sou · GSB3120 · 2005-01-01 00:00:00 — Den här modellen stämmer överens med den klassiska bilden, som man brukar kalla för decide and defence, alltså först besluta och sedan förklara och försvara vad man har beslutat. Den beslutsmodellen ställer mycket stora krav KASAM i skärningspunkten mellan teknik och samhällsvetenskap på det politiska systemet, som ensamt skall hantera både legitimitets- och autenticitetsfrågor. Man skall alltså visa både normriktighet och alla värderingar utan någon hjälp av det etiska och det tekniska systemet. Sedan har vi den modellens motsats, som vi kan kalla för den teknokratiska modellen. Den säger att det tekniska förnuftet skall klara av alla de här svåra frågorna åt oss. Då säger man att kan frågor som rör normer och värderingar lösas av vetenskaps- män och experter. Det är alltså vad man skulle kunna kalla ett expertvälde. Jag tror inte någon öppet påstår att han omfattar denna beslutsmodell. Men kanske är det så, om vi var och en tittar in i oss själva, att vi nog står upp som veten- skapsmän för den här modellen. Den intressantaste modellen är den pragmatistiska, men den är också den svåraste. Den förutsätter en kritisk växelverkan mellan experter, berörda och förslagsställare. Det innebär alltså att frå- gor om normer och värderingar inte kan reduceras till tekniska frågor. Men de kan inte heller lösas genom politisk handling isolerad från de tekniska frågorna. Den pragmatistiska modellen ställer ju ganska stora krav på oss, därför att det naturligtvis är en enorm skillnad på vad experterna vet och vad jag som berörd intressent vet. Hur skall man hantera det här om det skall vara en kritisk växelverkan utan att experterna tar överhanden eller att det politiska systemet tar överhanden? , en engelsk kollega och jag själv har försökt utveckla vad vi kallar en RISCOM-modell för trans- parens. Modellen har två steg. Den handlar om det som jag just har beskrivit, alltså en sorts ny innebörd av begreppet trans- parens. Man kan säga att alltihop är sådant som med sina seminarier har inspirerat till. Det är alltså ett skifte från förklaring av ett tekniskt system till förståelseinriktad dialog för att klargöra: Vad är fakta, vad är autenticitet och vad är legitimitet? Det är också en pragmatistisk modell för en beslutsprocess. Nästa steg – och det verkligt svåra – det är att organisera den här beslutsprocessen. KASAM i skärningspunkten mellan teknik och samhällsvetenskap Modellen säger att man måste skapa jämna nivåer för meningsfull dialog. Det gäller att öka medvetenheten hos de berörda. Man måste skapa kanaler för att verkligen få igång ett möte inne i organisationen, i SKB också, mellan dem som arbetar med dagens frågor och dem som arbetar med hur framtiden skall se ut. Det måste finnas någon som garanterar integriteten av den här transparensprocessen. Här vill jag säga några ord om vilka typer av meningsfulla nivåer för dialog som vi såg och som vi föreslog för det svenska systemet. Vi föreslog fyra nivåer: En dialognivå om det svenska kärnkraftsystemet, där natur- ligtvis den etiska frågan kan vara: Skall vi överhuvudtaget ha kärnkraft med hänsyn till framtida generationers problem med hänsyn till säkerhetsproblemen och, å andra sidan, behöver vi inte kärnkraften för att kunna hantera exempelvis koldioxidfrågan? Det är alltså en fråga som skall diskuteras medvetet på denna nivå; En nivå för hanteringssystem för kärnavfall, där man disku- terar metoderna; En nivå för lokaliseringsproblemet, det är den lokala debatt- nivån; En nivå för expertundersökningarna. Den här modellen låg till grund för det genomförande som vi föreslog SKI, när det gällde strukturen på utfrågningarna i förstudiekommunerna . Vårt förslag var att ut- frågningarna skulle föras på två nivåer: Lokalisering och system. Vi föreslog också att man skulle genomföra utfrågningarna på olika sätt. När det gällde lokaliseringsproblematiken då fanns alla experterna på plats. Dessa omfattar ju de berörda själva och utfrågningen kunde alltså föras som en rejäl debatt. När det gäller metoder så är det väldigt mycket tekniska frågor involve- rade och vi föreslog därför att man startade med mera seminarie- liknande gruppdiskussioner för att sedan gå över i en debatt. KASAM i skärningspunkten mellan teknik och samhällsvetenskap viktiga var att ordföranden, genom den här metoden, fick makten att säga nej, om någon t.ex. ville börja en diskussion om kärnkraftens vara eller inte vara. Detta är i och för sig en full- komligt legitim fråga. Men har vi beslutat oss för att vi skall föra diskussionen på den här nivån så skall vi hålla oss till den. Försö- ker vi blanda nivåerna så kommer vi aldrig fram till något klar- läggande. Men det kräver att alla från början är införstådda med vilka nivåer som är aktuella, annars kan modellen leda till manipulation. Nästa steg var att vi måste hitta på ett sätt att sträcka sökanden (eng. stretch). sträckte SKB ganska rejält redan på seminariet i Forsmark. Därigenom fick vi igång debatten inom SKB, mellan å ena sidan planering för framtiden och å andra sidan samordningen av aktiviteterna i . När man skall få igång utfrågningar och debatter ute i kommunerna så gäller det att få debatten på sådant sätt att man verkligen åstadkommer den här sträckningen av sökanden. Men det finns även ett annat problem och det är hur man egentligen ökar medvetenheten. Här tror jag att vi har väldigt mycket att göra och att fundera över. SKB hanterar dagens situation med hjälp av transportsystem, , Äspölab., SFR och CLAB. Bolaget utför naturligtvis också en mängd undersök- ningar. Detta är vad jag som person, som blir berörd, upplever och kan se av hur SKB fungerar. Detta är alltså mitt sätt att kontrollera om SKB är autentiskt, vilka värderingar som de har, för det är ju sina värderingar som man uttrycker i det dagliga arbetet. När jag sedan för en diskussion om vad vi skall göra framöver, då vill jag som person bygga på vad jag redan har upplevt, sett, hört och läst om vad SKB håller på med. Det är ju den enda möjligheten för mig att verkligen kontrollera om de kan stå för vad de säger. Det har min kollega kallat för the wisdom of the people. Ordet people har många olika betydelser. Jag vill inte använda folkets visdom, det är lite lätt förnedrande, det låter lite som kloka gummor eller så. Här är det fråga om basen, som den demokratiska visionen bygger på. För den som är KASAM i skärningspunkten mellan teknik och samhällsvetenskap intresserad finns det numera ganska mycket skrivet om det här, och jag tror också att det har börjat bli en hel del praktiska tillämpningar av det. och har gjort mycket i och kommen har gjort väldigt mycket för att tillämpa de här tankarna. Som en sammanfattning om snittstället eller skärningspunkten mellan naturvetenskap och samhällsvetenskap, kan man säga att KASAM åstadkom ett paradigmskifte inom det här området. Man kan väl också säga att det var mod och framsynthet att ta in en etiker i KASAM, som vi kan tacka för detta. när jag satt där som nybliven ledamot i så kände jag mig lite und- rande, det måste jag erkänna. Men sedan förvaltade detta och förde fram etikfrågorna för att åstadkomma det här paradigmskiftet. Man kan säga att paradigmskiftet i sig har initierat de projekt, som håller på att utveckla den modell som jag har försökt beskriva. Detta har format tre olika projekt, det senaste är ett EU-projekt, med deltagande av sex nationer. Jag arbetar på IEA (Internationella Energi- agenturen vid i ). En fråga som dykt upp där nyli- gen och som kommer att vara i centrum , framförallt genom att de stora nationerna vill fortsätta att använda kol till sina utbyggda energisystem, är frågan om noll- emissionsteknik, dvs. avskiljning av koldioxid samt injicering av koldioxid t.ex. i akviferer eller djuphavsgravar. Den frågan leder till samma problem för acceptans och transparens, som vi har sett på kärnavfallsområdet. Både och jag arbetar just nu med att försöka föra in det synsätt, som jag nu beskrivit, i de diskussioner som förekommer, där man nu talar om riskkommunikation. RISCOM-modellen kräver dubbelriktad kommunikation. Det paradigmskifte som vi talat om här kommer att, på samma sätt som för kärnavfalls- området, påverka diskussionen inom andra teknikområden med stora men osäkra konsekvenser för samhället, till exempel genteknik. KASAM i ett internationellt perspektiv Ledamot i KASAM 1985–1992 Då fanns det redan i många länder expertkommittéer, som behandlade frågor om kärnavfall. Det speciella med KASAM var att det i gruppen ingick inte bara tek- niska och naturvetenskapliga experter utan också experter inom sociologi, etik och andra mjuka vetenskaper. KASAM är och har alltid varit en oberoende kommitté med ovanligt bred sak- kunskap. Jag hade äran att vara ledamot i under dess sex första år. Mina specialområden är organisk kemi, biokemi och radio- kemi. Jag har också verkat som militär forskningschef i . Forskningen på mitt institut, den radiokemiska institutionen vid , var inriktad på radioaktivt nedfall i omgivningen samt på hur radionukliderna från det använda kärnbränslet rör sig i berggrunden. Jag var ytterst nöjd och glad över inbjudan att bli ledamot i . Genom denna kontakt fick jag en både vetenskapligt och internationellt sett ovanligt bred insyn i frågor om radio- aktivt avfall. Såsom ni alla väl vet, är KASAM:s uppgift att behandla frågor rörande använt kärnbränsle samt avställning av kärntekniska anläggningar med utnyttjande av vetenskaplig kompetens men också att ge råd till regeringen och vissa berörda myndigheter. KASAM i ett internationellt perspektiv KASAM är en ovanlig kommitté därför att den har både svenska och andra skandinaviska experter, som ledamöter, med kompetens förutom i naturvetenskap också i sociala vetenskaper. Etik, psykologi, juridik och sociologi har varit representerade. KASAM kunde ju fungera som en modell för behandling av tekniska omgivningsproblem. KASAM:s värderingar har i allmänhet varit oberoende och väl balanserade. KASAM har haft rollen som pionjär när det gällt etiska aspekter inför planeringen av slutförvar för radioaktivt avfall. De etiska principer, som KASAM har presenterat, har ofta blivit uppskattade som internationella standarder. KASAM:s pionjärroll fortsätter ännu, till exempel med anord- nandet av VALDOR-konferenserna och seminarieserien om sta- biliteten hos demokratiska institutioner och värdegemenskap över generationsgränserna. Genom att KASAM:s ledamöter aktivt deltagit i internatio- nella konferenser och seminarier har organisationen tillvunnit sig ökad respekt och internationell aktning. Den vetenskapligt mångfacetterade insatsen inom KASAM har verkat i samma riktning. Ordföranden vidsynta och dyna- miska ledarstil har varit viktig för utvecklandet av dess anda och verksamhetssätt. KASAM har haft en internationellt viktig roll för att formu- lera lösningar, som gäller behandling av radioaktivt avfall. Man har stimulerat rationella debatter mellan representanter för vetenskap och samhälle. KASAM:s inverkan torde ha varit störst för de högsta beslutsfattarna. Vi finländare har uppenbart varit i en bättre ställning än andra icke-svenskar, därför att vi som svensktalande med behållning kunnat deltaga också i KASAM:s svenskspråkiga möten och till- ställningar. Också det faktum, att Teollisuuden Voima/ Industrins Kraft AB:s två reaktorer är av svenskt ursprung () och att våra länder traditionellt haft fasta kontakter på alla vetenskapliga och tekniska områden, har bidragit till den för oss gynnsamma situationen. Vi har dragit mycket stor nytta av KASAM. Utan att bilda en egen kommitté i har vi fått KASAM i ett internationellt perspektiv en vid och djup insyn i den nordiska och den internationella situationen på detta område. KASAM:s internationella inflytande kommer troligen att öka därför att betydelsen av industriell och teknisk påverkan på mil- jön kommer att öka. De industriella utsläppen ökar trots Kyoto- avtalet. KASAM har gjort många exkursioner utomlands. Den kanske första gick till . Först hölls en nyttig diskussion med Handels- och industriministeriets ledande tjänstemän i . Därefter besökte man både och kärnkraftverk och bekantade sig med reaktorer och förvaret för använt kärnbränsle. Dessutom anordnades en mångsidig diskus- sion i en föreläsningssal, vilket gjorde att också en stor del av kraftverkets experter kunde deltaga. Den följande exkursionen gick till där Minatom besöktes. KASAM hade hyrt ett flygplan med vilket vi flög från till för att besöka Majak, en stor fabrik för kemisk behandlig av använt kärnbränsle. Där avlägsnade man plutonium och uran ur det använda kärnbränslet och återstoden med de övriga radionukliderna blandades med glas och göts till glastegel för slutförvaring. Det hade just blivit möjligt för utlänningar att besöka Majak och vi var den andra eller tredje utländska grupp som besökte denna – då fortfarande slutna – plats. Vi togs emot mycket vänligt och med rysk gästfrihet, men också med stor nyfikenhet. Det visade sig att de experter, som jag talade med, aldrig hade besökt något annat land och bara en eller två gånger varit i . Vi var som gäster från en annan planet. Diskussionerna var säkert lika nyttiga för båda parter. Vissa saker kunde dock inte diskuteras. Exempelvis hemlighölls då ännu alla uppgifter om offer för strålningsolyckor. Jag har hört att exkursionerna har fortsatt till flera länder i och även till och . På detta sätt har KASAM:s principer blivit kända i andra länder. Vår ordförande har varit en mycket klok och neutral ledare. Hon har betonat att vi inte borde ge råd till andra länder utan bara berätta om våra egna principer och erfarenheter. KASAM i ett internationellt perspektiv Under våra möten har hon varit en vänlig och charmant ordfö- rande men alltid hållit oss i fasta tyglar. Andan var alltid god, man begav sig gärna till mötena och fick nyttiga erfarenheter. KASAM utgjorde för mig ett fönster mot och världen. publicerade () ett dokument om KASAM:s interna- inflytande, skrivet av och Hans Riotte. Det grundar sig på intervjuer med utländska experter, som har erfarenheter av aktiviteterna inom KASAM. Där karakteriseras KASAM som ett oberoende och objektivt organ, som ärligt försöker hitta lösningar till slutförvaringen av kärnavfall utan att undvika svårigheterna i detta arbete. Det finns i världen bara fyra oberoende vetenskapliga sak- kunnigorgan som behandlar problem, som hänför sig till förva- ringen av radioaktivt avfall: 1.Commission Nationale dEvaluation (CNE) i ; 2.The Radioactive Committee () i ; 4.Nuclear Board () i . Andra länder, t.ex. , har teknisk/vetenskapliga kommit- téer som behandlar förläggningen av anläggningar för slutförva- ring. Vi har fullt ut kunnat utnyttja KASAM som informations- källa för nordiska och internationella trender inom detta område. En oberoende grupp är värdefull både för regeringen och för allmänheten därför att den ökar forskningens och utvärderingens kvalitet samt resultatens pålitlighet och trovärdighet. Nationella organ utvärderar vanligen bara operatörernas resultat, medan KASAM:s översikt är bredare och innehåller också myndighe- ternas agerande. KASAM har kompetens inom både teknik och naturvetenskap men därutöver även i socialvetenskap och psykologi. De sist- nämnda vetenskaperna är lika viktiga för riskbedömningar som de förstnämnda. KASAM i ett internationellt perspektiv har varit KASAM:s ordförande ända från början. Hennes starka personlighet och har varit värde- fulla för KASAM. Hon har haft förmågan att få sakkunniga från vitt skilda områden att börja förstå varandra. Hon skapade KASAM:s höga etiska standard, som har ett stort internationellt värde. tilldelades hedersdoktors värdighet av VI universitet som ett erkännande av hennes arbete som ledare av KASAM. Den titeln var välförtjänt. Under hennes led- ning har KASAM agerat som pionjär när det gällt att uppmuntra dem som är ansvariga för hanteringen av radioaktivt avfall men också ansvariga myndigheter att beakta etiska principer och att lämna möjligheten öppen för en eventuell senare återanvändning av det slutförvarade materialet. Seminarierna som KASAM har organiserat har ökat KASAM:s aktning internationellt. Rapporterna som KASAM har produce- rat har varit värdefulla för alla som läst dem. KASAM borde göra sitt arbete bättre känt. Fler artiklar och notiser om KASAM:s aktiviteter borde publiceras i olika facktidskrifter. De kommande generationerna skulle uppskatta det. Mina varmaste gratulationer till och en god fortsättning för KASAM! Risker och etiska värderingar generaldirektör vid och Kemikalieinspektionen Det väcker många känslor att komma hit och se så många männi- skor, som jag har sett . Den första känslan jag fick, var densamma som beskrev, nämligen en känsla av värme och förtroende när jag ser . Det har varit roligt att arbeta med dig . Jag är glad att jag hade möjlighet att komma hit och uppmärksamma dig. En annan känsla som förstärks är att jag ser såsom i en spegel – en spegel där borta i andra ändan av rummet. KASAM är unikt, men inte så unikt. Jag har arbetat med något som heter (), som är väldigt likt KASAM faktiskt. Där finns också duktiga ledamöter, som aktivt deltar i textskrivandet. Det kom till som KASAM, dvs. , och det var väl kanske likartade tankar bakom. Det fanns en framtids- och tekniktro inom sjukvårdens område som hade börjat få sig en knäck. – Kan man verkligen dra ut detta fullt ut, kan man göra allting som är möjligt, hur överbryggar man det avstånd som kan finnas mellan allmänheten, politikerna och forskarna inom medicinen? – Så det går kanske att dra fram någonting från andra områden som inte riktigt är känt för er i KASAM. Risker och etiska värderingar Jag har en väldig respekt för det etikarbete, som har gjorts inom KASAM. (SOU 2001:108) är en alldeles utmärkt källa att ösa ur, när det gäller etiska funder- ingar. Jag skall börja med att säga någonting om etiska funder- ingar i samband med risker och om den etiska diskussionen som ständigt behöver hållas levande. Det handlar om att kritiskt granska vad det finns för några värderingar, att tydliggöra de värderingar som styr oss. Det är de stora frågorna gott och ont, rätt och fel. Det är de ständiga dilemman som dyker upp. Hur mycket ska man t.ex. ta hänsyn till individen i förhållande till samhällets gemensamma intressen. De som är filosofer på etikens område menar att det egentligen räcker med att man för sin dialog på ett respektfullt sätt. Jag för min del är mer tilltalad av andra filosofer, som säger att det är bra att också ha en logisk struktur för diskussionen, där man tydliggör vilka värden som finns och försöker klargöra vilka steg man har att ta när man väger av de värdena mot varandra. Så jag kommer att prata om värden som dyker upp när man hanterar risker. Var kommer sådana här värden ifrån? Om man letar efter något som skulle kunna vara gemensamt för alla kulturer och för alla tider så är det inte särskilt mycket som jag hittar, mer än att främja överlevnaden av individen och individens kringliggande grupp. Det är någonting som verkar stå sig genom tiderna, vilket är ganska naturligt. Främjar man inte detta, då för man inte heller några värden vidare till kommande generationer. Vi fick höra att vi skulle tacka för den Baltiska sköl- den. Det finns nu i många religioner representerade vilket vi bl.a. var noga med att beakta i det . Gudar kan vara viktiga källor till värderingar, men ser väldigt olika ut i olika religioner. I den kristna religionen finns ju en genomslagskraftig värdesamling i Tio Bud. Kulturen förmedlar värden som består. Ett exempel på en kulturell värdering som har stått sig är det människovärde, som man har resonerat kring i den judiska och den kristna kulturen. – Jag återkommer till detta. Risker och etiska värderingar När man tittar på internationella konventioner och andra dokument kring riskhantering, så finner man ofta en massa vackra ord i början av dem. Botaniserar man bland dessa vackra ord, så ser man att det särskilt ofta dyker upp sju stycken värden som åberopas för att man skall vara aktsam. 1.man skall värna människovärdet, 2.man skall låta människor själva bestämma, 3.man skall göra gott, 4.man skall inte skada människor, 5.man skall vara rättvis, 6.man skall värna naturen, 7.man skall tänka särskilt mycket på skyddet om man är osäker. Jag skall gå igenom dessa sju värden i tur och ordning. Det tog för mig att få bra kläm på tanken med den människovärdesprincip, som är mycket av grunden för vår nuva- rande kultur. Redan det faktum att vi existerar, gör att vi har vissa mycket grundläggande rättigheter. att vara fria, till en värdighet. Den sortens mycket stora fundamentala värden ingår i männi- skovärdesprincipen. Alla har samma rätt till detta. Vi är alla lika i de avseendena, oberoende av vad vi gör eller vilka vi är för övrigt. Det där måste man skilja från att utöva funktioner på olika sätt. Om man skall utse t.ex. en minister i en regering så finns det givetvis egenskaper som uppfylls olika av olika personer. Jag är övertygad om att de flesta ministrar är väl lämpade just för sitt uppdrag. De är inte alla lika, men när det däremot gäller rätten till liv och frihet, så har de alla samma värde som var och en av oss andra. Risker och etiska värderingar 2.Man skall låta människor själva bestämma. Detta har diskuterats mycket i KASAM-sammanhang. Skall man kunna bestämma måste man också veta någonting. Kopplat med självbestämmandet finns ett informationskrav och här dyker det genast upp dilemman, eftersom den enes bestämmande kan gå ut över den andre. I diskuterade man hur kan man hävda självbestämmandet och ändå slå vakt om de gemensamma värdena? Det finns en amerikansk psykolog (), som har formulerat vad riskkommunikation är på ett sätt som jag tycker är lysande. Han säger att riskkommunikation är ömsesidig styrning av förändring. 3.Man skall göra gott. Man behöver alltså diskutera vad ett förehavande för med sig, vad som är nyttan och vilka behov det tillgodoser. Detta goda skall man ju försöka göra så mycket som möjligt av, så att man utnyttjar resurserna effektivt. 4.Man skall inte skada. Är det risker inblandade så bör man alltså känna till dessa och man ska då tänka inte bara på det som ligger närmast för ögonen, utan – som KASAM gör – också beakta alla risker och rum. Det finns ju ett tänkande, vad gäller tiden, som väl är mer avancerat på KASAM:s område än på andra, att försöka skapa detta rullande , där man förmedlar ansvar över generationsgränserna. Det är en viktig del i att inte skada. 5.Man skall vara rättvis. Begreppet rättvisa förekommer mycket ofta och det bör granskas med lupp. Jag skall ta upp fyra betydelser av ordet rättvisa för att visa hur förrädiskt det är. Man kan tycka det är rättvist att skydda efter behov. Den som har det största behovet av skydd ska också få det. Är någon t.ex. utsatt för särskilt mycket strålning skall det finnas en dosgräns som gör att man sätter in extra mycket resurser just där. Det kan man tycka är rättvist, det är solidariskt. Men man kan inte ta reda på alla behov för alla tänkbara skyddsinsatser. Det finns därför mycket sympati för synsättet, att under en viss individuell risk- nivå så kan man inte bry sig. Man orkar inte utreda och ta reda på hur mycket som skall skyddas för att det skall vara proportio- nerligt och rimligt. Risker och etiska värderingar En annan variant av rättvisa är att alla skall få samma skydd. Det låter väl väldigt rättvist att t.ex. alla får gasmasker oavsett om det finns någon gas i närheten eller inte, eller att alla får en sjukvårdscheck på som man kan handla sjukvård för oavsett hur sjuk man är? Det är också en form av rättvisa. En tredje form, som också är väldigt rättvis, det är att man skyddar den som har förtjänat det. Den som betalar för sjukvården får det skydd som sjukvården kan erbjuda. Den som har betalat en sjukförsäkring får tillgodogöra sig det som försäkringen kan ge. Detta är ju också rättvist. Slutligen har vi en lite väsenskild variant av rättvisa.