sou · GSB398 · 2005-01-01 00:00:00 — Elever som av sin hemkom- mun skall erbjudas utbildning på ett nationellt program inom gym- nasiesärskolan enligt 6 § första stycket är behörig sökande till en sådan utbildning var som helst i landet. Av behöriga sökande till de nationella program som anordnas i en kommun eller för ett samver- kansområde skall i första hand tas emot de som är hemmahörande i den kommun som anordnar ut- bildningen och de som är hem- mahörande i en kommun som tillhör samverkansområdet för utbildningen. Med sådana sökande som avses i andra stycket skall jämställas 1. de behöriga sökande som med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den gymnasiesärskola dit de har sökt, och 2. de behöriga sökande som är hemmahörande i en kommun som inte erbjuder det sökta Innan en kommun eller ett landsting tar emot en elev som inte är hemmahörande i kommu- nen eller i samverkansområdet för utbildningen skall yttrande inhämtas från sökandens hem- kommun. Yttrande behöver dock inte inhämtas, om det med hän- syn till tidigare yttrande är onö- digt. Huvudmannen för utbild- ningen i den anordnande kom- munen beslutar om mottagande av en elev som inte är hemma- hörande i kommunen eller sam- verkansområdet för utbildningen. Varje kommun är skyldig att erbjuda utbildning i form av spe- cialutformade program eller indi- viduella program för de ung- domar i kommunen som avses i 1 § och som inte har tagits in på något nationellt program i gym- nasiesärskolan eller på en likvär- dig utbildning. Detsamma gäller den som har tagits emot på ett nationellt program i gymnasie- särskolan eller på en likvärdig utbildning, men som har avbrutit studierna där. Ett erbjudande enligt första stycket får avse utbildning som anordnas av hemkommunen eller av en annan kommun eller ett Utbildning, som anordnas av en annan kommun eller ett landsting och som avser en grupp elever med specialut- format program eller individuellt program, får erbjudas inom ramen för ett samverkansavtal. Två eller flera kommuner som gemensamt erbjuder utbildning för en grupp elever bildar ett samverkansområde för den ut- bildningen. Kommuner som har slutit samverkansavtal med ett landsting om en viss utbildning för en grupp elever bildar ett samverkansområde för den ut- bildningen. En kommun eller ett landsting som anordnar utbildning i gym- nasiesärskolan för en grupp elever är skyldig att ta emot en behörig elev till utbildningen, om eleven hör hemma i kommunen, lands- tinget eller samverkansområdet för utbildningen eller om hem- kommunen har åtagit sig att svara för kostnaderna för utbildningen. Huvudmannen för utbild- ningen i den anordnande kom- munen eller beslutar om mottagande av en sökande till utbildning som är avsedd för en grupp elever. En kommun som på sin gymnasiesärskola på ett nationellt program har tagit in en elev som inte är hemmahörande i kommu- nen eller i samverkansområdet för utbildningen, har rätt till er- sättning för sina kostnader för elevens utbildning från elevens hemkommun. Ett landsting som i sin gymna- siesärskola på ett nationellt pro- gram har tagit in en elev som inte är hemmahörande i en kommun som har samverkansavtal med , har rätt till ersättning för sina kostnader för elevens ut- bildning från elevens hem- kommun. I de fall som avses i 17 och 18 §§ är dock hemkommunen inte skyldig att betala ersättning när mottagande har skett på annan grund än enligt 11 §. Om inte huvudmannen och hemkommunen kommer överens om annat, och inte heller annat följer av andra stycket, skall den interkommunala ersättningen beräknas enligt anordnarens självkostnad. Erbjuds utbildningen av hem- kommunen skall ersättningen, utom i fall som avses i 11 § tredje stycket 1 och 2 punkten, högst uppgå till den kostnad som hem- kommunen själv har för mot- svarande utbildning. Är anord- narens kostnad lägre skall hem- kommunen i stället ersätta den lägre kostnaden. 12 a kap. Utbildning för vuxna med utvecklingsstörning Kommunerna skall stödja lärande för vuxna med utveck- lingsstörning. Vuxna med ut- vecklingsstörning skall härvid ges möjligheter att utvidga sina kun- skaper och utveckla sin kompe- tens i syfte att främja personlig utveckling, demokrati, jämställd- het, ekonomisk tillväxt och sys- selsättning samt en rättvis fördel- ning. Kommunens stöd kan ha form av undervisning, handled- ning, vägledning, bedömning av måluppfyllelse och kunskaper samt tillhandahållande av lär- miljöer. Stödet skall utformas med ut- gångspunkt i den enskildes behov och förutsättningar. Det skall i första hand rikas till dem med lägst utbildningsnivå. Det kommunala stödet kan tillhandahållas på grundläggande nivå, gymnasial nivå eller på- Stöd till lärande för vuxna med utvecklingsstörning på grund- läggande nivå syftar till att ge vuxna med utvecklingsstörning sådana kunskaper och färdigheter som de behöver för att delta i samhälls- och arbetsliv. Stödet skall också syfta till att möjliggöra fortsatta studier. Stöd till lärande för vuxna med utvecklingsstörning på gymnasial nivå syftar till att ge vuxna med utvecklingsstörning kunskaper och färdigheter på en nivå som motsvarar den som utbildningen i gymnasiesärskolan skall ge. Stöd till lärande för vuxna med utvecklingsstörning på påbygg- nadsnivå syftar till att ge vuxna med utvecklingsstörning kunskaper och färdigheter som hjälper dem att utvecklas i sitt yrke eller leder till ett nytt yrke. Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte den som är intagen i kriminalvårdsanstalt. En deltagare i utbildning för vuxna med utvecklingsstörning skall ha en individuell studieplan för utbildningen. Denna skall utarbetas tillsammans med delta- garen och i förekommande fall god man och beslutas av rektorn. Av planen skall framgå utbild- ningens omfattning och närmare innehåll. Vidare skall framgå deltagarens kunskapsutveckling och sociala utveckling i relation till de nationella målen i läroplan och kursplaner. Planen skall om- prövas minst en gång per läsår. Vad som sägs i [13 kap. 4–12 och 14-22 §§]6 skollagen skall också gälla deltagare i utbildning för vuxna med utvecklings- störning. Varje kommuninnevånare med utvecklingsstörning har rätt till stöd för sitt lärande på grundläggande nivå det år hon eller han fyller , om hon eller han saknar sådana kunska- per och färdigheter som hon eller han utifrån sina förutsättningar bedöms kunna uppnå i grund- särskolan. Detta gäller även dem som har behov av att vidmakt- hålla eller återfå sådana kunska- per och är bosatta i landet. När det gäller att vidmakthålla eller återfå kunskaper på grund- läggande nivå gäller denna rätt dock endast . Bestämmelserna i första stycket 6 Se författningsförslag i Ds 2002:66. gäller endast den som är bosatt i landet. Regeringen får föreskriva att också den som inte är bosatt i landet skall ha rätt att få sådan behörighet att delta. Den som enligt denna bestämmelse har rätt till stöd för sitt lärande har rätt att få detta stöd i en annan kommun om stödet tillhandahålls där. [20 kap.]7 Överklagande Ett beslut av kommunen får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol om kommunen meddelat beslut i fråga om 7. avstängning av deltagare från stöd till vuxnas lärande enligt [13 kap. 6 och 7 §§]. Vad som sägs i denna bestäm- melse om kommun gäller även landsting då landsting som huvudman för utbildningen har fattat beslutet. Ett beslut av rektor får över- klagas till allmän förvaltnings- domstol om rektor meddelat beslut i fråga om tillfällig avstängning av delta- gare från stöd till vuxnas lärande enligt [13 kap. 9 §]. 7 Se författningsförslag i betänkande (SOU 2002:121). Ett beslut av kommunen får munen fattat beslut i fråga om mottagande av en sökande 6 b kap. 2 mottagande av en sökande kommunen eller samverkans- området enligt 6 b kap. 13 §. 10. mottagande av en sökande till utbildning som är avsedd för en grupp elever enligt 6 b kap. 16 § . 11. mottagande av en sökande till kommunalt stöd till vuxnas lärande enligt [13 kap. 16 och 21 §§]. 12. att inte åta sig att svara för kostnaderna för stöd till lärande som en vuxen kommuninnevå- nare sökt i en annan kommun enligt [13 kap. 20 §]. 13. avbrytande av kommunalt stöd till en vuxens lärande och beslut om att inte på nytt bereda denne stöd till lärande enligt [13 kap. 5 §]. Vad som sägs i denna bestäm- melse om kommun gäller även landsting då landsting som huvudman för utbildningen har fattat beslutet. Denna lag träder i kraft och skall tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Äldre bestämmelser skall tillämpas på utbildning som har påbörjats före . Nationella program i gymnasiesärskolan Handels- och administrationsprogrammet Hantverksprogrammet Hotell- och restaurangprogrammet Industriprogrammet Medieprogrammet Naturbruksprogrammet lag om upphävande av lagen (1995:1249) om försöksverksamhet med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång. Bestämmelser om föräldrainflytande enligt lagen (1995:1249) om försöksverksamhet med ökat föräldrainflytande över utvecklings- störda barns skolgång skall upphöra att gälla. Denna lag träder i kraft [den], då lagen (1995:1249) om försöksverksamhet med ökat föräldrainflytande skall upphöra att gälla. Läraren skall fortlöpande informera eleven och elevens vårdnadshavare om elevens skolgång. Minst en gång varje termin skall läraren, eleven och elevens vårdnadshavare samtala om hur elevens kunskaps- utveckling och sociala utveck- ling bäst kan stödjas (utveck- lingssamtal). Informationen bör grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i relation till målen i läroplanen och i kursplanerna samt tydliggöra vilka insatser som behövs för att eleven skall nå målen. I dessa samtal skall särskilt beaktas huruvida elevens utveckling tyder på att en förnyad prövning av rätten till grundsärskola skall göras.På begäran av en elevs vårdnadshavare skall läraren som ett komplement till utvecklingssamtalet lämna skriftlig information om elevens skolgång. Sådan information får dock inte ha karaktären av 3Förslag till förordning om ändring i särskoleförordningen (1995:206) Härigenom föreskrivs ifråga om 7 kap. särskoleförordningen (1995:206) dels att 1, 3 och 5 §§ skall ha följande lydelse, dels att det införs två nya paragrafer, 3 a och 8 §§ av följande Läraren skall fortlöpande informera eleven och elevens vårdnadshavare om elevens skolgång. Minst en gång varje termin skall läraren, eleven och elevens vårdnadshavare samtala om hur elevens kunskaps- utveckling och sociala utveck- ling bäst kan stödjas (utveck- lingssamtal). Informationen bör grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i relation till målen i läroplanen och i kursplanerna samt tydliggöra vilka insatser som behövs för att eleven skall nå målen. På begäran av en elevs vårdnadshavare skall läraren som ett komplement till utvecklingssamtalet lämna skriftlig information om elevens skolgång. Sådan information får dock inte ha karaktären av Om en elev i grundsärskolan Om en elev i grundsärskolan begär det, skall betyg sättas begär det, skall betyg sättas 1. i slutet av varje termin i 1. i slutet av varje termin i årskurs 8 och i slutet av årskurs 8 och i slutet av höstterminen i årskurs 9 samt i höstterminen i årskurs 9 i förekommande fall i slutet av ämnen som inte har avslutats, höstterminen årskurs 10 i ämnen som inte har avslutats, och 2. när ett ämne har avslutats. 2. när ett ämne har avslutats. Betyg skall sättas i enlighet med bestämmelserna i 7 kap. 2–9 §§ om en elev läst ett ämne eller ett någon av följande beteckningar: någon av följande beteckningar: Godkänd (G) Godkänt (G) Väl godkänd (VG) Väl godkänt (VG) Mycket väl godkänt (MVG) Den som vill ha betyg från grundsärskolan har rätt att gå igenom prövning. Denna kan avse hela utbildningen i grundsärskolan eller ett eller flera ämnen som ingår i utbildningen. Detta gäller även den som har fått betyg i avslutat ämne eller slutbetyg från Betyg över prövningen skall utfärdas av rektorn eller den som rektorn bestämmer. I övrigt skall bestämmelserna i 4–6 §§ tillämpas. Denna förordning träder i kraft . 4Förslag till förordning om ändring i specialskoleförordningen (1995:401) Härigenom föreskrivs ifråga om 3 kap. specialskoleförordningen (1995:401) att 4 § skall ha följande lydelse, Denna förordning träder i kraft . I sina direktiv till denna utredning skriver regeringen att en lång- siktig vision för den svenska skolan är att den ska utvecklas till en skola för alla där barn, ungdomar och vuxna inte särskiljs därför att de har olika förutsättningar och behov. En viktig utgångspunkt för vårt uppdrag är att kvaliteten i utbildningen för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning ska höjas och att kontakterna och samverkan mellan elever med och utan utvecklingsstörning ska öka och skolformerna närma sig varandra. Enligt tilläggsdirektiv ska kommittén dock inte, som i de ursprungliga direktiven, lämna författningsförslag för ett alternativ som innebär att särskolan och särvux avskaffas. I vårt första betänkande För den jag är – om utbildning och utvecklingsstörning redovisar vi en kartläggning av utbildningen för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning. Vi använ- der oss av aktuell statistik, utvärderingsrapporter, forsknings- rapporter och annat skriftlig material och kompletterar detta med studiebesök och kontakter med myndigheter, organisationer och institutioner med ansvar och/eller engagemang för utbildning för personer med utvecklingsstörning i alla åldrar. I betänkandet pre- senterar vi sedan en problematiserad bild av särskolan och särvux . Denna bild utgör avstampet för vårt slutbetänkande. I detta betänkande tar vi upp frågorna om olikhet, inkludering, inflytande och delaktighet och konstaterar att det ytterst handlar om värderingar och attityder. Människors ställningstaganden och handlanden är i hög grad beroende av underliggande värderingar. Därför är det viktigt att lyfta fram och synliggöra dessa när det gäller frågor som synen på olikhet, tolerans för det avvikande och viljan att acceptera och inkludera människor med funktionshinder i skola och samhälle. Med utgångspunkt från de övergripande mål och riktlinjer som gäller för skolan behöver man föra en öppen dialog mellan elever och föräldrar och beslutsfattare på olika nivåer, skolledare, pedagoger och annan skolpersonal. Det är i en sådan dialog attityder kan lyftas fram, diskuteras och leda till större kun- skap, vidgade perspektiv och ytterst till förändring. Vi tar ställning för en skola och en vuxenutbildning som genom samverkan arbetar för en ökad inkludering av barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning i gemensamma verksamheter och aktiviteter. Det ska även i fortsättningen finnas särskilda skolfor- mer för elever med utvecklingsstörning. Våra förslag och bedöm- ningar syftar till att underlätta och stimulera en samverkan mellan de olika skolformerna samt att undanröja de hinder som kan ligga i skillnader i regelsystem och onödiga gränsdragningar inom och mellan skolformerna. Genom att föra en diskussion om samverkan och samverkansformer och lyfta fram lärande exempel vill vi stimulera till den interna diskussionen i kommuner och skolor om hur verksamheter kan och bör bedrivas. Andra förslag i vårt betänkande syftar till att höja kvaliteten på undervisningen för såväl barn, unga som vuxna med utvecklingsstörning bland annat genom att vidga valmöjligheterna, åstadkomma en större flexibilitet inom och mellan skolformerna samt höja personalens kompetens. Vi menar att samverkan i sig kan innebära en kvalitetshöjning för både skolan och vuxenutbildningen. Kvaliteten kan höjas genom att elever med utvecklingsstörning kan få stimulans av samvaron med andra elever, som i sin tur kan lära sig att utveckla tolerans mot och förståelse för det avvikande. Lärare och elever i övriga skolformer kan dra nytta av det specialpedagogiska kunnande som finns i särskolan. De samlade resurserna inom skola och särskola kan bidra till ett ökat totalt kunnande och till ett erfarenhetsutbyte som kan komma alla elever till del. riktas i olika utvärderingar och rapporter kritik mot särskolan för att den är mer omsorgs- inriktad än stimulerande och utmanande i kunskapshänseende. Denna kritik bör leda till en diskussion i kommuner och skolor om hur man ska kunna förbättra kvaliteten i undervisningen och ge ett större utrymme för varje enskild elev att utnyttja sin fulla potential. Samverkan med övriga skolformer är ett sätt att uppnå en högre kvalitet i undervisningen. kritiseras framför allt grund- skolan för att den inte förmår att ta emot alla barn och för att det finns en tendens till en ökad utslagning och en minskad tolerans mot det som uppfattas som avvikande. Även här finns det anledning att starta en diskussion om hur ska kunna utvecklas för att ge utrymme för fler barn och vad som krävs i form av förändrade attityder samt förändringar i styrning, undervisning, resurser för stöd etc. I vårt kapitel om kvalitet försöker vi problematisera frågorna om samverkan, inkludering, inflytande och delaktighet från olika perspektiv. Vår avsikt är att stimulera till en aktiv debatt kring dessa frågor. Vi inser att de genomgripande förändringar som sam- verkan och inkludering förutsätter inte enbart kan åstadkommas genom direktiv och riktlinjer uppifrån, utan måste växa fram i den praktiska verkligheten, ur människors vilja till förändring och ur deras helhjärtade engagemang. Vår förhoppning är att båda våra betänkanden ska sätta fokus på utbildningen av barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning och utgöra en stimulans för den viktiga debatten kring de frågor vi aktualiserar. Vi har också under utredningsarbetets gång mött ett stort intresse för vår utred- ning och vår erfarenhet är att man i många kommuner och skolor redan är i full gång med ett omfattande utvecklingsarbete. En del av det arbetet försöker vi spegla i våra lärande exempel. Kommittén har fört många diskussioner kring begrepp och defini- tioner. lägger vi fram flera förslag till förändrade begrepp, som vi ser som viktiga. Vi föreslår t.ex. att begreppet utvecklingsstörd utmönstras ur författningarna. Vi vill undvika att kategorisera och indela skola och vuxenutbildning mer än nödvändigt och föreslår därför att begreppen träningsskola, verksamhets- och yrkesträning och särvux utmönstras ur författningarna. Vi vill undvika negativa definitioner och föreslår därför att formuleringar som inte bedöms kunna uppnå mål ersätt med formuleringar som fokuserar behov snarare än tillkortakommande, t.ex. bedöms ha behov av särskolans kunskapsmål. Vi vill också ersätta begrep- pet integrering med inkludering, som definieras som den totala miljöns samspel med individen snarare än individens anpassning till en grupp. I många fall innebär våra förslag inga förändringar i sak, men har ändå betydelse som markeringar av en perspektivförskjut- ning och som ett incitament till reflexioner över en verksamhets innehåll och utformning. Nya kapitel i skollagen Vi lägger fram förslag till innehåll i tre skollagskapitel, kapitlen om Grundsärskolan, Gymnasiesärskolan och Utbildning för vuxna med utvecklingsstörning. Beträffande innehållet i dessa kapitel för- söker vi lägga oss så nära motsvarande kapitel för , gymnasieskolan och vuxenutbildningen som möjligt. Till detta finns två skäl, dels att elever med utvecklingsstörning i så stor utsträckning som möjligt ska ha samma rättigheter och valmöjlig- heter som andra elever, dels att likalydande bestämmelser under- lättar samverkan mellan skolformerna. Vårt arbete har påverkats av att flera utredningar har lagt fram förslag som berör olika delar av skolväsendet under vårt utred- ningsarbete. Det gäller bland annat med förslag till en ny skollag, förslag och propositionen om en förändrad gymnasieskola, propositionen om Stöd till vuxnas lärande samt . De olika utrednings- och propositionsförslagen har vållat problem framför allt i författ- ningsfrågor, eftersom vi har haft att förhålla oss till såväl gällande bestämmelser som föreslagna. Inför slutbetänkandet har vi fortsatt att ha kontakter med företrä- dare för många olika intressenter i utbildningen för barn, ung- domar och vuxna med utvecklingsstörning. Det gäller kommuner och skolor, handikapporganisationer, fackliga organisationer och intresseföreningar samt olika myndigheter och institutioner. Vi har inbjudit företrädare för dessa myndigheter och institutioner till en rad större och mindre möten. Vi har självklart också haft kontakter med elever och föräldrar i olika sammanhang. Vi har försökt få en så bred bild av verksamheten som möjligt genom många studie- besök i olika typer av skolor och vuxenutbildningar i olika delar av landet. Kommittén har dock haft begränsade ekonomiska och personella resurser att hinna besöka mer än en starkt begränsad del av den mångfacetterade verksamhet som utbildningen för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning utgör. Vi har därför försökt komplettera våra kunskaper och erfarenheter genom att ta del av skriftligt material, rapporter och utvärderingar och inte minst av alla de brev och skrivelser som har nått kommittén från både enskilda och organisationer. Vi har också deltagit i och med- verkat vid en rad lokala, regionala och nationella konferenser. På dessa konferenser, har vi haft möjlighet att presentera vårt arbete och ta del av synpunkter på aktuella frågeställningar. Vi har upplevt att intresset för vårt arbete har varit mycket stort bland personal, elever och föräldrar engagerade i särskolan, medan intresset har varit mindre från övriga skolformers sida, även om utredningen berör också dessa. Vi har genomfört fyra egna studier, en enkätstudie om gymna- siesärskolan och en studie om verksamheten i träningsskolan som båda presenterades i vårt delbetänkande. Härutöver har vi inför slutbetänkandet låtit genomföra en studie kring resurser och resurshantering i särskolan. Vi har också genomfört en enkätstudie till lärarutbildningarna rörande kompetens- och utbildningsfrågor. För att lyfta perspektiven kring utbildning, olikhet och inklude- ring har kommittén tagit hjälp av flera forskare inom utbildnings- och handikappområdena. Några forskarartiklar finns införda som bilagor i delbetänkandet. Inför detta betänkande har kommittén genomfört flera möten och ett seminarium med professorerna samt filosofie doktorn som har lämnat värdefulla bidrag till utrednings- arbetet. 2 Värderingar och attityder I detta kapitel behandlar vi grundläggande frågor kring värderingar och attityder som har betydelse för synen på barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning och deras plats i utbildning och samhälle. utgångspunkter för de förslag vi lägger fram i detta betänkande är att kvaliteten i undervisningen för barn, ung- domar och vuxna med utvecklingsstörning ska höjas och att princi- pen om en skola för alla ska stärkas. Kontakterna och samverkan mellan elever och studerande med och utan utvecklingsstörning ska öka. Det handlar om hela samhället Redan i vårt delbetänkande konstaterar vi att inkludering ytterst handlar om värderingar och attityder. Det handlar om hur vi ser på olikheter, på delaktighet och samhörighet och inte minst på ansvar. Skolan speglar det samhälle vi lever i, men kan också påverka det samhälle vi kommer att få. I bilaga 3 i vårt delbetänkande skriver : Skolan med målsättningen att vara en skola för alla kan, just genom sin sammanhållande idé, bli till en särskilt väsentlig miljö för utveckling av integration. Om segregering eller dess motsats, integration blir, eller görs nödvändig redan där, får det konsekvenser även på andra områden i samhället. Vilka grundläggande värderingar som utvecklas och befästs i skolan har alltså betydelse för hur vårt framtida samhälle kommer att se ut. Värderingar och attityder utvecklas och är generellt svåra att förändra. Därför är det viktigt att de värderingar och mål som förutsätts styra verksamheten i skolan och vuxenutbildningen är klara och entydiga och inte minst kända. Det är bara då de kan få genomslag i den praktiska verkligheten.