sou · GSB398 · 2005-01-01 00:00:00 — Om utbildning och utvecklingsstörning SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av för- valtningsavdelning. Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren kan beställas hos: Fax: 08–405 42 95 Telefon: 08–405 47 29 /propositioner/sou/pdf/remiss.pdf Till statsrådet och chefen för Genom beslut bemyndigade regeringen stats- rådet att tillkalla en parlamentariskt samman- satt kommitté med uppdrag att se över utbildningen för barn, ung- domar och vuxna med utvecklingsstörning. fastställde regeringen direktiv för kommittén (Dir. 2001:100). Med stöd av bemyndigandet tillsattes kommittén (U 2002:01) . Kommittén har antagit namnet . Genom beslut och fastställde regeringen tilläggsdirektiv för kommittén (Dir. 2002:162) respek- tive (Dir. 2003:32). Kommunalrådet förordnades som ordförande i kommittén. Som ledamöter förordnades riksdagsledamöterna (fr.o.m. ) och , överläkaren , riksdagsledamöterna (t.o.m. ), och , kommunalrådet , adjunkten , fritidsledaren och riksdagsledamoten . Som sakkunniga förordnades ämnessakkunnig (fr.o.m. ), departementssekreterarna (fr.o.m. ), , (t.o.m. ), (t.o.m. ) samt , och som experter revisionsdirektören (t.o.m. ), utredaren , generaldirektören , rådgivaren samt undervisningsrådet . Kommitténs sekretariat har bestått av universitetsadjunkten , kanslirådet , hovrättsassessorn (t.o.m. ) samt undervis- ningsrådet (fr.o.m. ). Kommittén har redovisat delbetänkandet (SOU 2003:35) För den jag är – Om utbildning och utvecklings- störning. Underlag för kommitténs arbete har varit forsknings- och utvär- deringsrapporter, egna enkäter, föredragningar inför kommittén, hearings med berörda organisationer och institutioner, deltagande och medverkan i konferenser och seminarier, studiebesök i kommuner och på skolor samt kontakter med elever, studerande och föräldrar inom skola och vuxenutbildning. Kommittén har gjort två utländska studiebesök ett i och ett i och . Från dessa besök finns särskilda rapporter. Särskilda bidrag till kommitténs arbete har lämnats av professo- rerna , och samt filosofie doktorn . Kommittén har fått beskriv- ningar över utbildningen för barn och ungdomar med utvecklings- störning i och genom professorn och docenten . I enlighet med sina direktiv har ordföranden och sekretariatet sammanträffat med de kommittéer som har beröring med Carlbeck- kommitténs utredningsområde, , 2000, Utredningen om läromedel för barn, elever och vuxenstuderande med funktionshinder, Utredningen om vissa hjälpmedel för personer med funktionshinder samt om vissa insatser enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshind- rade, , Utredningen för Översyn av tecken- språkets ställning samt . Kommittéassistent och ansvarig för produktionen av heloriginal har varit . får härmed överlämna betänkandet För oss tillsammans – Om utbildning och utvecklingsstörning. vill rikta ett särskilt tack till några personer som har hjälpt oss att ta fram uppgifter och läsa texter: , undervisningsråd , undervisningsråd , rektor , Slottsbergsgymnasiet, , förvaltningschef Ett stort tack vill vi också rikta till de kommun-, skol- och lärarutbildningsföreträdare som har hjälpt oss med uppgifter, enkätsvar och fungerat som bollplank samt till alla dem som har tagit emot oss på studiebesök, visat oss runt och tålmodigt svarat på alla våra frågor. Framför allt vill vi tacka de elever som vi har samtalat med både enskilt och i grupp. vill rikta ett särskilt tack till några personer som har hjälpt oss att ta fram uppgifter och läsa texter: , undervisningsråd , undervisningsråd , rektor , Slottsbergsgymnasiet, , förvaltningschef Ett stort tack vill vi också rikta till de kommun-, skol- och lärarutbildningsföreträdare som har hjälpt oss med uppgifter, enkätsvar och fungerat som bollplank samt till alla dem som har tagit emot oss på studiebesök, visat oss runt och tålmodigt svarat på alla våra frågor. Framför allt vill vi tacka de elever som vi har samtalat med både enskilt och i grupp. föddes i en prästfamilj i . Hon fick, som andra flickor ur de högre stånden, sin utbildning av anställda guvernanter. var påverkad av de tankar och strömningar som fanns vid och kände en dragning till kärleksverksamhet eller barmhärtighetsarbete. Den nioåriga systersonen, som visar sig vara i afsaknad af normal begåvning, blir den första skyddsling som Moster tar sig an. Hon bestämmer sig snart för att starta ett hem för sinnesslöa barn och öppnar 1866 första hem som är till enbart för barn med utvecklingsstörning. Hennes verksamhet växer och har hemmet sexton skyddslingar, med en växande kö. 1876 köper stadsländeriet Johannesberg utanför och börjar med stor optimism att utveckla en undervisning med tonvikt på läsning, skrivning och räkning samt praktiskt arbete. Moster verkade hela sin levnadstid på Johannesberg och dog en sommardag 1901. Med anledning av stora pionjärarbete för barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning antog vi, den kommitté som skulle se över utbildningen för personer med utvecklingsstörning, namnet . Sammanfattning – Lättläst version....................................... Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100)............... 2Förslag till lag om upphävande av lagen (1995:1249) om försöksverksamhet med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång. Förslag till förordning om ändring i särskoleförordningen (1995:206)............................................ Förslag till förordning om ändring i specialskoleförordningen (1995:401) ..................................... Värderingar och attityder ............................................. Särskolan som egen skolform....................................... Rätten till grundsärskola och gymnasiesärskola ............. Krav för rätt till grundsärskola och gymnasiesärskola .......... Föräldrainflytande över val av skolform ............................... Kvalitet i utbildningen............................................... Övergripande mål, undervisning och lärande....................... Begåvningshjälpmedel och läromedel ................................... Samverkan för kvalitet och utveckling.................................. En enhetlig grundsärskola...................................................... Rätt att välja............................................................................ Program och kunskapsområden ............................................ Kurser, poäng och gymnasiearbete ....................................... Utvecklingen av vuxenutbildningen...................................... Rätt till grundläggande utbildning ........................................ Kvalitet i utbildningen ........................................................... Sfi och utbildning för vuxna med utvecklingsstörning ....... Folkbildning och utvecklingsstörning.................................. Kompetens och utbildning ........................................ Resurser och resursfördelning.................................... Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100).......... 2Förslaget till lag om upphävande av lagen (1995:1249) om försöksverksamhet med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång ......................................... Förslaget till förordning om ändring i särskoleförordningen (1995:206).......................................... Förslaget till förordning om ändring i specialskoleförordning (1995:401) ....................................... Reservationer och särskilda yttranden ................................ Dir. 2002:162 Förlängd tid för deluppdrag............... Dir. 2003:32 Förändrat uppdrag .............................. Samverkan i praktiken...................................................... Skolan i samhället – om strukturer av social Förslag till lag om stöd till vuxnas lärande ..................... att vara den man är, det vill säga en individ, olik alla andra människor – är min rättighet som människa Varje kapitel i detta betänkande inleds med en kort redogörelse för innehåll och syfte med kapitlet. Sedan följer i de kapitel där detta är relevant en sammanfattning av våra förslag och bedömningar i punktform. För att få en punktsammanställning av samtliga förslag kan man alltså gå till inledningen i respektive kapitel. I denna sam- manfattning gör vi en kortfattad redogörelse för de viktigaste ställningstagandena i varje kapitel. Förslag till ändringar i skollagen I Författningsförslag lämnar vi en rad förslag till ändringar i de skol- övergripande bestämmelserna i skollagen och lämnar därutöver för- slag till tre nya kapitel i lagen: om grundsärskolan, om gymnasie- särskolan och om utbildningen för vuxna med utvecklingsstörning. Vår ambition med författningsförslagen är att bestämmelserna för de olika skolformerna i största möjliga utsträckning ska vara gemensamma eller, där det krävs särskilda hänsynstaganden, ändå utformas så likartat som möjligt. Motiven för detta är främst rätt- viseaspekter; barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörningar ska ha samma rättigheter och skyldigheter som alla andra. Men vi menar också att möjligheterna till samverkan mellan skolformerna ökar med likartade regelsystem. Värderingar och attityder styr handlandet I kapitel 2 Värderingar och attityder behandlar vi grundläggande frå- gor kring värderingar och attityder som har betydelse för synen på barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning och deras plats i utbildning och samhälle. Kontakterna och samverkan mellan ele- ver och studerande med och utan utvecklingsstörning ska öka. Detta förutsätter att alla berörda på nationell-, kommunal- och skolnivå omfattar samma grundläggande värderingar om alla människors lika värde och rätt till delaktighet. Inkludering och samverkan handlar ytterst om hur man ser på olikheter, på delaktighet och samhörighet och inte minst på ansvar. Vi konstaterar att de grundläggande värderingar som utvecklas och befästs i skolan har betydelse för hur vårt framtida samhälle kom- mer att se ut. har anslutit sig till för att tillförsäkra människor med funktionshinder delaktighet och jämlikhet och också till andra internationella överenskommelser med målet att bygga ett integrerat samhälle och en skolundervisning för alla. Skolans uppdrag är entydigt och alla människor har samma rätt till en likvärdig utbildning med en gemensam värdegrund. Trots detta visar vår utredning att det finns sådana brister i organisation och övergripande planering och så stora olikheter mellan kommuner och skolor att likvärdigheten kan vara hotad. Vi pläderar för inkludering och samverkan, men vill inte blunda för att det kan finnas exkluderingstendenser också i mer sammanhållna verksamhetsformer. Vi instämmer med profes- sorn konstaterande i bilagd artikel (bilaga 4) att det vilar ett ansvar på de pedagogiska forskarna och de pedagogiska praktikerna att utveckla en ny diskurs, ett nytt samtal, om det annorlunda barnet, ett språk som berättar om barnets möjligheter och om hur det pedagogiska arbetet ska kunna ta dessa som utgångspunkt. Särskola blir grundsärskola och gymnasiesärskola Kapitel 3 Särskolan som egen skolform har sin tyngdpunkt i den obligatoriska särskolan, men vi tar också upp gymnasiesärskolan. I kapitlet ger vi en bakgrund till särskolans framväxt och till den egna skolformen. Vi behandlar också de möjligheter och problem som skolformen möter och skisserar en önskvärd utveckling. Vi föreslår att särskolan ska delas upp i två skolformer; grundsär- skola och gymnasiesärskola. De två skolformerna motsvarar grund- skolan respektive gymnasieskolan och därigenom bör det bli lättare att utveckla samverkan mellan grundsärskolan och och mellan gymnasiesärskolan och gymnasieskolan. Vi anser att det är viktigt med en sammanhållen skola där barn och ungdomar får möjligheter att mötas och utveckla sin förståelse för och tolerans mot olikheter. Strävan i skola och vuxenutbildning ska därför vara att i så stor utsträckning som möjligt undervisa elever med olika funktionshinder tillsammans med övriga elever. Vi konstaterar att inkludering och samverkan ställer krav på genomtänkta strategier för organisation, undervisning, resurser och resursfördelning samt på personalens kompetens. Framför allt krävs en pedagogisk ledning som medvetet och insiktsfullt arbetar för att främja inkludering. En utvecklad samverkan mellan skol- formerna är också en förutsättning för att kunna ta ställning till behovet av skilda skolformer. Vi framhåller att det krävs för- ändringar såväl i som i grundsärskolan, om den obli- gatoriska skolan ska ha möjligheter att ta ansvar för alla barn och i största möjliga utsträckning undervisa dem tillsammans. Striktare regler för rätt till särskola I kapitel 4 Rätten till grundsärskola och gymnasiesärskola behandlar vi denna rätt och vad som bör konstituera den. Vi tar upp begrep- pet utvecklingsstörning och hur det i allmänhet definieras, utred- ningsförfarandet inför mottagandet i särskola och föräldrainflytan- det inför valet av skolform. Vi föreslår att begreppet utvecklingsstörd utmönstras ur skollagen och skolförordningarna och ersätts av barn, unga respektive vuxna med utvecklingsstörning. Vi föreslår vidare en striktare bedömning av rätten till särskola. Kriteriet för rätt till särskola ska vara att ett barn eller en ungdom har en utvecklingsstörning och på grund av denna har behov av grundsärskolans respektive gymnasiesärskolans kunskapsmål. Barn och ungdomar med autism eller autismliknande tillstånd ska tas emot i särskolan bara om de också har en utvecklingsstörning. Vi föreslår också skärpta regler när det gäller utredningen inför ett mottagande i särskola. Det ska alltid göras en allsidig utredning och vårdnadshavarna ska göras delaktiga i utredningsprocessen. En elevs utveckling i förhållande till läroplanens kunskapsmål och individuellt satta mål ska regelbundet följas upp men också regel- mässigt prövas mot den tidigare utredningen och man ska då också ta ställning till om en förnyad utredning ska göras. Slutligen föreslår vi att lagen om försöksverksamheten med ökat föräldrainflytande över barns skolgång upphör och att föräldrar i stället i skollagen ges rätten att avgöra om ett barn med utvecklingsstörning ska gå i grundskola eller i grundsärskola. Höjd kvalitet i utbildningen I kapitel 5 Kvalitet i utbildningen lyfter vi fram områden av särskild betydelse ur kvalitetssynpunkt som övergripande mål, undervisning och lärande, begåvningshjälpmedel och läromedel, samverkan, elev- inflytande och elevhälsa. Våra förslag och bedömningar syftar till att på såväl nationell som lokal nivå uppmärksamma kvaliteten i utbildningen för barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning. Vi bedömer att de kommunala huvudmännen måste ta ett större ansvar för den övergripande planeringen och utvärderingen av utbildningen och föreslår därför att en nationell utvecklingsinsats genomförs för att stödja kommunerna i detta arbete. Utvärderingar av särskolan visar att undervisningen är mer omsorgs- än kunskapsorienterad. Vi menar emeller- tid att elever i särskolan behöver få utmaningar i sitt lärande, precis som alla andra elever. För att utveckla elevernas olika förmågor och kvaliteter är det då nödvändigt med tydliga mål, olika undervis- ningsmetoder och variation i lärandet, vilket också underlättar lärandet i heterogena grupper. Vi bedömer att kunskapen om begåvningshjälpmedel behöver stärkas i syfte att ge personer med utvecklingsstörning optimala förutsättningar för lärande och för att uppnå delaktighet och gemenskap i skola och vardagsliv. För att samverkan mellan skolformerna ska bli ett prioriterat område föreslår vi att det i läroplanerna görs ett tillägg om samverkan och samarbetsformer. Vi konstaterar att det på många håll sker olika former av samverkan, och erfarenheterna säger att det är utvecklande för såväl elever som lärare, man lär av varandra. Samverkan leder således till att skolan i sin helhet bättre kan hantera olikhet och variation. För att få förståelse för andra människors olikheter krävs det möten i vardagen. Då först förstår vi den andres perspektiv. I bilaga 3 ger vi några exempel på hur samverkan kan fungera i praktiken. Vi bedömer att en gemensam skolledning och gränsöverskri- dande arbetslag underlättar samverkan och ger bättre förutsätt- ningar att lyckas. En skolledare med ansvar för båda verksam- heterna har större möjligheter att få i gång diskussioner om skolans vision, lärande och bemötande. Vi konstaterar också att det finns strukturer i skolan som försvårar samverkan. Framför allt handlar det om olika skolkulturer, synen på olikhet, fokusering på betyg och exakta kunskapsmål och vem som har ansvar för de avvikande eleverna. Vi föreslår i linje med förslag att elevernas inflytande i utbildningen stärks. För elever med utvecklings- störning är det lika viktigt som för andra elever att få inflytande över sitt lärande och sin skolsituation. Omgivningens förmåga att skapa praktiska, psykologiska och organisatoriska förutsättningar är avgörande för hur detta kan realiseras. Vi föreslår också i linje med att elevhälsan ska omfatta omvårdnad samt medicinska, psykologiska, sociala och specialpedagogiska insatser. Samarbete och samverkan mellan olika personalkategorier inom skolan och mellan elevhälsan och myndig- heter med ansvar för barns och ungas hälsa utanför skolan ska uppmärksammas. Individuell utvecklingsplan ett verktyg för att höja kvaliteten Vi föreslår i kapitel 6 Individuell utvecklingsplan att alla elever i grundsärskolan och gymnasiesärskolan ska ha en individuell utvecklingsplan. Bestämmelsen om planen ska regleras i skollagen. Syftet med planen är att visa vad som behövs för att nå målen, den ska vara framåtsyftande och innehålla överenskommelser mellan elev, förälder och lärare. Vi föreslår också att planen ska innehålla en beskrivning av elevens kunskapsutveckling och sociala utveck- ling i relation till de nationella målen i läroplaner och kursplaner. För eleverna i gymnasiesärskolan bör den individuella utvecklings- planen innehålla en planering för övergången till arbetslivet. Vi betonar att den individuella utvecklingsplanen ska kopplas ihop med skolans planering, i förekommande fall med t.ex. åtgärds- program och individuell plan enligt LSS. Hela lärandemiljön ska beaktas. För att skolorna ska få stöd och vägledning i arbetet med planerna föreslår vi att får till uppgift att utarbeta allmänna råd och riktlinjer. Skolornas kunskaper om sekretessfrågor behöver öka. Grundsärskolan får ett eget kapitel i skollagen Våra förslag i kapitel 7 Grundsärskolan syftar till att skapa så enhetliga bestämmelser för och grundsärskolan som möjligt – både av rättviseskäl och för att underlätta samverkan. Detta föranleder ändringar i skollagen vad beträffar timplan, betyg, antalet årskurser och tidsomfång m.m. Friheten att välja skola ökar genom att en kommun som inte är hemkommun ska ha skyldighet att ta emot en elev om det med hänsyn till elevens personliga för- hållanden finns särskilda skäl. För att öka flexibiliteten inom och mellan skolformerna föreslår vi att grundsärskolan blir en skolform som innefattar såväl den nuvarande grundsärskolan som träningsskolan. I grundsärskolan ska man kunna läsa ämnen enligt både grundsärskolans och grund- skolans kursplaner för ämnen och grundsärskolans kursplaner för kunskapsområden. Begreppet kunskapsområde ersätter det tidigare begreppet ämnesområde. Syftet är att varje elev ska kunna få en studiegång som är anpassad till just hans eller hennes behov och förmågor. Alla elever i grundsärskolan ska få ett intyg över genomgången utbildning. På begäran kan elever i grundsärskolan få betyg. Ett betygsdokument ska kunna innehålla betyg från såväl grundsärskolan som och betygsskalan ska vara tregradig med Godkänt (G), Väl godkänt (VG) och Mycket väl godkänt (MVG). Våra förslag i kapitel 8 Gymnasiesärskolan har samma utgångspunkt som grundsärskolekapitlet, nämligen att bestämmelserna för gym- nasiesärskolan ska vara så lika gymnasieskolans som möjligt med hänsyn tagen till elevgruppens behov och förutsättningar. Ung- domar med utvecklingsstörning ska således så långt som det är möjligt ges samma rättigheter och villkor som andra ungdomar. Våra förslag syftar därför till att gymnasiesärskolan ska utvecklas i takt med och i samverkan med gymnasieskolan. De motiv och argument som förs fram för olika förändringar i gymnasieskolan har oftast lika stor relevans för gymnasiesärskolan. Skillnaderna när det gäller de båda skolformernas program handlar snarare om en gradskillnad än om en artskillnad. Det finns delvis andra förut- sättningar när det gäller gymnasiesärskolans verksamhet för elever som går i verksamhetsträning. Oavsett vilket program ele- verna går på gäller det att skapa en utbildningsmiljö av god kvalitet som ger utrymme för utveckling och växande. Våra förslag i detta kapitel bygger i stor utsträckning på försla- gen i regeringens proposition och på förslag om gymnasieskolan. I gymnasiesärskolan ska det finnas nationella, specialutformade och individuella program. Beslut om vilket program en elev ska gå tas av hemkommunen efter samråd med eleven och i förekom- mande fall elevens vårdnadshavare. Begreppen yrkesträning och verksamhetsträning utmönstras ur författningarna och motsva- rande verksamhet inordnas i de individuella programmen. Begrep- pet ämnesområde ersätts liksom i grundsärskolan av begreppet kunskapsområde. Strävan ska vara att erbjuda ett så allsidigt utbud av program som möjligt. Elever från grundsärskolan ska efter prövning av huvud- mannen för gymnasieskolan kunna följa ett individuellt program i gymnasieskolan. Kurser från gymnasiesärskolan ska kunna kombi- neras med kurser från gymnasieskolan utan nuvarande begränsning till karaktärsämnen. På samma sätt som gymnasieelever ska elever i gymnasiesär- skolan kunna söka till nationella program på andra orter än hem- orten. Strävan ska vara att erbjuda ett så brett utbud av kurser som möjligt. Initiativ till lokala kurser i gymnasiesärskolan ska prövas och fastställas av . Kursernas omfattning ska anges i gymnasiepoäng och även eleverna i gymnasiesärskolan ska kunna göra ett gymnasiearbete och läsa historia som kärnämne. Begreppet arbetsplatsförlagt lärande (APL) införs i gymnasiesär- skolan liksom i gymnasieskolan och ska liksom APU omfatta minst . Lärlingsutbildning bör utformas även för gym- nasiesärskolans elever. Gymnasiesärskolans betygssystem ska vara tregradigt med betygen Godkänt (G), Väl godkänt (VG) och Mycket väl godkänt (MVG) och ämnesbetyg i förekommande fall sättas efter varje avslutad kurs. Vad händer efter skolan? I kapitel 9 Efter skolan behandlar vi de ungas situation i arbets- och vuxenliv och hur gymnasiesärskolan kan förbereda för ett gott liv. Vi konstaterar att ett närmare samarbete mellan skolan och arbets- marknadens parter behöver utvecklas. Vi föreslår därför bland annat att den yrkesutbildningsdelegation som regeringen har tillsatt för att underlätta övergången mellan gymnasieskola och arbetsliv också bör omfatta gymnasiesärskolan. Vi konstaterar att det är stora svårigheter för unga med utveck- lingsstörning att få ett arbete på den öppna arbetsmarknaden. Gymnasiesärskolan har en viktig roll när det gäller att förbereda eleverna för vuxenlivet. Många gymnasiesärskolor lägger ner ett stort arbete på att slussa ut de unga på arbetsmarkanden eller till annan sysselsättning. Vi bedömer dock att samverkan mellan gymnasiesärskola, arbetsförmedling, daglig verksamhet och arbets- marknadens parter behöver utvecklas. Våra utgångspunkter i kapitel 10 Vuxenutbildning är att utbild- ningen för vuxna med utvecklingsstörning ska ha så nära anknyt- ning till övrig vuxenutbildning som möjligt när det gäller såväl rättigheter och skyldigheter som struktur och organisation.