sou · GSB336d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Det faktum att bolag som uppfyller kraven för inregistrering på A- listan i stället noteras på O-listan är ett tecken på att dagens reglering inte fullt ut tillgodoser de intressen den ursprungligen avsåg att tillgodose. Syftet med att undanta aktier som är mark- nadsnoterade utan att vara inregistrerade var att skapa goda villkor för investeringar i små och medelstora företag (prop. 1996/97:117 s. 52). Av förarbetena att döma synes regeringen ha varit medveten om att gränsdragningen mellan skattepliktiga och skattefria marknads- noterade aktier skulle innebära att aktier i bolag som egentligen inte är små eller medelstora skulle komma att omfattas av skatte- befrielsen. I vart fall uttalade regeringen med anledning av Lag- rådets kritik mot gränsdragningen att det inte var ett realistiskt alternativ att införa skatteplikt för vissa av de aktier som noteras på O-listan utan den föreslagna gränsdragningen var den som stod till buds och den mest ändamålsenliga med hänsyn till syftet (prop. 1996/97:117 s. 52–53). I avsnitt 16.10.6 konstaterar vi att av bolagen på är små eller medelstora enligt en definition som används på näringsområdet och som bygger på en rekommendation från . Även om andelen små eller medelstora företag säkert är större på listorna utanför Stockholmsbörsen, som t.ex. Nordic Growth Market, kan det därför konstateras att dagens skattebefrielse i anmärkningsvärt hög utsträckning även gynnar investeringar i stora företag, dock bara vissa, nämligen de som inte är inregistrerade på A-listan. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Syftet med skattebefrielsen för aktier som är marknadsnoterade utan att vara inregistrerade tillgodoses i och för sig, eftersom det finns små och medelstora företag som gynnas. Problemet är dock att befrielsen även omfattar aktier i en mängd bolag som inte kan betraktas som små eller medelstora. Dagens reglering är alltså betydligt vidare än sitt syfte. De bolag som har möjlighet att välja lista ges därmed en kraftig konkurrensfördel i förhållande till de bolag som redan befinner sig på A-listan. Regleringen snedvrider därför konkurrensen om det inhemska riskvilliga kapitalet. Dagens beskattning driver på skatteplaneringen Skattefriheten för aktier som är marknadsnoterade utan att vara inregistrerade vid börs är utan tvekan det undantag som i störst utsträckning bidrar till att driva på skatteplaneringen. Marknads- noterade aktier är likvida, dvs. de är lätta att omsätta. God likviditet i aktien är till och med ett krav för att en aktie över huvud taget ska få noteras. Den som placerar en del av sin förmögenhet i skattefria marknadsnoterade aktier i syfte att planera bort förmögenhets- skatten kan relativt lätt omsätta aktierna om han eller hon skulle behöva pengar. Det är inte lika lätt om tillgångarna t.ex. placeras i onoterade aktier. Det finns därför fog för att påstå att skatte- friheten för t.ex. aktier på driver på skatteplaneringen. Sammanfattningsvis anser vi att det finns följande problem med dagens beskattning, nämligen: den behandlar aktier av liknande karaktär olika och leder där- med till en olikformig beskattning av marknadsnoterade aktier, den är lätt att kringgå, den är betydligt vidare än sitt syfte och gynnar därmed i an- märkningsvärt hög utsträckning bolag som inte är små eller medelstora, den snedvrider konkurrensen mellan bolag på olika listor, den bidrar i hög utsträckning till att driva på skatteplaneringen. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen I de nästa två avsnitten redovisar vi våra förslag för att komma till rätta med problemen. 16.10.8Bör marknadsnoterade aktier som inte är inregistrerade vid börs vara skattefria? Vårt förslag: Skatteplikten för marknadsnoterade aktier ska i fortsättningen inte bara omfatta aktier som är inregistrerade vid börs utan samtliga aktier som är marknadsnoterade. Som redogjorts för i föregående avsnitt finns det en rad problem med dagens beskattning av marknadsnoterade aktier. Det kan klart ifrågasättas om det är rimligt att behålla en reglering som är lätt att kringgå och som i anmärkningsvärt hög utsträckning gynnar andra företag än vad som ursprungligen var syftet och som dessutom snedvrider konkurrensen. Även om dagens reglering gynnar en del små och medelstora företag är problemen för stora och träffsäker- heten i regleringen för låg för att regleringen ska kunna motiveras med intresset att gynna små och medelstora företag. Vi anser där- för att dagens beskattning av marknadsnoterade aktier bör göras om. Frågan blir då hur beskattningen av marknadsnoterade aktier ska utformas i fortsättningen. Bör marknadsnoterade aktier i små och medelstora bolag vara skatte- fria eller bör marknadsnoterade aktier vara generellt skattepliktiga? I våra direktiv sägs att en ny reglering bör bygga på en annan grund än den indelning som bestäms av börser och marknadsplatser. Det tyder närmast på att marknadsnoterade aktier även i fortsättningen bör delas in i skattefria respektive skattepliktiga aktier. Om utgångspunkten även fortsättningsvis ska vara att gynna små och medelstora företag handlar det om att utforma gränskriterier för vad som ska avses med små och medelstora företag. I flera bidragsförfattningar på näringsområdet finns det en gemensam och inarbetad definition av små och medelstora företag. En ny reglering för beskattningen av marknadsnoterade aktier skulle kunna bygga på något liknande. I förarbetena till SFL uttalade regeringen att skatteplikt för vissa av de aktier som noteras på t.ex. O-listan inte lär utgöra något Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen realistiskt alternativ (prop. 1996/97: 117 s. 53) En gränsdragning byggd på någon annan grund än noteringsform ansågs alltså inte realistisk. Frågan om var gränsen för små och medelstora företag ska dras har även varit uppe i ett annat lagstiftningsärende på skatteområdet, nämligen i propositionen Lättnad i ägarbeskatt- ningen i små och medelstora företag (prop. 1996/97:45). I betänkandet – Lättnad i dubbelbeskattningen av mindre före- tags inkomster (SOU 1996:119) – som låg till grund för proposi- tionen redovisade olika gränskriterier av typen antalet anställda, omsättning m.m. Utredningen drog dock slutsatsen att gränskriterierna var olämpliga eftersom de skulle skapa godtyckliga tröskeleffekter och ansåg därför att gränsen borde dras vid någon form av notering (SOU 1996:119 s. 87–90). I propositionen redogjorde regeringen för utredningens slutsatser och anförde att bolag vars aktier är marknadsnoterade har bättre tillgång till kapitalmarknaden och att det bör vara avgörande för gränsdragningen. Regeringen ansåg därför att gränsen för lättna- derna i ägarbeskattningen skulle dras vid marknadsnotering (prop. 1996/97:45 s. 31 och 32). Att genom olika gränskriterier försöka definiera vilka marknads- noterade bolag som är små och medelstora i syfte att aktierna i dessa bolag ska vara skattefria är inte lämpligt. Det skulle som tidi- gare konstaterats leda till godtyckliga tröskeleffekter. Vidare skulle en sådan reglering leda till ökad administration eftersom Skatte- verket skulle behöva fastställa vilka marknadsnoterade bolag som är små och medelstora. Vi avstyrker därför en sådan reglering. I avsnitt 16.7.6 gör vi bedömningen att dagens skattefrihet för företagstillgångar bör vara kvar. Det innebär att onoterade aktier i rörelsedrivande bolag i likhet med i praktiken kommer att vara skattefria eftersom skattefriheten för företagstillgångar gör att aktierna inte ges något värde vid beskattningen. Med hänsyn till de problem som finns med dagens beskattning anser vi att en bättre ordning skapas om gränsen, i likhet med gränsen för lättnaderna i dubbelbeskattningen av mindre företag, dras vid marknadsnotering. Med andra ord en generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier. En generell skatteplikt skulle enligt vår mening leda till att aktier av liknande karaktär i större utsträckning skulle behandlas lika. Det skulle i sin tur leda till att marknadsnoterade bolag skulle få kon- kurrera på lika villkor. Det omotiverade gynnandet av inve- steringar i vissa stora företag skulle upphöra. Dessutom skulle utrymmet för skatteplanering minska avsevärt. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Att dra gränsen vid marknadsnotering innebär dock att den från kapitalanskaffningssynpunkt effektiva åtgärden marknadsnotering kommer att leda till skatteplikt. Det finns därför en risk att vissa bolag kommer att avstå från att marknadsnotera aktierna i bolaget, vilket skulle påverka möjligheterna till kapitalanskaffning negativt och därmed också tillväxten negativt. Risken ska dock inte överdri- vas eftersom många bolag sannolikt kommer att anse att fördelarna med en marknadsnotering väger upp nackdelen med att aktien blir skattepliktig. Att dra gränsen vid marknadsnotering innebär också att bolag som redan är noterade och som kan dra nytta av dagens skat- tefrihet när kapital ska anskaffas kan få svårare att anskaffa kapital. För att locka till sig inhemska investerare måste investeringar i dessa bolag i fortsättningen ge en högre bruttoavkastning än eftersom nettoavkastningen, dvs., avkastningen efter skatt, kom- mer att minska om generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier införs. Detta kan försvåra kapitalanskaffningen för bolag där aktierna är marknadsnoterade men skattefria. bör det framhållas att generell skatteplikt leder till att bolag där akti- erna är marknadsnoterade får konkurrera om det inhemska risk- villiga kapitalet på lika villkor. Det är samhällsekonomiskt effektiv eftersom konkurrens på lika villkor gör att investerare väljer pla- ceringar som ger hög bruttoavkastning i stället för placeringar som kanske ger lägre bruttoavkastning men högre nettoavkastning. Avgörande för om bolag kommer att avstå från marknadsnoter- ing och för bolagens kapitalanskaffning i övrigt är inte bara skatte- plikten utan även värderingen. Med en förhållandevis låg värdering kan risken för att bolag kommer att avstå från marknadsnotering minskas, utan att likabehandlingen av marknadsnoterade aktier behöver överges. Detsamma gäller risken för att bolagen rent gene- rellt kommer att få svårare att anskaffa kapital från inhemska inve- sterare. Vi återkommer till detta i nästa avsnitt. Vidare kommer vi i avsnitt 16.11 att överväga att behålla dagens skattebefrielse för huvuddelägare i syfte att bolag med sådana ägare inte ska avstå från marknadsnotering. Den generella skatteplikten bör därför inte ses isolerad. Genom andra åtgärder är det i stället möjligt att minska risken för att en generell skatteplikt leder till att bolag avstår från marknadsnotering eller till att det rent generellt blir svårare att anskaffa kapital från inhemska investerare. Vi vill dessutom framhålla att det får anses rimligare att dra grän- sen vid marknadsnotering än att låta bolagens val av lista styra Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen skatteplikten eftersom det gör beskattningen av marknadsnoterade aktier mer likformig, vilket leder till att dagens problem med beskattningen försvinner. Sammanfattningsvis anser vi att fördelarna med en generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier uppväger nackdelarna. Vi föreslår därför att marknadsnoterade aktier görs generellt skatte- pliktiga. I nästa avsnitt tar vi upp frågan om värderingen. Det bör nämnas att termen marknadsnoterad aktie används i lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt och att termen då har samma betydelse som i inkomstskattelagen (1999:1229 IL). En aktie anses marknadsnoterad enligt IL om den är noterad på svensk eller utländsk börs eller, utan att vara noterad på börs, är föremål för kontinuerlig allmänt tillgänglig notering på grundval av marknadsmässig omsättning. Den generella skatte- plikten för marknadsnoterade aktier som föreslås kommer alltså även att omfatta aktier som är marknadsnoterade i utlandet. 16.10.9 Värderingen av marknadsnoterade aktier Vårt förslag: Marknadsnoterade aktier ska tas av noterat värde. En generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier innebär att aktier utanför Stockholmsbörsens A-lista, som är skattefria, blir skattepliktiga. Aktier på A-listan ska tas av noterat värde. För att helt undanröja problemen med dagens beskattning är generell skatteplikt inte tillräckligt utan det krävs även en gemensam värderingsnivå för marknadsnoterade aktier. Att värdera de aktier som blir skattepliktiga till av noterat värde skulle dock innebära en kraftigt förändrad skattesituation för ägarna. Även om det finns fördelar med marknadsnotering skulle en värdering till av noterat värde dessutom sannolikt få vissa bolag vars aktier är onoterade att avstå från marknads- notering. Det skulle vara negativt från tillväxtsynpunkt eftersom en marknadsnotering normalt ökar möjligheterna att få riskvilligt kapital. För att mildra effekterna av en generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier bör därför värderingsnivån vara lägre än . Å andra sidan bör nivån av statsfinansiella skäl inte sättas så lågt att skatteuttaget på marknadsnoterade aktier minskar Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Frågan blir då vilken värderingsnivå som utgör en lämplig avvägning mellan dessa intressen. Om generell skatteplikt införs för marknadsnoterade aktier och sådana aktier inklusive aktiefonder värderas till av note- rat värde beräknas det leda till ett skattebortfall på för . Om aktierna inklusive aktiefon- derna i stället värderas till uppkommer sannolikt inget skattebortfall. Genom att beskatta och värdera samtliga marknadsnoterade aktier till av noterat värde skulle dagens problem kunna lösas utan skattebortfall. En värdering till skulle dock leda till kraftigt förändrad skattesituation för de skattskyldiga som äger aktier som är skattefria. Vidare skulle en värdering till av noterat värde skapa risk för att bolag avstår från marknadsnotering. Värderingsnivån bör därför sättas något lägre för att mildra effekterna av en övergång till generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier. Statsfinansiella skäl talar närmast för att värderingsnivån inte bör sättas lägre än av noterat värde. Frågan blir då hur en generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier med värdering till av noterat värde skulle påverka företagens tillväxt och möjligheter att få riskvilligt kapital. Det bör för det första påpekas att med generell skatteplikt och värdering till av noterat värde skulle skatteuttaget på marknadsnoterade aktier bli lägre än dagens. Som redan nämnts skulle ju åtgärden leda till ett skattebortfall på . Det är alltså frågan om en skattesänkning totalt sett. Åtgärden skulle leda till att avkastningen efter skatt blir högre för skattskyldiga som investerat i aktier på A-listan och lägre för skattskyldiga som investerat i andra marknadsnoterade aktier. Det skulle i sin tur sannolikt leda till att incitamenten att placera sina besparingar i företag på A-listan ökade något medan det omvända skulle gälla för övriga marknadsnoterade aktier. Effekterna ska dock inte överdrivas. En generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier i kombina- tion med värdering till av noterat värde skulle eliminera förmögenhetsskattens betydelse för skattskyldiga som står inför valet att antingen investera i ett företag på A-listan eller i ett före- tag på en annan lista. Risken för att investeringar förskjuts från det som är skattepliktigt (A-aktier) till det som är skattefritt (O- aktier) skulle alltså försvinna. Detta är positivt eftersom det är samhällsekonomiskt mest effektivt om investeringarna styrs av Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen vilken avkastning de ger och inte utifrån om föremålet för inve- steringarna behandlas förmånligt eller inte vid förmögenhets- beskattningen. Sammanfattningsvis skulle generell skatteplikt och värdering till av noterat värde leda till att förutsättningarna för till- växt och möjligheterna att få riskvilligt kapital jämnades ut mellan företag på A-listan och företag på andra listor, dvs. de får i fort- sättningen konkurrera på lika villkor. Vad som talar för att det skulle leda till högre tillväxt är att investeringarna från ett samhälls- ekonomiskt perspektiv skulle hamna mer rätt än . Med en vär- dering till av noterat värde får dessutom risken för att bolag skulle avstå från marknadsnotering eller att redan noterade bolag skulle få svårare att anskaffa kapital från inhemska investerare anses hanterbar. Vi föreslår därför att marknadsnoterade aktier ska värderas till av noterat värde. 16.11 Skattebefrielsen för ägarstrategiskt kapital Vi anser att nuvarande skattebefrielse för huvuddelägares aktier bör behållas, dels för att motverka att onoterade bolag med huvuddel- ägare avstår från att marknadsnotera aktier, dels för att motverka kapitalflykt. I direktiven framhålls att skattefriheten för huvuddelägares aktier har kritiserats från olika utgångspunkter. Det finns t.ex. synpunk- ter på att gränsen för huvuddelägarskap är för hög. Framförallt har dock skattebefrielsen kritiserats för att vara orättvis. Vårt uppdrag är att utvärdera skattebefrielsen för huvuddelägares aktier och i samband därmed överväga om ändamålet med bestämmelserna kan tillgodoses genom en reglering av annat slag. Vi börjar med en genomgång av nuvarande regler, bakgrund till uppdraget och antalet huvuddelägare. I avsnitt 16.11.6 utvärderar vi skattebefrielsen. Våra överväganden och förslag finns i avsnitten 16.11.7–16.11.10. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Aktier som är inregistrerade vid börs är skattepliktiga medan aktier som är marknadsnoterade utan att vara inregistrerade är skattefria. Det innebär att aktierna på Stockholmsbörsens A-lista är skatte- pliktiga och att aktier som är noterade utanför A-listan är skatte- fria. En skattepliktig aktie är dock under vissa förutsättningar skattefri om den ägs av en huvuddelägare. Skattebefrielsen gäller för följande aktier: aktie i ett aktiebolag i vilket aktier var inregistrerade vid börs vid utgången av , om aktien har innehafts direkt eller indirekt av en huvuddelägare sedan denna tidpunkt, aktie i ett aktiebolag i vilket aktier har inregistrerats vid börs första gången efter utgången av , om aktien har inne- hafts direkt eller indirekt av en huvuddelägare sedan inregistre- ringen, aktie i ett aktiebolag i vilket aktier har marknadsnoterats första gången efter utgången av , om aktien har innehafts direkt eller indirekt av en huvuddelägare sedan marknads- noteringen. När det gäller sista punkten bör nämnas att nuvarande skattefrihet för aktier som är marknadsnoterade utan att vara inregistrerade endast omfattar aktier som är noterade på detta sätt i det land där bolaget är hemmahörande. Det innebär att skatteplikt gäller för aktier som inte är marknadsnoterade i det land där bolaget är hem- mahörande men som är marknadsnoterade i något annat land, t.ex. aktier i ett svenskt bolag som inte är marknadsnoterade här men i . Sista punkten i den gjorda uppräkningen gäller för sådana aktier. Skattebefrielsen för huvuddelägares aktier gäller även för aktier som förvärvats med stöd av sådana aktier som räknats upp ovan, t.ex. nyemission. Vidare gäller undantaget under vissa förutsätt- ningar aktier som förvärvats åter från barn eller barnbarn. Med huvuddelägare avses en aktieägare som ensam eller tillsam- mans med närstående innehade aktier direkt eller indirekt motsva- rande av röstvärdet för aktierna i bolaget vid utgången av om aktierna var inregistrerade vid börs eller, om inregistrering skedde senare, för inregistreringen eller, om det gäller aktier som har marknads- Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen noterats efter utgången av , för marknads- noteringen. Det bör noteras att det är tillräckligt att huvuddelägaren ägde av rösterna vid t.ex. inregistreringen och att han eller hon inte behöver äga av rösterna . Av reglerna föl- jer också att undantaget inte omfattar aktier som förvärvats efter t.ex. en inregistrering, om inte aktierna förvärvats med stöd av en aktie som innehades vid inregistreringen eller förvärvats åter från barn eller barnbarn. Bestämmelserna om undantaget från skatteplikt för huvuddel- ägares aktier finns i 3 § första stycket 4 och 5 samt i andra och tredje styckena lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt (SFL). I samband med att beslutade om en succes- siv avveckling av förmögenhetsskatten slopades skatteplikten för aktier som var noterade på den tidens OTC- och O-listor. Skatte- plikten för inregistrerade aktier behölls dock i avvaktan på skattens slutliga avveckling (prop. 1991/92:60, bet. 1991/92:SkU10, rskr. 1991/92:97, SFS 1991:1850 och 1851). De aktier som vid utgången av 1991 inte var inregistrerade vid börs fick behålla sin skattefrihet vid en inregistrering på börsen (prop. 1991/92:60 s. 62 och f.). En flytt från till börsens A-lista efter 1991 innebar alltså inte att aktierna i bolaget blev skattepliktiga trots att aktier som var inregistrerade på A-listan var skattepliktiga. Det bör också noteras att denna skattefrihet omfattade samtliga aktier i bolaget. Avvecklingen av förmögenhetsskatten sköts först upp som ett led i den s.k. krisöverenskommelsen . Efter regerings- skiftet beslutade att gällande bestämmelser för förmögenhetsskatten skulle kvarstå i avvaktan på en översyn av reglerna (prop. 1994/95:25 s. 55 och f., bet. 1994/95:FiU1 s. 83). I propositionen Ekonomisk-politiska åtgärder på skatte- och avgiftsområdet tog regeringen upp skattebefrielsen för börsaktier som inregistrerats första gången efter 1991 (prop. 1995/96:198 s. 25 och f.). Regeringen konstaterade att befrielsen delvis hade kommit att gälla för aktier i ett antal börsföretag som aldrig haft egentlig småföretagarkaraktär. Regeringen ansåg att denna skatte- Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen befrielse borde övervägas ytterligare och då särskilt förhållandena för dem som före börsintroduktionen tillhörde kretsen av huvud- delägare. blev översynen av förmögenhetsbeskattningen klar. Resultatet presenterades i departementspromemorian Ny förmö- genhetsskattelagstiftning (Ds 1996:42). föreslog regeringen en ny förmögenhetsskattelag som till stora delar byggde på promemorians förslag (prop. 1996/97:117). Den nya lagen, dvs. nuvarande SFL, tillämpades första gången vid taxering (bet. 1996/97:SkU20, rskr. 1996/97:252). Den skattefrihet som gällt sedan 1992 års taxering för aktier som inregistrerats vid börs först efter utgången av begränsades till att gälla endast huvuddelägares aktier. I fortsättningen skulle sådana aktier vara skattefria endast om de innehafts direkt eller indirekt av en huvuddelägare sedan inregistreringen. Skattefriheten för huvuddelägares aktier var inte generell. Den omfattade t.ex. inte aktier som inregistrerats vid börs före utgången av . Syftet med att undanta vissa huvuddelägares aktier från skatteplikt var att skatteplikten och den fulla värderingen av inregistrerade aktier kunde minska familjeföretagens intresse för inregistrering. För att undvika denna olägenhet och för att inte hämma företagens tillväxt och möjligheter att erhålla riskvilligt kapital ansågs det befogat att låta skattefriheten kvarstå för huvuddelägare när aktierna inregi- strerades vid börs (prop. 1996/97:117 s. 57). I budgetpropositionen , dvs. innan den nya lagen tilläm- pats första gången, föreslog regeringen en utvidgning av skattefri- heten för huvuddelägares aktier. Enligt förslaget skulle skattefri- heten också omfatta aktier som inregistrerats vid börs före utgången av . Som villkor för skattefrihet skulle gälla att aktieägaren uppfyllde kraven enligt huvuddelägardefinitionen vid utgången av . Den tidigare gränsdragningen var enligt regeringens mening mindre lämplig (s. 170 och f.) Ändringen tillämpades, i likhet med den nya förmögenhetsskattelagen, första gången vid taxering (bet. 1997/98:FiU1, rskr. 1997/98:35, SFS 1997:954).