sou · GSB3129d4 · 2005-01-01 00:00:00 — På den kontinentala marknaden har temperatur och vind samma betydelse som den hydrologiska balansen har i . Pris- bildningen på de tyska/holländska/franska marknaderna är också beroende av revisionsavställningar på kärnkraft och kablar mellan olika länder. Det nordiska systemet med en stor andel vattenkraft är en billig och snabb insatsmekanism för den mer termiskt orienterade marknaden på kontinenten. Om det råder brist på el i hämtas gärna kraft från , i den mån kablarna räcker till. Den tyska marknadens prispåverkande effekt på Nordpool- marknaden är dock starkt begränsad av kapaciteten på kablarna. Det är svårt att se något klart mönster på dygnsmedelnivå. har i normala fall en prisstruktur, med lägre priser än . Det tydliga mönstret finns inte i där avställningar och flaskhalsar kan ha en mer oregel- bunden inverkan på prisbilden. Generellt har det varit en låg korrelation mellan tyska priser och priserna på . Korrelationsfaktorn varierar även beroende på om det är våtår eller torrår. importerar även kraft från och . Pris- nivåerna i dessa länder har ingen korrelation med prisutvecklingen i . På finns strikta regler om informationsplikt medan det inte finns motsvarande krav på kontinenten. Marknadsinfor- mation och meddelanden om avställningar, efterfrågan, flaskhalsar samt andra typer av incidenter fördröjs ofta. Det gör att börserna på kontinenten inte uppvisar samma transparens och effektiva prisbildning som . 2 Beskrivning av uppdraget , och med som under- konsult, har på uppdrag av El- och gasmarknadsutredningen utrett förutsättningarna på råkraftmarknaden. I uppdraget ingick att: analysera de prisvariationer som förekommit /2003, analysera elbörsens funktion och inflytande på prisutveck- lingen, kartlägga antalet tillfällen då eller annan aktör har utrett misstänkt prismanipulation och dra slutsatser av detta vad gäller börsens fortsatta funktion och förtroende, belysa faktorer som påverkar spotmarknadens effektivitet, in- klusive överföringskapacitetens betydelse, en alternativ han- delsteknik, möjligheter till förbättrad genomlysning samt åtgärder för att styra produktion mot börsen, analysera finansiella marknader. Betydelsen av en tillräcklig likviditet på börsens finansiella marknader samt spotmarknaden skall belysas och möjligheterna att förbättra prissättningen skall utvärderas, redogöra för hur handeln med el fördelas mellan bilaterala avtal och och ge en beskrivning av hur den bilaterala handeln fungerar ur ett svenskt och ett nordiskt perspek- tiv, beskriva kortfattat ovanstående frågor ur ett europeiskt perspektiv. Uppdraget redovisas i föreliggande rapport. Projektet har genom- förts av , projektledare och , samt , och , . och , ÅF har hjälpt till med figurer, textgranskning och redigering. För att få en aktuell bild, som är väl förankrad i marknaden, har en rad olika aktörer på elmarknaden intervjuats. De representerar kraftbolag, elhandlare, finansiell handel, tillverkande industri, kraft- bolag och myndigheter samt elbörsen. Totalt har ett fyrtiotal intervjuer genomförts. Förutom intervjuer har underlag inhämtats via aktuella rapporter och artiklar kring elmarknadens funktion. (Se referenser.) För att göra fundamentala analyser av prisutvecklingen har stora mängder data bearbetats. Underlagen är hämtade från , , , med flera. är till stor del baserade på timvärdesdata för att ge en så detaljerad bild av utvecklingen som möjligt. Analyser och slutsatser har genomförts i samarbete mellan och . 4 Beskrivning av elmarknaden infördes konkurrens i handel med och pro- duktion av el i . Nätverksamheten är dock alltjämt en reglerad monopolverksamhet. Huvudsyftet med avregleringen har varit att öka effektiviteten i produktions- och fösäljningsledet genom att öka valfriheten för konsumenter och ge bättre förut- sättningar för ett bättre resursutnyttjande i produktionsledet. Liknande reformer har genomförts i alla nordiska länder. Refor- merna har inneburit att vi har en gemensam nordisk elmarknad med en gemensam handelsplats för el, elbörsen . På elmarknaden finns i huvudsak följande aktörer: Elanvändare har ett avtal med ett elhandelsföretag om köp av el och ett kund- eller avtalsförhållande med nätägaren för transporten av energi. För transporten av energi betalar elanvändaren en nätavgift, vilken ger elanvändaren rätt att fritt välja elleverantör på den nordiska elmarknaden. En elproducent producerar el och matar in den i inmatnings- punkter på nätet. Elproducenten äger produktionsanläggningen och säljer elenergi till elhandelsföretag, elbörsen eller direkt till slutkunder. Den övervägande delen av svensk elproduktion är koncentrerad till de fem största kraftproducenterna, som stod för av landets elproduktion. och står tillsammans för av produktionen i . blev uppköpt av /Eon. Totalt sett har antalet större elproducenter i minskat från sju företag 1996 till fyra 2004. De största elproducenterna i , produktion i , TWh Andel i , % Anmärkning: köptes under slutet av upp av /Eon. Källa: , . I finns ett hundratal elproducenter, men ett tiotal företag står för av produktionen. Statkraft, som är största kraftproducent, står för av den totala pro- duktionskapaciteten (och av totala magasinkapaci- teten)2. I finns cirka 120 företag och 400 kraftverk som producerar el. Fortum och Pohjolan Voima är de två viktigaste finska elproducenterna. är en tredje betydande aktör på den finska marknaden. I har antalet elproducenter 2 NVE 2004. minskat från ett tiotal till tre. Elsam är största producent av el och värme och har sin verksamhet på och Fyn. E2 äger flertalet stora produktionsanläggningar på . I Tabell 2 visas att och Fortum är de största elprodu- centerna på den nordiska elmarknaden med marknadsandelar på 2003. största elproducenter och deras elproduktion i , TWh och procent Andel i , % Total elproduktion i Norden1) 1) exklusive . Källa: , Årsredovisningar, Nordel. Nätägarna ansvarar för att elenergin transporteras från produk- tionsanläggningarna till elanvändarna. En nätägare måste ha till- stånd att bygga och driva starkströmsledningar, en så kallad nät- koncession från . En nätägare är ansvarig för att beräkna och rapportera kundernas elförbrukning till berörda aktörer på marknaden. Det svenska elnätet är indelat i tre nivåer, stamnät, regionnät och lokalnät. Stamnätet, som även inkluderar huvuddelen av förbin- delserna med grannländerna, ägs av . De regionala näten transporterar el från stamnätet till lokalnäten och ibland till elanvändare med hög förbrukning. Regionnäten ägs till stor del av tre företag i , , och Fortum. lokala näten transformeras kraften till den normala hushållsspän- ningen. Eftersom det måste vara balans mellan förbrukning och produktion av el finns i varje nordiskt land en systemansvarig som har till uppgift att upprätthålla denna balans. I är systemansvarig. ansvarar också för att koordinera elhandeln med den fysiska transporten av el, att sköta den nationella balansavräk- ningen samt att se till att de balansansvariga uppfyller de ekono- miska villkoren. Varje nätägare rapporterar uppmätt produktion och förbrukning i sitt nät till . I är Statnett systemoperatör, i Fingrid och i finns två system- operatörer, Elkraft och Eltra. För varje uttagspunkt på nätet måste det finnas en balans- ansvarig. Att ha balansansvar innebär ett ekonomiskt ansvar för att produktion och förbrukning av el alltid är i balans inom företagets åtagande. finns cirka 30 balansansvariga företag i , drygt 20 i , 140 i , 40 på /Fyn och 20 på . Elhandelsföretag köper el från en producent eller på börsen och säljer el till elanvändare. Ett elhandelsföretag kan antingen själv ha balansansvar eller köpa tjänsten från ett annat företag. Det finns också många företag som själva producerar stora volymer av den el som säljs vidare och är då verksamma både som elproducent och elhandlare. säljs fritt på elmarknaden. Det finns ingen prisreglering vid elhandel utan det förutsätts att elanvändaren kan vända sig till en annan elleverantör om denne erbjuder bättre villkor. Elpriset sätts efter överenskommelse mellan köpare och säljare och är inte offentligt, om inte parterna väljer att publicera det. Kännetecknande för den nordiska elmarknaden är att både pro- duktion och användning av el varierar under och mellan år. Eftersom hälften av elproduktionen i kommer från vatten- kraft, påverkar nederbörden och tillrinningen hur stor elproduk- tionen blir. Vattenkraftproduktionen kan variera med i storleks- ordningen mellan våtår och torrår, vilket motsvarar en femtedel av den totala elproduktionen i . Andelen vattenkraft av total elproduktion varierar emellertid mellan länderna, från i till i . I står normalt vatten- och kärnkraft tillsammans för av elproduktionen. Resterande kommer från kraft- värmeverk, kondenskraftverk och vindkraftverk. I produ- ceras ungefär en tredjedel i kärnkraftverk, en tredjedel i vatten- kraftverk, medan kondens- och vattenkraft står vardera för 20 pro- cent av elproduktionen. I står kondenskraftverk för merparten av elproduktionen. har också största vindkraftproduktion, som producerade . Vind- kraftens andel av den totala elproduktionen i är ännu liten, 2003. Elproduktionen i och de övriga nordiska länderna redovisas i Tabell 3 och Tabell 4 nedan. Elproduktion i , 2000 2003, TWh -1,8 -7,3 1) Preliminär statistik. Källa: , Energimarknaderna 2004, . Elproduktion i , och 1996, 2000 och 2003, TWh 1) inklusive kondensproduktion Källa: , , Nordels årsstatistik. Elanvändningen i varierar med utetemperaturen. Det beror på att elvärme står för en stor del av elanvändningen i främst och . kan elanvändningen vara dubbelt så hög som . Elanvändningen i de nordiska länderna har i genomsnitt ökat . Ökningstakten har dock varit olika stor i de olika länderna. Störst har ökningen varit i (2,) och minst i (0,). minskade den totala elanvändningen med , varav i . Det kan förklaras av flera faktorer. /2003, som var torr och kall med liten vattenkraftproduktion och ett underskott i vattenkraftmagasinen, steg elpriserna till mycket höga nivåer. Situationen var så allvarlig att myndigheterna i gick ut med varningar för energibrist och uppmaningar om att dra ned på elförbrukningen så mycket möjligt. Tillrinningen till vattenmagasinen förbättrades , men elpriserna var höga , vilket dämpade elanvändningen. En annan förklaring är att 2003 var varmare än 2002, vilket medförde att behovet av elvärme i och minskade. Fördelningen mellan olika användarsektorer varierar mellan länderna. I finns ingen elintensiv industri, vilket gör att den danska industrin står för en lägre andel av den totala el- användningen jämfört med industrin i , och . Elanvändningens fördelning mellan olika sektorer i de nordiska länderna visas i tabellerna nedan. Elanvändning i , 2000 2003, TWh 1) Preliminär statistik. Källa: , . Elanvändning i , och , TWh Industri (inkl. energisektorn) 1) ingår i bostäder och service. Källa: Nordel. Produktionen och förbrukningen av el i de nordiska länderna har utvecklats i olika takt. Energiförbrukningen har ökat mellan , medan pro- duktionskapaciteten endast ökat . Det har lett till att energibalansen blivit alltmer ansträngd och att de nordiska länderna blivit alltmer beroende av import av el från omgivande länder. De nordiska systemoperatörerna har i Nordisk system- utvecklingsplan tagit fram en gemensam prognos för utvecklingen av det nordiska elsystemet. I planen bedöms vara i behov av import under ett normalår 2010. väntas ha störst importbehov, medan bedöms vara i balans under ett normalår, förutsatt att alla värmekraftanläggningar körs. Totalt väntas importbehovet (det vill säga skillnaden mellan produktion och konsumtion) i vara runt ett normalår, medan det ett torrår ökar till . Det är osäkert om det är möjligt att importera den mängd el som behövs under ett torrår och om omgivande marknader har möjlighet att föra över så stora mängder till de nordiska länderna. En effektbalans beskriver elsystemets momentana förmåga att balansera tillförsel och efterfrågan på el. Effektbalansen har be- tydelse för prisbildningen på råkraftmarknaden, varför den beskrivs kortfattat här. Effektbalansen i och som helhet har blivit allt mer ansträngd . Det är en följd av att produk- tionskapaciteten har minskat efter avregleringen av elmarknaden, som efterfrågan på el har ökat. Utvecklingen i visas i Figur 1 nedan. Begreppet tioårsvinter används som ett mått på en lastsituation som rimligen bör kunna med tillräckliga marginaler. Med det menas en vinter som statistiskt sett inträffar . Om uttaget är större än pro- duktionskapaciteten, uppstår en bristsituation. Största risken för effektbrist är det vanligen en kall vinterdag. Ännu har inte effekt- brist inträffat i , men effektbalansen har varit ansträngd vid ett antal tillfällen under de senaste årens vintrar. har elpriset på stigit till mycket höga nivåer. Utveckling av maximal förbrukning och tillförsel av el i , MW 95/96 96/97 97/98 98/99 99/00 00/01 01/02 02/03 03/04 04/05 05/06 06/07 Enligt de nordiska systemoperatörernas prognos väntas effekt- balansen i förbättras något , vilket kan förklaras med att nya elproduktionsanläggningar förväntas komma till stånd i (kärnkraft) och (gaskraft). Utbytet av kraft i styrs i hög grad av tillrinningen till de nordiska vattenmagasinen. Eftersom vattenkraften har lägst rörliga produktionskostnader (förutom vindkraft) i det nordiska produk- tionssystemet, exporterar och normalt sett el till och med god tillgång på vattenkraft. är under våtår transitland för export av el från till och . Vid torrår vänder handelsströmmarna och och importerar el som har producerats i danska, finska, tyska och polska kondenskraftverk. är oberoende av våtår eller torrår beroende av importerad el från . Kraftutbyte möjliggörs av överföringsförbindelserna mellan länder- na. Inom det nordiska elbörsområdet finns ett stort antal över- föringsförbindelser. Det finns också förbindelser till , och . handelskapacitet har ökat med 2 000 MW och uppgår till 9 000 MW, vilket mot- svarar en tredjedel av landets maximala effektbehov. I Tabell 7 redovisas både den maximalt tillåtna överföringen och handelskapaciteten. Handelskapacitet är den kapacitet som är tillgänglig för marknadens aktörer. Den kan ibland vara lägre än den totala överföringskapaciteten på grund av begränsningar i angränsande nät, driftstopp, aktuell förbrukning och produktion samt reserverad kraft för systemoperatörerna. Rapport 1 SOU 2004:129 Överföringsförbindelser i per , MW norr om snitt II (N61º) söder om snitt II (N61º) snitt II (N61º) söder om snitt II (N61º) (1) (2) Kapaciteten reducerad med 120 MW på grund av transformatorhaveri. Handelskapacitet: från Nordels balansgrupp. Samtliga förbindelser, förutom förbindelserna mellan och (SwePolLink) och och (Baltickabeln), ägs av de systemansvariga företagen i . ägde tidigare en del av 400 kV-förbindelsen mellan och , men den andelen har sålts till . äger fortfarande 130 kV-förbindelsen. Hela förbindelsens överföringskapacitet är tillgänglig för handel på . Swepollink ägs till av , av och av . Baltic Cable ägs till en tredjedel av /Eon och till två tredjedelar av Statnett. Ingen förändring av ägarförhållanden för de två sistnämnda kablarna är kända . Samtliga förbindelser inom börsområdet utnyttjas fullt ut för handel på spotmarknaden. Handeln på förbindelserna till länderna utanför börsområdet, det vill säga gränsförbindelserna till , och sker via bilaterala avtal och/eller ett auktionsförfarande av handelskapacitet. Den tillgängliga kapacite- ten på SwePollink på den svenska sidan disponeras av genom ett långsiktigt avtal. 50 MW är dock tillgängligt för andra aktörer på årsbasis. Kapaciteten på Baltic Cable disponeras av ägarna, men kapacitet som inte utnyttjas bjuds ut på dygns- och timbasis till andra aktörer. Handel på förbindelser mellan och sker via bilaterala avtal och genom auktion av handelskapacitet. 5 Elbörsen och balansmarknaden är en gemensam marknadsplats för handel med el i , , och . På finns en spotmarknad för fysisk handel med el och en derivatmarknad. clearar också kontrakt som gäller både på och utanför den egna marknadsplatsen, det vill säga ansvarar för betalningarna mellan marknadsaktörerna. har 366 medlemmar3, varav ett tjugotal utanför de nordiska länderna. ägs till av och av norska Statnett, vilka är systemoperatörer i respektive . Market, som är en avdelning inom samt Clearing och , som är helägda dotter- bolag. har också en minoritetsandel på i Spot . Övriga ägare i Spot är , Statnett och Fingrid vardera samt de danska systemoperatörerna Elkraft och Eltra, som vardera äger . kommenteras inte inom denna utredning. är en marknadsplats för handel med el för fysisk leverans det kommande dygnet av el. Financial Market är en börs för finansiell handel för aktörer på den nordiska elmarknaden. Clearing är motpart i alla finansiella kontrakt som omsätts på börsen samt alla bilaterala finansiella kontrakt. (Se kapitel 5.4.) och har båda tillstånd som fullvärdiga börs enligt norska börsregler. I Figur 2 nedan visas organisation. Källa: , Annual Report 2003. Den norska elmarknaden avreglerades 1991 då en ny energilag trädde i kraft. Föregångaren till , , bildades i . 1996 skapades en gemensam norsk-svensk börs genom att gick in som delägare tillsammans med Statnett. bytte elbörsen namn till . anslöt sig till den gemensamma elbörsen 1998. () anslöts 1999 och östra () . I diagrammet nedan visas omsättningen på olika marknader i volym räknat från 1996-2003. Handeln ökade stadigt men föll sedan tillbaka kraftigt . Orsakerna till detta diskuteras i kapitel 10. Marknadsutveckling 1996 2003, TWh Den fysiska marknaden består av Elspot och Elbas. Elspot är en marknadsplats för handel med kraftkontrakt för leverans . Elbas är en fysisk justeringsmarknad för handel med timkontrakt i och . På spotmarknaden fastställs det så kallade systempriset (jämvikts- pris för utbud och efterfrågan) genom auktion. Deltagarna lämnar bud om hur stor mängd kraft de önskar sälja respektive köpa vid olika prisnivåer under varje timme nästföljande dygn. dagen innan måste alla bud vara lämnade och systempriset beräknas baserat på de lämnade buden. Leverans sker därför mellan 12 och efter det att buden har lämnats, det vill säga nästföljande dygn. Det går även att lämna blockbud för en bestämd volym för ett antal på varandra följande timmar. Blockbuden träder i kraft då det genomsnittliga priset ligger över angivet blockbudpris. För köpblocken gäller det motsatta, det vill säga dessa leder till köp om snittpriset ligger under blockbudpris. Säljare kan även lämna flexibla timbud. Det innebär att de lämnar bud för en icke specificerad timme med ett minimipris och volym. Budet accepteras i den timme som har högst pris i det givna området förutsatt att priset ligger över angiven budprisnivå. Jämviktspriset kallas för marknadskryss på . Illustration av jämviktspris på Spotmarknaden De kontrakt som handlas innebär en skyldighet att leverera till eller att ta ut fysisk kraft från stamnätet. Kontraktens varaktighet är . Omsättningen mäts i MWh och minsta kontraktstorlek är 0,1 MWh . Systempriset fungerar som referenspris för den övriga elmark- naden. Det genomsnittliga spotpriset , i löpande och 1996-års penningvärde visas i diagrammet nedan. De faktorer som påverkar prisutvecklingen på elmarknaden beskrivs i kapitel 6. Systemprisets utveckling , månadsmedel- värde i 1996-års samt i löpande penningvärde Källa: , . Beräkningen av systempris sker utan att hänsyn tas till eventuella överföringsbegränsningar i distributionsnäten. Eftersom det finns flaskhalsar i näten både inom och mellan länderna, kan inte utbud och efterfrågan alltid mötas. Vid budgivningen måste därför aktörerna ange inom vilket område, anmälningsområde, de avser mata in eller ta ut kraft. Om kraftflödet mellan anmälnings- områdena överskrider överföringskapaciteten beräknas två eller flera prisområden. Spotmarknaden kan därför ses som en kombi- nerad energi- och kapacitetsmarknad. Begränsningar uppstår även i näten inom men regleras genom så kallade motköp. och utgör var sitt anmälningsområde och två anmälningsområden. I finns det flera anmälningsområden, eftersom flaskhalsar hanteras med prisområden. Prisområden, flaskhalsar och motköp beskrivs i kapitel 7. Nedan illustreras en budgivning. Deltagarna lämnar bud på vad de önskar köpa, eller eventuellt sälja, beroende på vad det aktuella områdespriset blir respektive timme. Bud lämnas för dygnets alla . I exemplet nedan är budgivaren intresserad av att köpa kraft om priset ligger per MWh, medan det vid prisnivåer per MWh lönar sig att själv producera och sälja el. Köp har positiva värden, sälj negativa. inter- polerar alla bud som sedan utmynnar i den utbuds- och efter- frågekurva som formar systempriset och områdespriserna som den faktiska handelsvolymen och den ekonomiska avräkningen baseras på. Systempriset beräknas i norska kronor men räknas sedan om till aktuell valuta i respektive prisområde. Omräkningen sker till offi- ciell växelkurs den aktuella dagen. Budgivaren i exemplet nedan har angivit som prisområde och svenska kronor, SEK, som valuta. Illustration av prisberoende budgivning på Elspot, MWh Då handel på spotmarknaden sker , innebär det att aktörerna måste lämna in sina bud eller lägga bud som löper över . Alla aktörer har inte en organisation där det finns personal på plats . Det finns därför aktörer som lämnar en spotbeställning som gäller för och ibland även måndagen. Det är en kostnadsfråga för aktörerna huruvida merkostnaden för eventuella fel i de långa buden över är lägre än personalkostnaden för att göra spotbeställningen . Generellt sett utgör inte förfarandet något problem eftersom säljarna oftast vet hur produktionen kommer att se ut, och köparna i stort sett vet sin förbrukning. Sker det emellertid stora föränd- ringar i förbrukningsprognoserna, till exempel temperaturväxlingar eller att processer går ned, måste köpare lägga om sina bud för att minimera risken att få höga balanskraftskostnader. För säljare är det framför allt om någon produktionsenhet får driftstörningar som är det stora problemet. Snabba förändringar i vattenstånd och prognosavvikelser vad gäller vind och temperatur påverkar också en säljares utbud. När allt är normalt, det vill säga när det är små avvikelser mellan balanspris och spotpris och spotpriset inte varierar alltför mycket över dygnet, är det inget problem att lägga bud på spot- marknaden som löper över . När det råder mindre normala förhållanden kan det bli kostsamt att ligga fel i sina spot- beställningar. Historisk sett har den högsta skillnaden mellan spot- pris och reglerpris varit runt per MWh. Under sådana förhållanden innebär mycket små korrigeringar i spotbeställningen stora kostnadsminskningar. Reglerpriserna är inte kända på förhand men en indikation om åt vilket håll de kommer att röra sig kan man få genom att följa handeln på Elbas. På Elbas handlas kraftkontrakt , dygnet runt. Handel sker till och med före leverans. Elbas utgör ett viktigt komplement till Elspot, eftersom marknaden ger aktörerna möjlig- het att justera sin balans med fysiska kontrakt närmare drift- timmen. är handel på Elbas begränsad till och . kommer Elbas även att kunna handlas av aktörer aktiva i . Elbaskontrakten handlas i Euro. utvecklar ständigt nya produkter. beräknas en ny höglastprodukt, så kallad peakprodukt, att lanseras på . Dagens prissäkring är baslastkontrakt som inte tar hän- syn till höglastsituationer i förbrukningsmönstren. Med den nya peakprodukten kan en prissäkring ske på kort sikt, för höglast- perioder över . Genom att komplettera baslastkontrakten med en peakprodukt kan dessa tillsammans bättre anpassas till olika förbrukningsprofiler. På den fysiska marknaden planeras så kallade kopplade blockbud. Genom dessa kan bud läggas på spotmarknaden som är betingade av att andra bud träder i kraft. finns möjlighet att handla elcertifikat via .