sou · GSB3136 · 2005-01-01 00:00:00 — 1 Se Europeiska kommissionens tillkännagivande om definition av relevant marknad i gemenskapens konkurrenslagstiftning, EGT nr C 372, 9.12.1997 om hur detta kan gå till. Några exempel på hur en marknadsavgränsning kan göras finns även från , Post & () samt Kungliga Tekniska Högskolans (KTH) . Kundernas tillit till fjärrvärmen En avgränsning av den relevanta marknaden sker vanligen genom en bestämning av dels produktmarknaden, dels den geografiska marknaden (enligt riktlinjer). Den relevanta produktmarknaden omfattar de produkter som köparna anser vara utbytbara, dvs. produkter som till följd av funktion, pris och andra egenskaper tillfredställer samma behov hos köparna. Den relevanta geografiska marknaden omfattar det område inom vilket de berörda företagen tillhandahåller de relevanta produkterna och där konkur- rensvillkoren är tillräckligt likartade. Vid avgränsning av den relevanta marknaden görs alltså dels en avgränsning av vad som utgör den relevanta produktmarknaden (dvs. hur utbytbara produkterna är ur användningssynpunkt), dels en geografisk avgränsning av det område där villkoren för konkur- rens är tillräckligt lika (även här är en bedömning av utbytbarheten central). Andra kriterium för att avgränsa marknaden geografiskt kan vara täckningsområde för ett nät eller annan infrastruktur, eller förekomsten av tillämpliga lagbestämmelser eller andra reglerings- medel. För att bedöma utbytbarheten utgår man vanligtvis från vilka produkter som konsumenterna uppfattar som utbytbara. Detta kan exempelvis göras genom att bedöma kundernas reaktion på en hypotetisk varaktig förändring av relativpriserna, t.ex. en mindre men varaktig höjning av priset på 5–ceteris paribus (dvs. alternativens priser hålls ). Om sådan mindre prisföränd- ring leder till att kunderna byter produkt så bedöms de två pro- dukterna vara nära substitut. (Om priset i utgångsläget är mycket lågt i förhållande till substitutet kan knappast någon bedömning göras.) Leder prisökningen inte till någon försäljningsminskning, är detta ett tecken på att produkten ifråga utgör en egen marknad. Förekomsten av höga bytes- och transaktionskostnader leder till att det behövs större prisförändringar än för att byten skall ske. Vilka produkter som kan ersätta varandra beror också på kon- sumentens situation och värderingar. Det finns också produkter som konsumenten har svårt att helt avstå från, t.ex. bostad. Enligt utredarens uppfattning kan det mot bakgrund av det ovan refererade synsättet finnas stöd för båda de uppfattningar som framförts från kund- respektive producenthåll i frågan om det är mest korrekt att tala om en värmemarknad eller en fjärrvärme- marknad. Verkligheten är komplicerad och situationen ser olika ut beroende på vilken situation som sätts i fokus. Kundernas tillit till fjärrvärmen derna har att välja mellan en framtida anslutning till fjärrvärmen och en annan uppvärmningsform (i de situationer där det av geo- grafisk och planmässiga förhållanden är möjligt att välja en indivi- duell uppvärmning av fastigheten), finns en fullständig valfrihet. I många delar av våra tätorter är detta dock inte praktiskt möjligt utan fastighetsägarna är i realiteten hänvisade till fjärrvärmen som enda alternativ. Den fastighetsägare som redan under den kommunala självkost- nadsperioden anslöt sin fastighet till fjärrvärmen befinner sig i motsvarande situation, och kan i många fall drabbas av stora eko- nomiska och praktiska problem vid en eventuell övergång till en annan uppvärmningsform. Stora fastighetsägare upplever därför ofta att de befinner sig i en monopolsituation även om de teoretiskt skulle ha möjlighet att lämna fjärrvärmesystemet. Fjärrvärmemarknaden kan sålunda ses från två olika perspektiv, beroende på vilken situation som kunden befinner sig i. Kunden kan stå inför valet av uppvärmningsform p.g.a. nyinvestering eller reinvestering eller befinna sig i en situation där han redan har en uppvärmningsform och inte är tvungen att byta, dvs. inte är tvungen att ny- eller reinvestera. Fjärrvärmemarknaden kan därför ses som en relevant produkt- marknad på vilken fjärrvärmen inte konkurrerar med andra upp- värmningsalternativ när kunden befinner sig i situationen att denne redan är ansluten till fjärrvärmenätet. Denna situation ger fjärrvär- meleverantörer en monopolställning eftersom det inom varje lokalt område endast finns en leverantör.2 Fjärrvärmenäten omfattar en viss region eller visst område och det finns ingen överlappning mellan olika nät, där två fjärrvärmekulvertar från två olika företag går till en och samma kund.3 Om man däremot ser på situationen när kunderna befinner sig inför valet av uppvärmningsalternativ, t.ex. p.g.a. nyinvestering eller reinvestering, då kan fjärrvärme vara ett alternativ bland andra. Det kan vara då relevant att tala om en gemensam värmemarknad. I likhet med många andra produktmarknader, finns det inga empiriska undersökningar av förändringar i efterfrågan av fjärr- värme, efter gjorda (varaktiga) höjningar av fjärrvärmepriser (ceteris paribus priset på alternativen), som skulle tyda på att marknaden 2Fjärrvärmesystem är normalt geografiskt begränsade till ett område (stad/region), och verkar då på en lokal (fjärr-)värmemarknad. I ett fjärrvärmenät finns normalt bara en säljare och många köpare. 3Med undantag av i som är kund både hos NorrEnergi och Fortum. Kundernas tillit till fjärrvärmen avgränsas enligt den definition av relevant marknad som nämnts tidigare.4 Inte heller finns det empiriska analyser av korspriselastici- tet5 mellan fjärrvärme och de alternativa uppvärmningsformerna, något som i sin tur skulle visa om uppvärmningsalternativen är sub- stitut mot varandra, och därför kan sägas utgöra en gemensam värmemarknad. De förslag till åtgärder som presenteras i kapitel 6 bygger därför på det resonemang som förts ovan och innebär att konkurrenssituationen ur kundens perspektiv bedöms se olika ut beroende på var fastigheten är belägen samt i vilken investerings- situation som kunden befinner sig. De förslag till åtgärder som pre- senteras i kapitel 6 utgår från detta synsätt. Fjärrvärme är det vanligaste alternativet för uppvärmning av bostä- der och lokaler med en andel av total energianvändning på något . Vilka uppvärmningsalternativ som används varie- rar dock mellan kommuner, olika typer av fastigheter och beroende på var i kommunen fastigheten är belägen (centralt eller i ytterom- råden). 4Se Europeiska kommissionens tillkännagivande om definition av relevant marknad i gem- enskapens konkurrenslagstiftning, EGT nr C372,9.12.1997. 5Egenpriselasticiteten för en produkt A är ett mått på hur mycket efterfrågan på A påverkas av en viss procentuell förändring av priset på A. Korspriselasticiteten mellan produkterna A och B är ett mått på hur mycket efterfrågan på A påverkas av en viss procentuell förändring av priset på B. Kundernas tillit till fjärrvärmen Total energianvändning för uppvärmning av olika fastigheter fördelad på energislag, TWh El, inkl. värmepump Biobränsle, inkl. torv Källa: SCB, . Energianvändning i TWh. Elvärme är fortfarande det vanligaste uppvärmningsalternativet när det gäller småhus () medan fjärrvärme är vanligast i flerbostadshus () och lokaler (). Användningen av värmepumpar har dock ökat både för småhus, flerbostadshus och lokaler . En jämförelse mellan de olika alternativ som finns i de olika kundgrupperna – dvs. småhus, småhus på jordbruksfastighet, fler- bostadshus, industrilokaler samt lokaler exklusive industrilokaler – visar att småhuskunderna har störst valfrihet. Kundernas tillit till fjärrvärmen fördelad efter fastighetstyp, TWh Småhus, j-bruk. Källa: SCB, . SCB har för utredningens räkning tagit fram andelar för olika upp- värmningsalternativ beroende på om fastigheten är centralt belägen i en tätort eller inte.6 Oavsett fastighetstyp är andelen fjärrvärme i de centrala delarna av landets tätorter , att jämföra i ytterområdena. Andelen fjärrvärme ökar för alla typer av fastigheter om de är centralt belägna. För småhusen ökar andelen fjärrvärme från och för flerbostadshusen från , se tabell 4.1 nedan. Detta är dock ett genomsnitt för landets alla tätorter. Studerar man istället enbart större kommuner (, , och ) är andelen fjärrvärme för centralt belägna flerbostadshus . Beslutet om uppvärmningsform sker normalt vid nyproduktion och vid ersättning av anläggningar som blivit så nedslitna att det ur ett ekonomiskt perspektiv är bättre att byta ut dem än att under- hålla. En anläggning kan dock ersättas tidigare om kostnaden för 6 SCB datautdrag levererad som excelfil: uppvärmning, flik tätortskommuner och storstadskommuner. Kundernas tillit till fjärrvärmen den årliga driften ändrats och gjort anläggningen dyrare relativt andra lösningar, dvs. om prisrelationerna har förändrats. För att ett byte ska ske behöver skillnaden i driftskostnad vara så stor att den även kan finansiera investeringen i den alternativa tek- niken. Skillnaden måste dessutom bedömas vara varaktig, vilket kan vara ett problem på ett område inom vilket förutsättningarna bl.a. av energipolitiska skäl kan komma att förändras. Uppvärmda ytor för fördelade på befintlig vär- mekälla, typ av byggnad och i vilken typ av bebyggelse byggnaden ligger Ytor i procent av total yta för resp. typ av byggnad och typ av bebyggelse Enbart el (d) Enbart el (v) Olja + biobränsle + el *) alltför osäker uppgift för att redovisas, innebär att kolumnen totalt ej adderar . Källa: SCB data utdrag. Typ av bebyggelse enligt SCB:s definition. Fastighetens lokalisering kan också vara av stor betydelse för valet av uppvärmningssystem, vilket också framgår av redogörelsen ovan. Framför allt är det bebyggelsens struktur, avstånd till bränsleleve- rantörer, nätavgift, marktyp och fjärrvärmepris som avgör vilket alternativ som är det mest ekonomiskt lönsamma. Kundernas tillit till fjärrvärmen förknippade med viss osäkerhet med avseende på ett flertal faktorer (bl.a. framtida priser, skatter etc.) vilket gör investeringsbeslut svåra att ta. Några direkta tester av hur stor prisförändring som krävs för att ett byte av uppvärmningsform ska ske har inte gjorts. Däremot har jämförelser av kostnader för olika uppvärmningsalternativ gjorts bl.a. av Avgiftsgruppen7 och . Utredningen har genomfört en begränsad intervjuundersökning för att utröna hur kunderna ser på fjärrvärmen samt vilka avtalssitua- tioner som finns . I samband med undersökningen ställdes också frågor rörande kundernas benägenhet att överväga andra uppvärmningsalternativ. Av undersökningen framgår att ett stort antal kunder anser att de i praktiken har små möjligheter att välja en alternativ uppvärm- ningsform när de väl anslutit sig till fjärrvärme.8 Argument mot andra uppvärmningsformer är t.ex. att: det är för kostsamt att installera nya skorstenar, det inte finns något fysiskt utrymme för panncentral, berg- värmepumpsanläggning, etc., energi- eller miljöpolitik försvårar bygglov och andra tillstånd, boende blir störda av alla lastbilstransporter av bränsle om man går över till pannor eldade med pellets eller olja, kommunala kunder kan ha svårigheter att säga upp avtal med en leverantör av kommunalpolitiska skäl och energiskattepolitiken motverkar byte till el- och olja som alter- nativ. SCB redovisar hur många småhusägare som bytt eller ändrat upp- värmningsalternativ . av hela småhusbeståndet har bytt uppvärmningssystem . Ju äldre huset är desto vanligare är det att man har bytt uppvärmningssystem. Om man ser på samband mellan husets 7Avgiftsgruppen bildad av , , , och Fastighetsägarna. 8Detta har framkommit av den intervjuundersökning som utredaren gjort i samband med undersökningen av hur avtalsstrukturen på marknaden såg ut. För närmare detaljer om intervjuresultat, se punkt 4.6. Avtalsstruktur på den svenska fjärrvärmemarknaden. Kundernas tillit till fjärrvärmen ålder och ålder på uppvärmningssystemet, verkar det som om det är vanligast med ett byte när det gamla systemet tjänat ut. De vanli- gaste bytena är från el eller olja till värmepump, pellets eller fjärr- värme. Det går inte att säga att byten sker oftare i vissa områden än i andra. Det finns inte heller några stora skillnader i uppvärmnings- alternativ mellan olika regioner. Någon motsvarande statistik rörande byten mellan olika upp- värmningsalternativ för flerbostadshus och lokaler finns inte. Utredaren har därför uppdragit åt SCB att genomföra en intervju- undersökning med 30 fastighetsägare och kommuner för att för- söka få en bild av hur dessa ser på möjligheterna att byta uppvärm- ningsform. Även enligt denna undersökning tycks det vara så att i den mån byten sker, så är det till fjärrvärme fastighetsägarna byter. Fjärrvärme anses vara ett miljövänligt och smidigt uppvärmnings- alternativ. Skulle priset på fjärrvärme höjas väsentligt anser de flesta fastighetsägare ändå att de inte har något annat realistiskt upp- värmningsalternativ. Det enda möjliga alternativ som nämns är en egen närvärmeanläggning, men någon återgång till olja eller elupp- värmning upplevs inte som aktuellt. Det sista beror till stor del på den s.k. gröna skatteväxlingen som för vissa bränslen innebär högre energiskatter och därmed prishöjningar på olja och el. Fjärrvärmen levererades ursprungligen i stort sett alltid av kommu- nalt energiverk. Sedan elmarknadsreformen 1996 har därefter bety- dande strukturförändringar skett på marknaden där såväl kommunala förvaltningar som kommunala, statliga och privatägda företag uppträder som fjärrvärmeproducenter. Enligt en studie genomförd av ECON9 finns det ca 222 före- tag som bedriver fjärrvärmeverksamhet. Av dessa bedriver ca hälf- ten enbart fjärrvärmeverksamhet. I övriga företag (108 stycken) finns dessutom annan verksamhet såsom elhandel, elproduktion, elnät eller verksamhet utanför energisektorn. 9 i (ECON) har på vårt och El- och gasmarknadsutredningens uppdrag studerat gemensamma ledningsfunktioner i energisektorn: Vissa strukturfrågor i fjärrvärmesektorn. ECON har i sin tur använt SCB:s företagsregister. Kundernas tillit till fjärrvärmen energisektorn kan t.ex. vara insamling av avfall och uthyrning av lokaler. Av dessa 108 företag äger 28 kraftvärmeverk. Nedan redovisas de olika kombinationer av verksamheter som förekommer i fjärrvärmeföretagen. Fjärrvärmeföretagens verksamhetskombinationer, sep- tember 2003 Fjärrvärme, elproduktion och verksamhet utanför Fjärrvärme och verksamhet utanför energisektorn Källa: ECON, Vissa strukturfrågor i fjärrvärmesektorn höst 2003. Större delen av fjärrvärmeföretagen är kommunägda företag. Resten består av statsägda företag samt ett mindre antal företag i privat ägo. EKAN-gruppen har i sin , samlat fjärrvärmeföretagen i fem sfärer eller aktörer: , (ägare av och ), (ägd av Staten), samt ett antal mindre privata aktörer där de dominerande är och Energi- system i . Av det totala antalet företag är i utländsk ägo: Fortum () och (). per sfär, 2002 Källa: data från EKAN-gruppen. Kundernas tillit till fjärrvärmen Ägarandelar på den svenska fjärrvärmemarknaden – Källa: Fjärrvärme i , , . En jämförelse mellan dagens situation och situationen 1990 visar att det kommunala ägandet minskat betydligt. Kommunala fjärr- värmeföretag och förvaltningar stod 1990 för av leve- ranserna. De enda icke-kommunala företagen på marknaden var 10 I FVB:s rapport i har upphovsmännen valt att definiera ägarstrukturen utifrån företagets andel av fjärrvärmeleveranserna. Författarna har valt att inkludera 160 fjärrvärmeföretag som är medlemmar i (totalt sett finns det ca 200 fjärrvärmeföretag på marknaden inkluderat icke-medlemmar i ). Kundernas tillit till fjärrvärmen SOU 2004:136 och som då stod för av leveranserna. Figur 4.5 nedan visar att de kommunala företagen fortfarande har störst andel av fjärrvärmeleveranserna och att dessa koncentreras till de företag som levererar mer än 250 GWh/år. 29 företag (av företagen) stod för av fjärrvärmeleve- ranserna. Därefter följer två privata sfärer: Fortums och E.ON AG:s sfärer, där 36 företag (av företagen) står för av fjärrvärmeleveranserna; och Staten via Vattenfall-sfären, där 29 företag ingår (av företagen), som täcker av leveranserna. Marknaden i övrigt består av 123 små kommunalägda företag (av företagen) som täcker av fjärrvärmeleve- ranserna samt ett antal små privata aktörer (16 företag med knappt en procent av leveranserna). Antal aktörer vs marknadsandel, 2002 233 ftg Tot. I huvudsak den KOMMUNALA sfären >250 GWh försäljn I huvudsak den KOMMUNALA sfären <250 GWh försäljn % av Fjärrvärme- försäljning [GWh] Källa: data från EKAN-gruppen. Kundernas tillit till fjärrvärmen I en annan studie – Fjärrvärmeföretagen och Ägandet av EKAN-gruppen11 – redovisas att /2003 svarade de kommunalt ägda företagen för den största andelen av leveran- serna av fjärrvärmeförsäljningen. De övriga aktö- rerna Fortum, E.ON AG12 och svarade för en samman- lagd andel av samt den mindre privata aktören för av de totala fjärrvärmeleveranserna. Jämfört med föregående period (2001/2002) innebar förändringen av leve- ransandelar en förflyttning från den kommunala till den privata sidan, som två mindre aktörer hade minskat sin närvaro (Granige numera del av via , och Energisystem i som genomgår en rekonstruktion). Fjärrvärmeförsäljning uppdelad per respektive sfär 1%Energisystem i sfären * sfären är ägd av som ingår i E.ON AG-sfären. Om utvecklingen av marknadsandelen av fjärrvärmeleveranser för de privata företagen beaktas separat, är det tydligt att Fortum ökat mest efter regelförändringarna 1996. Detta framgår nedan av deras snabbare tillväxttakt . 11EKAN-gruppen har på uppdrag av Avgiftsgruppen (HSB, , , Fastig- hetsägarna, ) och utredaren, i deras rapport och Ägandet () studerat prisutvecklingen för fjärrvärme vid olika ägarstrukturer och efter en ägarförändring. Kundernas tillit till fjärrvärmen Privata och andra icke-kommunala ägarförändringar på den svenska fjärrvärmemarknaden –2002 Källa: Fjärrvärme i , , . Eftersom både Fortum-sfären och E.ON AG-sfären ägs av ut- ländska aktörer, som de har stärkt sin position på mark- naden, kan man också konstatera att utländskt ägda företag svarar för en allt större del av landets fjärrvärmeförsäljning. De har ökat sin marknadsandel från till av leveranserna mellan de två mättillfällena. Olika förutsättningar och avkastningskrav Innan avregleringen på elmarknaden omfattades kommunala fjärrvärmeföretag av självkostnads- och likställighetsprincipen enligt kommunallagen (1991:900). Självkostnadsprincipen innebar att priset skulle sättas så att det motsvarade kostnaderna. Likstäl- lighetsprincipen innebar att samma pris skulle gälla för alla inom en kundkategori om kostnaden för produkten var densamma. I ellagen (1997:857) föreskrivs att kommunala fjärrvärmeföretag skall bedrivas affärsmässigt. Den kommunala självkostnadsprinci- pen ersattes av en ordning som förutsatte en utveckling mot mark- nadsanpassade priser för värmeleveranserna. Detta innebar samti- digt att kommunerna fick ökade incitament för att medverka i de strukturförändringar på energimarknaderna, som resulterat i den sjunkande marknadsandelen för de kommunala företagen. Några exempel på kommunala energikoncerner som övergått till privat ägo är energikoncernerna inom kommunerna Kundernas tillit till fjärrvärmen , , , , , , . De stora ägarförändringar som har ägt rum inom de sfärer av privata aktörer är i huvudsak: E.ON AG:s köp av (), Fortums köp av Värme () och engagemang som majoritetsägare i (). Även de kommunägda fjärrvärmebolagen förutsätts, som fram- gått, driva sin verksamhet affärsmässigt. I det avseendet finns det sålunda ingen skillnad mellan kommunägda, statliga och privatägda aktörer på fjärrvärmemarknaden. En viktig skillnad kvarstår dock mellan kommunägda, statliga och privat ägda företag på denna marknad (liksom på andra marknader där företag med dessa olika ägarkategorier är verksamma). I de kommunägda företagen utkräver medborgarna i princip ansvar för företagets resultat och service, medan det i privata företag är för allmänheten mer anonyma (och i vissa fall aktiva i helt andra områden) aktieägare som svarar för denna funktion. I ett företag som ägs av kommunen blir också målstrukturen mer komplicerad eftersom en stor del av medborgarna är både ägare och kunder till företaget. Motsvarande samband finns inte hos privata aktörer. Det är inte orimligt att tänka sig att svårighe- terna att byta den traditionella självkostnadsprissättningen mot en princip som innebär att priset sätts i relation till kundernas alterna- tiv är större för kommunala företag än för övriga. Detta skulle i så fall kunna resultera i en lägre prisnivå i de kommunägda fjärrvär- meföretagen, i varje fall efter ett sådant system- skifte som skedde 1996. Den framtida utvecklingen kan antas bli påverkad av hur den kommunala ekonomin totalt sett utvecklas. 4.5Priset på fjärrvärme – priskonstruktion och utveckling Utredaren har i uppdrag att föreslå åtgärder för att bättre skydda konsumenterna mot oskälig prissättning på fjärrvärme. Här ingår att analysera behovet av pristillsyn på fjärrvärmemarknaden och om det bedöms nödvändigt, föreslå hur ett regelverk och en tillsyns- modell lämpligen kan utformas. Som nämndes i tidigare avsnitt, kan fjärrvärmemarknadens struktur betraktas på olika sätt. Dels genom att studera antalet företag på marknaden och ägarandelar, dels genom att se på företa- Kundernas tillit till fjärrvärmen gens andelar av den totala mängden fjärrvärmeleveranser, samt på prisets utveckling i relation till kategori av företag eller ägande. Förändringar när det gäller ägarförhållande och marknadsandelar av fjärrvärmeleveranser har analyserats tidigare. I detta kapitel görs en översiktlig genomgång av prisutveckling och prisspridning ut- ifrån tillgänglig statistik. Anledningen till att ett behov av någon form av pristillsyn för fjärrvärme diskuteras har bl.a. sitt ursprung i den prisspridning som råder mellan olika fjärrvärmeföretag. Prisspridningen har väckt funderingar om företagen tar ut för höga marginaler eller har en för låg kostnadseffektivitet, vilket då skulle kunna vara ett tecken på marknadsmakt. Ytterligare en aspekt som förts fram från kundhåll är exempelvis stora prishöjningar, framför allt efter ägarbyte, där kunderna upplevt att de inte haft några möjligheter att påverka de höjningar som genomförts. För att få en bra bild av utvecklingen på fjärrvärmemarknaden är det intressant att se utvecklingen av den reala prisnivån över tiden. Detta visas på figur 4.8 nedan,13 där det har samlats real prisstatistik avseende fjärrvärme åren 1969–2002 från olika källor (SCB, Av- giftsgruppen, och Svensk Fjärrvärme14). 13FVB Fjärrvärme i , , och , S. (2003). 14SCB prisserie avser en viktad medelintäkt och härrör från totala intäkter dividerat med total värmeleverans, som båda hämtas från den årliga nationella fjärrvärmestatistiken. Avgiftsgruppens är ett antalsmedelvärde med avseende på fjärrvärmeföretag och kommer från , som publiceras , men ovan återges prisserien enbart . STEM är en säsongsviktad prisserie som publiceras regelbundet från i deras Prisblad och tidigare från och . redovisar även en oviktad prisserie. Serien vid namn Svensk Fjärrvärme motsvarar det effektiva medelpris som branschföreningen publicerar i sin statistikpublikation. Denna serie baseras på samma skattningsmetod som . Kundernas tillit till fjärrvärmen Reala medelintäkter eller priser för svensk fjärrvärme i penningvärde, kr/MWh Avgiftsgruppen (), STEM prisblad, säsongsviktad Svensk Fjärrvärme, medelintäkt Källa: Fjärrvärme i , , och , S. (2003). De olika prisserierna följer ganska väl varandra med undantag för prisserien från som visar en relativt kraftig ökning av medelpriset åren 2000–2002. Den stora skillnaden mellan prisserierna är annars hur de har viktats samman, vilket också avspeglar sig som nivåskillnader i figuren ovan. Bilden visar prisutvecklingen utifrån ett historiskt perspektiv. Inledningsvis bestod bränslet i fjärrvärmesystemen främst av olja.