sou · GSB370 · 2005-01-01 00:00:00 — Om detta läggs till de sedvanliga penninginkomsterna fås ett slags utvidgat inkomstbegrepp för hushåll och individer. En sådan räknemanöver påverkar skillnaden i ekonomisk status mellan kvinnor och män. I detta kapitel belyses och diskuteras dessa frågor. Fördelningen av ekonomiska resurser inom hushåll behandlas sedan. Forskningen på detta område visar att det inte alltid är så att hushållen delar lika på de resurser som finns, trots att detta tas för givet i sedvanliga fördelningsstudier. Kapitlet behandlar således ekonomiska förhållanden för kvinnor och män på i tur och ordning följande arenor: arbetsmarknaden, den offentliga välfärdssfären och slutligen den privata sfären. 3.1Starkt segregerad arbetsmarknad och könsmässiga löneskillnader Den svenska arbetsmarknaden är starkt könssegregerad. hade mer än hälften av alla kvinnor den offentliga sektorn som arbetsgivare. För män var motsvarande siffra 18 procent.50 Könsse- gregeringen är en viktig förklaring till att kvinnor har lägre lön i genomsnitt än män. Andra förklaringar till de könsmässiga löne- skillnaderna kan vara könsmässiga skillnader i humankapital och diskriminering på arbetsmarknaden. 49Men även det omvända gäller: det faktum att kvinnor har lägre lön bidrar till att de förvärvsarbetar mindre än män. Detta resonemang utvecklas kapitel 4. Bilaga 13 till LU 2003/04 Tabell 3.1 redovisar svenska kvinnors genomsnittliga månadslön omräknad till heltidslön som andel av männens i olika sektorer av den svenska arbetsmarknaden. Det genomsnittliga ovägda51 löne- gapet är , dvs. för varje hundralapp som män tjänar, tjänar kvinnor . En del av detta könsmässiga lönegap kan förklaras av könsmässiga skillnader i utbildning, erfarenhet, färdig- heter och andra produktivitetsrelaterade egenskaper. Dessa olika meriter brukar med ett sammanfattande namn kallas individens humankapital. Det genomsnittliga lönegapet på mellan könen kan därför tolkas som att kvinnor i genomsnitt besitter mindre humankapital än män. En faktor som är särskilt fram- trädande i detta avseende är skillnaden i arbetslivserfarenhet till följd av frånvaroperioder och kortare arbetstid. Men även när effekterna av skillnader i humankapital kontrolleras för (bortses ifrån) återstår en stor del av det könsmässiga lönegapet. Ytterligare en del av det könsmässiga lönegapet beror på att kvinnor och män befinner sig inom olika sektorer, branscher och yrken. Detta kallas horisontell könssegregering. Rent teoretiskt skulle detta inte behöva innebära ett könsmässigt lönegap, men i verkligheten är det så att överallt där kvinnor dominerar är lönerna lägre (kontrollerat för utbildning etc.). Varför just kvinnliga yrken, kunskaper och färdigheter värderas lägre än manliga be- handlas i kapitel 4. Den svenska arbetsmarknaden är inte bara horisontellt utan även vertikalt segregerad. Med vertikal segregering menas att givet en viss sektor, bransch eller yrke, så befinner sig män i genomsnitt på högre positioner än kvinnor.52 I tabell 3.1 bekräftas att män befin- ner sig i bättre betalda yrkesgrupper och på högre positioner även inom varje sektor. Genom det standardvägda lönegapet i sista kolumnen i tabell 3.1 har skillnader i ålder, utbildning, position och yrke mellan kvinnor och män korrigerats bort. Eftersom det standardvägda gapet är mindre än det ovägda är slutsatsen att (horisontell och vertikal) segregering leder till att kvinnor får lägre lön än män. 51Att siffrorna är ovägda innebär att man inte tagit hänsyn till eventuella systematiska könsmässiga skillnader i utbildning, arbetslivserfarenhet, ålder m.m. Om man exempelvis har orsak att tro att kvinnor inom ett visst yrke är väsentligt mycket yngre än männen inom yrket kan detta bidra till att man får ett större ovägt könsmässigt lönegap. 52Med undantag för förskollärare, där kvinnor i yrket tjänar något mer än män i yrket. Bilaga 13 till LU 2003/04 Tabell 3.1 Kvinnors och mäns genomsnittslöner och kvinnors andel av mäns löner 2002 Genomsnittslön i kr, Kvinnor Anm. Genomsnittslön avser till heltid korrigerad månadslön. Anm. Ovägda löneandelar tar inte hänsyn till eventuella könsmässiga skillnader i ålder, erfarenhet, utbildning, yrkesposition etc. Källa: Prop. 2003/2004:1, bilaga 4, tabell 3.2. I tabell 3.2 presenteras könsfördelning, genomsnittslöner och löne- kvot för de tio vanligaste yrkeskategorierna. Av dessa yrken som tillsammans sysselsätter nära 1,4 miljoner svenska kvinnor och män, har endast ett yrke en jämn könsfördelning. Inom detta yrke, företagsekonomer och personaltjänstemän, är det könsmässiga lönegapet störst. Det är dock troligt att de olika befattningarna inom denna yrkeskategori är relativt könssegregerade, vilket kan förklara att den könsmässiga lönekvoten är större än i mer homogena yrkeskategorier. I detta fall är det möjligt att män är överrepresenterade bland företagsekonomer och kvinnor bland personaltjänstemän samt att personaltjänstemän har lägre lön än företagsekonomer. I den officiella yrkesstatistiken är det generellt så att kvinnodominerade yrken omfattar fler personer och fler olika arbetsuppgifter än mansdominerade yrken. Stark & [2001] ger som exempel på detta att kategorin undersköterska omfattar en mängd olika sorters arbeten medan manliga yrken ges mer specifik innebörd – bland kommunala yrken skiljer man t.ex. på förare av olika slags fordon! minskade könssegregeringen på den svenska arbetsmarknaden. Detta beror främst på att kvinnor har breddat sina utbildnings- och yrkesval, de har också haft en högre studie- frekvens och bättre studieresultat. Detta har lett till att kvinnor tagit sig in i mansdominerade yrken som kräver högre utbildning. De svenska männen har inte på motsvarande sätt ökat sin orien- tering mot kvinnodominerade yrken.53 53 SOU 2004:43. Pengar Bilaga 13 till LU 2003/04 könsfördelning, medellön och könsmässigt lönegap Rangordnade efter samtliga i yrkesgruppen Försäljare, detaljhandel, Säljare, inköpare, m. fl. Källa: och , lönestatistik. Men även sedan hänsyn tagits till både skillnader i humankapital och segregering kvarstår en viss genomsnittlig löneskillnad mellan kvinnor och män på den svenska arbetsmarknaden. Denna brukar i litteraturen kallas för det oförklarade lönegapet, eftersom det inte förklaras av mätbara faktorer. Inom arbetsmarknadsforskningen är det oförklarade lönegapet ett allmänt känt empiriskt faktum. Hur man än mäter och hur många försök till innovativa mått på individuell produktivitet och hur fin nedbrytning på olika yrken som än tas med i beräkningen, så kvarstår i alla fall ett lönegap mellan kvinnor och män.54 För del verkar det emellertid som om just yrke förklarar det mesta av löneskillnaderna.55 Många ekonomer anser att åtminstone större delar av den sista, oförklarade delen av lönegapet beror på skillnader i individuell produktivitet som forskarna inte kan mäta men som icke desto mindre existerar för arbetsgivaren. Det kan exempelvis röra sig om att arbetsgivaren uppfattar kvinnor i genomsnitt som mindre hängivna sitt yrke eller har större risk för frånvaro. 54För en diskussion av olika mått på lönegap, dess storlek, metod- och mätproblem m.m. se t.ex. Blau, F., Ferber, M. & A. Winkler [2002]. 55Meyerson, E. T. [1997] och [2004]. Bilaga 13 till LU 2003/04 Andra menar att det oförklarade lönegapet har att göra med diskriminering av kvinnor på arbetsmarknaden. Av förklarliga skäl är eventuell förekomst av diskriminering ganska svår att påvisa empiriskt. Viss empirisk forskning finns emellertid. En amerikansk studie visade att rekryteringen56 till en symfoni- orkester blev betydligt mer jämn mellan könen då de sökande fick provspela anonymt så att bedömarna inte visste om det var en kvinna eller en man som spelade.57 Detta kan knappast bedömas som annat än ren diskriminering av kvinnor. En gjord svensk studie undersökte AMS:s CV-databas där arbetstagare fritt kan lägga ut sitt CV och presumtiva arbetsgivare kan söka. Resul- tatet var att personer som via förnamn kunde identifieras som kvinnor blev kontaktade av potentiella arbetsgivare i lägre utsträck- ning än personer som valde att vara könsanonyma i databasen.58 Sammanfattningsvis kan man säga att löneskillnader mellan kvinnor och män beror på olikheter i individuella egenskaper, en starkt könssegregerad arbetsmarknad och diskriminering av kvinnor på arbetsmarknaden. Det finns dessutom vissa förstär- kande samband mellan dessa tre faktorer. Ett exempel kan vara att blotta vetskapen om att kvinnor diskrimineras på arbetsmarknaden får dem att välja andra utbildningar än män före inträdet i yrkeslivet, vilket i nästa steg leder till en könssegregerad arbets- marknad. Sedvanlig analys utelämnar ofta det första steget i denna kedja och klär utbildningsbesluten i ordalag av fria val. Detta är således ett exempel på att diskriminering på arbetsmarknaden inte bara orsakas av utan också leder till olika egenskaper hos kvinnor och män som grupper. Storleken på respektive effekter är emeller- tid svåra att bedöma och är ofta föremål för åsikter eller ideologi snarare än empiriskt belagd. Kvinnor arbetar betydligt oftare deltid än män. Detta reflekterar ofta ett individuellt val (låt vara att det kan diskuteras hur fritt detta val egentligen är) men kan också vara resultatet av arbetsgi- varens sätt att anpassa sig till variationer i arbetsbelastningen. 56Det är lättare att visa förekomsten av diskriminering vid rekrytering än vid lönesättning, men det går inte att överföra slutsatser från det ena området till det andra. 57Goldin, C. & C. [1997]. 58Edin, P.-A. & J. [2004]. Bilaga 13 till LU 2003/04 Många kvinnor som arbetar deltid uppger att de egentligen skulle vilja arbeta mer. Enligt kallas dessa för deltidsarbetslösa.59 Utöver att kvinnor är överrepresenterade i dåligt betalda arbeten och deltidsarbete, är de också överrepresenterade i tidsbegränsade anställningar och anställningar där den arbetande kallas in vid behov. I en studie visar [2001] att tidsbegränsade anställningar där arbetsgivarens syfte är att åstadkomma kapacitets- flexibilitet, såsom är vanligt t.ex. i vård och omsorg, för individen innebär en påtaglig risk för att vederbörande fastnar i dåliga anställningsformer. Därmed leder sådana arbetsförhållanden för individen inte bara till en direkt sämre ekonomi utan också till en betydande ekonomisk osäkerhet, där det är vanligt att perioder av tillfälliga anställningar varvas med perioder av arbetslöshet och andra tillfälliga anställningar. Individens möjlighet att försörja sig själv och hans eller hennes ersättningsnivå i socialförsäkringarna påverkas naturligtvis negativt av variation i arbetstid och inkomst. Möjligheten att planera i ett längre perspektiv försämras också. Denna sorts tillfälliga anställningar utgör därför inte någon språng- bräda till fast anställning utan många fastnar i denna sorts dåliga anställningsformer.60 De är vanliga i de kvinnodominerade yrkena inom den kommunala sektorn61. [2001] visar också att allt annat lika är kvinnors möjlighet att gå från tillfällig anställning vidare till fast anställning endast hälften så goda som mäns, vilket kan tolkas som diskriminering av kvinnor. Kvinnors deltidsarbete har inte bara effekter för kvinnan själv utan påverkar t.ex. arbetsgivares föreställningar om hur kvinnor i gemen beter sig på arbetsmarknaden. I kombination med små- barnsföräldrars lagstadgade rätt att arbeta deltid får detta till följd att många arbetsgivare förväntar sig att kvinnor kommer att arbeta deltid och att detta kan ses som ett lägre engagemang i yrket. Detta kan i sin tur påverka rekrytering, lönesättning och utvecklings- möjligheter för alla kvinnor på arbetsmarknaden. Detta kallas statistisk diskriminering och beskrivs närmare i kapitel 4. 59AKU:s definition av deltidsarbetslöshet bygger alltså på om den tillfrågade skulle vilja arbeta mer och har således inget att göra med om han eller hon har rätt till ersättning från a- kassa eller inte. 60Se SOU 1999:27. 61Socialstyrelsen [2004a]. Bilaga 13 till LU 2003/04 3.2Skillnader i inkomster och kapital 3.2.1Löne-, arbets- och förvärvsinkomst Skillnader i heltidslön visar en aspekt av ekonomiska villkor mellan kvinnor och män. Vid en jämförelse av heltidslöner tas inte med i beräkningen skillnader i avtalad arbetstid, ledighet och frånvaro. Det faktum att kvinnor arbetar mer deltid och oftare och längre är frånvarande pga. föräldraledighet, barns och egen sjukdom påverkar inkomsterna utöver skillnader i heltidslön. I bilaga 4 till Budgetpropositionen redovisas fördel- ningen mellan kvinnor och män över olika inkomstbegrepp. Löne- inkomst utgörs av lön, företagsinkomst och bilförmån, arbets- inkomst inkluderar dessutom inkomstrelaterade transfereringar, främst föräldrapenning och sjukpenning, förvärvsinkomst är ett taxeringsmässigt begrepp där utöver arbetsinkomst efter vissa avdrag även pensionsutbetalningar, arbetslöshetsersättning, studie- stöd och vårdbidrag ingår. Tabell 3.3 visar statistik över dessa inkomstslag fördelade på kvinnor och män över olika livscykler och åldersgrupper. Bilaga 13 till LU 2003/04 Tabell 3.3 Löneinkomst, arbetsinkomst och förvärvsinkomst efter livscykel, ålder och familjeförhållanden Ensam m barn 0–6 år Ensam m barn 7–17 år Ensam 20–44 år Ensam 45–64 år Sambo m barn 0–6 år Sambo m barn 7–17 år Sambo 20–44 år Sambo 45–64 år Anm. Löneinkomst är summan av lön, bilförmån och företagarinkomst. Arbetsinkomst utgör summan av löneinkomst, sjukpenning, föräldrapenning och dagpenning vid utbildning eller tjänstgöring inom totalför- svaret. Ägare av fåmansbolag räknas som anställd. Förvärvsinkomst består av inkomst av tjänst och inkomst av näringsverksamhet. Genomsnitt för alla med arbetsinkomst. Källa: Prop. 2003/04, bilaga 4, tabell 3:4. Det kan konstateras att alla könsmässiga inkomstgap är större än det könsmässiga lönegapet i förra avsnittet, vilket är en följd av att kvinnor i genomsnitt arbetar färre timmar och gör fler och/eller längre avbrott från yrkeslivet. Av tabell 3.3 framgår att den grupp som har det sämst ställt, oavsett inkomstmått, är ensamstående kvinnor med småbarn. För denna kategori kan inte något könsmässigt inkomstgap anges eftersom antalet ensamstående fäder med småbarn är för litet. till förvärvsinkomst kan dock konstateras att ensamstående små- barnsmammor tjänar av vad sammanboende småbarnsmammor gör, vilka i sin tur har en förvärvsinkomst på i genomsnitt av sammanboende småbarnspappors. Sam- manboende småbarnsmammor har dock troligen betydligt bättre ekonomisk standard eftersom de förmodligen är delförsörjda av makens högre inkomst samt att sammanboende hushåll i genom- snitt kan antas ha lägre boendekostnader per person m.m. Bilaga 13 till LU 2003/04 Det största könsmässiga inkomstgapet finns bland sammanboende med småbarn och det minsta finns bland ensamstående äldre (), sett till förvärvsinkomst. Inkomst- gapet mellan sammanboende kvinnor och män är större än det mellan ensamstående kvinnor och män och är en spegling av de tidsanvändningsmönster som framgick i kapitel 2. Sammanboende kvinnor är överrepresenterade i deltidsarbete, något som ofta sammankopplas med huvudansvaret för barn och hem.62 En individs disponibla inkomst skiljer sig från hans eller hennes förvärvsinkomst, dels till följd av det progressiva inkomstskatte- systemet och dels till följd av skattefria transfereringar såsom barnbidrag och familjestöd. Både skattesystemet och skattefria transfereringar medverkar till att de disponibla inkomsterna är jämnare fördelade mellan könen och livscykelgrupper än förvärvs- inkomster. Kvinnors genomsnittliga disponibla inkomst uppgår till av mäns. Gapet i disponibel inkomst är således större än det könsmässiga lönegapet. I bilaga 4 till Budgetpropositionen konstateras att välfärdssystemet har [] en utjämnande effekt på skillnaderna i ekonomiska resurser mellan kvinnor och män (kursiv i original- text). Därav dras slutsatsen att välfärdsystemen kompenserar kvinnor, till viss del, för bristande jämställdhet beträffande betalt och obetalt arbete. På så sätt är kvinnor känsligare för ändringar i välfärdssystemen än män. I litteraturen brukar det talas om att svenska kvinnor gått från att ha varit ekonomiskt beroende av enskilda män till att ha blivit ekonomiskt beroende av välfärdssystemet. Med tanke på hur många kvinnor som dessutom har sin inkomst från just den offent- liga sektorn är detta på intet sätt någon underdrift. Dessa för- hållanden inverkar när den framtida demografiska utvecklingen analyseras ur ett offentligt försörjningsperspektiv. Det är inte bara kvinnor som är beroende – man kan argumen- tera för att svenska män är lika beroende som kvinnor, men inte just av välfärdsstaten. [1997] fastlägger att de allra flesta individer är ekonomiskt beroende av någon annan person, mark- naden och/eller välfärdssystemet. 62 Se SOU 1999:27 och . Bilaga 13 till LU 2003/04 kvinnor och män är beroende av marknaden eller offentliga sektorn (beroende på vilken arbetsgivare de har) för sin försörjning. Svenska kvinnor är emellertid mer beroende än män av de offentligt finansierade tjänsterna, förskola och äldreomsorg, se kapitel 5. Svenska män är å sin sida ofta beroende av kvinnors obetalda arbete, något som också framförs av [1997]. Det är troligt att åtminstone vissa delar av det offentliga välfärdssystemet trots sin ekonomiskt utjämnande effekt ändå förstärker orsaken till den ekonomiska ojämlikheten mellan könen nämligen den traditionella fördelningen av tid och pengar, betalt och obetalt arbete. Mycket talar för att så är fallet med dagens föräldraförsäkring. Detta behandlas mer ingående i kapitel 6. 3.2.3Kapital, förmögenhet och pensionssparande Kapitalinkomster beskattas separat från förvärvsinkomster. Om en person har räntebärande tillgångar eller har gjort en kapitalvinst under ett visst år får vederbörande ett överskott av kapital. Har han eller hon lån eller har gjort en kapitalförlust får personen ett underskott av kapital. Medianvärden för kapitalnetto visar i varje livscykelgrupp underskott eller noll och att kvinnor har ett mindre underskott än män.63, 64 Den kapitalstock som genererar det årliga över- eller under- skottet kallas nettoförmögenhet. Den utgörs av reala tillgångar (bostäder och fastigheter) och finansiella (bankmedel och värde- papper). Av landets samlade förmögenhetsstock är kvinnors andel . Det könsmässiga förmögenhetsgapet kan därmed ut- tryckas som att kvinnor i genomsnitt har av mäns för- mögenhet.65 Förmögenhetsgapet är således mindre än löneinkomst- gapet och skiljer sig obetydligt från disponibelinkomstgapet. Studier på pensions- och sparområdet visar att fler kvinnor än män pensionssparar men att de sparade beloppen är lägre. Ensam- stående sparar mindre än sammanboende och minst av alla sparar ensamstående mödrar. 63Regeringens proposition 2003/04:1, bilaga 4. 64Ett fåtal mycket rika personers kapitalinkomster slår igenom i genomsnittsvärdena. Medianvärdet är därför ett relevantare mått. 65Regeringens proposition 2003/04:1, bilaga 4. Bilaga 13 till LU 2003/04 För att få en hög sysselsättning i ekonomin ger de inkomstrelaterade socialförsäkringarna rätt ekonomiska drivkrafter, men kan de medföra praktiska problem när de får oönskade fördelningskonsekvenser. som social- försäkringarna omfördelar ekonomiska resurser från män till kvinnor upprätthåller de även skillnader i ekonomiska resurser mel- lan kvinnor och män. Dessutom finns det skäl att tro att särskilt föräldraförsäkringen bidrar till att upprätthålla en könstraditionell arbetsdelning inom hushållen. 3.3.1Kvinnor har högre nyttjandegrad och lägre ersättning Lägre löner, färre betalda arbetade timmar och längre frånvaro- perioder från arbetsmarknaden ger kvinnor sämre beräknings- grunder66 i socialförsäkringarna. I bilaga 4 till Budgetpropositionen visas att svenska kvinnor fick en större andel av utbetalningarna i föräldraförsäkringen, sjukförsäkringen, av förtidspensionerna och av rehabiliteringsstöd än män. Men om hänsyn tas till att kvinnor har en betydligt högre nyttjandegrad i alla dessa, framgår att kvinnors genomsnittliga utbetalningar är lägre än mäns. I t.ex. föräldraförsäkringen utgör kvinnor av mottagarna, men de får av den utbetalade summan. I sjukförsäkringen finns samma fenomen: kvinnor står för av de sjukskrivna, men de erhåller av de utbetalade beloppen. Detta gäller för alla längder på sjukskrivningen och reflekterar inte att kvinnor skulle vara sjukskrivna kortare perioder än män. I genomsnitt har sjukskrivna kvinnor av männens sjukpenning; en betydligt jämnare fördelning än av t.ex. de disponibla inkomsterna. Detsamma gäller för beviljade förtidspensioner: kvinnor utgör av de förtidspensionerade och erhåller av den utbetalade ersättningen. Kvinnors genomsnittliga förtidspension är av männens, dvs. har en något jämnare fördelning än de disponibla inkomsterna. En följd av kvinnors högre nyttjandegrad är att kvinnor som grupp helt enkelt får en billigare försäkring än män som grupp. I fallet med sjukförsäkringen grumlas givetvis detta värde av att de 66 Sjukpenningsgrundande inkomst, SGI, och pensionsgrundande inkomst, PGI. Bilaga 13 till LU 2003/04 allra flesta hellre vill vara friska än sjuka, men rent räknemässigt innebär socialförsäkringarna ändå en omfördelning av ekonomiska resurser från män till kvinnor. Ett undantag gäller arbetslöshets- försäkringen. Eftersom kvinnor har lägre arbetslöshet än män sker en resursomfördelning från inbetalande kvinnor till inbetalande män via arbetslöshetsförsäkringen. Socialförsäkringarna mildrar således de ekonomiska konsekven- serna av den könstraditionella arbetsfördelningen, dels pga. kvinnors högre nyttjandegrader i sjukförsäkringen och föräldraför- säkringen och dels för att ersättningsnivåerna är jämnare fördelade än befolkningens disponibla inkomster. I ett dynamiskt perspektiv är det emellertid problematiskt med stora könsmässiga skillnader i nyttjandegrader och ersättningsgrader. Liksom med skattesystemet kan socialförsäkringssystemen förlora i legitimitet om de som betalar in mest börjar uppleva att de får ut oproportionellt lite. Föräldraförsäkringen verkar emellertid inte löpa någon överhängande risk att förlora i legitimitet med tanke på att svenska män frivilligt avsäger sig merparten av sin andel i denna. Det samhällsekonomiska problemet med föräldraförsäkringen ligger på ett helt annat plan. Kvinnors större nyttjande av föräldraförsäk- ringen förstärker den traditionella arbetsdelningen inom hushållen och försämrar kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden. Föräldraförsäkringens utformning innebär att även om båda föräldrarna tjänar under inkomsttaket i försäkringen är inkomst- bortfallet för hushållet för en högre inkomst än en lägre. Denna effekt är ännu större om mannen tjänar över inkomsttaket, vilket ganska många svenska småbarnspappor gör. Denna sorts ekono- miska resonemang kanske det vanligaste argumentet för par där kvinnan tar ut hela föräldraledigheten, arbetar deltid och tar huvudansvar för hemarbetet. Bilaga 13 till LU 2003/04 För att studera omfördelningseffekter av pensionssystemet studeras vad olika individer betalar in till och hur mycket de får ut från systemet. Relationen mellan dessa är individens avkastning i pensionssystemet. [2002] visar att det nya pensions- systemet ger alla samma avkastning, medan det förra pensions- systemet gav högre avkastningen till vissa grupper. Högutbildade gynnades på bekostnad av lågutbildade och de som gjorde förvärvsavbrott gynnades på bekostnad av de med ett långt sam- manhållet arbetsliv. De som gynnades mest av alla var högutbildade kvinnor. Vad som karaktäriserade det gamla systemet var att det subventionerade allt icke-marknadsarbete (studier, fritid, vård av barn, annat hemarbete etc.), medan dagens system via den s.k. barnårsrätten endast gynnar förvärvsavbrott för vård av små barn. I det nya pensionssystemet finns det en tydligare koppling mellan individens inbetalning och den utbetalning han eller hon kan påräkna sig.