sou · GSB3129d5 · 2005-01-01 00:00:00 — Genomsnittlig avbrottstid (Average Interruption lime) beräknas som 8760*60*ENS/AD, där AD (Annual demand) motsvarar årlig överförd energi. ENS aser Energy not supplied. Särskild granskning av nätverksamhet Allmänt råd om utformande av revisorsintyg avseende årsrapport för nätverksamhet för (den som bidriver nätverksamhet NN) avseende årsrapport beträffande nätverksamheten för räkenskapsåret 19xx. I egenskap av revisor(er) i NN har jag (vi) granskat NN:s årsredovisning för år 19xx i enlighet med god revisionssed och avlämnat revisionsberättelse 19xx xx. Årsrapporten är upprättad enligt 3 kap. 1 3 §§ ellagen (1997:857), förordningen (1995:1145) om redovisning av nätverk- samhet och föreskriften (NUTFS 1995:1, 2 5 §§) om redovisning av nätverksamhet och har hämtats ur NN:s räkenskaper som har granskats av mig (oss). Vid granskningen har inte framkommit något som tyder på att NN:s redovisningsrutiner och internkontrollsystem inte är så utformade att den avlämnade årsrapporten endast omfattar samtliga intäkter och kostnader samt tillgångar, avsättningar och skulder samt eget kapital som har samband med den bedrivna nätverk- samheten. /alternativt/ Granskningen föranleder följande kommentarer/an- märkningar: Auktoriserade) revisorer)/godkänd(a) revisor(er) 8 § kan efter ansökan medge dispens från dessa föreskrifter om särskilda skäl föreligger. Dessa föreskrifter6 och allmänna råd träder i kraft den 1 januauri 1996. Dessa föreskrifter7 träder i kraft och skall tillämpas första gången i fråga om årsrapport för nätverksamhet avseende det räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 decem- ber 1997. Närings- och teknikutvecklingsverkets föreskrifter och allmänna råd kan beställas hos Förlag, Trycksaksexpeditionen, fax . 7NUTES 1998:1 13. Kortfattad beskrivning av förslag till reformering av elmarknaden Iakttagelser som leder fram till reformförslaget ................... Inledande slutsatser och reformförslag ............................... Förväntad handel med prisförsäkringar............................... Intressanta utvecklingsmöjligheter i övrigt .......................... Några reflexioner över nuvarande modell ............................ Svar på specifika frågor .................................................... Detta PM syftar till att på uppdrag av El och gasmarknadsutred- ningen kortfattat beskriva av den s.k. Fabriciusmodellen för den svenska elmarknaden. Tonvikten har lagts på att beskriva huvud- drag och principer snarare än detaljer. I det avslutande avsnittet besvaras dock ett antal särskilt angivna frågeställningar på detalj- nivå. Till fördelarna med reformen hör att väsentliga avigsidor med den nuvarande marknaden bortfaller om förslaget genomförs. Ett sparsmakat urval av dessa nackdelar redovisas i det näst sista av- snittet. Iakttagelser som leder fram till reformförslaget Handeln med el är ledningsbunden. Fysisk el kan endast säljas av producenter och köpas av konsumenter (som kan mata in respektive ta ut el ur nätet). En absolut förutsättning för elmarknadens funktion är att det råder balans mellan den sammanlagda inmatningen och det sam- manlagda uttaget av el. Inmatningen och uttaget måste därför rela- teras till ett gemensamt referenspris som skapar balans. För att garantera timvis balans måste ett jämviktspris etableras och alla säljare och köpare måste utväxla el till det priset. Fysisk el kan därmed i realiteten inte handlas bilateralt utan endast i en gemensam transaktion där alla utbyter el med alla. Det samlade intresset av att producera och konsumera el bör utgöra underlag när jämviktspriset skapas. Prisbildningen måste ske genom ett auktionsförfarande. Ett och samma pris gäller då för alla parter. Producenter kan som regel lämna egna bud till auktionsför- farandet i och med att de kan planera sin produktion. I princip omfattas konsumenter (hushåll och företag) av refor- men. Konsumenter kan generellt inte lämna egna bud (själva poängen med en ledningsbunden marknad är att de ska kunna an- vända den el som de i varje tillfälle har behov av). Det är dock konsumenternas samlade efterfrågan som ligger till grund för pris- Efterfrågan prognostiseras bäst1 centralt och med ut- gångspunkt från agregerad information om aktuell förbrukning. När elen prissätts måste konsumenternas förbrukning avräknas . Ej timmätta konsumenter kan avräknas efter den timvisa schablonprofilen i respektive nätområde. Inledande slutsatser och reformförslag Elnätet ger direkt tillgång till handel med fysisk el. Anslutna pro- ducenter och konsumenter handlar i princip samma el, till samma pris . Priset bestäms på spotmarknaden och styrs av tillgång och efterfrågan. Handeln med el kan därmed renodlas och förenklas. bör svara för att prognostisera den samlade efterfrågan och lämna underlag till prisbildningen för svenskt prisområde på . Nätbolagen bör ha som uppgift att transferera betalningar för inköp av el från konsumenterna till spotmarknaden. En ändamålsenlig lösning kan vara att nätbolagen debiteras spotpris för inmatad el och debiterar konsumenterna spotpris för uttagen el och nätförluster, i tillägg till nätavgiften. Nätverksamhet får inte samordnas2 med verksamhet som bedriver handel med eller försäljning av prisförsäkringar på el. Resultatet blir att handeln med el för konsumenternas del kommer att uppfattas som en helt igenom fysisk företeelse. Nätet ger dem access till marknaden. De handlar el genom att trycka på strömbrytaren, per objekt3 som kopplas in på nätet. Även för producenternas del är det fråga om att handla fysisk el genom att koppla in och styra objekt, men med utgångspunkt från resultatet av budgivningen på spotmarknaden. Förväntad handel med prisförsäkringar En av de stora poängerna med reformförslaget är att regelverket endast ska omfatta den renodlade handeln med el. Handeln med och utformningen av prisförsäkringar ska inte låsas av lagstift- 1Prognosnoggrannheten ökar p.g.a. sammanlagringsfördelar och att mer aktuell och agre- gerad information om förbrukningen kan användas som underlag. 2Detta bör även innefatta rapportering av mätvärden mellan nätbolag och andra än konsu- menter. 3Med objekt avses här alla elektriska apparater och anläggningar som för konsumenternas del förbrukar och för producenternas del producerar el. ningen utan fritt kunna utvecklas och anpassas till marknads- aktörernas behov. Detta är alltså endast ett försök att beskriva en förväntad utveckling av en prisförsäkringshandel. Utgångspunkten är att prisförsäkringar handlas för att fylla ett behov. Vi utgår från att prisförsäkringarna handlas mellan mark- nadens konsumenter och producenter därför att de har ett ömse- sidigt behov av att minska sina risker. Frågan är då vilket behov konsumenterna och producenterna har av prisförsäkringar när de i utgångsläget handlar el per objekt. Det borde bero på vilka pris- risker som uppstår när olika objekt manövreras. Till att börja kan man konstatera att det inte borde finnas något behov av att prisförsäkra ett mindre antal små objekt, helt enkelt därför att de manövreras utan nämnvärda prisrisker. Det skulle rimligen innebära att vanliga småkonsumenter inte har anledning att skaffa sig några prisförsäkringar. Ett enklare och billigare sätt för små konsumenter att hanterar sina ytterst begränsade prisrisker är att undvika att slå på alltför många strömbrytare när priset är högt. Bland vanliga konsumenter är det i första hand de som har elvärme som kan behöva fundera på att prisförsäkra sig. De riskerar att använda relativt sett mycket effekt som priset kan vara högt. Ett lämpligt alternativ skulle då kunna vara att köpa en takprisförsäkring som ger en ekonomisk kompensation (beräknad utifrån den prisförsäkrade effekten) när spotpriset överstiger tak- priset. En villaägare skulle exempelvis kunna prisförsäkra 10 kW elvärme mot priser som överstiger /kWh och för detta betala en begränsad premie. När priset understiger /kWh sker ingen kompensation, vilket vi antar är acceptabelt för villaägaren. Stora företag och industrier använder i normalfallet en hög effekt mer kontinuerligt dvs. när priserna kan vara både höga och låga. Därför kan det finnas anledning att använda en prisförsäkring som har samma kontinuerliga funktion i förhållande till spotpriset. Stora förbrukare använder förmodligen fastpriskontrakt, som låser priset för en viss effekt på en viss nivå. Köparen av ett fastpriskontrakt behöver till skillnad från köpa- ren av takpris inte betala någon premie till säljaren. Orsaken är att köparen och säljaren i fastpriskontraktet har en ömsesidig betal- ningsförpliktelse till varandra, köparen när spotpriset är lägre och säljaren när spotpriset är högre än det fasta priset. Det är också anledningen till att fastpris bara används för att prisförsäkra objekt som används kontinuerligt. Exempelvis skulle ett fastpriskontrakt på /kWh för 10 kW elvärme inte vara speciellt fördelaktigt för köparen när spotpriset understiger 25 och elvärmen är avstängd. Även objekt i form av produktionsanläggningar har ett varie- rande behov av prisskydd beroende på vilka möjligheter de har att producera el i förhållande till spotpriset. Ett värmekraftverk av kondenstyp kan startas när priset över- stiger den rörliga produktionskostnaden. Problemet är att den rörliga kostnaden ofta kan vara förhållandevis hög. Det är därför är osäkert om anläggningen kan köras och generera några intäkter. vill ägaren säkerställa intäkter motsvarande de fasta kost- naderna för anläggningen. Lösningen är att sälja takprisförsäkringar med ett takpris som överensstämmer med den rörliga kostnaden. Takpriset innebär i och för sig en betalningsförpliktelse till köparen när priset överstiger takpriset. Om anläggningen faktiskt körs kan emellertid den rörliga intäkten (spotpriset minus den rörliga kost- naden) användas för att täcka kostnaderna för betalningsförplik- telsen. Vinsten för säljaren är den fasta premieintäkten vid för- säljningen av försäkringen, som ska täcka de fasta kostnaderna. Kärnkraftverk är värmekraftverk av kondenstyp med förhållan- devis låga rörliga kostnader. I normalfallet understiger de rörliga kostnaderna nivån på marknadens fastpriskontrakt. Det borde i utgångsläget innebära att kärnkraftägaren både kan sälja takpris- försäkringar och fastpriskontrakt. Omständigheterna för kärnkraft är dock lite speciella i och med att anläggningarna är så stora. Vad händer om ett kärnkraftverk drabbas av en längre driftstörning? Eller ännu värre, om SKI meddelar att en hel grupp kärnkraftverk måste stängas av och kontrolleras . Spot- priset rakar då i höjden och med detta följer ökade betalnings- förpliktelser som produktionen står. Försäljningen av de nämnda kontrakten kan alltså innebära ett ökat risktagande och för en kärnkraftproducent, tvärt emot avsikten. Ett alternativ som innebär minskad risk är att istället köpa en golvprisförsäkring. Den kan skydda mot extrema lågpriser under våtår och för detta betalar kärnkraftproducenten en begränsad premie till säljaren av golv- priset. Vattenkraftverk löper generellt sett risken att producera som mest när spotpriset är lågt och som minst när det är högt. I vilken omfattning beror på möjligheterna att magasinera vatten. Det kan därför vara oklokt av vattenkraftproducenten att ta på sig betal- ningsförpliktelser vid högpris för mer än effektkapaciteten under Frågan är om dock om vattenkraftproducenten alls skulle sälja prisförsäkringar som begränsar möjligheterna att ut- nyttja magasinet och sälja vattnet till högsta spotpris. Det leder inte nödvändigtvis till minskad risk. Ett alternativ som innebär minskad risk är att istället köpa en golvprisförsäkring som skyddar mot låga spotpriser. Vindkraft kan bara producera el när det blåser. Då kan priset vara lågt. När det inte blåser kan priset vara högt. Även för vindkraft- producenten torde alltså det mest intressanta alternativet vara att köpa golvpris. Det finns alltså bland producenter ett tämligen varierande behov av prisförsäkringar. Dessutom ett anmärkningsvärt behov av att köpa golvpris. Vi återkommer till konsumentsidan. Golvpris måste nämligen generellt säljas av konsumenter. De byter därmed möjligheten att köpa el till ett lägre pris än golvpriset mot en fast premieintäkt. Framförallt bör det finnas ett intresse av att sälja golvpris hos för- brukare som investerat i anläggningar som bara är lönsamma när priset understiger en viss nivå. När priset överstiger nivån har de flexibilitet att helt enkelt stänga ner sin produktion. Ett speciellt stort intresse borde finnas hos förbrukare vars break-even hamnar under nivån på fastpriskontrakt. Antag exempelvis att en industri kan producera sin vara med vinst vid ett elpris på under Det är osäkert om priset kommer ner till den nivån men företaget vill ändå försöka säkra en fast intäkt för att täcka fasta kostnader. Typiska säljare av golvpris skulle vara extremt elintensiva verksamheter med stor flexibilitet i konsumtionen av el. Exempel är vissa smältverk och en stor mängd elpannor. Man kan även ställa sig frågan vem som säljer fastpriskontrakt. Förmodligen finns det trots allt ett intresse hos vattenkraftprodu- center att sälja fastpris upp till effektkapaciteten under torrår. Värmekraftverk med låga rörliga kostnader som inte har några högprisrisker är givna säljare. Det är möjligt att vissa kärnkraftverk kan tillhöra den kategorin om det tecknar en separat avbrotts- försäkring. Andra kärnkraftverk kan troligtvis bedöma de ovan nämnda riskerna som små och se stora fördelar med försäljning av fastpriskontrakt. Det finns en intressant symmetri i hur objekt på konsument- och producentsidan som manövreras på samma sätt relativt spot- priset kan utbyta risk med hjälp av en viss typ av prisförsäkring. För objekt som slås på när spotpriset överstiger en viss nivå verkar det lämpligt att utbyta risk med hjälp av takprisförsäkringar. Kon- tinuerligt påslagna objekt handlar fastpriskontrakt. Objekt som slås på när spotpriset understiger en viss nivå handlar golvpris. Om el handlas per objekt öppnas en ny marknad för behovsstyrd risk- hantering. Prisförsäkringar som utgår från ett behov på objektnivå kan också ha andra fördelar. Framförallt är det förhållandevis enkelt att bestämma prisförsäkrad effekt. Ett objekt förbrukar ofta en för- utsägbar effekt vid takpriset eller golvpriset i en försäkring. När mängderna är bestämda kan prisförsäkringarna avräknas enbart med hjälp av information om spotpriset. Handeln med pris- försäkringar kan därmed standardiseras, vilket leder till låga trans- aktionskostnader och hög konkurrens. Det vanliga finansiella systemet kan användas för att förmedla och avräkna även prisför- säkringar på el, med betydande effektivitetsvinster som följd. Handeln med och försäljning av prisförsäkringar bör regleras av värdepapperslagstiftningen. Intressanta utvecklingsmöjligheter i övrigt Med central prognostisering baserad på aktuell information om den faktiska förbrukningen kan tiden mellan prognos, prisbildning och leveranstimme kortas. görs prognoser för nästkommande dygn med hjälp av föregående dygns förbrukning. Med central prognostisering borde det vara möjligt att minska tidsskillnaden till någon timme. En bättre fungerande prisbalansering på spotmarkna- den borde leda till minskade resurskrav för frekvensbalanseringen på reglermarknaden. Långsiktigt bör det finnas ytterligare möjlig- heter att närma sig en prisbildning i realtid på spotmarknaden. Det finns sannolikt möjligheter att avskaffa kravet på säkerheter för handel med fysisk el på spotmarknaden när nätbolagen sköter transfereringen av betalningar från konsumenterna. Reformen innebär att alla aktörer handlar till ett och samma pris . Därmed blir det enkelt att distribuera information om det aktuella priset till konsumenterna. En lämplig metod kan vara att sprida priset via radions rikstäckande FM-band. Det kan då avkodas med hjälp av enkla och billiga radiomottagare för visning och styrning av förbrukning i princip var som helst hos en el- användare. Efter reformen behöver mätarna endast läsas av inför fakturering av konsumenternas förbrukning. Det minskar komplexiteten och kommunikationsbehoven i de mätsystem som installeras. Den samhällsekonomiska vinsten av att installera timregistrerande el- mätare blir väsentligt större eftersom det är timmätning i kombina- tion med leverans till spotpris som skapar verkliga incitament till effektiv elanvändning. Handel till spotpris, direkt tillgång till aktuell prisinformation, utbyggd timregistrerande elmätning och en fungerande prisbild- ning på effekt bör skapa helt nya möjligheter att utveckla ny teknik för effektiv elanvändning. Efter reformen bör en sakligt grundad nättariff enbart utgöras av en fast årsavgift som är relaterad till konsumentens maximala effektuttag. Konkurrensen med avseende på fysisk el skapas enbart i prisbild- ningen på spotmarknaden. Frågan är därför om det är speciellt relevant att tillämpa den allmänna konkurrenslagstiftningen på elmarknaden. Ett bättre alternativ skulle kunna vara att utveckla speciella budregler för att säkerställa en genomlyst och trovärdig prisbildning på spotmarknaden. Ett av motiven till den föreslagna reformen är att skapa en marknad med prisbildning på effekt istället för energi. Därför kan det finnas skäl att analysera om det finns möjligheter förändra dagens energiskatt i fasta ören/kWh till en skattesats som relateras till det löpande spotpriset. Några reflexioner över nuvarande modell Det grundläggande problemet med den nuvarande ellagen är att den faktiskt inte syftar till att konsumenterna ska köpa el. Istället syftar den till att de ska köpa en viss typ av prisförsäkringar. Kon- kurrens ska enligt den nuvarande modellen skapas genom att välja leverantör. Ett leverantörsbyte leder dock inte till någon bättre konkurrens med avseende på handel med fysisk el. För konsumen- ternas del kan dock elmarknaden skenbart uppfattas som funge- rande. En konsument som byter får ett lägre pris än om han inte byter. Orsaken är att lagstiftningen infört ett tvång för alla kon- sumenter att teckna elavtal. Detta kan sedan utnyttjas till att mjölka passiva konsumenter på pengar. Frågan är om inte ellagen därmed i princip bryter mot en annan lag, nämligen konsument- köplagen som förbjuder negativa försäljningsklausuler. De prisförsäkringar som lagstiftarna har förutsatt att konsumen- terna ska köpa ska avräknas mot i efterhand uppmätt förbrukning. Det utmynnar i modellen med konkurrens genom leverantörsbyten och handel med elavtal. Ett elavtal omfattar all el som levereras fram till att avtalet löper ut. Det skapar en konceptuell bild av handel med energi och en valsituation där det framstår som mycket enklare att jämföra fasta priser mot varandra. Regelverket skapar på så sätt en marknad för prisförsäkringar med fast pris på energi.4 De framreglerade prisförsäkringarna skapar ett fundamentalt effektbalansproblem. När konsumenterna handlar el till fast pris saknar de incitament att anpassa förbrukningen till spotpriset. Man kan säga att konsumenterna kan handla effekt gratis. Problemet förvärras av att passiva lågförbrukande konsumenter subventione- rar aktiva konsumenter som byter leverantör. Konsumenter som förbrukar stora mängder effekt kan på så sätt handla effekt gratis till ett förhållandevis lågt energipris. När marknaden börjar närma 4 Energi i meningen all energi som levereras i avtalet. sig effektbrist kan en ond cirkel uppstå. Effektbrist bör leda till stigande spotpriser, ett ökat intresset av att handla energi till fast pris och ytterligare förvärrad effektbrist. På en marknad med kostnadsfri tillgång till effekt går det inte att introducera nya avtal som tar betalt för effekt. Därmed saknas både incitament att spara på effekt för konsumenterna och marknads- mässiga möjligheter att ta betalt för investeringar i effektproduk- tion. Lagstiftningen låser på så sätt marknaden till en avtalsform som kan resultera i marknadskollaps, alternativt höga kostnader för att undvika en kollaps. Det kan vara värt att notera att univer- sallösningen bättre mätning inte hjälper om konsumenterna fort- sätter att handla energi till fast pris. Handeln med fast pris på energi återförsäkras av elsäljarna genom att avspegla det fasta priset i finansiella fastpriskontrakt (terminer). Dessa omsätts sedan för att hantera volymrisken som uppstår på grund av konsumenternas varierande förbrukning. Den framreglerade avtalsformen för slutkunder cementerar därmed även den finansiella delen av elmarknaden. Den finansiella handeln omsätter i stort sett enbart fastpriskontrakt. För flertalet av de olika produktionsslagen på marknaden finns det därmed inga lämp- liga prisförsäkringskontrakt och inga möjligheter att effektivt han- tera risk per produktionsanläggning. Det ökar risken för produ- center som bara har en typ av produktionsanläggningar. Följden blir att producenter gärna bildar allt större koncerner med en väl balanserad produktionsmix. För att bekosta denna konsolidering erfordras mycket pengar, vilken man kan hämta hem genom att köpa kundmassa och konsolidera även nät- och elsäljardelen av elmarknaden. Allt detta på grund av den nuvarande elmarknadens funktionssätt. Svar på specifika frågor Kan modellen införas enbart på den svenska elmarknaden? Tanken är naturligtvis att om detta är en effektiv modell så kom- mer den att implementeras inte bara i utan även i de andra nordiska länderna. Speciellt med tanke på de intressanta möjlig- heterna till att utväxla risk mellan olika nordiska aktörer. Om modellen införs enbart i så kommer svenska konsumenter handla el till spotpris. I tillägg handlar basindustri förmodligen fastpris (terminer) och elvärmekonsumenter takprisförsäkringar. Handeln med takpris bör säkerställa tillräcklig effektkapacitet vid höglast. Sammantaget bör det leda till ökade incitament att minska effektanvändningen vid höga spotpriser. Med en kombination av mycket elvärme och fasta priser bidrar förmodligen den svenska marknaden särskilt mycket till effektproblem i det nordiska elsystemet. Effektproblemet borde inte förvärras för Nordisk del om reformen införs ensidigt i . Frågan är om andra länder kan utnyttja en ensidig reform och vara free-riders på att svenska konsumenter betalar för effekt. Det borde inte vara så. Genom att köpa takprisförsäkringar betalar svenska konsumenter bara för sina egna behov, inte för andras behov av effektkapacitet. Den fysiska handeln med el över gränserna borde inte påverkas på något anmärkningsvärt sätt. Befintlig produktion körs mot spotpris i respektive prisområde. Minskat maximalt effektuttag i skulle möjligen minska problemen med flaskhalsar i höglastsituationer. Det är inte helt lätt att spekulera i vad som händer med den finansiella handeln över gränserna. Generellt bör reformen leda till en ökad finansiell handel över gränserna. En marknad öppnas för prisförsäkringar som det finns behov av att utväxla mellan olika aktörer i olika länder. Elmarknaden öppnas dessutom för finansiella aktörer på ett helt annat sätt . Å andra sidan driver dagens handel med fastprisavtal för slutkunder upp handeln med termins- avtal på . Frågan är dock i vilken omfattning som denna kan betecknas som en handel över någon gräns. Den europeiska marknaden kan knappast påverkas av några reformer i eller i . Den nordiska elmarknaden om- sätter upp till cirka 70 000 MW medan den fysiska överförings- kapaciteten till kontinenten begränsas till några tusen MW. Omfattar modellen enbart handel på eller omfattas även handel på andra, eventuellt framtida, spotmarknader? En slutsats av resonemanget om elmarknadens funktion är att auktionsförfarandet på ensamt bör svara för prisbalan- seringen på elmarknaden. Spotmarknaden bör ha monopol på prisbildning med avseende på fysisk el. Det finns som tidigare nämnts också intressanta möjligheter att utveckla spotmarknaden mot en prisbildning i realtid, om den i högre grad samordnas med systemansvaret.