sou · GSB359 · 2005-01-01 00:00:00 — För att hålla samman dessa nätverk, som ibland kan vara ganska stora och/eller vars medlemmar kan vara spridda över hela landet, krävs en administration och en ekonomi och det är här den tradi- föreningsstrukturen kommer ifråga. 3.4.6Förelagda och utvecklade nätverk Forskaren menade i kvinnomaktutredningen (SOU 1997:135) att nätverk är en typ av strukturer som är sociala relatio- ner mellan aktörer. Detta innebär att nätverk kan vara stora, små, formella eller informella, fasta eller lösa, instrumentella eller affek- tiva, ekonomiska eller sociala (och , 1996). framhåller att det finns många sätt att urskilja olika typer av nätverk. Hon skiljer mellan förelagda och utvecklade nät- verk. Förelagda nätverk kan beskrivas som formella medan utveck- lade nätverk är informella. Med formella avser hon formella relationer mellan över- och underordnade och mellan representanter från funktionellt skilda grupper, som måste samverka för att utföra organisationens upp- gifter. Formella nätverk kan vara kommittéer som inte direkt finns i den aktuella organisationens organisationsplan. Informella nät- verk är friare och kontakterna kan vara knutna till såväl arbete som till sociala relationer och även till en kombination av dessa två. pekar på att det är i organisationen som beslut fattas om formella nätverk i syfte att t.ex. lösa visa uppgifter. Informella nät- verk tenderar däremot att omfatta mycket bredare kontaktytor än formella nätverk (Ibarra, 1993). menar dock att indelningen mellan olika typer av nätverk inte skall ses som fasta och urskiljbara kategorier. Gränsen mellan nätverk är flytande, vilket även gäller gränsen mellan formella nätverk och organisationer. Hon hävdar att män har bildat homosociala strukturer där de har etablerat och lärt sig att handla utifrån gemensamma manliga normer. Dessa socialt skapade normsystem har inneburit en garanti för män som grupp att kunna uppträda relativt enhälligt i förhållande till kvinnor. Eftersom män intar den dominerande positionen i förhållande till kvinnor är det logiskt att de i första hand söker bekräftelse i sin egen grupp om de vill vara goda repre- sentanter för det överordnade könet. (, 1994). pekar på att det finns andra forskare (och 1995) som menar att det finns empiriska bevis Nya former för kvinnors organisering för att nätverk fyller olika funktioner för kvinnor och män. Män ser nätverk främst ur nyttosynpunkt, för att t.ex. knyta kontakter med jobb, medan kvinnor ser dem som möjligheter att knyta soci- ala kontakter. Att se nätverk ur ett nyttoperspektiv innebär att man koncentrerar sig på de instrumentella värdena i ett nätverk. Att se nätverk ur ett socialt perspektiv innebär att man ser dess värde i möjligheterna för vänskap och stöd. hänvisar till en kanadensisk studie som visar att om kvinnor betonar de sociala aspekterna av nätverksskapande, tenderar de att bli utestängda från många sociala sammanhang och vardagssamtal som män involverar varandra i (och , 1995). Det inne- bär dock inte att kvinnliga nätverk uppfattas som enbart sociala eller maktlösa och mindre viktiga än manliga. hävdar i sitt bidrag i kapitel 2 att den sociala aspekten skapar självkänsla och vidgat handlingsutrymme. 3.5Kvinnors samarbete i paraplyorganisationer I direktiven påpekas att det även har vuxit fram s.k. paraplyorgani- sationer som arbetar med samverkan mellan kvinnoorganisationer. Med paraplyorganisation menas en organisation som samlar flera olika medlemsorganisationer i vissa frågor för att ta till vara vissa intressen. De är som regel uppbyggda som ideella föreningar med stadgar och styrelse och där andra organisationer är medlemmar. Begreppet paraplyorganisation brukar vanligen användas i två olika sammanhang. I det ena sammanhanget är det fråga om den översta nivån i en vertikal organisation. Det kallas då vanligtvis för riksförbundet. Det är riksförbundet som leder verksamheten totalt sett. Bland riksförbundets uppgifter ligger ofta att stödja underlig- gande organ och att initiera ny verksamhet. I det andra sammanhanget är det fråga om ett samarbete mellan organ på samma nivå inom en riksorganisation, eller mellan riksor- ganisationer. Det brukar, åtminstone om det gäller samarbete mellan föreningar, vanligtvis kallas för en allians. Det är då som regel fråga om ett sätt för lokala föreningar, distriktsorganisationer eller riksorganisationer att samverka eller samarbeta kring en verk- samhet. Den egentliga verksamheten organiseras dock fortfarande i Nya former för kvinnors organisering de ingående organisationerna. Det är denna form som avses i detta sammanhang. Inom kvinnorörelsen finns det ett omfattande samarbete mellan de olika kvinnoorganisationerna. Syftet för en paraplyorganisation är att stärka och samordna medlemsorganisationernas verksamhet. Den kan fungera enande i frågor där kvinnors intressen är gemen- samma och där enskilda kvinnoorganisationer inte har ett behov av att särskilja sig från varandra. Exempel på frågor, som har enat mindre organisationer, är alkohol- och narkotikafrågor samt integ- rationsfrågor. Bakgrunden till organiseringen är insikten om nödvändigheten av att samla resurser för att kunna påverka effektivt i en viss fråga. Många enskilda kvinnoorganisationer riktar sig mot andra demo- kratiska fora än de svenska demokratiska, t.ex. FN och EU. De saknar som regel ett direkt inflytande på de politiska partierna. Detta motiverar att man går samman och arbetar tillsammans med andra kvinnoorganisationer utifrån en gemensam plattform. Samarbetet sker både på lokal, regional och riksnivå. Men det sker även på internationell nivå. Samarbete sker på olika områden och i olika organisatoriska konstellationer, dels utifrån verksam- heter, dels utifrån särskilda frågor och med andra riksorganisatio- ner som har särskilda kvinnoförbund/grupper/ nätverk eller kom- mittéer. Internationaliseringen av svensk demokrati, i form av EU-med- lemskapet, har inneburit att antalet lobbyorganisationer som driver kvinnoorganisationers intressen gentemot EU har ökat. Ett exem- pel är Kvinnolobby. Deras mål är att samla den svenska kvinnorörelsen och ge den en stark röst i EU för att på så sätt stärka kvinnors deltagande och inflytande i samhället. Enligt den nuvarande förordningen om stöd till kvinnoorganisatio- nernas centrala verksamhet utgår det inget statligt bidrag till para- plyorganisationer eftersom de har andra organisationer som med- lemmar. har tidigare beviljat bidrag till sådan samverkan. beslutades om ett engångs- belopp på för stöd till paraplyorganisationer. Det innebar att stödet till kvinnoorganisationerna höjdes med detta belopp. Nya former för kvinnors organisering Utredningens utgångspunkt har varit att samarbetet mellan kvinnoorganisationerna är och har varit av största vikt för kvinno- rörelsens utveckling. Det organiserade samarbetet mellan kvinno- organisationerna är även av stor vikt för statens möjlighet att upp- rätthålla en väl fungerande kommunikation med kvinnorörelsen. Formerna för samarbetet förändras dock när samhället förändras. Nya behov skapar nya former av samarbete. Det finns exempel från andra verksamhetsområden där statliga bidrag fördelas till samordningsorganisationer. Exempelvis får för ungdomsorganisationer (LSU) ett särskilt bidrag för att det skall verka som ett nationellt ungdomsparaply. anser att paraplyorganisationer fyller en viktig funktion som sammanhållande kraft för vissa grupperingar av stöd. Utredningen om statsbidrag till handikapporganisationer (SOU 1999:89) föreslog att staten skall stödja det organiserade sam- arbetet inom handikapprörelsen genom direkta bidrag. Paraplyorganisationer är uppbyggda som ideella föreningar Utredningen genomförde en sökning av kvinno- organisationer som inte får statligt stöd och som redovisas i kapitel 5. Av de 72 organisationer som besvarade enkäten var det 9 organi- sationer som själva karakteriserar sig som paraplyorganisationer som besvarade enkäten. Det var Sverigefinskt , , för kvinnojourer och tjejjourer i (ROKS), Kvinnojourernas , Forum – Kvinnor och Handikapp, Kvinnoorganisationernas Samarbetsråd i Alkhol och Narkotikafrågor (KSAN), Kvinnor utan gränser (KUG), Kvinnolobby och Kvinnohusgruppen. Verksamheten i dessa orga- nisationer redovisas närmare i kapitel 5. Dessa paraplyorganisationer är olika stora och verksamma inom skilda områden. Samtliga är uppbyggda som ideella föreningar med stadgar och styrelse, som t.ex. Kvinnolobby. Fem av dem är öppna även för enskilda medlemmar, till exempel Forum – Kvinnor och Handikapp och för kvinnojourer och tjejjourer i , ROKS. Därutöver finns det ytterligare ett antal paraplyorganisationer som inte svarade på enkäten. Det gäller KvinnoSIOS (För etniska kvinnoorganisationer i ), Terrafem (kvinnojour Nya former för kvinnors organisering för kvinnor med utländsk härkomst) och , . 3.6Kvinnors organisering på lokal nivå 3.6.1En studie om kvinnlig organisering utifrån tre arenor Utredningen anlitade forskaren vid för att tillsammans med forskningsassistenterna belysa hur kvinnors organisering kan formas på lokal nivå. De har genomfört en kvalitativ studie om formerna för kvinnors organisering på tre arenor. Studien belyser nya organisationer och ny organisering. De tre arenorna som de har valt att fokusera på är , och Internet. Dessa tre olika arenor speglar olika aspekter på sam- tida former för kvinnlig organisering och hur organiseringen tar sig uttryck mot bakgrund av olika behov och intressen, resurser och betingelser. I och genomfördes ett antal öppna, strukturerade men inte stan- dardiserade intervjuer med sammanlagt ett tjugotal informanter. Det är personer som på olika sätt har inblick i eller uppfattningar om den lokala kvinnliga organiseringen, hur den fungerar, vad den karaktäriseras av, vilken form den tar sig, vilka behov och intressen som den inriktas mot etc. Internet granskades översiktligt inom ramen för mötesplatser, diskussionsfora, informationsutbyten m.m. Ett tjugotal webbplatser granskades för att se hur Internet används för att mobilisera och orga- nisera kvinnor. Studien har karaktären av en tvärsnittsstudie och forskarna framhåller att de endast har kunnat notera det som förekommer just . De hade varit önskvärt att kunna studera vad som händer eller kvinnoorganiseringens förlopp. kan man bara indirekt sluta sig till sådana utvecklingsprocesser. De tre arenorna representerar enligt forskarna viktiga drag i samhällsförändringen –kulturen och den unga kulturens allt viktigare roll, –de allt större inslagen av berikande men också ojämlikhets- och konfliktskapande kulturmöten, Nya former för kvinnors organisering –segregations- och integrationsproblem, –spänningen mellan det globala och det lokala, –den nya informationsteknologins i grunden omskapande kraft på samhällslivet i allmänhet i stort som smått. är en utpräglad universitetsstad med en stor andel ung befolkning. I finns det ett brett spektrum av nya och alter- kulturella, politiska och sociala rörelser. Följande samman- slutningar ingår i studien: –got the beat Shes got the beat är största musikförening för unga kvin- nor. Den startade och är en ideell förening med styrelse, medlemmar och replokal. Man anordnar årliga musikfesti- valer, pubspelningar och kurser. Föreningen anses ha ett stort inflytande på musiklivet i kommu- nen och för situationen för kvinnliga musiker. Tack vare den tar kvinnor mycket mer plats på den lokala musikscenen. Men Shes got the beat är inte någon separatistisk rörelse. Män stängs inte ute. Däremot krävs det en kvinnodominans i alla anslutna band. Behovet av stöd och hjälp för unga kvinnor som vill börja spela musik eller få en lokal att repetera i med sitt band, har visat sig vara nästan omättligt. Föreningen fick bidrag från kommunen när man startade. Men sedan har man klarat sig själv. Föreningens erfaren- het är dock att det behövs någon utifrån eller inifrån systemet med kunskap och drivkraft att ordna för dem som vill vara med, men som inte själva vet hur man skall gå till väga. Nya former för kvinnors organisering är en feministisk bildgrupp som består av fyra fotointresse- rade kvinnor. Gruppen startade genom att organisera sig i form av en studiecirkel. De avser att fortsätta som en liten grupp och har inte några planer på att expandera. De fotograferar var och en på egen hand, men träffas regelbun- det för att prata, visa bilder och ägna sig åt bildanalys. Gruppen har bland annat producerat en mycket uppskattad bildkalender. En av medlemmarna beskriver som en plats för egen kreativitet. Det är bra för självförtroendet att hålla igång tillsammans, att ha ett gemensamt projekt ihop. Projekt är en ideell samtalsverksamhet inom som stödjer sig på . Syftet är att stärka hög- stadietjejer utifrån ett rättighetsperspektiv genom att anordna sam- talsgrupper. Ämnen som behandlas rör allt från kärlek till mobb- ning och har ett genusperspektiv. Samtalsledarna utgörs nästan uteslutande av studenter och rekry- teras genom anslag på universitetens anslagstavlor. Samtalsledarna har regelbundna nätverksträffar då man diskuterar genusperspek- tivet och frågor om grupprocesser. Aniara är ett feministiskt nätverk med 150–200 deltagare. Aniara är i formell mening inte någon juridisk person och man har uttryck- ligen valt att fungera som en icke-byråkratisk organisation. De menar att med bidrag följer också regler och krav. De värdesätter i stället den frihet som det innebär att kunna fungera som ett löst sammansatt nätverk. Aniara har ett stort behov av en lokal för deltagarna att kunna samlas i. har man gemensamma möten på Kvinnohuset eller hemma hos varandra. Ekonomin går ihop tack vare att det finns ett antal lokala grupper som lånar pengar mellan varandra. Det enda tillfälle som Aniara tar emot kommunalt bidrag är i samband med den årliga separatistiska feministfestivalen. Infor- manten påpekar dock att, även om Aniara fungerar som ett lösare Nya former för kvinnors organisering nätverk, har man många aktiviteter som man borde kunna få någon form av permanent stöd för. Många av deltagarna i nätverket arbetar tillfälligt inom vården. Men de flesta har en ganska homogen akademisk bakgrund. Nät- verket startades av en grupp studenter och den lokala miljön har en stark akademisk karaktär. Det sker ingen aktiv marknadsföring av nätverket och man rekryterar inte aktivt nya deltagare. Nya deltagare i nätverket tillkommer i huvudsak i samband med öppna arrangemang, som festivaler och liknande. De som är intres- serade kan skriva upp sig på en lista. Nätverket är endast verksamt lokalt men hoppas kunna inspirera till att liknande verksamheter startar på andra håll. Klubb Xena är en förgrening av Aniara. I likhet med Aniara är Klubb Xena ingen förening, utan ett löst nätverk. Det innebär att man inte kan söka permanent stöd. Klubbens verksamhet består av att man anordnar tjejkvällar ungefär en gång . Verksam- heten riktar sig enbart till kvinnor och är feministisk med inslag av queer (en idémässig kritik av vad som anses vara för sexuell läggning). representerar en förortsmiljö i , präglad av en stark etnisk blandning och en mobilisering och organisering med påtagliga etniskt-kulturella, mångkulturella och transkulturella för- tecken. Enligt studien liknar kvinnoorganiseringen till det yttre den van- liga förenings- och organisationsformen. Syftet med att träffas och verka tillsammans tycks vara att täcka grundläggande och omedel- bara behov av typen kunskap om sina rättigheter, lära sig hur samhället fungerar, utveckla sina språkkunskaper, lära sig om hälsoförhållanden etc. Kvinnoorganiseringen i baseras ofta på etnisk tillhörig- het, antingen som fristående föreningar eller som undergrupper till allmänna etniskt organiserade föreningar. Det finns cirka 20 Nya former för kvinnors organisering Många kvinnor engagerar sig för att skaffa mötesmöjligheter och träffpunkter. I studien ingår följande sammanslutningar, varav de två första redovisas är en somalisk kvinnoförening. Den bildades som en motvikt till alla somaliska mansföreningar. I föreningen upplevde man som svåra och man stötte på mycket mot- stånd. Männen ifrågasatte den separatistiska ambitionen. Men för kvinnorna betyder det mycket att ha en egen förening bara för kvinnor och med enbart kvinnor i ledningen. har ungefär 200 medlemmar i och flera filialer i världen, bland annat i och . För till- fället håller man på att bilda en tjejgrupp för yngre somaliska kvinnor som är ansluten till . Föreningen har inte någon anställd utan alla arbetar ideellt och gratis. Informantens uppfattning var dock att om de hade mer resurser skulle någon kunna anställas som sköter den löpande verksamheten. driver 12 av medlemmarna studiecirklar. Ersättningen för dessa finansierar andra aktiviteter. Informanten ansåg att det är svårt att skaffa ekonomiskt stöd om man inte vet hur man skall gå till väga. Många är dock aktiva och söker ständigt ordna finansie- ring av verksamheten. Kvinnocentrum är enligt deras egen uppgift den enda förening som lokalt representerar ett större nätverk av kvinnor som sträcker sig över etnicitetsgränserna. Arbetet över etnicitetsgränserna är en unik, uttalad ambition hos föreningen. I Kvinnocentrum finns 29 olika nationella bakgrunder representerade. Åldern på medlem- marna varierar. Nya former för kvinnors organisering Det som binder samman medlemmarna är den gemensamma erfarenheten av att vara kvinna i ett nytt land. Som ny i vet man inte vart man kan vända sig om man får problem. Man känner inte till svensk lag eller sina rättigheter och skyldigheter och man talar inte heller språket. En viktig uppgift för Kvinnocentrum är därför att presentera det svenska samhället för invandrarkvinnor. En stor del av verksam- heten innefattar också undervisning i svenska, syverkstad, matlag- ning, gymnastik m.m. Den viktigaste uppgiften för Kvinnocentrum är dock att infor- mera om kvinnors rättigheter, vilket fungerar både stödjande och stärkande. När misshandlade kvinnor kommer till Kvinnocentrum hänvisas de vidare till områdets kvinnojourer för ytterligare hjälp. Man följer också med kvinnor som har behov av att komma till tingsrätten, till psykvården etc. och gör på så vis viktiga insatser för utsatta kvinnor. I anslutning till föreningen finns det en grupp för unga kvinnor i åldern 14–. Tanken är att de skall kunna komma hemifrån till ett ställe som föräldrarna godkänner. Många unga kvinnor får inte fritt gå ut på egen hand, men till Kvinnocentrum får de komma. Gruppen har också ett samarbete med liknande tjejgrupper från andra förorter. På Internet finns det helt nya typer av möten och kommunikation som också leder till specifika former för sammanslutningar och nätverksskapande. Det gäller exempelvis öppna diskussionsgrupper eller forum, ömsesidiga informations- och kontaktverksamheter, gemensamma aktiviteter eller produktioner av typen fanzines och liknande. Det är 22 olika hemsidor som ligger till grund för under- sökningen. Dessa redovisas i referensförteckningen. Enligt studien tycks den kvinnliga organiseringen på Arena i första hand fungera som ett redskap för att sprida infor- mation och för att underlätta kommunikation och kontakt- skapande på såväl ett mikro- som makroplan. Organiseringen före- faller också vara ganska välformad eller distinkt inom mer eller mindre tydliga och fasta ramar. Mycket av den bakomliggande verksamheten och organiseringen finns redan utanför nätet och i verkligheten. Nya former för kvinnors organisering Den kanske mest framträdande kvinnliga organiseringen på Inter- net, bortsett ifrån privatpersoners egna och rikstäckande organisa- tioners hemsidor, består av nättidningar. Dessa är ofta gjorda av unga kvinnor med ett mer eller mindre uttalat feministiskt innehåll och syfte. Ett exempel är , en feministisk kulturtidskrift, som har funnits på nätet och som drivs av sex unga kvinnor. Det är en feministisk kulturtidskrift med syfte att lyfta fram kvinnliga kulturutövare. Den speglar olika kulturyttringar och granskar kritiskt kulturvärlden ur ett feministiskt perspektiv. Nättidningarna är ofta uppdelade i avdelningar kring olika kulturyttringar, såsom film, litteratur, musik och konst. Innehållet är liknande det i traditionella papperstidningar. De finns ofta även att tillgå som vanliga tidningar. Men det är inte bara feministiska, och på olika sätt kritiska rös- ter, som använder det förhållandevis billiga mediet för att nå ut med sina åsikter och sitt skapande. Det är också mycket lätt att som läsare via nättidningars hemsidor ge respons via e-post eller gästböcker. Det banar väg för kontaktskapande och kommunika- tion av systerligt stöttande och uppmuntrande karaktär. Det finns en uppsjö av webbsidor som fungerar som informations- banker kopplade till reellt existerande feministiska föreningar, musikgrupper eller andra kvinnliga grupperingar. På detta sätt används Internet i stor utsträckning som ett instrument för att underlätta för, vidareutveckla, sprida och underbygga redan existe- rande kvinnlig organisering. För musikgrupper kan det exempelvis handla om bilder, turnéplan, skivförsäljning och smakprov på musik eller musikvideo. Ett exempel är det feministiska aktionsinriktade kada som har en hemsida som är fylld med information om varför de har skapats, vad de arbetar för och hur man kan bli medlem. Nätverkets åsikter och förhållningssätt ges ett stort utrymme. Men det finns också hemsidor som fyller en unik funktion, utan direkt motsvarighet i verkligheten. Ett exempel är Svenska Mammor, som använder sig av Internets specifika möjligheter för Nya former för kvinnors organisering att skapa kontakter och nätverk som annars är omöjliga att åstad- komma. Svenska Mammor beskriver sin verksamhet på följande sätt: Kärnan i hela verksamheten ligger i möjligheten att skapa ett nät- verk för svenska mammor som flyttar utomlands eller som får barn utomlands. Målet är att var du än flyttar i världen så kan du genom oss hitta ett redan existerande nätverk av svenska mammor och allt det för med sig. Ytterligare ett exempel på hur Internets kommunikationsmöjlig- heter kan användas är Flicka.nu, som vänder sig till tjejer med etniskt eller kulturellt relaterade problem. Webbplatsen är tänkt att fungera som en hjälpande hand, både med information om proble- matiken och möjlighet till kontakt med människor att prata med. En vanlig form av kommunikation på Internet, eller snarare en slags mötesplats, är så kallade communities. Det finns ett otal webbplatser där man som Internetanvändare kan bli medlem. Man har ett användarnamn och en egen hemsida där man kan lägga ut bilder och information om sig själv. Webbplatser av denna typ kanske inte bidrar till att kvinnor organiserar sig kollektivt i vanlig mening. Syftet är att komma i kontakt med andra människor som man möter/söker upp inom samma community. För tjejer finns det communities som främst riktar sig till homo- och bisexuella. Ett exempel är , största community för tjejer som gillar tjejer och för deras vänner. Alla medlemmar får en egen hemsida med brevlåda, ett bildgalleri och dagbok. Man kan välja mellan att chatta enskilt med andra eller att diskutera med flera i någon av de många ämnesgrupperna. Som medlem får man snabbt nya homo- och bisexuella vänner från hela landet. Även andra ämnen, såsom vålds-, missbruks- eller sjukdoms- relaterad problematik, kan på ett befriande sätt hanteras mera lätt- åtkomligt via Internet. Ett exempel är Föreningen i (FVU,) som har en hemsida för kvinnor med underlivs- smärtor, eller så kallad vestibulit. Nya former för kvinnors organisering 3.6.5Studiens slutsatser om kvinnors organisering Behovet av ekonomiska bidrag Forskargruppens slutsatser både vad gäller , och Internet är att det finns en mångfald av olikartad kvinnoorganise- ring, sammanslutningar och nätverk av, för och med kvinnor.