sou · GSB316 · 2005-01-01 00:00:00 — En förklaring till detta problem är sannolikt att frekvensplanerna för DAB-sändningarna utgått ifrån att sändningarna huvudsakligen skall tas emot mobilt samt att befintliga DAB-nät i allmänhet byggts utifrån frekvens- planernas rekommendationer om fältstyrka. Jämfört med mobil täckning krävs det normalt sett en starkare signal (fältstyrka) för att åstadkomma en god inomhustäckning. Om DAB-näten skall an- passas för inomhustäckning kan det därför bli nödvändigt att höja sändareffekten eller att förtäta nätet med fler sändare (jfr avsnitt 3.4). Som nämnts under avsnitt 1.3.1 har Digital Radio Mondiale (DRM) arbetat för att skapa en världsstandard för digital marksänd radio i frekvensutrymmet under , dvs. kort-, mellan- och långvåg. Digitala sändningar i detta frekvensutrymme är en ekonomisk sänd- ningsform eftersom en enstaka sändare kan täcka stora områden. Det är också relativt billigt att inleda DRM-sändningar eftersom samma nät som används för de analoga AM-sändningarna kan använ- das för sändningarna. Det är heller inte nödvändigt att stänga av de analoga AM-sändningarna, utan de analoga och digitala signalerna kan skickas ut på samma frekvens. Ljudet från de digitala sändningarna blir dock bättre, enligt uppgifter från DRM, nära samma kvalitet som FM-sändningar, om sändningarna endast sker digitalt. De digitala sändningarna är mindre frekvenskrävande än de analoga och tekniken medger att på ett befintligt frekvensutrymme parallellt sända flera talprogram, t.ex. på olika språk. Lyssnaren kan därefter själv ställa in mottagaren på det talprogram som önskas. Den första konsumentmottagaren framtagen för DRM demon- strerades vid IBC:s (International Broadcasting Convention) mässa . Det var där möjligt att lyssna på provsändningar från sändare runt om i , från och från . Vidare finns det nu en DRM-mottagare för datorer skräddarsydd för amatörradioentusiaster ute till försäljning. inleddes de första live-sändningarna via DRM. har antalet radiostationer som bedriver DRM-sändningar ökat kontinuerligt och uppgick till ett drygt 50-tal /2004. DRM-sändningar når nu ut till bl.a. , , , Mellan- östern, och . Såsom nämnts ovan aviserade DRM konsortiet och att de beslutat inleda ett samarbete. 3.3.3IBOC (HD Radio) IBOC-plattformen presenteras under avsnitt 1.3.1. För att underlätta övergången från analog till digital radio inne- fattar IBOC-systemet en hybridlösning, som möjliggör att digitala radiosignaler kan sändas ut tillsammans med analoga radiosignaler i ett befintligt frekvensutrymme. Ett programföretag kan därigenom initialt sända sitt programutbud både analogt och digitalt utan att behöva ianspråkta ytterligare frekvensutrymme. När tillräckligt många lyssnare övergått till de digitala sändningarna kan radiostationen sedan övergå till att sända med enbart digital teknik. har introduktionen av IBOC-systemet i fortsatt och hemelektroniktillverkaren lanserade hösten mottagare anpassade för IBOC-utsändningar. Andra hem- elektroniktillverkare planerar att ha mottagare ute på den ameri- kanska marknaden . Inom IBOC-plattformen har det förekommit vissa tekniska problem som medfört att introduktionen av IBOC försenats. Det har varit svårt att åstadkomma en bra ljudkvalitet på utsändningar i AM-bandet med låga bithastigheter. Vidare har det inte funnits någon lösning för IBOC-utsändningar i AM-bandet , när utsändningarna har en längre räckvidd jämfört med och där- med riskerar att störa andra närliggande utsändningar. 3.3.4ISDB-T (Terrestrial Integrated Services Digital Broadcasting) Det japanska public service företaget har arbetat med att utveckla en egen plattform som skall användas för sändningar av både digital marksänd TV (DTTB; Digital Terrestrial Television Broadcasting) och digital ljudradio (DTSB; Digital Terrestrial Sound Broadcasting). Systemet, som förkortas ISDB-T (Terrestrial Integra- ted Services Digital Broadcasting), klarar av att integrera sändningar av olika slag av digital multimedia såsom HDTV, SDTV, ljud, grafik, text m.m. Reguljära TV-sändningar inleddes i , och och kunde vid sändningsstarten nås av cirka 12 miljoner människor. På grund av att ISDB-T skall distribuera olika slags multimedia- sändningar krävs det att systemet är anpassningsbart och uppfyller olika krav beroende på sändningsinnehåll och mottagningsförhållan- den. För sändningar av HDTV krävs t.ex. att systemet kan hantera stora datamängder, medan det för ljudradio krävs att systemet är anpassat för mobil mottagning. Systemets anpassningsbarhet till olika slags multimediasändningar tillgodoses bl.a. genom att systemet utnyttjar ett flertal separata segment med en bandbredd på cirka 430 kHz vardera för utsändningar av de digitala signalerna. Den disponibla bandbredden för en viss sändning kan sedan varieras genom att de olika segmenten kan kombineras med varandra. ISDB-T möjliggör partiell mottagning, vilket gör att mottagarna kan anpassas för olika typer av sändningar och mottagningsförhål- landen. Mottagare kan t.ex. konstrueras särskilt för mobil mottag- ning av ljudradio. 3.3.5DVB-T (Digital Video ) Som nämnts i delbetänkandet (s.65) har tester visat att marknätet för digital-TV, DVB-T, kan användas för mobil mottagning av TV- signaler till fordon i rörelse. Arbete med att förbättra möjligheterna till sådan mobil mottagning har pågått kontinuerligt, bl.a. genom utvecklande av nya, bättre antenner. DVB-T-standarden kan användas för mobil mottagning trots att den ursprungligen inte designades för detta användningsområde (se avsnitt 3.3.5). Standardens lämplighet för mobil mottagning har emellertid varit begränsad, bl.a. på grund av att de mobila mot- tagarna måste vara utrustade med dubbla antenner. För att förbättra DVB-T:s mobilitet påbörjades det ett utvecklingsarbete inom ramen för . Ett uttalat syfte med projektet var att möjliggöra mobil mottagning av t.ex. TV och video till små, batteridrivna mottagare, t.ex. mobiltelefoner. Arbetet har resulterat i en ny standard inom DVB. Den nya standarden för mobila tillämpningar inom DVB-organi- sationen benämns DVB-H (Digital Video ; systemet har tidigare gått under betäckningen DVB-X och dess- förinnan ). DVB-H bygger i grunden på DVB-T-standarden och dess tekniska standard beräknas bli fastställd omkring års- skiftet 2003/2004. DVB-H- och DVB-T-standarderna kommer inledningsvis inte att vara helt kompatibla med varandra. Standarderna är dock i grunden baserade på samma system och målsättningen är att de skall bli helt kompatibla . Utsändningarna inom DVB-H-standarden skall ske med en teknik som kallas Casting; IPDC. Den tekniska standarden för denna teknik beräknas bli fastställd . IPDC-tekniken gör det möjligt att sända en stor variation av tjänster. Som exempel har nämnts bl.a. TV- och ljudradioprogram som sänds i realtid eller repriseras, väderinformation, kartor, ny- heter, tidningar och spel samt near-on-demand-program, vilka har en förutbestämd utsändningstid, men där användaren måste beställa programmet för att kunna ta del av det. Om DVB-H-standarden kombineras med en s.k. uppkanal skulle det bli möjligt för användaren att skräddarsy de tjänster han eller hon vill ta del av; användaren skulle t.ex. kunna beställa filmer, radiokanaler och tidningar samt utföra olika typer av ärenden, såsom köpa biljetter och betala räk- ningar. IPDC-tekniken kan också användas för att sända olika typer av data. Enligt en rapport från Sonera som publicerades har tester visat att IPDC-tekniken fungerar. I rapporten görs dock bedömningen att det kommer att ta två till innan tekniken har utvärderats samt att det därefter kommer att krävas ytterligare två till för att kunna säga om tekniken kommer att slå igenom på marknaden. Tillgänglig utsändningskapacitet i ett DVB-H-nät uppgår till cirka /s. Kapaciteten är således cirka 10 gånger större än i ett DAB-nät där kapaciteten uppgår till cirka /s. Den teknik som skall användas för ljudkomprimering inom DVB- H benämns MPEG 4 AAC, där AAC står för Advanced Audio Coding. Denna ljudkomprimeringsteknik, som komprimerar ljudet mera effektivt än tidigare utvecklade tekniker, t.ex. MPEG 1 och 2, används också i andra nyutvecklade plattformar för digital broad- casting, bl.a. Digital Radio Mondial och det japanska systemet för digital radio och TV (ISDB-T). För att sända stereoljud av CD- kvalitet i DVB-H bedöms det komma att krävas en bithastighet på kbit/s. Det är möjligt att utforma ett DVB-H-nät enligt samma principer som ett DVB-T-nät. Ett DVB-T-nät kan också användas för DVB- H-sändningar parallellt med DVB-T-sändningar, endera genom multi- plexering eller hierarkisk transmission. Det skulle därför vara möjligt att använda befintliga DVB-T-nät för mobil mottagning av DVB- H-sändningar utomhus. För att uppnå god inomhusmottagning till handhållna mottagare, t.ex. mobiltelefoner, där mottagaren kan ligga i användarens ficka, måste dock ett DVB-H-nät utrustas med flera sändare än ett DVB-T-nät. Ett DVB-H-nät kan även byggas upp enligt samma modell som mobiltelefonnäten. Ett DVB-H-nät kan byggas mycket flexibelt med möjligheter till såväl nationella som lokala och regionala sändningar. Ett problem med utsändning av stora datamängder till batteri- drivna mobila enheter är strömförsörjningen i mottagarna. Uppskatt- ningsvis räcker strömmen i dagens mobiltelefonbatterier cirka 15– vid mottagning av film. Arbete pågår emellertid för att lösa detta problem. En teknik som DVB-H-gruppen föreslagit är s.k. time slicing. Tekniken innebär att mottagaren är uppkopplad mot DVB-H-nätet endast under korta tidsintervaller, varunder mycket information hämtas ned och lagras i mottagarens inbyggda minne. Den lagrade informationen används därefter mottagaren är nedkopplad från DVB-H-nätet. Genom användande av time slicing bedöms en strömbesparing på kunna uppnås jämfört med om tekniken inte skulle användas. DVB-H är liksom DAB en öppen standard, vilket innebär att tillverkare kan tillverka mottagare utan att behöva betala licens- avgifter. fanns det utkast till standarder för mot- tagare av DVB-H-utsändningar och det är möjligt att tillverka mot- tagare som är anpassade enbart för mottagning av ljudradio. Bedömare anser dock att t.ex. bilradioapparater kommer att vara anpassade för mottagning också av annan information än enbart ljudradio. Ett flertal större elektroniktillverkare är inblandade i DVB-H projektet, däribland Blaupunkt och . presen- terade en terminal som är förberedd för mottagning av DVB-H-signaler. Terminalen, benämnd , kommer enligt uppgift att lanseras . Olika system för mobil mottagning kräver olika specialanpassade komponenter i mottagarna. För att en mottagare skall kunna använ- das för både DVB-H- och DAB-utsändningar krävs bl.a. att mot- tagaren, utöver dubbla chip, är utrustad med dubbla antenner, efter- som nämnda standarder utnyttjar olika frekvensområden. Bedömare har ansett att tillverkare av små mobila enheter, bl.a. mobiltelefon- tillverkare, högst sannolikt kommer att ställas inför ett vägval mellan olika standarder för mobil mottagning. Om utvecklingsarbetet med DVB-H-standarden fortskrider enligt fastlagd plan kommer hela systemet att vara färdigutvecklat och klart att tas i drift . I utformades det konkreta planer på att testa DVB-H-standarden i ett nytt fjärde digitalt sändarnät. En arbetsgrupp under kommunikationsministeriet i publicerade en rapport om förutsättningarna att bygga ett fjärde digitalt sändarnät i : A , Creating a market for mobile media services in . Arbetsgruppen har i sin rapport anfört att de tjänster som sänds ut via nätet skall kunna tas emot av mobila mottagare både inom- och utomhus. Den finska arbetsgruppen har vidare föreslagit att det fjärde nätet först bör byggas i samt att nätet inledningsvis bör användas för icke-kommersiella experimentella testsändningar till en referensgrupp på något tusental personer. I rapporten har det föreslagits att sändningarna bör inledas . Den finska arbetsgruppen har angett att olika typer av digitalt inne- håll kan bli aktuellt att sända i nätet. I ett appendix till rapporten (appendix 1) exemplifieras hur ett programföretag som har tillgång till cirka /s kan sätta ihop olika tjänster till ett heltäckande programpaket. I programpaketet ingår en TV-kanal för nyheter i realtid (max 256 kbit/s), 1–3 TV-kanaler för nöje, TV-serier, filmer, etc. (max 256 kbit/s per kanal; totalt 768 kbit/s), en TV-kanal för shopping (max 256 kbit/s), två ljudradiokanaler, varav en i realtid (max 256 kbit/s) samt 1–2 elektroniska tidningar (max 128 kbit/s per tidning; totalt 256 kbit/s). Om programföretaget sänder samtliga program, dvs. fyra TV-kanaler, två radiokanaler och två elektroniska tidningar, kommer företaget att behöva ta i anspråk 1 792 kbit/s, dvs. cirka en sjättedel av den totala kapaciteten i nätet. Enligt den finska arbetsgruppen bör testsändningarna i det fjärde digitala nätet senare bli föremål för en utvärdering. Ett syfte med utvärderingen anges vara att utröna om det finns ett kommersiellt intresse för de tjänster som kan erbjudas i nätet. Utöver , har man enligt uppgift också i () redan beslutat att genomföra testsändningar av DVB-H-standarden. Även i andra länder kommer det att genomföras pilotprojekt för att utvärdera det nya systemet. AB (NSAB) har kapacitet för att sända radio via sitt satellitsystem och deras satellitsändningar täcker hela med hög effekt. Mottagning av signalerna förutsätter fri sikt mellan mottagare och satelliten, dvs. det får inte finnas hus, träd o. dyl. i vägen. Vid stationär mottagning är detta normalt inga problem. Radio via satellit, DVB-S, har generellt sett en mycket hög till- gänglighet, men tillgängligheten kan begränsas vid häftiga regnskurar (åskskurar). Den sändareffekt som NSAB använt för sina satellitsändningar över har specificerats för att ge en tillgäng- lighet på vid användande av rekommenderad mottagarantenn. Enligt NSAB har det visat sig att tillgängligheten uppnås med viss marginal. NSAB:s satellitsystem har inte specificerats för mobil mot- tagning och det frekvensband som använts (12 GHz) ligger så högt att det krävs att mottagarantennen är riktad mot satelliten. Det är därmed inte möjligt att ta emot signalerna med hjälp av rundstrålande antenner. Det går visserligen att åstadkomma mobil mottagning av satellitsignalerna och NSAB har bedrivit satellitsändningar till fartyg och tåg. Även flygplan kan utrustas med mottagare från geostationära satelliter i 12 GHz-bandet. De mottagare och antennsystem som krävs för mobil mottagning av satellitsignaler från NSAB:s satelliter är dock alltför kostsamma för vanliga slutkonsumenter. leken på de antenner som krävs gör att mobil mottagning inte bedömts som praktiskt lämpligt. Enligt företrädare för skulle de satellitsystem som finns i kunna användas för distribution av ljudradiosignaler i L-bandet, men endast med en bithastighet på upp till cirka 30 kbit/s. För att ta emot sådana signaler mobilt krävs det också större och andra typer av antenner än de som används för mottagning av mark- sänd radio. Som nämnts i delbetänkandet (SOU 2002:38 s. 68) är Worldspace ett globalt satellitradioprojekt, vars ursprungliga syfte varit att nå främst tredje världen med oberoende radiosändningar. World Space har två geostationära satelliter, varav den ena, AfriStar, täcker större delen av . Vissa länder i norra och östra , där- ibland , täcks däremot inte av sändningarna. Worldspace har tillsammans med det franska företaget planerat att genomföra ett projekt för satellitradio i av samma typ som de amerikanska satellitsystemen. Sändningsstarten är tänkt att äga rum och diskussioner har pågått med bilindustrin om att utrusta nya bilar med mottagare. Sändnings- materialet planeras att vid sidan av traditionell radio utgöras av tjänster för nedladdning av musik och video samt specialtjänster in- riktade mot trafiken (navigation, kartor, väder etc.). SR inledde testsändningar av ljudradio i 5.1 Multikanalsljud med DTS över 2-satelliten och i det digi- tala marknätet för TV. DTS står för , vilket är ett teknologiföretag som utvecklat ett av formaten för multikanal- ljud, där ljudet distribueras till lyssnaren via fem högtalare placerade runt om lyssnaren samt en basmodul för lågfrekventa ljudeffekter. Multikanalssändningarna har skett med en bithastighet på /s, alltså med en hastighet som överstiger den totala kapaciteten i ett DAB-nät (cirka /s). Enligt SR har testerna föranletts bl.a av det alldeles färska tillägget av DTS Digital Surround som en del av DVB-standarden. För att kunna lyssna på SR:s direktsändningar av multikanalljudet måste lyssnaren ha en hemmabioanläggning med DTS-avkodare, en parabol som kan ta emot signalen från samt en set- top box som är DTS-klar. För marknätet behövs en set-top box som kan uppgraderas till DTS DVB-standard eller som tillverkas med standarden inbyggd. Det har också funnits möjlighet att ladda ned ljudklipp i multikanalsformat från SR:s hemsida på internet. Tillgängligt frekvensutrymme för DAB-sändningar i Enligt PTS är uppgifterna i avsnitt 1.4 om tillgängligt frekvensut- rymme för digital ljudradio alltjämt aktuella. Som framgår där finns det två DAB-nät koordinerade i , ett nationellt singelfrekvens- nät och ett regionalt nedbrytbart nät med flera olika frekvenser. Av figur 3.1. framgår de olika sändningsområdena i det regionalt ned- brytbara DAB-nätet. Av figuren framgår de 19 olika regionala sändnings- områdena i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet. Bokstavskombi- nationerna motsvarar olika centrumfrekvenser i VHF band III; t.ex. motsvarar bokstavskombinationen 11C centrumfrekvensen . PTS uppgav att det inte finns några uttalade internationella riktlinjer för hur stort utrymme i VHF band III som skall avsättas för DAB respektive DVB-T. Med tanke på att VHF band III skall omplaneras vid en internationell konferens kan detta förhållande enligt PTS leda till att tillgängligt utrymme för DAB kommer att ändras. hade inte något land uttalat sig om hur mycket av VHF band III som skall avsättas för DAB respektive DVB-T. Arbets- gruppen under direktorat för informations- samhället hade inte bedömt behovet av ett agerande på EU-nivå i DAB-frågan. PTS har bedömt att det finns utrymme i VHF band III för ytter- ligare ett i stort sett rikstäckande DAB-nät i , dock att det kan bli svårt att uppnå täckning i och längs . För att PTS skall kunna göra en bättre uppskattning av möjlig täck- ning krävs det specificerade uppgifter om hur stor del av tillgängligt utrymme i VHF band III som skall utnyttjas för DAB respektive DVB-T. PTS anser att det i princip är möjligt att bygga ett regionalt nedbrytbart nät i VHF band III där de olika sändningsområdena korresponderar mot de sändningsområden som används av den kommersiella lokalradion. PTS har dock uttalat att utfasningen av den analoga televisionen har stor betydelse för denna fråga. PTS har i sammanhanget påtalat att också utrymmet i L-bandet skulle kunna utnyttjas vid byggandet av ett regionalt nedbrytbart nät för den kommersiella lokalradion. Gällande frekvensplaner för DAB-sändningar lades fast vid inter- nationella konferenser i (VHF-bandet) och i (L-bandet). Frekvensplanerna har utgått ifrån en s.k. allotmentplanering, som innebär att rätten att använda frekvenser för sändningar i ett visst område kopplas till ett högsta tillåtet värde för utgående interferens som sändningarna medför. Ett annat sätt att planera frekvenser är s.k. assignmentplanering, vilket innebär att rätten att använda frekvenser för sändningar kopplas till en viss plats, antennhöjd och sändareffekt. I frekvensplanerna för DAB anges utöver högsta värden för ut- gående interferens också de medianfältstyrkor som DAB-näten skall planeras för. Medianfältstyrkor beräknas utifrån olika antaganden, bl.a. vad för slags täckning sändningarna skall ha (inomhus eller utom- hus, mobil, portabel eller stationär) och vilka sannolikhetskrav som ställs på att medianfältstyrkan skall uppnås på olika platser inom ett visst täckningsområde (konfidensintervall). Ett antagande som gjordes vid var att DAB-sändningarna huvudsakligen skulle användas för mobila tillämp- ningar. Ett skäl till detta antagande var att DAB-standarden primärt hade utvecklats för mobil användning. Antagandet gällde oförändrat även vid den senare frekvensplaneringskonferensen som ägde rum i . Medianfältstyrkorna i frekvensplanerna för DAB har beräknats utifrån antagandena att DAB-sändningarna skall ha mobil täckning med 99 procents konfidensintervall. För VHF band III, det band som används för de befintliga DAB-näten i , har medianfält- styrkan angetts till 58 dBµV/m. De svenska DAB-näten har ko- ordinerats helt i enlighet med de riktlinjer som lagts fast i frekvens- planerna. (), har i en rapport redovisat rekommendationer om hur mycket den minsta me- dianfältstyrkan för bör uppgå till vid olika täckning med varierande konfidensintervall (BPN 043, Issue 2, ). För täckning till fasta utomhusantenner med ett konfidensintervall på har EBU angett att det krävs en fältstyrka på 29,8 dBµV/m. Vidare har EBU angett att det krävs en medianfält- styrka på 52,6 dBµV/m för att uppnå portabel täckning utomhus med ett konfidensintervall på . En jämförelse mellan Wiesbadenplanens rekommenderade medianfältstyrka och EBU:s redovisade medianfältstyrkor visar alltså att både portabel utomhus- täckning och täckning till fasta utomhusantenner uppnås genom att planera DAB-näten utifrån frekvensplanernas rekommenderade medianfältstyrka. Enligt uppnås även viss inomhusmot- tagning om DAB-näten planeras utifrån frekvensplanernas rekom- menderade medianfältstyrka. Här sjunker dock konfidensintervallet till följd av att byggnader dämpar signalerna kraftigt. Den faktor med vilken en byggnad försvagar radiosignaler kallas i internatio- nella sammanhang för Penetration Loss (BPL). Faktorn kan antas ha ett värde på ungefär sju–tio dB, vilket motsvarar en försvagning av signalen på cirka tre–tio gånger. EBU har redovisat att det krävs en minsta medianfältstyrka på 54,9 dBµV/m för att uppnå en inomhustäckning med ett konfidens- intervall på . För att uppnå ett konfidensintervall på skulle det enligt EBU krävas en minsta medianfältstyrka på 61,9 dBµV/m, alltså en medianfältstyrka som överstiger frekvens- planens rekommenderade medianfältstyrka. I samband med redovisningen av om lämplig medianfältstyrka för att uppnå inomhustäckning bör det noteras att dessa är just rekommendationer. Vad som avgör om inomhusmottagningen på en viss plats kommer att vara problem- fri är de lokala förhållandena. Det bör också tilläggas att av medianfältstyrkan för inomhusmottagning utgår bl.a. ifrån att BPL uppgår till , dvs. att byggnader har en signaldämpande effekt på drygt sex gånger. Som framgått ovan kan dock BPL antas ligga på mellan sju–tio dB. Flera aktörer i de länder där DAB-sändningar bedrivits har upplevt att inomhustäckningen i ett DAB-nät som planerats utifrån gällande frekvensplaners anvisningar om medianfältstyrka och högsta tillåtna värde för utgående interferens inte är tillfredsställande. Problemen visar sig främst i storstadsområdena men skulle kunna tänkas uppstå också på mindre orter. Problemet med att uppnå en acceptabel inomhustäckning för DAB-sändningar kan dock avhjälpas främst på två olika sätt. Det ena sättet är att höja medianfältstyrkan i DAB-nätet. Den nivå på medianfältstyrkan som anges i frekvensplanerna är endast en miniminivå. En höjning av medianfältstyrkan kan alltså genom- föras utan att bryta mot frekvensplanerna. Alltjämt gäller dock att det högsta tillåtna värdet för utgående interferens av sändningarna som anges i frekvensplanerna inte får överskridas. En förbättrad inomhusmottagning, eller med andra ord, en höjning av medianfält- styrkan i sändningsområdena, kan därför sannolikt inte ske utan att sändarnätet måste förtätas genom fler sändarstationer. Det andra sättet är att frekvensplanerna revideras. Detta kan ske inom ramen för Internationella teleunionens konferens (2004).