sou · GSB395 · 2005-01-01 00:00:00 — I tredje stycket klargörs att, i likhet med vad som gäller beträffande andra prospekt, måste i vissa situationer uppgift om de slutliga villkoren inges till och offentliggöras, se kommentaren till 9 §. 2 kap. 14 § Bestämmelsen ger möjlighet att under de förutsättningar som framgår av lagtexten medge att uppgifter som skall ingå i ett prospekt utelämnas. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 4.4. I det fall den som har upprättat prospektet är av uppfattningen att viss information bör utelämnas från prospektet, bör upplysning härom lämnas när prospektet ges in till för granskning. Vidare bör skälen för detta ställningstagande noga redovisas, för att ge ett underlag vid sin pröv- ning av om informationen kan utelämnas. Lämnas inte några objektivt godtagbara skäl, bör inspektionen inte medge att informationen utelämnas. 2 kap. 15 § Genom bestämmelsen genomförs artikel 9 i prospektdirektivet. Av första stycket framgår att ett prospekt under angivna förutsätt- ningar är giltigt . Detta gäller oavsett om prospektet består av ett sammanhängande eller flera separata dokument. De separata dokumenten har samma giltighetstid, vilket innebär att ett registreringsdokument som har godkänts som en del av ett prospekt, därefter kan användas som ett separat registreringsdokument även i andra prospekt. I en sådan situation behöver en emittent enligt vad som följer av 11 § andra stycket endast upprätta en värdepappersnot och en sammanfattning. I vissa i lagtexten angivna fall behöver dock kompletterande infor- mation lämnas. Andra stycket klarlägger att giltighetstiden för ett grundprospekt i vissa fall kan vara . Dessa grundprospekt har berörts i kommentaren till 13 §. 2 kap. 16 § I artikel 13 i prospektdirektivet föreskrivs en obligatorisk för- handsgranskning av ett prospekt, innan det får offentliggöras. Granskningen skall leda fram till en bedömning om prospektet skall godkännas eller inte. sker denna granskning av såväl som börser. Utredningen föreslår dock att denna granskning nu enbart skall utföras av . Förslaget, som närmare har utvecklats i avsnitt 3.3, innebär att skall granska alla typer av prospekt som avser ett erbjudande till allmänheten eller ett upptagande till handel av finansiella instrument. I det fall inte är hemmedlemsstat för prospektet är dock inspektionen inte behörig att uppta en ansökan om godkännande av ett prospekt till prövning. Av definitionen av hemmedlemsstat framgår att inspektionen är behörig att pröva ansökningar där emittenten har sitt säte i . Därutöver framgår av definitionen att en emittent, erbjudare eller den som ansöker om upptagande till handel i vissa fall kan välja som hemmedlemsstat. Även vid dessa fall, som bl.a. avser emissioner av icke-aktierelaterade finansiella instrument som vart och ett har ett nominellt värde om , är inspektionen behörig att pröva ansökningen. Utredningen har i avsnitt 5.1 redogjort för sin syn på omfatt- ningen av inspektionens granskning. Utgångspunkten för en gransk- ning bör vara att säkerställa att innehållet i prospektet är fullständigt, sammanhängande och begripligt. Inspektionen skall vid sin gransk- ning av ett prospekt således reagera mot felaktigheter och tillse att prospektet inte är otydligt eller ofullständigt. Granskningen bör inte bara innefatta en kontroll av att prospektet innehåller de uppgifter som föreskrivs, utan även en kvalitetsgranskning av prospektet. Inspek- tionen skall förvissa sig om att prospektet har en sådan kvalité, att en investerare kan göra en välgrundad bedömning av de risker och möjligheter som är förknippade med en investering. Någon verifiering av uppgifterna bör dock inte ske. Att inspektionen bör göra en kvalitetsgranskning innebär alltså inte att utredningen är av uppfattningen att i efterhand skall kunna göras ansvarig för fel och brister i ett prospekt. I första stycket finns den grundläggande bestämmelsen om för- handsgranskning. skall, som framgår av andra stycket, meddela beslut om prospektet godkänns eller inte inom tio, eller i vissa angivna fall, . behöver kompletteras, av hänsyn till investerar- skyddet, kan inspektionen begära kompletterande information. Detta framgår av tredje stycket. Det bör dock noteras att inspek- tionen inte kan kräva att ett prospekt innehåller information som inte anges i bilagorna I-XVII i förordningen. Kompletteringarna skall således avse sådan information som skall vara med i det aktuella prospektet enligt vad som anges i de bilagor som blir aktuella avseende prospektet. Inspektionen kan dock exempelvis ställa krav på att informationen skall lämnas på ett mer utförligt sätt. I det fall inspektionen begär in kompletteringar, börjar de tidsfrister som framgår av första stycket att löpa först när den kompletterande informationen har inkommit till inspektionen. Under alla förhållanden börjar inte tidsfristen att löpa förrän sökanden har betalat föreskriven ansökningsavgift. I fjärde stycket ges möjlighet att i vissa fall lämna över en ansökan om godkännande av prospekt till en behörig myndighet i ett annat EES-land. Det kan antas att denna möjlighet kommer att utnyttjas endast i mycket speciella situationer. En sådan situation skulle kunna vara att det är fråga om ett erbjudande till allmänheten i ett annat land än , utan att erbjudandet har någon som helst eller endast mycket ringa anknytning till . Vid sådant förhållande framstår det som ändamålsenligt att inspektionen försöker lämna över ansökan till den behöriga myndigheten i det land där erbjudandet skall lämnas. 2 kap. 17 § Bestämmelsen uppställer ett krav på offentliggörande av ett prospekt, och har kommenterats i avsnitt 5.2. Ett offentliggörande får som framgår av första stycket ske först efter det att prospektet har godkänts av . Det är viktigt att prospektet offentliggörs i så god tid som möjligt innan anmälningstiden i ett erbjudande börjar löpa eller de berörda finansiella instrumenten upptas till handel, för att allmänheten skall hinna ta del av innehållet i prospektet. Enligt utredningen bör möjligheten att vänta tills dagen innan anmälningstiden börjar löpa endast utnyttjas i undantagsfall. När prospektet offentliggörs får enligt artikel 14.6 i prospekt- direktivet dess innehåll eller utformning inte ha ändrats, jämfört med den version som godkänts av . bestämmelse har införts i andra stycket. Det torde dock inte vara något hinder för den som upprättar prospektet att tills dess prospektet har offentliggjorts genomföra sådana ändringar som är rent redaktionella. 2 kap. 18 § I bestämmelsen anges i första stycket på vilka olika sätt ett prospekt kan offentliggöras. I andra stycket föreskrivs att i det fall ett prospekt har upprättats av en emittent måste denne alltid offentliggöra prospektet på sin hemsida. Därigenom uppnås att investerarna på ett enkelt sätt kan ta del av information om ett erbjudande. Det är dock ingenting som hindrar en emittent från att vidta åtgärder för att förhindra eller försvåra åtkomst till prospektet om detta är befogat, exempel- vis i de situationer emittenten vill förhindra att investerare i länder som inte omfattas av ett erbjudande kan ta del av prospektet. Tvärtom framgår av artikel 29.2 i förordningen att i det fall ett prospekt avseende ett erbjudande till allmänheten offentliggörs på emittentens hemsida eller på en hemsida hos ett värdepappersinstitut eller en reglerad marknad skall åtgärder vidtas för att undvika att erbjudandet riktas till personer som är bosatta i medlemsstater eller tredje länder där erbjudandet inte gäller. I tredje stycket slås fast att en investerare alltid skall kunna få en papperskopia av prospektet, om investeraren begär detta. Av fjärde stycket framgår hur offentliggörandet får ske i det fall prospektet består av flera dokument. Som framgår av femte stycket finns kompletterande bestämmelser avseende offentliggörandet i förordningen. Dessa har berörts i avsnitt 5.2. I personuppgiftslagen finns i 33-35 §§ bestämmelser om över- föring av personuppgifter till tredje land, dvs. länder utanför EES. I syfte att klargöra att personuppgifter i samband med ett offentlig- görande även får spridas till dessa länder, har i sjätte stycket införts en bestämmelse som anger att sådana uppgifter får spridas till såväl stater inom EES som andra stater. 2 kap. 19 § Genom bestämmelsen genomförs artikel 14.4 i prospektdirektivet. Syftet med bestämmelsen är att allmänheten skall kunna besöka inspektionens hemsida och där få information om de prospekt som har offentliggjorts under åtminstone . 2 kap. 20 § Bestämmelsen innehåller regler om annonsering. Den har kommen- terats i avsnitt 5.4. I artikel 15.3 i prospektdirektivet uppställs ett krav på att det vid varje form av annonsering avseende ett prospekt klart skall framgå av annonsen att det är fråga om en annons, och att informationen i denna inte får vara felaktig eller vilseledande. Enligt utredningen bör i det fall någon inte följer dessa krav, åtgärder kunna vidtas med stöd av bestämmelserna i marknadsföringslagen. I första stycket har dock uppställts ett krav på att varje annons skall innehålla information om att ett prospekt har upprättas och var det finns tillgängligt. Därigenom får den som observerar annonsen känne- dom om var kompletterande information finns tillgänglig. Andra stycket föreskriver en plikt för den som lämnar information till allmänheten att se till att den information som lämnas överens- stämmer med den som lämnas i prospektet. I förordningen finns i artikel 34 en exemplifiering av på vilka sätt annonsering kan ske. Tredje stycket innehåller därför en erinran om att det finns ytterligare bestämmelser om prospekt i förordningen. 2 kap. 21 § Genom bestämmelsen genomförs artikel 15.5 i prospektdirektivet. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 5.4. 2 kap. 22 § Bestämmelsen, som har behandlats i avsnitt 5.5, innebär att ett tillägg till prospektet måste upprättas i vissa situationer. Om en sådan situation inträder först efter det att ett erbjudande till allmänheten har löpt ut, dvs. när den i prospektet angivna sista dagen att anmäla intresse att köpa eller teckna finansiella instru- ment har passerats eller efter de finansiella instrumenten har upptagits till handel, blir bestämmelsen inte tillämplig. Däremot kan det finnas en skyldighet för bolaget att lämna information till allmänheten, exempelvis genom åtaganden som gjorts i ett noterings- avtal. Det bör noteras att det inte finns någon skyldighet att upprätta ett tillägg till prospektet så snart en omständighet av betydelse eller felaktighet har framkommit eller ett förbiseende uppmärksammas. Denna skyldighet föreligger endast i det fall omständigheten, felaktigheten, eller förbiseendet kan påverka bedömningen av de finansiella instrument som omfattas av prospektet. Det kan säkert uppstå situationer där det rent objektivt kan vara svårt att avgöra om omständigheten eller felaktigheten är av den digniteten att den kan påverka bedömningen av de finansiella instrumenten. I en sådan situation torde det vara en fördel om den som upprättat prospektet också upprättar ett tillägg till detta, för att ge invest- erarna så fullständig information som möjligt och för att undgå risken att det i efterhand vid en rättslig prövning slås fast att ett tillägg borde ha upprättats. 2 kap. 23 § Paragrafen föreskriver i första stycket en skyldighet för Finans- inspektionen att på begäran upprätta ett intyg om att ett prospekt har upprättats i enlighet med prospektdirektivet. Genom detta förfarande behöver exempelvis en svensk emittent som avser att rikta ett erbjudande till allmänheten i flera stater inom EES endast få prospektet godkänt av . Som framgår av andra stycket kan dock en behörig myndighet i ett annat land begära att prospektet översätts till ett språk som godkänns av denna myndighet. Om prospektet upprättats på ett språk som allmänt används i internationella finanskretsar kan myndigheten dock endast begära att prospektets sammanfattning översätts till den eller de officiella språken i staten. Den som avser att begära ett intyg enligt första stycket bör därför ta reda på vilka krav den behöriga myndigheten har avseende översättningar, och i före- kommande fall bifoga översättningarna till den begäran om intyg som inges till . I det fall prospektet avser upptagande till handel av finansiella instrument med ett nominellt värde om finns dock ingen skyldighet för en sådan emittent att upprätta en sammanfattning, vilket framgår av 10 § tredje stycket. Följaktligen kan den behöriga myndigheten inte heller kräva att någon sammanfattning översätts. Den behöriga myndigheten i den andra staten har inte någon möjlighet att uppställa några andra krav avseende prospektets ut- formning och innehåll, utöver kravet på översättning. Detta är en betydande förenkling för emittenter och andra som riktar ett erbjudande till allmänheten eller genomför ett upptagande till handel i flera stater, jämfört med vad som varit fallet. Detta har också varit ett huvudsyfte med reglerna i det nya prospekt- direktivet. 2 kap. 24 § Bestämmelsen ger en emittent med säte i en stat utanför EES möjlighet att till inge ett prospekt som har upprättas i emittentens hemland, och få detta godkänt enligt vad som anges i 16 §. Inspektionen kan godkänna prospektet, om det uppfyller de krav som ställs avseende ett prospekt som upprättas av en emittent med säte i en stat inom EES. Om prospektet godkänns och sökanden önskar genomföra ett erbjudande till allmänheten eller ett upptagande till handel i flera stater inom EES, kan detta ske i enlighet med vad som anges i 23 §. 2 a kap. 1 § I lagen har införts ett nytt kapitel, 2 a kap., som innehåller bestämmelser om uppköpserbjudanden. Uppköpserbjudanden om- fattas inte av prospektdirektivet, men utredningen har funnit att starka skäl talar för att ha nationella bestämmelser avseende denna typ av erbjudanden. Dessa skäl har utredningen redovisat i avsnitt 8.1 och 8.2. Regleringen är temporär i avvaktan på att take-over direktivet genomförs i svensk rätt. Begreppet uppköpserbjudande har definierats i 1 kap. 1 §. Av definitionen framgår att alla offentliga uppköpserbjudanden om- fattas av reglerna, oavsett om de finansiella instrument som omfattas av uppköpserbjudandet är föremål för handel på en reglerad marknad eller inte. Detta är en skillnad mot vad som gäller enligt rörande offentliga erbjudanden om aktie- förvärv, då dessa i huvudsak endast skall tillämpas på offentliga uppköpserbjudanden avseende aktier utgivna av ett svenskt bolag vars aktier är noterade på en svensk börs eller auktoriserad marknadsplats. Med ett offentligt uppköpserbjudande avses sådana erbjudanden som normalt inte har föregåtts av en direktkontakt mellan budgivaren och innehavarna av finansiella instrument i målbolaget, exempelvis ett erbjudande som lämnas genom ett pressmeddelande eller en annons i en tidning. Någon förhandlingssituation föreligger således inte, utan de personer som omfattas av erbjudandet har att på basis av den information som lämnas i erbjudandehandlingen antingen acceptera eller förkasta erbjudandet. Om en budgivare vill försäkra sig om att reglerna om uppköpserbjudande inte skall bli tillämpliga bör budgivaren således ta en individuell kontakt med samtliga innehavare av finansiella instrument, vilket endast torde vara praktiskt genomförbart och av intresse för budgivaren om innehavarna är ett fåtal personer. I första stycket slås fast att den som lämnar ett uppköpserbjudande skall upprätta en erbjudandehandling. Av andra stycket framgår att denna handling precis som ett prospekt skall innehålla den information som krävs för att den som omfattas av erbjudandet skall kunna fatta ett välgrundat beslut om detta. Tredje stycket innehåller regler om det innehåll som en erbjud- andehandling åtminstone skall ha. Reglerna är tillämpliga oavsett om det vederlag som erbjuds utgörs av kontanter eller av någonting annat. Reglerna avser viss grundläggande information och det finns ingenting som hindrar att en budgivare lämnar ytterligare information. När det gäller punkten 9 torde det i sällsynta fall kunna finnas situationer när en budgivaren inte har några konkreta planer för den tänkta verksamheten eller strategiska planer. Om så skulle vara fallet kan budgivaren självfallet inte lämna någon annan information än den just nämnda. I fjärde stycket uppställs ett krav på att innehållet i en erbjudande- handling även skall innehålla samma information som den som skall lämnas i ett prospekt, i det fall ersättningen utgörs av finansiella instrument. Om så är fallet skall budgivaren således följa bestämmelserna i kommissionens förordning. Vilka mallar och moduler i förordningen som blir tillämpliga är beroende av vilka finansiella instrument som lämnas som ersättning. Femte stycket föreskriver i likhet med vad som föreskrivs avse- ende prospekt att en erbjudandehandling skall upprättas på svenska. 2 a kap. 2 § Bestämmelsen innebär att en budgivare som är skyldig att upprätta en erbjudandehandling, även skall följa reglerna avseende god- kännande och offentliggörande av ett prospekt. Det innebär således att inspektionen skall granska och godkänna erbjudandehandlingen och att den skall offentliggöras i enlighet med bestämmelserna i 2 kap. Även skyldigheten att enligt 2 kap. 22 § i vissa fall upprätta ett tillägg till ett prospekt blir tillämplig avseende en erbjudande- handling, när motsvarande situation uppkommer efter det att ett uppköpserbjudande har godkänts men innan acceptfristen för erbjudandet har löpt ut. 6 kap. 1 a § Bestämmelserna i prospektdirektivet ger en rad nya befogenheter vilka har berörts och kommenterats i avsnitt 5.4, 7.1 och 7.2. Dessa befogenheter överensstämmer i många avseenden med de befogenheter som ges genom marknadsmissbruksdirektivet och andra kommande direktiv på värdepappersmarknadsområdet. Utred- ningen har därför valt att, i likhet med vad som föreslås av marknadsmissbruksutredningen, göra de nya reglerna tillämpliga på all den tillsyn som omfattas av 6 kap. 1 a §. Genom ändringarna utvidgas rätten att begära upplysningar och handlingar till att avse vem som helst. Vad gäller möjligheten att utföra platsunderökningar regleras den i 1 b §. Begreppet handling definieras i 1 b § fjärde stycket. Upplysningar skall även kunna inhämtas genom att inspektionen kallar den som kan förväntas lämna sådana upplysningar till ett förhör. Inspektionen bör dock endast använda sig av denna möjlig- het när den aktuella personen inte på frivillig väg medverkat till att lämna upplysningarna. 6 kap. 1 b § I bestämmelsen har intagits uttryckliga regler om de platsunder- sökningar som kan utföra inom ramen för sin tillsynsverksamhet. Reglerna är avsedda att tillämpas inte bara när det gäller den möjlighet att utföra en platsundersökning som framgår av artikel 21.4 d i prospektdirektivet, utan även i andra situationer när skäl för en sådan åtgärd föreligger. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 7.2.2. I första stycket regleras möjligheter att utföra platsundersökningar hos de företag som har sökt och beviljats tillstånd enligt de lagar som anges i bestämmelsen. En utgångspunkt är att det skall finnas objektivt godtagbara skäl för åtgärden, exempelvis att inspektionen vid sin undersökning vill kontrollera att viss verksamhet bedrivs åtskild från annan i enlighet med regler om s.k. chinese walls. Enligt vad utredningen har erfarit genomför inspek- tionen regelmässigt undersökningarna efter att ha kommit överens med instituten om när platsundersökningen skall genomföras. Instituten får då även förhandsinformation om vad undersökningen skall avse och har därigenom möjlighet att reagera. Instituten torde dock sällan ha något skäl att motsätta sig att en undersökning genomförs, och i många fall upplevs det dessutom som mer ändamåls- enligt att undersökningen genomförs hos institutet. Andra stycket anger under vilka förutsättningar Finansinspek- tionen kan genomföra en platsundersökning hos juridiska och fysiska personer som inte står under dess tillsyn enligt första stycket. Som framgår av de kriterier som uppställs skall inspek- tionen göra en noggrann prövning av om förutsättningar föreligger att genomföra en platsundersökning. Av tredje stycket framgår att inspektionen i första hand skall söka utföra platsundersökningen i samråd med den som undersökningen avser. När samrådet inte har fått till följd att en platsundersökning kan genomföras, har inspektionen möjlighet att fatta beslut om att undersökningen ändå skall genomföras. I fjärde stycket har begreppet handlingar definierats. Definitionen är hämtad från 3 kap. 11 § taxeringslagen och motsvarar den i 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen. I det fall inspektionen vid sin undersökning önskar granska en viss handling, och den som omfattas av utredningen är av uppfattningen att denna inte kan lämnas ut, kan han åberopa detta som grund för att inte lämna ut handlingen. En sådan handling kan exempelvis utgöras av ett dokument vars innehåll kan antas vara sådant att en advokat eller dennes biträde inte får höras som vittne därom. Handlingen kan också vara sådan som inte får tas i beslag enligt 27 kap. 2 § rätte- gångsbalken. Om den som undersökningen avser skulle motsätta sig att lämna ut handlingen under åberopande av något särskilt skäl har inspektionen möjlighet att enligt 6 kap. 3 § tredje punkten vitesförelägga den som innehar handlingen att lämna ut densamma, och om så ändå inte sker hos länsrätten begära att vitet utdöms. Vid prövningen av ett sådant ärende kommer länsrätten att kunna pröva de invändningar som framställs till stöd för att handlingen inte kan lämnas ut. 6 kap. 1 c § Bestämmelsen är ny och bygger på artikel 21.3 d och f i prospekt- direktivet. Den har kommenterats i avsnitt 7.2.3. Genom bestämmelsen ges inspektionen möjlighet att agera på ett effektivt sätt när bestämmelserna i lagen om handel med finansiella instrument har överträtts. Av första stycket framgår att inspektionen kan meddela ett tidsbegränsat beslut när det finns skälig anledning anta att bestämmelserna har överträtts. Ett exempel på en situation när ett sådant beslut kan bli aktuellt är när det framkommer omständigheter som bör föranleda ett tillägg till prospektet, men utgivaren underlåter att upprätta ett sådant tillägg. Av andra stycket framgår att inspektionen även kan meddela ett permanent förbud när den finner att bestämmelserna har överträtts. En sådan situation kan exempelvis vara när någon har offentliggjort ett prospekt utan att detta har granskats eller godkänts av inspektionen. Det är naturligt- vis ingenting som hindrar att inspektionen innan ett tillfälligt eller permanent beslut om förbud meddelas tar kontakt med den som upprättat prospektet, om detta är möjligt, för att informera om den tilltänkta åtgärden och erhålla information om hur den som upprättat prospektet avser att agera. En sådan kontakt kan tvärtom i många fall vara lämplig. I det fall tiden för ett erbjudande redan har löpt ut eller de finansiella instrumenten redan har upptagits till handel på en reglerad marknad, saknas anledning för inspektionen att agera enligt denna bestämmelse. Vid sådant förhållande kvarstår dock möjligheten att i vissa fall besluta att en särskild avgift skall utgå enligt 3 a §. Regler om handelsstopp för finansiella instrument som har upptagits till handel på en reglerad marknad återfinns i 10 kap. lagen om börs- och clearingverksamhet. 6 kap. 1 d § Paragrafen ger möjlighet att i vissa fall förbjuda annonsering i samband med ett erbjudande till allmänheten, upp- tagande till handel eller uppköpserbjudande. Bestämmelsen har kom- menterats i avsnitt 5.4.1. En sådan åtgärd kan exempelvis vidtas när annonsen innehåller väsentlig information som inte ingår i prospektet eller när information presenteras på ett sätt som framstår som vilseledande, mot bakgrund av innehållet i ett prospekt. Även har möjlighet att agera mot en vilseledande eller felaktig annons, med stöd av bestämmelserna i marknadsförings- lagen.