att intäkter inte redovisas. I andra fall används enklare metoder, såsom att kasta körpassrapporter för att hålla intäkterna hemliga. Enligt utredningens uppfattning bör framför allt möjligheter att granska taxiföretagen kunna under- lättas om informationen från taxametrarna tillvaratas och sparas i ett administrativt datasystem, eftersom det då finns ytterligare kon- trollmaterial att tillgå vid exempelvis revisioner. Det nämnda kan enligt utredningens mening leda till att skattebrott blir enklare att styrka och vetskapen om att uppgifterna i taxametern är sparade bör dessutom kunna få en återhållande effekt på ekonomisk brottslighet. I detta sammanhang bör anmärkas att näringen själv efterlyser åt- gärder för att komma till rätta med den ekonomiska brottsligheten. Mot bakgrund av det anförda anser utredningen att krav på att information från taxametrar skall överföras till och lagras hos redo- visningscentraler kan motverka ekonomisk brottslighet inom taxi- näringen. Skall det införas krav på att information från taxametrar skall överföras till redovisningscentraler? Utredningens uppdrag är att analysera om det är lämpligt att införa ett krav på att information i taxametrar skall överföras till särskilda redovisningscentraler. Enligt utredningens mening är det inte möjligt att göra ett sådant ställningstagande utan närmare överväganden av alla de frågor som kan vara associerade med ett system med obli- gatoriska redovisningscentraler. Utredningen har, efter att närmare ha analyserat olika frågor för- knippade med redovisningscentraler, slutligen gjort bedömningen att den som enligt YTL har tillstånd till taxitrafik skall vara skyldig Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten att överföra samtliga uppgifter i alla kvitton, följesedlar och körpass- rapporter i taxametrar till en redovisningscentral. Enligt uppgifter från är av taxiåkarna anslutna till beställningscentraler. Dessa åkare överför således information från taxametrar till beställnings- centraler. Sådan överföring av uppgifter sker också från åkare som har avtal med servicebolag, verkstäder m.m. Krav på överföring av uppgifter till en redovisningscentral, exempelvis en beställnings- central eller ett servicebolag, torde med hänsyn till vad som redo- visats ovan inte vara särskilt betungande eller komplicerat för en taxiåkare. Enligt uppgifter från finns det taxiföretag som ägs av landsting och kommuner. Sådan taxiverksamhet används uteslutande för samhällsbetalda resor, som exempelvis färdtjänst och skolskjuts, eftersom kommuner och landsting får själva ha hand om endast sådana angelägenheter av allmänt intresse som har anknytning till kommunens eller område, se 2 kap. 1 § kommunal- lagen (1991:900). Det är vidare så att kommuner och landsting får driva näringsverksamhet, endast om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttiga anläggningar eller tjänster åt medlemmarna i kommunen eller , se 2 kap. 7 § kom- munallagen. Syftet med redovisningscentraler är att motverka eko- nomisk brottslighet inom taxinäringen. Enligt utredningens mening är det inte sannolikt att landsting eller kommuner ägnar sig åt ekonomisk brottslighet vid samhällsbetalda resor. Utredningen anser mot bakgrund härav att taxiföretag som ägs av kommuner eller lands- ting inte skall ha någon skyldighet att överföra uppgifter från taxa- metrar (som används vid resor inom bl.a. färdtjänsten och riksfärd- tjänsten) till redovisningscentraler. Enligt 2 § lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. skall ut- ländska företag bedriva sin näringsverksamhet i genom ett avdelningskontor med självständig förvaltning (filial). En annan ord- ning skulle enligt utredningen leda till stora problem med kontroll av de uppgifter som lämnats till centralen. De närmare skälen för utredningens slutliga ställningstagande avseende redovisningscentraler presenteras i ett senare avsnitt i detta kapitel. I den fortsatta framställningen redovisas utredningens övervägan- den av hur ett system med redovisningscentraler bör författnings- regleras. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten 6.5Skall en redovisningscentral vara fristående från taxinäringen? Utredningens bedömning: Andra än helt fristående organ från taxinäringen bör kunna godkännas som redovisningscentraler. En beställningscentral som administrerar endast samhällsbetalda resor skall inte omfattas av en författningsreglering av redovis- ningscentraler. taxiutrednings bedömning: Andra än helt fristående organ från taxinäringen bör kunna komma i fråga som redovisningscentraler. Remissinstanserna: anser att befintliga redo- visningscentraler, exempelvis beställningscentraler, länsbolag och andra av taxi ägda serviceföretag, skall komma i fråga som godkända redovisningscentraler. anser att den enskilde åkaren inte själv skall få förfoga över det egna kontrollmaterialet. anser att redovisningscentralerna bör stå fria från enskilda taxiföre- tag vad gäller ägande och styrning. Enligt verket bör i vart fall ingen åkare ha en alltför dominerande ställning i en central. i län anser att det hade varit bäst om fristående redovisnings- centraler utan ekonomiskt intresse i taxinäringen hade etablerats. Enligt skulle det nämnda dock innebära ett administra- tivt krångel och sådana merkostnader för tillståndshavaren att man får nöja sig med den näst bästa lösningen, nämligen redan etable- rade beställningscentraler och servicebolag. I sina överväganden i betänkandet SOU 1999:60 (s. 63) anförde taxiutredning följande. Ur säkerhetssynpunkt hade ett system med fristående tömningscentraler varit att föredra. Med fristående tömningscentraler menar centraler som inte ägs eller styrs av personer med ekonomiska intressen i taxibranschen. Vissa skäl talar dock mot en sådan bedömning. Tömning och lagring av uppgifter sker hos t.ex. större beställningscentraler, servicebolag m.m. för att användas i deras arbete med bl.a. fakturering och uppföljning av verksamheten. En bestäm- melse om att tömningscentralerna skall vara fristående skulle innebära att åkarna i dessa fall antingen härutöver skulle behöva tömma till den fristående centralen eller att den fristående centralen levererade mot- Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten svarande material till beställningscentralen eller servicebolaget efter att tömning skett hos denne. Den förstnämnda lösningen är inte möjlig eftersom de flesta taxametrar av säkerhetsskäl är konstruerade så att det endast går att tömma informationen en gång. Den andra varian- ten skulle bl.a. innebära att företagens faktureringsrutiner skulle behöva läggas om och att faktureringen eventuellt skulle försenas, vilket skulle vara till men för företagen. Att bygga upp en organisation med friståen- de tömningscentraler med motsvarande uppgifter som redan utförs av beställningscentraler m.m. skulle dessutom vara svårt att motivera ur kostnadssynpunkt. menar därför att även andra än helt fristående organ bör komma i fråga som tömningscentraler. Det huvudsakliga syftet med att införa krav på att informationen i taxametrar skall överföras till och lagras hos en redovisningscentral är att och andra myndigheter då alltid kan få tillgång till taxameterns originaldata, s.k. rådata. Enligt utredningens mening kan dock kontrollvärdet av de nämnda uppgifterna minska, om redo- visningscentralen också driver taxitrafik eller om centralen är ägare eller delägare i företag som driver taxitrafik eller om centralen ägs eller är delvis ägd av taxiföretag. Om en taxiåkare både driver en redovisningscentral och lämnar uppgifter till denna central kan det förekomma att ett fåtal sådana åkare försöker påverka de uppgifter som lagras i centralen. Enligt utredningens mening bör det således i sådana fall finnas större risk för manipulation av rå- datan, än om redovisningscentralen skulle drivas av någon som över huvud taget inte har någon anknytning till ett taxiföretag. Utred- ningen tar med hänsyn till det anförda i första hand ställning till om krav skall införas på att informationen i taxametrarna skall överföras till ett fristående organ. Ett sådant organ kan vara en befintlig myndighet som tillhandahåller datautrustning. Ett fristå- ende organ kan också vara en fysisk eller en juridisk person som tillhandahåller ett administrativt datasystem för överföring av in- formation från taxametrar, men inte driver taxitrafik eller via ägar- förhållanden har anknytning till taxinäringen. Vissa beställningscentraler, taxametertillverkare, serviceverkstäder, redovisningsbyråer och enskilda taxiåkare tillhandahåller administrativa datasystem för att kunna ta emot information från taxametrar. Informationen används till bl.a. fakturering, bok- föring och annan administration av kreditbetalningar samt planering och uppföljning av trafiken. I detta sammanhang kan nämnas att Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten registrerade 8,7 miljoner köruppdrag . Enligt utredningens uppfattning är det således nödvändigt att infor- mationen från taxametrarna även fortsättningsvis kan överföras till beställningscentraler m.fl.