sou · GSB3129d4 · 2005-01-01 00:00:00 — Det kommer inte heller att förenkla elupphandling ur slutkundernas perspektiv. tycker många att elräkningen är svår att tyda och att det är krångligt att byta elleverantör. Även industrin väljer i stor utsträckning att upphandla prissäkrad el , genom bilaterala kontrakt. Köpbuden läggs på centralt baserat på förbruk- ningsprognoser från en central aktör, enligt förslaget. Säljbuden läggs som av producenterna. Problemet är att många av de större kraftaktörerna även äger nätbolag. finns farhågor om att de större kraftproducenterna har möjlighet att utöva marknads- makt vilket undergräver deras förtroende. Om det enligt modell blir så att kunderna är hänvisade till det nätbolag de är uppkopplade till, och att det är nätbolaget som direkt eller indirekt, lägger bud på börsen för kundens räkning, som säljbudet läggs av samma koncern, fast då från producentens sida, förbättrar inte det förtroendet för elmarknaden. En invändning kan vara att kraftproducenterna även äger elhandelsföretag i stor utsträck- ning. Dock har kunderna möjlighet att byta elbolag, vilket är en frihetsgrad som är nog så viktig för förtroendet för elmarknaden. Enligt EU:s elmarknadsdirektiv (96/92/EG) ska handel med el och nätverksamhet skiljas åt i två separata bolag. förslag strider därmed mot gällande lagstiftning. Vid genomförda intervjuer med marknadens aktörer är det flera som anser att det är intressant med nya idéer och en debatt kring hur elhandel kan bedrivas. Det är dock ingen av de intervjuade som tycker att förslag bör genomföras. Många anser att den inte fyller någon kompletterande funktion utan att den snarare leder tillbaka till de förhållanden som rådde innan elmarknaden avreglerades. Förändringarna i ägarstrukturerna på den svenska elmarknaden Nya elförsäljare på marknaden............................ Strukturförändringar Företagens motiv till förvärv/försäljning.............................................. Hinder för elförsäljare ........................................ Hinder för elproduktion...................................... Vertikalt integrerade bolag.................................. Nordiskt och europeiskt perspektiv...................... Bilaga 1 Enkätundersökning ................................... El- och gasmarknadsutredningen har givit houseCoopers (ÖPwC) i uppdrag att kartlägga olika strukturför- ändringar på svensk elmarknad samt översiktligt belysa vissa av dessa frågor i ett nordiskt och europeiskt perspektiv. Syftet med utredningen är att utgöra underlag för El- och gasmarknadsutred- ningens överväganden. Följande frågor ska besvaras: Vilka aktörer har kommit in på elmarknaden samt i vilken omfattning är de fortfarande verksamma? Vilka motiv finns det för inträde och utträde från marknaden samt vilken effekt har utträdet haft på konsumenterna? Vilka motiv för strukturförändringarna angerföretagen samt finns det ytterligare syften och utvecklingstendenser? Vilka formella och informella hinder möter de potentiella aktörerna inom elhandel och elproduktion? Vilka hinder möter befintliga aktörer vid expansion av befintliga verksamheter eller etablering av nya? (Vad avser elproduktion kommer fokus att ligga på vindkraft och kraftvärmeverk)? Hur ser möjligheterna ut för företag att etablera konkurrens- kraftiga verksamheter inom dessa områden på kort och medellång sikt? Vilka typer av elproduktion får tillstånd att etablera sig samt hur påverkar detta konkurrenssituationen? Vilka fördelar respektive nackdelar finns det ur konkurrens- synpunkt med vertikalt integrerade företag på elmarknaden? (som förutom el även har verksamhet som naturgas m.m.) Hur ser ovanstående frågor ut i ett nordiskt och i ett europeiskt perspektiv? Hur har den tilltagande internationaliseringen av elmarkna- den påverkat ägarförhållandena på den svenska elmark- naden? Hur ser ägarbilden ut i företag som verkar på den svenska elmarknaden eller på de marknader som ligger nära den svenska/nordiska marknaden? Vilka av dessa företag är verksamma på den svenska mark- naden t.ex. Statkraft, Fortum, /E.ON och Vatten- fall m.fl.? Hur har strukturförändringarna påverkat konkurrensen sett från konsumenternas perspektiv? Har konsumenternas benägenhet att agera på marknaden påverkats av de aktuella struk- turförändringarna? Till grund för undersökningen ligger: intervjuer med kommunala företrädare och företrädare för bolag som förvärvat elhandelsverksamheter. uppgifter från databaser angående genomförda transaktioner m.m. befintliga utredningar såsom an- gående Konsumenten i centrum eller i kläm, Torrår, El- marknaden , Energiläget 2003 samt Utvärdering av nuvarande lagar, författningar och administrativa förfaranden för att identifiera hinder för uppförande av produktionsanläggningar för produktion av el från förnybara energikällor. offentligt material från Montel, , , , Svensk Fjärrvärme, Vindkraftbranschen , EU och EURELECTRIC. energibolagens årsredovisningar samt information från deras hemsidor. enkätundersökning med 300 telefonintervjuer. Syftet med enkätundersökningen var att inhämta uppgifter direkt från konsumenterna. Undersökningen redovisas i bilaga 1. Arbetet baseras på information som inhämtas dels från berörda bolag, dels från publika källor. Vidare baseras arbetet på de förutsättningar som identifierats och som rimligen kunde förutses vid uppdragstillfället. ÖÖPwC har inom ramen för detta uppdrag inte utfört någon granskning av riktigheten i offentligt tillgängligt material, upp- gifter lämnade i samband med intervjuerna eller övrigt underlag. Analysen baseras därför på antagande om att dessa är korrekta. ÖÖPwC kan inte och tar inte ansvar för underlagets riktighet eller t ex ofullständigheter i underlaget, och ej heller konsekvenser av detta. Vi vill understryka att analysen inte är en exakt vetenskap utan har inslag av subjektiv bedömning, vilket innebär att det kan finnas andra parter som inte instämmer i de slutsatser som presenteras i denna rapport. Denna rapport har framtagits för det syfte som redovisats ovan och kan eller får följaktligen inte användas på annat sätt. Ökad koncentration och utländskt ägande av elhandelsbolag Den svenska elmarknaden avreglerades . Avregleringen har inneburit stora förändringar när det gäller såväl antalet elhandels- bolag som ägandet av bolagen. Utvecklingen kan delas in i följande fyra perioder: Effektivisering, kostnadssynergier 1996 1999 Kamp om kunderna 2000 2001 Nya aktörer etablerar sig 2002 2004 Fokus på lönsamhet Ko s tna ds s ynergie r Kamp o m kunderna Effektivisering, kostnadssynergier () Inför avregleringen valde en del kommuner att sälja sina elverk, men aktiviteten var låg. Strukturomvandlingen drevs främst av strävan att uppnå kostnadssynergier. Kamp om kunderna (1996 1999) I och med avregleringen öppnades elnäten och kunderna fick möj- lighet att välja elleverantör. För att understryka att näten öppnats föreskrevs att handel med el inte fick ske i det bolag som ägde elnätet. I princip kom varje eldistributör att starta ett elhandels- bolag. Konkurrensen om kunderna hårdnade till följd av fallande el- priser och pressade marginaler. Många kommunalt ägda elhandels- bolag valde att samarbeta. Samarbetet fick formen av allianser genom att de olika bolagens kundstockar överfördes till gemen- samt ägda nya bolag. Andra – framförallt mindre företag – träffade partnerskapsavtal med de stora kraftbolagen. Partnerskapsavtalen innebar att elhandelsbolagen blev återförsäljare. Utförsäljning av bolag ökade. Schablonreformen för elmätning öppnade för konkurrens Nya aktörer etablerar sig (2000 2001) För att välja leverantör måste kunden till en början själv bekosta en mätare som gjorde det möjligt att inte bara mäta total förbrukning utan även förbrukning . Priset för mätaren sattes till . Kunderna ansåg det inte värt priset och endast ett mycket begränsat antal av landets totalt 5 miljoner elkunder valde att byta leverantör. För att få marknaden att fungera bättre slopades kravet på tim- mätare . I stället beslöts att elförbrukningens fördelning över tiden inom ett nätområde skulle fastställas efter en schablon. Beslutet fick namnet schablonreformen. Efter schablonreformen har antalet kunder som bytt leverantör – eller omförhandlat tidigare avtal – ökat. Elhandelsbolagen började i stor utsträckning använda sig av den nordiska elbörsen () för att anskaffa kraft, vilket gav dem tillgång till konkurrens- kraftiga inköpspriser. Schablonreformen medförde att aktörer från andra branscher etablerade sig som elförsäljare. Även utländska elförsäljare gjorde entré på den svenska marknaden. Några av de befintliga aktörerna breddade produktutbudet till att omfatta bl.a. telefoni och bredbandsuppkoppling för att nå nya kunder. Andra försökte genom marknadsföringsåtgärder behålla befintliga kunder, bland annat erbjöd Jämtkraft kunder i det egna nätområdet särskilt fördelaktiga priser. Fokus på lönsamhet (2002 2004) Riskerna i elhandeln var till en början begränsade. Börspriserna var stabilt låga till följd av god tillgång till vattenkraft och milda vint- rar. Situationen ändrades /2002. En av kyla medförde att förbrukningen i det svenska systemet närmade sig kapacitetstaket. Priserna i spotmarknaden drevs upp kraftigt, om än för . För många av aktörerna stod det efter hand klart att handel med el är förenat med betydande risker. Flera av de som expanderat kraftigt fick problem med lönsamheten . Problemen med stigande spotpriser återkom /2003. Priserna drevs efter en torr sommar och höst upp från ca /kWh till ca /kWh mätt som månadsgenomsnitt. För att undvika förluster i elförsäljningen 2003 höjde flertalet elhandelbolag priset för att täcka såväl stigande spotpriser som riskkostnader. Från kamp om kunder till fokus på lönsamhet införs; lättare för De tre sfärernas dominans ökar Marknadsandel mätt som antalet kunder 2003 Källa: ÖPwC analys. De tre största bolagens andel av elförsäljningen 2003 Källa: ÖPwC analys. ** Försäljningsvolymerna för och Fortum inkluderar även leveranser till spotmarknaden, vilka dock bedöms vara av begränsande omfattning. 1996 hade de tre största bolagen – , och – 1,7 miljoner kunder motsvarande en marknadsandel på . har de tre största bolagen – , och Fortum – 2,5 miljoner kunder, motsvarande en marknadsandel på . Inräknas även de tre största bolagens intressebolag, såsom med flera, omfattar kundstocken närmare 3 mil- joner kunder, motsvarande en marknadsandel på knappt 60 pro- Tas även hänsyn till bolag med vilka , och Fortum har partnerskapsavtal ökar marknadsandelen till ca 66 pro- cent1. De tre största bolagen hade 2003 en elförsäljning på drygt 100 TWh2, vilket motsvarade av elförbrukningen inom landet. Störst försäljning hade med . Antalet elhandelsföretag minskar kraftigt Förändring av ägarkategorier 1996 2004 Källa: och analys. Förändring av storlekskategorier 1996 2004 10 001 50 000 50 001 100 000 Källa: och analys. 1Beräkning av marknadsandel är osäker då uppgift om antalet kunder i flera fall saknas eller redovisas endast översiktigt. Detsamma gäller uppgifter om partnerskapsavtal. 2Försäljningsvolymerna för och Fortum inkluderar även leveranser till spotmark- naden, vilka dock bedöms vara av begränsande omfattning. Det finns 973 elhandelsbolag som säljer el till slutkunder. Det är en minskning med 124 bolag . Flertalet av bolagen är förhållandesvis små. Många har partnerskapsavtal med något av de tre stora kraftbolagen och säljer el till kunder inom ett begränsat område. Mindre än 20 bolag bearbetar aktivt kunder över hela lan- det. Brutto är minskningen större än 124 bolag eftersom det till- kommit ett antal nya aktörer, t.ex. OKQ8, Preem, Kraft och Kultur m.fl. Några av de som tillkommit har hunnit försvinna, t.ex. Agrokraft, Statoil och i . Störst är följt av och Fortum. är helägt av svenska staten medan är ett dotterbolag till tyska E.ON. Till ägarna i räknas även kraftbolagt Statkraft, som äger av aktierna. Statkraft är ett av helägt bolag. Fortum är ett i börsnoterat företag, i vilket äger av aktierna. Fortum bildades genom att kraftbolaget () gick samman med oljebolaget , båda ägda av . Främst bolag med 10 001 50 000 kunder har försvunnit Av resterande elhandelsbolag ägs 56 bolag () av kommu- ner medan 24 bolag () ägs av distributionsföreningar. Endast 16 bolag har privata ägare. Några av de kommunalt ägda bolagen bedriver en omfattande energiverksamhet i vilken ingår även elproduktion och fjärrvärme. Det gäller t.ex. , Mälarenergi och Tekniska Verken i samt de mer utpräglade kraftbolagen . 1996 fanns det totalt 221 elhandelsbolag registrerade. bedrev försäljning genom Elför- säljning och 8 ytterligare bolag, bland annat Elförsäljning. Härutöver fanns ett antal kraftbolag, som bedrev såväl nät- som elhandelsverksamhet. Några var kommunalt ägda som , Jämtkraft och Kraft. 3 På Svenska Kraftnäts förteckning över Ediel-aktörer i fanns 153 regist- rerade elleverantörer. Av dessa bedriver 97 aktiv försäljning av el till slutkund. I de fall flera bolag ingår i en koncern har koncernen räknats som ett elhandelsbolag. Bolag som upphört med verksamhet, men som är registrerade har uteslutits. Andra var börsnoterade eller ingick i noterade koncerner som Kraft, samt (). Syd- kraft, som var noterat, hade bland ägarna det nordtyska kraft- bolaget , föregångare till E.ON, samt kommuner i framförallt . Till de större kommunalt ägda energibolagen kunde även räknas , och . Det kommunala ägandet dominerade. Sammanlagt 143 av el- handelsbolagen () ägdes av kommuner medan 37 bolag () ägdes av eldistributionsföreningar. Det privata ägan- det uppgick till . Häri ingick de ovannämnda noterade bolagen. Det är främst bolag med 10 000 50 000 kunder som försvunnit. Av dessa återstår bara en tredjedel jämfört med . En förklaring är att det är främst medelstora kommunala elverk som sålts ut . Köpare har varit de större kraftbolagen såsom , och /samt . Kraftbolagen har köpt andra kraftbolag t.ex. som förvärvade . Fortum ny stor aktör via förvärv har efter avregleringen förvärvat sammanlagt 15 elhan- delsföretag, varav i en del fall i form av koncerner i vilka ingått även elnät. Säljare har varit kommuner men även privata intressenter. Av större kommunala aktörer som förvärvat kan nämnas (2000). har genom förvärv tillförts drygt 300 000 kunder4. har förvärvat cirka 30 bolag direkt och indirekt via , som förvärvades . Av de större kom- munala aktörerna förvärvade och . Förutom dessa rör det sig om mindre och medelstora kommunalt ägda företag. Genom förvärven har tillförts drygt 600 000 kunder4. Året därpå blev dotterbolag till . 4 Antal kunder som företag förvärvat är beräknade utifrån antalet kunder som de uppköpta bolagen hade 1996. man med till Kraft, ägt av och kommun till lika delar. Fortum köpte ut ur , vars verksamhet i slagits samman med Fortums finska verksamhet. Sammantaget har de bolag som ingår i Fortum förvärvat ett 15-tal kommunalt ägda elhandelsföretag med knappt 200 000 kun- der4. Förvärven har bland annat skett i i form av , , med elhandels- bolaget , samt . Även några av de större kommunala energibolagen har förvärvat bolag. Det rör sig om , , Öresunds- kraft, Tekniska Verken i /Östkraft samt Kraft. Tillsammans har dessa förvärvat ett 20-tal bolag med totalt ca 300 000 kunder4. Öresundskraft, som tillhör ett av de mer expansiva elhandels- företagen, har framförallt vuxit genom förvärv av kundstockar. Drygt 100 000 kunder har sålunda förvärvats genom köp av Statoil och Fjordkraft, två aktörer som gjorde entré efter schablon- reformen. Ett antal bolag har vuxit organsikt. Detta gäller bl.a. , vars kundstock ökat med över 100.000 kunder till totalt 160.000 kunder. Även Kraft och Kultur samt har expanderat på liknande sätt. Ökad utländsk ägandet av elhandelsbolag Andel utländskt ägande av svensk elhandelsmarknad Källa: ÖPwC analys. kundstock ingår i sin helhet i och 2003, då bolaget för- värvades av . köper av landets kunder el från bolag med ett utländskt ägande. Det ska jämföras . är i sin helhet ett utlandsägt företag. Vidare har Fortum blivit ensam ägare till . Utöver och Fortum har ett antal mindre elhandelsbolag utländska ägare. Det rör sig om Kraft och Kultur, Elkraft , Energibolaget i samt . Även olje- och bensinbolagen har utländska ägare. 3 Nya elförsäljare på marknaden Vilka aktörer har kommit in på elmarknaden samt i vilken omfattning är de fortfarande verksamma? -4 expansiva aktörer -3 olje- & bensinbolag -5 utländska aktörer Vid sidan av kraftbolagen och de kommunala elverken växte ett antal nygamla och nya aktörer fram: Kommunalt ägda elförsäljare som gått samman och bildat allianser Expansiva kommunalt ägda elförsäljare Andra etableringar, dvs. aktörer utan tidigare anknytning till branschen Utländska aktörer med inriktning mot enbart elhandel Fem allianser har av marknaden Avregleringen medförde att ett stort antal små elhandelsbolag bildades. I syfte att fördela inte minst marknadsföringskostnaderna på större volymer gick kommunalt ägda bolag samman och bildade gemensamt ägda elhandelsbolag. Ägandet blev ofta proportionellt mot antalet tillskjutna kunder, vilket gjorde att bolagen fick karak- tären av allianser. fanns 16 allianser med ett femtiotal ägare. Allianserna hade totalt ca 800 000 kunder, motsvarande en mark- nadsandel på . Bruttomarginalerna för allianserna var efter avregleringen goda, då dessa som regel hade ett stort antal tillsvidarekunder. Schablon- reformen medförde ökad priskonkurrens och försämrade margi- naler. Några av allianserna t.ex. Gestrikekraft och blev uppköpta av kraftbolag. I andra fall blev ägarna själva uppköpta, t.ex. Energiförsäljning. Det förekom även att kommuner- na sålde ut verksamheter på grund av dålig lönsamhet som i fallet Brukskraft. finns fem allianser kvar med cirka 450 000 kunder. Till de större räknas Dalakraft och Östkraft. Dalakraft ägs av eldistri- butörer i medan Östkraft ägs av bland annat Tekniska Verken i , och . SOU 2004:129 Rapport 2 införs; lättare för rar sig; befintliga Fyra kommunalt ägda bolag har av marknaden Ett antal kommunala bolag började efter avregleringen att bearbeta kunder utanför det egna nätområdet. lyckades snabbt bygga upp en relativt stor kundstock. Även en så liten aktör som gjorde sig känd över hela landet som leverantör av el. Bolaget etablerade tidigt samarbete med . De flesta av bolagen har vuxit organiskt genom kampanjer riktade till kunder i andra nät. Några har emellertid vuxit genom förvärv av andra elhandelsbolag. 200 000 kunder efter förvärv av elhandeln i Statoil, Fjordkraft, Västringen samt Brukskraft. De två senare bolagen har förvärvats tillsammans med det norska bolaget , som i sin tur ägs av . Även Elbolaget i , numera namnändrat till , har vuxit genom förvärv. har bolaget även gått samman med . återstår , Öresundskraft, Mälarenergi samt , vilka samtliga bedriver en rikstäckande verksamhet. De fyra bolagen har tillsammans 670 000 kunder5 motsvarande en marknadsandel på , en ökning med närmare 400 000 kunder jämfört med . Torrår leder till högre införs; lättare för att vinna nya kunder De bolag som försvunnit har blivit uppköpta, i några fall efter att ha redovisat betydande förluster (, och ). 5 160 000 kunder, 220 000 kunder, 130 000 kunder samt 160 000 kunder. Svårt för oljebolagen att etablera sig som elförsäljare Flera olje- och bensinbolag såg elförsäljning som ett naturligt komplement till de traditionella produkterna. Genom att utnyttja sina starka varumärken och etablerade kundrelationer räknade bolagen med att snabbt nå stora volymer och därmed kostnads- fördelar. Fem bolag etablerade sig på den svenska elmarknaden. Statoil, Preem, OKQ8 samt Norsk Hydro inriktade sig i första hand på massmarknaden medan valde att prioritera företagsmark- naden. Statoil och Norsk Hydro bedrev elhandel i , medan Preem, OKQ8 och inte hade någon erfarenhet från elförsälj- ning. Statoil byggde upp en kundstock på 60 000 kunder genom aggressiv prissättning. Kunderna var fördelade över hela landet. Preem och OKQ8 hade en med Statoil likartad strategi, men var mindre aggressiva. Norsk Hydro valde en annan väg genom att förvärva . Härigenom fick bolaget tillgång till en för- hållandevis stor kundstock på ca 30 000 kunder, varav många köpte el på tillsvidareavtal. införs; lättare för rar sig; befintliga att vinna nya kunder Såväl Statoil som har dragit sig ur elmarknaden. Statoil sålde elförsäljningsverksamheten till Öresundskraft. Statoils system var inte anpassade för elförsäljning. Det förhållande att kunderna var fördelade över hela landet, och därmed återfanns i ett stort antal olika nätområden, gjorde kundhanteringen extra besvärlig. Hanteringskostnaderna blev höga, bland annat till följd av svårigheter som uppstod i samband med leverantörsbyten. har sålt sin elhandelsverksamhet till Dalakraft. Ett skäl till att drog sig ur elmarknaden torde ha varit svag lönsamhet. Svagt intresse från aktörer utan branscherfarenhet Vid sidan av bolag med anknytning till energiområdet har bland andra Agrokraft och i etablerat sig som elförsäljare. Agrokraft bildades av (). Affärsidén var att sälja billig el och närliggande tjänster till enskilda lantbrukare och till lantbrukets industrier. Målgruppen var i första hand LRF:s 122 000 medlemmar, men bolaget sålde även el till privatpersoner och företag. Ett antal strategiska avtal tecknades med t.ex. och . påbörjade verksamheten efter schablonrefor- men. Affärsidén var att köpa in kraft via för att sälja den vidare till kunder, främst mindre företag. Ambitionen var stor och räknade bolaget att komma upp i en omsättning på . finns varken Agrokraft eller kvar som fristående aktörer. Agrokraft såldes till norska Bergen- halvöns Kommunale Kraftselskap, (BKK). Bolaget har därefter överlåtits till , ett av BKK ägt elhandelsbolag i . I samband därmed ändrades namnet till . har sedermera sålts till Öresundskraft. SOU 2004:129 Rapport 2 Torrår leder till högre införs; lättare för att vinna nya kunder Genom aggressiv prissättning lyckades bygga upp en kundstock på knappt 20 000 kunder. I samband med pris- turbulensen på /2003 misslyckades bolaget att ställa erforderlig säkerhet gentemot , vilket fick till följd att leveranserna till slutkund fick avslutas. Kun- derna överfördes till den så kallade anvisningsleverantören för respektive nätområde. Verksamheten håller på att likvideras. Begränsat intresse från utländska aktörer med inriktning mot elhandel Intresset från utländska aktörer med inriktning mot enbart el- handel var från början svalt. De som efter avregleringen etablerade sig i vände sig i första hand till större företag och kom- munalt ägda elförsäljare. Till dessa kan räknas , Energy och TXU Europe. Efter schablonreformen förvärvade den av Agrokraft bedrivna elhandelsrörelsen. , beläget på gränsen till , gjorde en inbrytning på . har bildat Kraft och Kultur, vars affärsidé går ut på att vid sidan av el även erbjuda böcker m.m. Andra utländska aktörer som etablerat sig i är , ägt av samt Energibolaget i , ägt till av (Eurasia) LLC. Till utländska aktörer kan även räknas som ägs till procent av Helge- land . Av de utländska aktörerna har Fjordkraft efter förluster sålt sin verksamhet till Öresundskraft/. uppnådde inte tillräcklig volym för att få lönsamhet i kundhanteringen. Sam- tidigt har utvidgat sin verksamhet till att omfatta även slutkundsmarknaden. De utländska aktörerna som är verksamma i bedriver en rikstäckande elförsäljning. I fallet Energibolaget i sker försäljningen främst till lägenhets- kunder och kunder med stor förbrukning. införs; lättare för rar sig; befintliga BKK Kraft/ Fjord- 1) Övriga aktörer säljer ej el till slutkund. Kraft och Kultur har varit framgångsrikt när de gällt försäljning av el till kommuner och räknar 150 av landets kommuner som kunder. Utländska aktörer måste, liksom de svenska aktörerna, uppfylla de krav som och skattemyndigheten uppställer om de vill bedriva elförsäljningsverksamhet direkt mot slutkund.