sou · GSB3129d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Beträffande försenade leverantörsbyten gäller numera att den aktör som kunden först vänder sig till – vare sig det är nätägaren eller elleverantören – får en utredningsskyldighet i det enskilda fal- let. För kunden skall det räcka med en kontakt. Den som kunden vänder sig till skall ha gjort erforderlig utredning och återkommit till kunden med besked om vad som orsakat felet. Den som förorsakat förseningen skall ersätta kunden för detta. Det kan exempelvis handla om att det försenade leverantörsbytet lett till att kunden därigenom tvingats betala ett högre elpris till sin tidigare elleverantör. Kunder som lidit skada till följd av försenat leverantörsbyte har rätt till i ersättning. För att få er- sättning med högre belopp måste kunden styrka skadan och dess storlek. Införandet av kundombud kan vara ett viktigt steg i det förtroen- debyggande arbetet inom elbranschen, speciellt för de större med- lemsföretagen. För de företag som vill införa kundombud finns en vägledning framtagen av Svensk energi, tillgänglig på organisatio- nens webbplats. 8 EL 2004 K respektive NÄT 2004 K. , , , Fortum och Öre- sundskraft är de som har infört kundombud. I syfte att förbättra för kunden har branschorganisationen genom- fört en förstudie för att utifrån kundens behov och upplevelser av elmarknaden identifiera och föreslå förbättringar som kan genom- föras gemensamt av branschen. Studien pekade ut följande fem om- råden som kan förbättras: Komplettera regelverk och förbättra efterlevnaden av det- samma Förbättra informationsflödet mellan aktörer Skapa förutsättning för fungerande månadsavläsning De fem områdena har blivit utgångspunkter för fortsatt arbete och skall slutredovisas . Först däref- ter avgörs hur genomförande och uppföljning av förslagen kommer att ske. Rekommendationer att använda månadsavlästa värden rekommenderar sina medlemmar att nätföretag skall tillhandahålla månadsavlästa mätvärden till elleverantörerna även före reformens ikraftträdande , samt att elhandelsföretag skall använda dessa värden vid debitering till kund. har utrett formerna för att komplettera etiska riktlinjer med ett etiskt råd. Syftet är bl.a. att övervaka efter- levnaden av de etiska riktlinjer som branschen antog . Målsättningen är att återkomma med närmare besked om bildandet av ett etiskt råd för elbranschen. De flesta konsumenter påverkades relativt lite av elmarknadsrefor- men fram till , som nämnts inledningsvis. I föl- jande avsnitt analyseras därför prisutvecklingen för konsumenterna med början . Redovisningen av priser avser, om inget annat anges, fasta priser med KPI som bas.9 Den sammanlagda elkostnaden för hushåll kan delas upp i kost- nader för: skatter (energiskatt och moms) Priset för elenergi kan konsumenten påverka genom att byta leve- rantör och omförhandla priset. Både nättariffen och elenergipriset består av en fast och en rörlig del som påverkas av hur mycket el som konsumenten förbrukar.10 Figur 6.1 visar fördelningen mellan de olika posterna i hushållens elräkning för en eluppvärmd villa i fram . Priserna anges i nomi- nella termer för en konsument med tillsvidarepris. 9 Årsmedeltalet är beräknat till 106,94 i enlighet med skattning. 10 Konsumenten kan således även påverka sin kostnad genom att förbruka mindre el. Figur 6.1 Prisutvecklingen för en konsument med eluppvärmd villa mellan åren 2000–2004 angiven priser Kostnaden för elenergi motsvarar av elräkningen samt energiskatt och moms, medan nätavgiften motsva- rar . Kostnaden för elcertifikat uppgår till unge- fär 2 procent.11 I följande avsnitt analyseras de olika delarna av totalkostnaden. Efter elmarknadsreformen kan konsumenter teckna olika former av avtal. Konsumenter som varken har bytt elleverantör eller om- förhandlat priset med sin elleverantör får i regel tillsvidarepris. För de konsumenter som varit aktiva på den fria elmarknaden finns flera avtalsformer. Rörligt pris innebär att konsumentens elpris kopplas till spotpriset på . Med fastprisavtal binder kon- sumenten sitt elpris , vanligtvis 1 – . kan konsumenten inte utan kostnad byta leverantör eller avtalsform. Tabell 6.1 visar hur elleverantörernas kunder fördelas i procent beroende på vilken avtalsform de har. 11 : Energimarknad 2004. Tabell 6.1 Elleverantörernas kunder fördelade per avtalsform mellan åren 2001–2000 (%) Majoriteten av konsumenterna har fortfarande tillsvidarepris. Denna andel tycks dock minska över tiden. Ett förväntat resultat vid elmarknadsreformens genomförande var lägre priser för de konsumenter som utnyttjar möjligheterna att omförhandla avtal med sina leverantörer eller byta leverantör. I figur 6.2 redovisas prisökningen mellan åren 2000–2004 för kon- sumenter beroende på vilken avtalsform som tecknats. Prisutveck- lingen per avtalsform är ett vägt medelvärde för samtliga konsu- menter.12 Det bör noteras att prisförändringar endast påverkar de kunder som tecknar nya kontrakt. 12 Lägenhetskunder står för , villa med eluppvärmning och villa utan eluppvärmning av dessa tre typkunders sammanlagda konsumtion angivet i kWh. Figur 6.2 Prisutvecklingen för konsumenter med olika avtalsformer mellan åren 2000–2004 2000 2001 2002 2003 2004 Källa: /egna bearbetningar. Prisnivån har stigit för samtliga konsumenter oavsett avtalsform. Figuren bekräftar dock att det har varit lönsamt för konsumenter i allmänhet att inte ha tillsvidarepris och kortsiktigt förenat med vissa risker att ha rörligt pris. För en närmare analys av vilka kon- sumenter som fått högre prisökningar än andra delas dessa upp efter förbrukning . Lägenhetsinnehavare, villakunder med elvärme och villakunder utan elvärme representerar olika förbruk- ningsnivåer.13 Tabellen visar ökningen i öre/kWh samt hur många procent detta motsvarar baserat på ut- gångspriserna . Tabellen är uppdelad i avtalsformer och typ- kunder. 13 Lägenhet motsvarar en årlig förbrukning kring 2000 kWh, villa utan elvärme 5000 kWh och villa med elvärme 20 000 kWh. Tabell 6.2 Ökningen av elenergipriser (exkl. nät, skatt och elcertifi- kat) respektive för olika typkunder priser Källa: / egna bearbetningar. Lägenhetskunderna har haft den största ökningen räknat i öre/kWh. Villakunder med elvärme är den konsumentgrupp som har haft högst prisökningar procentuellt sett. De redovisade pris- ökningarna påverkar endast den del av konsumenternas elräkning som utgörs av elenergi. Som nämnts inledningsvis motsvarar elenergipriset av hushållens elräkning. I konsumenters elenergipris ingår elleverantörens inköpspris och en handelsmarginal. Handelsmarginalerna räknas ut som den genomsnittliga intäkten för all elförsäljning till slutkund minus genomsnittlig inköpskostnad för inköpt el.14 En elhandlare gör sina inköp på råkraftmarknaden. I kapitel 2 har utredningen konstaterat att de faktorer som har störst påverkan på prisbildningen på råkraftmarknaden är hydrologiskt läge och temperatur. Priserna har varierat kraftigt de senaste åren.15 Åren innan schablonreformen infördes var tillrinningen i vattenmagasi- nen hög, vilket skapade låga priser för konsumenterna. har underskott i vattenmagasinen drivit upp priserna.16 Detta förklarar till stor del de stora prisökningarna för konsumenterna. Elleverantörens handelsmarginaler är den andra faktorn som på- verkar priset på elenergi för slutkonsumenterna. Ökande handels- marginaler kan vara en indikation på bristande konkurrens inom 14Underlaget till beräkningen utgörs av officiell statistik (SCB , serie EN 11, Årlig el -, gas- och fjärrvärmestatistik totalundersökning ) där alla elhandlare bl.a. lämnar uppgifter om sina elförsäljningar och elinköp. 15Värt att notera är att den officiella statistiken mäter per . kan skifta kraftigt i temperatur vilket kan bidra till kraftigare svängningar i de redovisade priserna . 16SCB:s statistiska meddelanden EN 17 för åren 2000–2004. Det är dock inte självklart eftersom det kan finnas ett behov av större marginaler hos elhandlarna för att ta betalt för de risker som elhandeln innebär. Utredningen har inte tillgång till underlag för att bedöma vilken nivå som kan betraktas som rimlig. har beräknat handelsmargi- naler för olika typhushåll.17 Figur 6.3 visar handelsmarginalernas utveckling – 2002 angiven i rörliga priser.18 Figur 6.3 Handelsmarginalernas utveckling mellan åren 1996–2002 Källa: : Energiindikatorer - för uppföljning av energi- före schablonreformen 1999 finns exempel på både ökande och minskande handelsmarginaler. Den långsiktiga trenden var dock att handelsmarginalen ökade. sker en kraftig minskning av handelsmarginalen, från ca /kWh till /kWh. över hela perioden –2002 har handelsmarginalerna minskat för elhandelsföreta- gen. En orsak till detta kan enligt vara ökad konkurrens på marknaden. 17Här redovisas resultat från den senaste rapporten – för uppföljning av energipolitiska mål, . 18Handelsmarginalerna är beräknade som totala intäkter från försäljning av inköpt el till slutkund i förhållande till kostnad för inköpt el, motsvarande respektive företags genomsnittskostnad för inköpt el. Som underlag för sin årliga, problemorienterade uppföljning av elmarknaden har givit ECON i uppdrag att belysa bl.a. hur elhandelsföretagens handelsmarginaler har utveck- lats under 2002.19 Inom ramen för uppdraget har ECON genom- fört intervjuer med elhandelsföretag.20 Många av företagen menar att det är svårt eller inte meningsfullt att beräkna handelsmarginaler för sin elförsäljning. Detta förklaras, enligt ECON, bl.a. av att företaget kan ha en mängd olika typer av avtal såväl för försäljningen som för inköpen av el, som dessutom kan ha ingåtts och till varierande prisni- våer. Förutom detta menar flera av de intervjuade att marknadens elhandelsföretag totalt sett utgör en alltför heterogen skara för att det skall vara meningsfullt att jämföra deras handelsmarginaler. Omkring hälften av företagen menar dock att handelsmarginaler som skattas utifrån Nord Pools priser är ett användbart, om än något trubbigt, mått för att jämföra olika elhandelsföretags förut- sättningar. En nättariff definieras i ellagen som avgifter och övriga villkor för överföring av el och för anslutning till en ledning eller ett lednings- nät.21 Tariffen består oftast av en fast och en rörlig del. Den fasta delen varierar med säkringens storlek eller den abonnerade effek- ten Den rörliga delen varierar med förbrukningen, vilket normalt räknas i öre per förbrukad kWh. Fördelningen mellan den fasta och den rörliga avgiften varierar mellan nätföretagen.22 Energimyn- digheten är den myndighet som skall bevaka att nätföretagens nättariffer är skäliga. Figur 6.4 visar nättarifferna utveckling för olika konsumentgrupper. 19Energimyndigheten: Handelsmarginaler och förutsättningar i elhandel – Uppdaterad . 20Undersökningen har omfattat 16 elhandelsföretag. Bland de intervjuade företagen finns representation för bl.a. elhandelsföretag som ingår i koncerner med egen produktion, elhandelsbolag som har tecknat partneravtal e.d. med ett större producentföretag, samägda elhandelsföretag som ofta utgör en sammanslagning av flera fristående elhandlare i ett gemensamt elhandelsbolag, och elhandelsföretag som är helt fristående. 21Ellagen 1 kap. 5 §. 22Energimyndigheten: Utveckling av nätavgifter 1997–2004. Figur 6.4 Utveckling av nättariffer (exkl. skatt) åren 2000– 2004 priser Priserna på nättjänst har varit stabila . Redovisat i reala termer har tarifferna sjunkit inledningsvis för att sedan öka något. För hushållskunder var årskostnaden för en lägenhet i medeltal . I kategorin villa utan elvärme var motsvarande medeltal och för en villa med elvärme 4 416 kronor.23 23 , EN17SM0401. Fr.o.m. betalar hushållen för elcertifikat. Villkoren för konsumenten i elcertifikatsystemet sätts av elleverantörerna. Storleken på kostnaden är inte reglerad och skiljer sig därför åt mellan elleverantörerna. Figur 6.5 visar att det genomsnittliga priset till konsumenter varit ca /kWh inklusive moms . Medelpriset var något lägre. Figur 6.5 Rörligt elcertifikatpris till hushållskunder (exkl. eventuell fast avgift) kva rtal/år Källa: Montel Powernews/ bearbetningar. började elleverantörerna rapportera in priser som konsumenter betalar för elcertifikat till . Pri- serna presenteras på myndighetens webbplats vilket medför att alla konsumenter kan se hur mycket de betalar och vad andra leveran- törer tar betalt. De elcertifikatpriser elleverantörerna tar ut gent- emot elanvändarna reflekterar de relativt höga prisnivåer som eta- blerats i handeln på elcertifikatmarknaden. Den kostnad som elcer- tifikaten utgör är en liten del av konsumenternas totala elkostnad. För en villa med elvärme, 20 000 kWh/år, utgör elcertifikatkostna- den av total elkostnad, vilket motsvarar ungefär 500– . I en rapport till regeringen rekommenderar bl.a. att priset för elcertifikat skall ingå i elpriset.24 På det sättet ökar kostnadseffektiviteten samt enkelheten för konsumenterna i elcertifikatsystemet och på elmarknaden i stort. En av fördelarna med detta alternativ, som lyfts fram av myndigheten, är att kostna- den för elcertifikat ingår i elpriset, som redan är konkurrensutsatt. Vidare kan en konsument lättare jämföra de olika priserna hos el- leverantörerna samt i avtal binda upp både elpris och kostnaden för elcertifikat. Fakturan får en post mindre vilket underlättar konsu- mentens möjligheter att läsa och förstå fakturan. Utredningens förslag: Elleverantörernas roll som skattskyldiga för leveranser till elanvändarna tas över av nätinnehavarna. Den gröna skatteväxling som inleddes /91 innebar att skatter på energi höjdes och att inkomsterna användes till att sänka skatter på arbete. Syftet med skatteväxlingen är att uppnå miljömålen genom ökad miljöstyrning via skattesystemet. Framför allt är det koldioxidskatten som har ökat av de miljörelaterade skatterna. som koldioxidskatten har höjts har även energiskatten ökat. En mycket stor andel av prisökningarna för elkonsumenterna kan förklaras av ökade energiskatter. Energiskatt tas ut på elenergi och uppgår till /kWh för norra och /kWh för övriga delar av landet. Den generella skattenivån höjdes per kWh när schablonreformen genomfördes . Därefter har den således stigit med . infördes moms på det totala elpriset. Effekten av energi- skattehöjningar förstärks således av att moms tas ut på elskatten. Prisökningarna på de övriga posterna på elräkningen har inneburit att momsen ökat från /kWh till /kWh, vilket mot- svarar en 50 procentig ökning. Enligt de nuvarande reglerna i lagen (1994:1776) om skatt på energi (LSE) finns flera kategorier skattskyldiga för elskatt. 24 : Översyn av elcertifikatsystemet – delrapport etapp 2, 2004. Huvudregeln är att de som levererar skattepliktig el är skattskyl- diga, alltså elleverantörerna. Det finns ytterligare några grupper skattskyldiga, bl.a. för att särskild användning av el skall kunna beskattas. () behandlade i sitt betän- kande Svåra skatter! (SOU 2003:38) frågan om att överföra skattskyldigheten från elleverantörerna till nätinnehavarna. Frågan behandlades mot bakgrund av ett par skrivelser med begäran om ändrade regler. De motiv som framfördes för en förändring var bl.a. att det med dagens system är nätföretagen som har laglig skyldig- het att mäta uttaget av el i uttagspunkterna inom nätområdet. El- kunder kan för samma uttagspunkt välja flera leverantörer, t.ex. en som levererar baslast och en annan som levererar resterande el. Med dagens system innebär detta att flera leverantörer skall sköta skatteuppbörden för samma uttagspunkt. Vidare påpekades det att elfakturorna skulle bli tydligare för kunderna som därigenom får ökade möjligheter att ifrågasätta sitt elhandelspris. För industri- kunder m.fl., som är undantagna från elskatt, skulle en förändring innebära fördelen att de vid byte av elbolag skulle slippa en ny prövning av skattebefrielsen. SNED instämde med dessa synpunkter och ansåg sammanfatt- ningsvis att nätinnehavarna är de aktörer som har all information som är av betydelse för att elskatten skall bli rätt redovisad till sta- ten. Det är därför också naturligt att dessa aktörer tar över rollen som skattskyldiga. Därför föreslog kommittén en ändring av LSE innebärande att skattskyldigheten förs över från elleverantörerna till nätföretagen. förslag bereds i . Utredningen vill understryka att det är mycket angeläget att detta förslag genomförs. Det viktigaste motivet för förändringen är att kunden genom förändringen skulle få en tydlig elfaktura. Elhandelsbolagen skulle enbart fakturera de konkurrens- utsatta delarna av kundernas kostnader för elen, dvs. el- och elcert- fikatpriserna. Det skall påpekas att den föreslagna förändringen av skattskyl- digheten är av administrativ/teknisk natur och inte innebär någon egentlig förändring av skattesatser eller beskattningsobjekt. Enligt utredningens mening bör därför detta förslag kunna behandlas med förtur och beslutas vid sidan om det samlade energiskatteförslaget. Ett begrepp som diskuterats mycket är ett cent- ralt anläggningsregister eller nationellt anläggningsregister, som i princip används för att beteckna samma typ av funktion. I det följande kommer vi att använda begreppet centralt anläggnings- register. Det finns ingen entydig definition av begreppet eller av vad ett sådant register skall och bör omfatta vad gäller innehåll och funktion. Den minsta gemensamma nämnaren i diskussionen är att ett sådant register skall innehålla information om samtliga elekt- riska uttagspunkter (anläggningar) i . 7.1Vilka problem kan lösas? Även om den svenska elmarknadens funktion har förbättrats finns det fortfarande ett antal områden som behöver ut- vecklas för att säkerställa en framtida god funktion och därmed höja allmänhetens förtroende för den konkurrensutsatta elmarkna- den. I de föregående kapitlen om elhandel och konsumentens ställ- ning på marknaden har ett antal frågeställningar berörts. De pro- blem som förekommit på marknaden har, enligt de senaste av genomförda TEMO-undersökningarna, lett till att konsumenternas förtroende för elmarknaden är lågt. Syftet med ett centralt anläggningsregister är att förbättra marknadens funktiona- litet så att kundens vardagliga möte med elbranschen flyter mer friktionsfritt. Ett centralt anläggningsregister har potential att lösa eller för- bättra hanteringen av ett stort antal frågor, t.ex. konsumenternas leverantörsbyten, men det skulle även på annat sätt kunna bidra till förbättringar av marknadens funktionalitet. Ett register kan - underlätta fastställandet av anläggningars identitet och bidra till att säkerställa vilka kunder som hör ihop med vilken anläggning. Ett register kan även förbättra kommunikationen mellan marknadens aktörer och förbättra informationen till kunderna t.ex. genom att innehålla information om när ett byte är genomfört. Vilken nytta ett register medför beror på dess specifika utformning. Ett syfte med ett centralt anläggningsregister är att underlätta identifikationen av de anläggningar som finns registrerade i de register som hålls av marknaden aktörer. Ett centralt anläggnings- register bör alltså leda till att den information som hanteras blir mer korrekt och kundernas byten bör därmed kunna genomföras mer friktionsfritt. Figur 7.1 ger en översiktlig bild över potentiella förbättringar som skulle kunna nås genom att införa ett centralt anläggningsregister. Vilka förbättringar som skulle kunna uppnås styrs av utformningen och omfattningen av registret. I avsnitt 7.2. följer en schematisk beskrivning av olika utformningar av ett så- dant register. Därefter diskuteras förutsättningarna för de olika versionerna av anläggningsregister. Potentiella förbättringar genom införandet av ett centralt anläggningsregister Snabbare och säkrare byten Större andel byten genomförs i tid Den upplevda byteskostnaden minskar Kundens faktura kan snabbare avspegla faktiska Snabbare och säkrare byten Minskad utredning/korrigering av uppgifter Minskat kommunikationsbehov med kund ang. Bättre information om tillkommande respektive förlorad Mer korrekt avräkning mot balansföretag Mindre felaktig information rörande byten Korrekt information om byten förbättrar redovisningen av mätarställningar till elleverantörerna Redovisningen av preliminära andelstal till elleverantörer, balansföretag och blir mer korrekt Minskad utredning/korrigering av uppgifter Erhåller mer korrekta andelstal vilket ger förbättrade förbrukningsprognoser.· Mindre balanskraft hos . Bättre avräkningar mot . Bättre avräkningar mot elleverantörerna. Snabbare avräkning av balanskraft om nätägarens grunddata är korrekt. Förbättrad underlag för tillsyn Mer aktiva konsumenter förbättrar marknadens funktion Förbättrat förtroende för marknadens funktion 7.1.1Svårigheter att fastställa anläggningars identitet och vilka kunder som hör ihop med anläggningen I finns drygt 200 elnätbolag och ca 100 elhandelsfö- retag. Deras anläggnings- och kundregister är inte koordinerade. Det förekommer ingen nationell samordning av registren eller hur de enskilda anläggningarna skall betecknas. Varje nätföretag skapar därmed sin egen nummerserie för sina anläggningar. Avsaknaden av ett gemensamt system för unika anläggningsidentiteter har givit upphov till problem. Varje geografiskt nätområde har en egen områdesidentitet, likt ett riktnummer på telemarknaden, som tillsammans med anlägg- ningsidentiteten skall identifiera samtliga anläggningar i . Beteckningarna på de geografiska områdena kan ändras , t.ex. i samband med att ett område byter ägare och/eller slås sam- man med ett annat område. Detta kan leda till att samma siffer- kombination förekommer mer än en gång, och till att flera anlägg- ningsidentiteter åsatts samma anläggning, vilket ökar riskerna för förväxling av anläggningar särskilt vid sammanslagning av områden. Genom att det kan vara oklart vilken anläggning som avses försäm- ras t.ex. elhandelsföretagens möjligheter att upptäcka om rätt anläggning förs till rätt kund vid leverantörsbyten. Det förekommer även olikheter när nätföretag och elhandels- företag registrerar anläggningars och kunders uppgifter t.ex. i form av variationer i stavning och förkortningar. Även detta försvårar för elhandelsföretagen vad gäller deras möjligheter att genomföra ett byte på ett snabbt och enkelt sätt. har låtit göra en under- sökning om leverantörsbytesprocessen. konstaterade att den vanligaste orsaken till de försenade leverantörsbytena är att anläggningsidentiteten inte är korrekt. Av undersökningen fram- gick vidare att 25–av mätvärdesrapporteringarna i samband med leverantörsbyten inte genomförs . Utredningen har uppdragit åt ECON att genomföra en uppfölj- ning av leverantörsbytesprocessen i maj 2004.1 21 elhandelsföretag deltog i undersökningen. ECON konstaterade att antalet leveran- törsbyten ökat kraftigt.2 Även andelen leverantörsbyten samt an- delen rapporterade mätarställningar i samband med leverantörs- 1ECON: Uppföljning av leverantörsbytesprocessen m.m. , Rapport 3. 2Ett av elhandelsföretagen stod för av bytena, vilket i någon mån kan ha sned- vridit undersökningsresultaten. bytena som sker har ökat. De flesta elhandelsföretagen ansåg dock att ett kvarstående problem är kvaliteten på de av nät- bolagen rapporterade mätvärdena. Ett försenat leverantörsbyte kan leda till flera konsekvenser för de berörda kunderna och de övriga aktörerna och även medverka till en förtroendeförlust för den avreglerade marknaden. I de fall dessa förseningar beror av svårigheter att korrekt identifiera en en- skild anläggning skulle införandet av en unik anläggningsidentitet bidra till att minska problemen. 7.1.2Bristande kommunikation mellan aktörerna Enligt Energimyndighetens föreskrifter och allmänna råd om mät- ning, beräkning och rapportering om överförd el (STEMFS 2001:3) skall vissa uppgifter sändas elektroniskt i meddelandeformatet EDIEL. Företagen skall därmed kunna sända och ta emot med- delanden i EDIEL-formatet. kommunicerar elhand- lare och nätföretag med varandra genom olika IT-lösningar.