sou · GSB3121d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Risken är dock att kunskapen om våldsutsatta kvinnors och barns olika situationer skapar en rangordning som ställer grovt uppdelade grupper av kvinnor mot varandra, i stället för att an- vändas till att förstärka en sammanhållen förståelse av mäns våld mot kvinnor. Vi vill därför påtala vikten av att synliggöra samban- det mellan mäns våld, kön och makt i alla sammanhang och i alla situationer där kvinnor utsätts för våld, för att inte osynliggöra 1Nationellt råd för Kvinnofrid 2003, s. 10. Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen kvinnors och barns utsatthet på olika arenor, såsom i skola och barnomsorg, migrations- och integrationspolitik, handikappolitik samt äldreomsorg. Propositionen Stöd till brottsoffer (prop. 2000/01:79) som också beslutats av innehöll förslag som innebar att möjligheten att få målsägandebiträde utvidgades. Propositionen förtydligade ansvar när det gäller samhällets stöd till brottsoffer. Den tidigare bestämmelsen om ansvar för att ge stöd och hjälp till våldsutsatta kvinnor utvidgades härmed till att gälla alla som utsatts för brott och deras anhöriga (SoL [SFS 2001:453] 5 kap. 11 §). Ett antal uppdrag gavs till olika myndigheter, vilka syftade till att öka kunskaperna om brottsofferarbetet. Riksåklagaren, och fick i uppdrag att utbilda personal, ta fram handlingsplaner och utveckla kvalitetsmetoder på brottsoffer- området, och fick i uppdrag att utforma ett viktimologiskt forskningsprogram. Vi anser att det därutöver behövs ett forskningsprogram som specifikt fokuserar mäns våld mot kvinnor (se kapitel 8). Skrivelsen Jämt och ständigt I skrivelsen Jämt och ständigt (skr. 2002/03:140) lämnar regeringen en redovisning av hur jämställdhetspolitiken har utvecklats . Regeringen meddelar att den även fortsättningsvis kommer att prioritera området mäns våld mot kvinnor; tillsammans med prostitution och handel med kvinnor är det är ett av fem fokus- områden för mandatperioden 2006. Regeringen anser att jämställdhet är ett viktigt medel för att på lång sikt förebygga mäns våld mot kvinnor och man framhåller i skrivelsen att arbetet mot mäns våld mot kvinnor i större utsträckning måste inrikta sig på snabbare och tydligare åtgärder mot männen och ett bättre stöd till de utsatta kvinnorna. Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen Stärkt skydd för den sexuella integriteten Regeringen har presenterat förslag med syfte att stärka skyddet för den sexuella integriteten, vilka bland annat består av ett utvidgat våldtäktsbrott. Flera gärningar kommer att bedömas som våldtäkt genom att kravet på tvång sätts lägre. De allvarligaste fallen av sexuellt utnyttjande kommer att rubriceras som våldtäkt, till exem- pel situationer när offret är kraftigt berusat, sover eller har funktionshinder. Brottet ska bedömas som grovt vid så kallade gruppvåldtäkter. Förslagen innebär även en strängare syn på sexuella övergrepp mot barn och längre preskriptionstider för sexualbrott mot barn. Sexualiseringen av det offentliga rummet Regeringen har uppmärksammat frågan om sexualiseringen av det offentliga rummet genom att anordna en hearing och genom att utlysa projektmedel på . Dessa medel kan sökas av organisationer som ett led för att öka kunskapen om sexualise- ringen av det offentliga rummet och för att uppmuntra attityd- förändrande och opinionsbildande arbete mot denna utveckling. Vi anser att det är viktigt att se hur sexualiseringen av det offentliga rummet kan sättas i samband med mäns våld mot kvinnor. Åtgärder för att motverka så kallat hedersrelaterat våld Regeringen beviljade medel först till stor- stadslänen och sedan till övriga län för att kartlägga behoven av skyddat boende för flickor och unga kvinnor som riskerar att utsättas för så kallat hedersrelaterat våld av nära anhöriga, samt medel till storstadslänen för att stimulera skyddat boende. Rege- ringen avser att satsa totalt 2007. Inom ramen för denna satsning ges länsstyrelserna i de tre storstadslänen vardera för att bland annat stödja skyddat boende för hotade ungdomar. Övriga länsstyrelser får pengar för förebyggande arbete som till exempel stöd till projekt, utbildning av berörd personal och andra som kommer i kontakt med hotade ungdomar samt för attitydpåverkande arbete. Av medlen går även till för att man Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen bland annat ska utreda hur stöd till personal inom främst social- tjänsten kan utformas. Att en stor samlad satsning görs på ett område som handlar om mäns våld mot kvinnor är naturligtvis mycket välkommet ur vår utrednings synvinkel. Hedersrelaterat våld har fram till relativt varit ett obefintligt ämne inom svensk politik, myndigheter och forskning, men det är ett högt prioriterat politikområde, och flera forskningspublikationer finns som berör ämnet. Könsmaktsförståelsen tenderar dock att försvinna i resone- om hedersrelaterat våld och i stället ersättas med en kulturell avvikelseförståelse, där våldsutövande män blir offer för sin kultur (jämför kapitel 3). Detta gäller exempelvis definitionen av hedersrelaterat våld som specifikt, till skillnad från våld mot kvinnor i svenska och västerländska sammanhang som förutsätts vara generellt. Icke-svenska mäns våldshandlingar mot kvinnor tycks, i ett svenskt perspektiv, vara enklare att definiera som grova än svenska mäns våldshandlingar mot kvinnor (jämför nedan av- snittet ). Vi menar därför att resurser bör läggas på att utveckla och sprida kunskap om och se hela det sammanhang där kvinnor utsätts för våld av män, i olika kulturella och sociala kontexter. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda frågor om skydd av hotade bevispersoner. överlämnade Personsäkerhetsutred- ningen delbetänkandet Nationell handlingsplan mot våld i nära relationer (SOU 2002:71). Betänkandets förslag omfattar våld i nära relationer och våld i familjen, vilket enligt utredaren i de flesta fall handlar om mäns våld mot kvinnor. För att insatser på nationell och lokal nivå mot mäns våld mot kvinnor ska struktureras bättre bör, enligt utredningen, en nationell handlingsplan antas som innefattar ett antal åtgärder som syftar till att förstärka skyddet för våldsutsatta kvinnor och andra närstående. Det handlar exempelvis om att ytterligare förbättra myndigheternas handläggningsrutiner rörande familjevåldsären- dena och att utveckla nya arbetsmetoder inom polisen, social- tjänsten och kriminalvården. Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen föreslår också att en nationell sam- ordnare tillsätts som ska delta vid genomförandet av den nationella handlingsplanen, samordna övriga nationella insatser mot våld i nära relationer och arbeta som opinionsbildare med mera. Härut- över föreslås vissa lagstiftningsåtgärder som syftar till att öka skyddet för våldsutsatta kvinnor och andra närstående. I slutbetänkande Ett nationellt program om personsäkerhet (SOU 2004:1), som kom , föreslås ett omfattande nationellt program om personsäkerhet för personer som blivit utsatta för, eller medverkar i rättegångar rörande, grov och organiserad brottslighet. Trots de könsneutrala formuleringar som präglar betänkandet framgår det att brottsoffren, liksom brottslingarna, i dessa fall uteslutande är män. Våld i nära relationer, det vill säga i huvudsak kvinnor som utsatts för våld från en man, föreslås inte kunna ingå i detta program möjligen med undantag för personer som utsatts för hedersrelaterat våld. Utredningen tenderar att beteckna mäns våld mot män som grovt som våld mot kvinnor exkluderas. På detta sätt möjliggörs att det våld som drabbar män betraktas och behandlas som allvarligare och mer politiskt ange- läget än det våld som kvinnor utsätts för. Angelägenheten återspeglas också i hur mycket resurser som utredningen föreslår ska satsas på programmet respektive hand- lingsplanen. Programmets kostnader beräknas till , för att därefter successivt öka. Samhället ska här ta ett stort ekonomiskt, juridiskt och socialt ansvar för att enskilda personer skyddas från att utsättas för brott. Den nationella handlingsplanen, som främst berör kvinnor och ska omfatta brott som rör åtskilligt fler personer än programmet, före- slås få ca , vilket alltså motsvarar mindre än hälften av programmets föreslagna finansiering. Här finns inte heller några förslag om ett samlat samhälleligt ansvar för kvinnors situation. Den separation som med sina två betänkanden gör mellan offentligt våld som drabbar män och privat våld som drabbar kvinnor, blir problematisk i ljuset av aktuell våldsforskning, vilket vi lyft fram i det här betänkandet. Mäns våld mot kvinnor är inte begränsat till nära relationer, utan det är Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen omfattande också på offentliga arenor och i andra relationer än sexuella (se kapitel 3).3 Vi ställer oss positiva till förslag om en nationell handlingsplan, men utifrån ovanstående resone- mang följer att det är av största vikt att inte begränsa problem- området till nära relationer. BRÅ-utredning har gjort en översyn av Brottsföre- byggande rådet (BRÅ). Utredaren har i sitt betänkande Brottsföre- byggande kunskapsutveckling (SOU 2004:18) lämnat förslag som innebär att BRÅ ska omvandlas till ett institut de institutet (). ska initiera och bedriva forskningsprojekt (tillämpad forskning) och utvärderingsprojekt inom det kriminal- politiska området samt bistå rättsväsendets myndigheter i utveck- lingsprojekt. Utredningen föreslår att det nya institutet får medel att finansiera externa projekt som både har ett brottsförebyggande och ett brottsofferperspektiv. Detta föreslås finansieras genom att vardera tas från Brottsofferfonden respektive . Vi menar att det kan få negativa konsekvenser för arbetet mot mäns våld mot kvinnor om man lägger över uppgifter om brotts- offerfrågor på det nya institutet . Den nuvarande myndigheten uppvisar en bristande kompetens i brottsofferfrågor i allmänhet och vad gäller mäns våld mot kvinnor i synnerhet (se kapitel 4). Medel bör inte heller tas från Brottsofferfonden, eftersom de medlen enligt vår mening behövs för att finansiera projekt med ett renodlat brottsofferperspektiv och eftersom Brottsoffermyndig- heten har bättre kunskaper om och mer erfarenhet av att arbeta med mäns våld mot kvinnor och barn. Utredningens förslag förstärker, enligt vår mening, BRÅ:s nuvarande inriktning på sitt arbete, där mäns våld mot kvinnor är ett eftersatt område. Området mäns våld mot kvinnor nämns inte i betänkandet. Angående utredningens förslag om myndighetens stärkta ställ- ning när det gäller forskning och utveckling på det kriminal- politiska området, bör det beaktas att vår utredning visar att BRÅ 3 m.fl. 2001. Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen har en bristande kompetens inom området mäns våld mot kvinnor. Oavsett en eventuell ombildning av myndigheten bör det enligt vår mening krävas att verksamheten på BRÅ ska bedrivas utifrån en könsmaktsförståelse. Krav bör också ställas på att BRÅ inte bara ska fortbilda redan befintlig personal, utan könsteoretisk kunskap och kunskap om våld mot kvinnor ska även krävas vid nyanställ- ningar, det vill säga att man gör kunskap om våld till ett kom- petenskrav (se kapitel 8). Utredningen om (BrOM) Utredningen om har gjort en översyn av och Brottsofferfonden. I betänkandet En översyn av (SOU 2004:61) föreslås att får en samordnings- uppgift för brottsofferfrågornas behandling i samhället, i vilken det bland annat ingår att ta fram ett nationellt handlingsprogram för arbetet med brottsofferfrågorna på central och lokal nivå. Utreda- ren nämner också att Brottsofferfonden bör kunna initiera projekt som rör både ett brottsofferperspektiv och ett brottsförebyggande perspektiv. Utredaren nämner att våld mot kvinnor är ett prioriterat område i verksamhet i stort och när det gäller vilka verksamheter som beviljas medel från Brottsofferfonden. Denna fråga nämns emellertid inte när utredaren diskuterar vilka områden som bör prioriteras framöver. Här riktas i stället fokus i allmänhet mot mindre utforskade brottsoffergrupper eller frågor och specifikt mot projekt som har både ett brottsofferperspektiv och ett brottsförebyggande perspektiv (jämför BRÅ-utred- ningen) samt mot brott med rasistiska eller främlingsfientliga förtecken. Enligt vår bedömning går utredarens signaler här indirekt i rikt- ning mot en nedprioritering av området mäns våld mot kvinnor i verksamhet. När mäns våld mot kvinnor inte nämns som ett mindre utforskat område, tas det därmed inte hänsyn till att relativt stora satsning på våld mot kvinnor är unik. På så vis osynliggörs den generella bilden i , där våld mot kvinnor är ett underprioriterat forsknings- område. Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen Om Brottsoffermyndigheten och Brottsofferfonden minskar sina insatser när det gäller att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor, som inga systematiska insatser görs på andra håll, kan det enligt vår mening få allvarliga konsekvenser för frågan om mäns våld mot kvinnor. Barn utsatta för någon form av våld beslutade , i enlighet med regeringens proposition Stärkt skydd för barn i utsatta situationer m.m. (prop. 2002/03:53), att skyddet för barn i utsatta situationer ska stärkas inom olika verksamheter. Bland annat har anmälningsskyldigheten enligt socialtjänstlagen vidgats och en ny straffskärpningsgrund har införts i . Det finns ett samband mellan fäders våld mot barn och våld mot barnens mödrar. Detta är viktigt att uppmärksamma vid olika former av övergrepp mot barn. En vårdnadskommitté tillsattes 2002 som beräknas vara klar . Kommittén utreder frågor som rör vårdnad, boende och umgänge, och den utreder bland annat hur barnets bästa tillgodoses i de fall när en förälder gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet mot den andre föräldern, framför allt vålds- brott. Kommittén ska bland annat ta ställning till om det bör införas en automatisk prövning av vårdnaden eller umgänget när en förälder begått vissa brottsliga handlingar mot den andre. Det är helt centralt att inte förbiser de allvarliga konsekvenser som lagen om gemensam vårdnad får för kvinnor och barn i de fall där fadern utövat våld mot modern och indirekt eller direkt våld mot barnen. ger lagen inte sällan fäder rätt till vårdnad och umgänge med sina barn, oavsett om de har utövat eller utövar någon form av våld mot modern eller barnen, vilket vi anser bör ifrågasättas. Utredningen om ombildning av Rikskvinnocentrum till ett nationellt institut Regeringen har tillkallat en utredare som ska försöka finna former för en ombildning av Rikskvinnocentrum för kvinnor som våld- tagits och misshandlats (RKC) till ett nationellt institut. Institutet ska enligt direktiven utveckla metoder för omhändertagande och Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen behandling samt fungera som ett kunskaps- och resursorgan för myndigheter, organisationer och allmänhet när det gäller mäns våld mot kvinnor, sexuella övergrepp och våldtäkt.4 Institutet ska initiera forskning och peka på forskningsbehov, men man ska inte bedriva egen forskning. Man ska även behandla frågan om en nationell kristelefon. Utredningen lämnade sitt betänkande till regeringen . Vi menar att det är av stor vikt för arbetet med mäns våld mot kvinnor att RKC permanentas. Inte minst bör dess nuvarande kärnverksamhet prioriteras, det vill säga bemötande av våldsutsatta kvinnor inom hälso- och sjukvården samt metodutveckling och kunskapsspridning när det gäller detta arbete. Vi har i denna utredning pekat på ett stort behov av såväl fortbildning av yrkesverksamma som utökad våldskunskap i grund- utbildningarna. RKC har, utifrån sin kliniska verksamhet, en upp- gift att fylla när det gäller utbildning och fortbildning, framför allt inom hälso- och sjukvården. Det är värdefullt att det finns en koppling mellan klinisk verksamhet och utbildning i dessa frågor. En annan viktig fråga är att utbildning om mäns våld mot kvinnor, i linje med den svenska högskolepolitiken, förankras i den moderna forskningen på fältet. Därför ser vi det som betydelsefullt att utbildning och fortbildning i våldsfrågor bedrivs i samverkan mellan RKC och den fristående forskningsenhet för mäns våld mot kvinnor och barn som vi föreslår, eftersom våld inte endast är en medicinsk fråga (se kapitel 8). En utredare har fått i uppdrag att analysera vad som kan orsaka att ett sexuellt övergrepp inte anmäls och föreslå strategier och åt- gärder som kan öka benägenheten att anmäla. I uppdraget ingår också att undersöka hur den som har utsatts för ett sexuellt över- grepp upplever brottsutredningen och den fortsatta rättsprocessen, och vad som kan göras för att minska påfrestningarna för måls- äganden i rättsprocessen. Det är mycket bra, anser vi, att verka för att antalet polisanmäl- ningar av sexuella övergrepp ökar. Det är även viktigt att verka för att öka andelen polisanmälda fall av sexuella övergrepp som går till åtal. Båda åtgärderna förutsätter dock att berörd personal inom 4 Dir. 2004:11. Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen hela kedjan inom rättssystemet har grundläggande kompetens, av vilken en central del handlar om en könsmaktsförståelse av mäns våld mot kvinnor (se kapitel 8). Utredningen om statligt stöd för kvinnors organisering Utredningen statligt stöd för kvinnors organisering föreslår i sitt betänkande Kvinnors organisering (SOU 2004:59) att det nuvaran- de statsbidraget till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet ersätts av ett nytt statsbidrag för kvinnors organisering. Det nya statsbidraget ska bland annat svara mot nya former av kvinnors organisering. Utredningen föreslår en höjning av stödet till kvinnors organise- ring som bättre speglar kvinnoorganisationernas betydelse. Detta ligger i linje med vad vi föreslår om en höjning av kvinnojourernas statliga bidrag (se kapitel 8). Utredningen om kvinnors organisering föreslår också att en särskild jämställdhetsmyndighet ska sköta handläggningen av det nya statsbidraget till kvinnoorganisationerna. Om en ny jämställd- hetsmyndighet inrättas bör mäns våld mot kvinnor och barn vara ett högt prioriterat område under denna. En särskild utredare tillkallades för att göra en över- syn av jämställdhetspolitikens mål, inriktning, organisation och effektivitet. Utredaren ska överväga vilka mål som bör gälla för den framtida jämställdhetspolitiken samt lämna förslag till mål och resultatindikatorer för dessa. Vi vill betona vikten av att den statliga jämställdhetspolitiken även i fortsättningen förstår mäns våld mot kvinnor som samman- hängande med de övergripande frågorna om mäns makt och kvinnors underordning i samhället. Att trygga kvinnors kroppsliga integritet ser vi som en grundläggande demokratifråga och själva förutsättningen för ett jämställt samhälle och därmed som en av de viktigaste jämställdhetspolitiska uppgifterna. Vi menar att ett jämlikt medborgarskap förutsätter att kvinnor inte begränsas av mäns hot om och faktiska utövande av våld. Ur vår utrednings perspektiv är det därför av största vikt att frihet från Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen könsrelaterat våld kvarstår som ett centralt mål för jämställdhets- politiken, och att detta politikområde prioriteras framöver. I propositionen Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära relationer (prop. 2002/03:70) föreslås lagändringar som syftar till att motverka våld mellan personer som är eller har varit när- stående, framför allt lagen om besöksförbud. Förändringarna i lagen om besöksförbud trädde i kraft . Besöks- förbudet ska enligt de nya bestämmelserna även avse den gemen- samma bostaden. Besöksförbud som gäller gemensam bostad kan meddelas för normalt högst . fick i uppdrag av regeringen att bland annat utarbeta riktlinjer och rutiner för polisens arbete med ärenden om besöksförbud. Bestämmelserna om besöksförbud ser som ett effektivt brottsförebyggande verktyg. Vi anser det viktigt att se över vilka krav som ska uppfyllas för att utfärda besöksförbud, till exempel att den våldsutsatta kvinnan måste ge sin tillåtelse för att ett besöksförbud ska kunna utfärdas. Med utgångspunkt i en sådan översyn och eventuellt föreslagna förändringar är det också av vikt att se om utfärdandet av besöksförbud kan öka som antalet överträdelser av besöksförbud reduceras (se kapitel 8). Regeringen har gett BRÅ i uppdrag att följa tillämpningen av de utvidgade bestämmelserna i lagen om besöksförbud och se hur man kan förhindra överträdelser av besöksförbud. Bland annat ska BRÅ uppmärksamma frågan om huruvida de som bryter mot ett besöks- förbud ska övervakas elektroniskt (med så kallad fotboja), vilket vi anser vara ett bra förslag. Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen regeringsuppdrag om utvärdering av hur frågor om genusperspektiv och mäns våld mot kvinnor beaktas i utbildningar fick ett regeringsuppdrag att utvärdera hur frågor om genusperspektiv och mäns våld mot kvinnor beaktas i utbildningar, i enlighet med det som beslutades i Kvinnofridspropositionen. I Kvinnofridspropositionen angavs att examensordningen i högskoleförordningen skulle kompletteras för vissa yrkesexamina i syfte att säkerställa att jämställdhetsfrågor och frågor om våld mot kvinnor blir belysta i relevanta yrkesutbildningar. De flesta exa- mensordningarna ändrades dock aldrig på det sätt som avses i propositionen. De enda examensordningar där våld mot kvinnor beaktas är juris kandidat och teologie kandidat, dock endast på ett generellt och ytligt sätt. Resultaten från den enkät som skickat ut till samtliga lärosäten där de aktuella utbildningarna finns visar att många utbildningar tar upp frågor om mäns våld mot kvinnor, vilket inte betyder att ämnesområdet behandlas grundligt eller i någon större omfattning. De problem som finns handlar om att våldsteorier används i liten utsträckning, att litteraturen är under- målig och att lärarnas kompetens inte är tillräcklig. föreslår att regeringen överväger att införa krav på kunskap om mäns våld mot kvinnor i examensordningens skriv- ningar för de utbildningar som leder till examen som barnmorska, läkare, lärare, psykolog, psykoterapeut, sjuksköterska, socionom, tandläkare, röntgensjuksköterska, sjukgymnast, specialistsjuk- sköterska eller specialpedagog samt inom social omsorgsutbildning. Eftersom det finns ett behov av att höja lärarnas kompetens före- slår även att regeringen uppdrar åt Rikskvinno- centrum att se över behovet av fortbildning i frågor om mäns våld mot kvinnor för lärare i relevanta universitetsutbildningar.5 förslag är från vår synvinkel mycket välkomna; vår utredning visar att det finns brister när det gäller kunskap om våld hos tjänstemän på myndigheterna, och dessa brister tror vi i många fall kan härledas från obefintliga eller alltför svaga grund- utbildningar inom detta område. Regeringens åtgärder efter kvinnofridsuppdragen Det är viktigt att poängtera att den våldsforskning som utgår från en könsmaktsförståelse är särskilt angelägen att använda i undervisningen, något som tycks variera betänkligt mellan utbild- ningarna. För att förbättra kvaliteten på utbildningen är det också av stor vikt att den fortbildning som föreslår håller hög vetenskaplig nivå, varför det forskningscentrum för mäns våld mot kvinnor och barn som vi föreslår bör vara en resurs i utbildningarna. Man bör också överväga möjligheterna att ställa krav på formell genusvetenskaplig och våldsteoretisk kompetens vid rekrytering av nya lärare (jämför avsnittet BRÅ/). Vi vill i sammanhanget även peka på förekomsten av mäns våld mot kvinnors husdjur. En mans våld mot en kvinnas husdjur innebär, förutom det våld som djuren utsätts för, ett trauma för och ett indirekt eller direkt hot mot kvinnan. Det kan också utgöra en måttstock på var i våldsprocessen mannen befinner sig.