sou · GSB325 · 2005-01-01 00:00:00 — Personliga färdigheter i vattenlivräddning och första hjälpen tränades i kommunens bad- hus. Temat avslutades med att eleverna redovisade sina arbeten om konflikter . Temat utvärderades av elever och lärare som samtliga ansåg att undervisningen varit intressant och givande. Särskilt uppskattade var momenten med studiebesök och livräddning/första hjälpen. Läraren anser att temaundervisningen kan relateras till flera av styrdokumentens mål och att den därmed har varit en hjälp i arbe- tet med att uppfylla målen. Samhällskunskapslärare årskurs 7–9, mellansvenskt samhälle: Lära- ren har inte haft någon totalförsvarsundervisning med sina elever genom att någon representant för totalförsvaret medverkat i undervisningen. Läraren har heller inte tagit upp begreppet total- försvar som sådant. Försvarsfrågor har diskuterats med eleverna, men då i samband med aktuella händelser i media med anknytning till försvaret. Konflikter, krig, flyktingfrågor och FN:s roll i freds- arbetet är moment som behandlas i undervisningen. Läraren har ingenting emot att ta upp frågor om totalförsvaret, men vill då att dessa ska ha en tydlig anknytning till det civila sam- hället och dess funktioner. Detta kan kopplas till den undervisning som sker om FN, EU, resursfrågor, energi och demokrati. Det militära försvarets organisation och uppgifter kan beröras översiktligt. Läraren anser att det behövs råd och anvisningar för totalförsvarsundervisning. Bäst vore det om en kunnig person kunde komma till skolan och introducera arbetet. Skolan vill också ha möjligheter att lämna skolans lokaler för att göra studiebesök i verkligheten. Samhällskunskapslärare, gymnasiet, stad: Läraren har undervisat på gymnasiet och säger sig därför inte ha särskilt stor erfa- renhet av undervisningen. Lärarens nuvarande elever har för en månad sedan genomgått Folk och Försvars säkerhetspolitiska introduktionsutbildning, men ännu inte hunnit behandla ämnet i klassen. Stockholmsresan fick genomföras med kort varsel då till- fälle gavs och klassen har tills nu arbetat med andra moment i undervisningen. Enligt planerna ska klassen snart börja med momentet internationella relationer och då bygga vidare på de erfa- renheter eleverna fick vid utbildningstillfället. Tanken är inte att i första hand beröra det svenska totalförsvaret i undervisningen utan mer studera relationer länder emellan. Utgångspunkter: Totalförsvarsinformationen i skolan Enligt läraren gav utbildningsspelet mycket värdefulla erfaren- heter och eleverna är nu mer motiverade än tidigare för att studera säkerhetspolitik och internationella relationer. Läraren anser att undervisningsformen där eleverna utifrån ett scenario själva får delta och spela olika roller i internationell politik är mycket lärorik och leder till erfarenheter som är svåra att nå på annat sätt. En öns- kan är därför att fler sådana utbildningsspel tas fram med olika inriktningar och att tillgängligheten ökas. Som det nu är måste lärare och elever resa till för att genomgå utbildningen och det finns i allmänhet inte resurser till det ute på skolorna. Gymnasielärare i samhällskunskap, stad: Läraren har tjugoårig erfarenhet av undervisning på gymnasiet och kan dra sig till minnes några få tillfällen då eleverna fått totalförsvarsinformation av före- trädare för totalförsvaret. Det har då mer haft formen av rekryte- ring till det militära försvaret och mindre handlat om säkerhetspo- litik och varför har ett försvar. Läraren berör försvarsfrågor i samband med internationell politik i samhällskunskap C, men då mer i perspektivet varför krig och konflikter uppstår. Läraren skulle önska ett bättre begrepp eftersom ordet totalförsvar för många leder tankarna till endast det militära försvaret. Det kan vara en anledning till varför vissa lärare inte ser totalförsvarsundervis- ning som särskilt angelägen på gymnasiet. Det är dock viktigt, anser läraren, att eleverna får bra informa- tion om vilka möjligheter de har att välja olika yrken och tjänstgö- ringar inom försvaret innan mönstringen. Det är dock mer en fråga för skolans yrkesvägledningsverksamhet, menar läraren. För att fler lärare ska ta upp totalförsvarsfrågor i undervisningen behövs det enligt läraren inspiratörer som kan komma till arbetslagen och med goda exempel visa hur undervisningen kan utformas. Olika typer av utbildningsspel och en faktabank där elever och lärare kan hämta material är också önskvärt enligt läraren. Lärare i samhällskunskap, gymnasieskola, storstad: Läraren berät- tar att eleverna som läser c-kursen i samhällskunskap haft totalförsvarsinformation genom Försvarsmaktens totalförsvarsin- formatörer. Informationen var och var mycket uppskattad av både lärare och elever. Den information som gavs visade hur totalförsvaret, främst Försvarsmakten, ser ut och ledde till många frågor från eleverna. Inte minst de unga kvinnorna hade många frågor bland annat om jämställdheten inom försvaret och hur det är att göra lumpen som kvinna. De unga männen hade redan mönstrat varför de kände till mer om försvaret. Utgångspunkter: Totalförsvarsinformationen i skolan nen landade också i en värdediskussion kring om värnplikten är en medborgerlig plikt. Flera elever var kritiska till att ha ett militärt försvar och att staten utbildar unga människor till soldater. Läraren uppfattade diskussionen som konstruktiv och att den ledde till eftertanke hos eleverna. Totalförsvarsinformationen utgjorde inledningen på ett arbets- område i internationell politik där eleverna arbetar med olika fråge- ställningar kring de senaste 50 årens konflikter och internationella överenskommelser. Eleverna hade förberett sig inför informationen genom att läsa lärobokens avsnitt om totalförsvaret. Detta var första gången som läraren använde sig av totalför- svarsinformatörer i undervisningen. Även har läraren tagit upp totalförsvarsfrågor i undervisningen i samband med arbetsom- rådet kring internationell politik. Det har då mer varit utifrån hur hotbilden mot har förändrats . Läraren anser att totalförsvarsinformationen bidragit till en ökad motivation för ämnet och en större insikt i försvarsfrågor. Det är också särskilt tacksamt att personer från andra verksamheter kom- mer till skolan och informerar, menar läraren. Gymnasielärare i samhällskunskap, stad: Det är inte så, säger lära- ren, att totalförsvaret tas upp som ett särkilt moment eller arbets- område i undervisningen. Försvarsfrågor tas i stället upp i sam- manhang där det finns en naturlig association. Det kan exempelvis vara i samband med aktuella händelser eller då eleverna läser om internationella relationer. fanns det fler naturliga tillfällen att prata om totalförsvaret då nästan alla unga män skulle göra militärtjänst vilket ledde till en hel del diskussioner om försvaret även i skolan. Det fanns då också civilpliktiga som gjorde sin tjänstgöring inom skolan och det gav naturligtvis också anledningar till att informera om totalförsvarets civila delar. Läraren menar att känns bilden av totalförsvaret väldigt splittrad. Det är svårt att undervisa om något som ändrats så mycket . Det behövs enligt läraren information från sta- ten om hur totalförsvaret ser ut , men också information om vad staten förväntar sig av medborgarna. Vad vill staten att med- borgarna ska kunna inom området totalförsvar? 4 Överväganden och förslag 4.1Informationens övergripande mål och syfte genomförde 40 000 ungdomar pliktutbildning . är motsvarande siffra mellan 12 000 och 13 000. Det betyder att den kunskap som tidigare fanns i samhället om för- svaret bland medborgarna i stor utsträckning kan gå förlorad. Om- rådet är av stor vikt för som nation och medborgarna har rätt till lättillgänglig information. Det behövs därför nya sätt för att bygga kunskap om krishantering, försvar och säkerhetspolitik. Ett sådant sätt är att öka och förnya kommunikationen mellan staten och medborgarna. Det minskade antalet unga som genomför pliktutbildning leder till att kunskap om samhällets säkerhet i större utsträckning måste förmedlas via information som lämnas i andra sammanhang. Skolan blir enligt min bedömning en allt vikti- gare arena för att sprida kunskap om dessa frågor. Jag instämmer i den bedömning som gjorde i rapporten försvarsdag för information i gymnasieskolan kapitel 5, sidan 15: Totalförsvarsinformation till ungdomar i gymnasieskolan bör ses som en av många möjligheter att komplettera, och kanske till några delar ersätta, det som redan görs i samhället . Fördelen med totalför- svarsinformation i skolan är de möjligheter som finns att nå alla ung- domar – pojkar och flickor, svenska medborgare och ungdomar av andra nationaliteter, ungdomar med intresse respektive ointresse för försvaret, försvarspositiva och andra. Vilket syfte ska då informationen om krishantering, försvar och säkerhetspolitik fylla? Jag anser att informationen både ska väcka intresse och ge kunskap om frågorna. Mina förslag till övergripande mål för informationen om total- försvar och krishantering är att den ska skapa förutsättningar för människor att inhämta kunskap och tillskansa sig ett eget förhåll- ningssätt till frågorna. Därtill bör informationen bidra till att indi- viden förstår sin egen roll och uppgift i försvar och krishantering. Jag menar också att informationen om totalförsvarsplikt ingår som en självklar del i konceptet och, som kommer att framgå av den vidare framställningen, att informationsområdet bör utvidgas till att omfatta information om samhällets sårbarhet, skydd, krisbe- redskap och försvar samt säkerhetspolitik. görs det en hel del bra totalförsvarsinformation. Problemet är att den inte når ut i den utsträckning som den borde, exempelvis i skolan. Informationen används helt enkelt i alldeles för liten ut- sträckning. Därför behövs det nya grepp för att lyfta fram frågorna, inte minst i skolan. För att nå fram med information om krishantering, försvar och säkerhetspolitik bör myndigheter och organisationer alltså finna nya sätt och nya arenor att möta människor. Det är viktigt att utgå från individen. Informationen bör präglas av tvåvägskommunika- tion för att skapa relationer mellan individ och samhälle. Det är genom att beröra människor som intresse för frågorna skapas, ett intresse som i förlängningen kan skapa folkförankring. Folkförank- ring handlar till stor del om att den enskilda människan känner tillit till att samhället kan hantera aktuella hot och att med- borgarna förstår sin egen roll i sammanhanget. En effektiv kom- munikation kan dessutom bidra till att samhället får medborgare som är väl förberedda om en kris skulle uppstå. Det ökar robust- heten och innebär en stor samhällsvinst. När myndigheter och frivilliga försvarsorganisationer söker nya sätt för att kommunicera med människor, bör det inte handla om att berätta för medborgarna vad som är bäst för dem, utan att på ett ödmjukt sätt utgå från individen och vad denne har för behov av information och kunskap. Det finns inget egenvärde i att lämna information i sig. Informationen blir bara relevant om det är någon som har behov av den och vill ta den till sig. Därför ska alla aktörer sända information på de kanaler som mottagaren tar emot på. Kommunikationen måste helt enkelt ske på mottagarens villkor, inte på myndigheternas. Jag tror inte att det finns en patentlösning som löser alla pro- blem som kan finnas och tar tillvara alla tänkbara möjligheter. I stället gäller det att finna många olika bra lösningar och arbetssätt som kan passa olika människor på skilda platser runt om i landet. Kommunikationsarbetet ska präglas av att det finns en stor varia- tion och valfrihet där det finns olika ingångar till ämnesområdet som passar olika människor med skilda förutsättningar i alla delar av landet. Med utredningens översyn av vad som görs inom informations- området som bakgrund kan jag konstatera att det görs mycket som är bra av såväl organisationer som myndigheter. Det finns dock inte utrymme att behandla allt i utredningen. Den informations- och utbildningsverksamhet som Folk och Försvar och andra bedriver gentemot beslutsfattare etcetera kommer exempelvis inte att dis- kuteras vidare i denna utredning. Jag uppfattar verksamheten som väl fungerande och därför inte i behov av förslag och nytänkande. Mina förslag rör i stället främst ungdomar, skola och grupper som i liten utsträckning kommer i kontakt med totalförsvar, kris- hantering och säkerhetspolitik. Utredningens direktiv fokuserar också på skolan och de grupper som i mycket ringa omfattning deltar i pliktutbildningen eller har begränsade kunskaper i det svenska språket eller genom funktionshinder har begränsade möj- ligheter att delta. Det pågår en rik diskussion kring försvarspolitikens framtida in- riktning just . Jag har ingen ambition att föregripa dessa diskus- sioner i alltför stor utsträckning. Därför kommer jag i denna ut- redning att fokusera på hur information kring dessa frågor kan spridas, inte i särskilt stor utsträckning vad den ska innehålla. En bra modell för hur myndigheter ska informera om frågorna är enligt min uppfattning det som i första hand behövs. Modellen kan sedan fyllas med det politiska innehåll som riksdag och regering formulerar. På så sätt skapas en hållbar informationsmodell som kan fungera länge och som ger utrymme för vidare utveckling också . 4.2Från totalförsvarsinformation till information om samhällets säkerhet I mitt uppdrag ingår att lämna förslag till hur ämnesområdet information om totalförsvar och säkerhetspolitik kan utvidgas till att även omfatta samhällets sårbarhet, säkerhet och skydd samt krishantering. har de militära hoten hamnat i bakgrunden medan det successivt framstått som allt mer angeläget att kunna hantera andra sorters hot. Vår ändrade inriktning av säkerhetspolitiken, med den ökade betoningen av samhällets förmåga att hantera fredstida extrema situationer, har dock inte fått tillräckligt genom- slag i samhället. Med anledning av detta ter det sig naturligt att vidga ämnesområdet information om totalförsvar och säkerhets- politik till att också omfatta det som samhället och enskilda kan göra för att undanröja eller minska skadeverkningarna av de civila hoten. Informationsområdet bör enligt min mening sträcka sig från det som påverkar den enskilda människan och det hon eller han kan göra för att skydda sig, till samhällets åtgärder inom sårbarhet, säkerhet och skydd samt krishantering, militärt försvar och säker- hetspolitik. Hela detta spektrum är relevant för att skapa ett sam- hälle som kan förebygga och hantera hot samt stå emot påfrest- ningar av olika slag. I alla tänkbara situationer inom fältet har de enskilda människornas kunskaper, erfarenheter och förmågor betydelse för samhällets möjligheter att hantera det som inträffar. För att markera att informationsområdet har utvidgats anser jag att det finns skäl att ge området ett nytt samlingsnamn. Att använda en fullständig beskrivning som exempelvis information om samhällets sårbarhet, säkerhet, skydd, krishantering, försvar samt säkerhetspolitik blir allt för omständligt och fungerar dåligt i det dagliga informationsarbetet. Såväl myndigheter som organisationer efterfrågar också ett uttryck som är lätt och smidigt att använda, men som på ett tydligt sätt talar om vad ämnesområdet handlar om. Det nuvarande begreppet totalförsvar och säkerhetspolitik upplevs av dem som lämnar informationen som otidsenligt och i för hög grad fokuserat på militära aspekter. Dessutom anses det inte beskriva den förändrade situationen med nya hot och nya verksam- hetsområden. De pilotstudier som gjorts inom ramen för utredningen visar också att lärarna sällan förstår vad som menas med totalförsvars- information och ofta enbart förknippar det med militära funktio- ner. Detta förhållande torde gälla även på många andra ställen i samhället. Jag föreslår att informationsområdet i fortsättningen ska ges ett nytt namn och kallas information om samhällets säkerhet. Samti- digt bör området utökas till att omfatta hela skalan av hot, från olyckor som drabbar enskilda och krishantering till ett väpnat angrepp på vårt land och säkerhetspolitik. Begreppet information om samhällets säkerhet innefattar alltså information om samhällets sårbarhet, säkerhet, skydd, krishantering, försvar samt säkerhets- politik. Den klassiska svenska totalförsvarstanken byggde på en logik om samhällets stöd till de militära insatser som skulle skydda landets territorium och säkra nationens överlevnad. Vi befinner oss emel- lertid i en situation där det inte är sannolikt med något mili- tärt hot mot , medan andra typer av civila hot blivit mer aktuella. Bakgrunden utgörs av , en drama- tisk teknikutveckling inom bland annat IT, bioteknik och materi- alteknik samt terrorhandlingar i vår omvärld. Många av dagens och morgondagens svenska säkerhetspolitiska utmaningar kan inte lösas med militära medel. Det krävs i stället en rad civila resurser och förmågor för att skydda samhällets vitala funktioner och klara de svåra situationer som kan uppstå. Det som ska skyddas genom vår säkerhetspolitik och våra för- svarsansträngningar omfattar inte bara den långa territorialgränsen, enskilda människor eller statsledningen, utan i hög grad det sam- hälle som binder samman befolkningen. Ytterligare en aspekt är de internationella beroenden, både på den privata och offentliga sidan, som binder oss samman med omvärlden. Dessa beroenden har, både på gott och ont, fått en ökad betydelse och påverkar vår nations agerande och möjligheter i situationer där vi står inför hot eller en kris. Sammantaget leder det till att den gamla totalförsvarstanken i många avseenden har spelat ut sin roll. Det är mer logiskt att se till hela skalan av hot och i högre grad fokusera på de tänkbara civila hot som ligger närmare än ett eventuellt militärt angrepp i en avlägsen framtid. En följd av detta resonemang är att det behövs ett nytt begrepp för det informationsområde som omfattar dessa frågor. Jag föreslår som framgår ovan att samhällets säkerhet i fortsättningen ska användas som ett samlingsbegrepp. I samhällets säkerhet ingår som jag ser det alla de komponenter som är nödvän- diga för befolkningens gemensamma överlevnad och för fortbestånd. Min uppfattning är vidare att det nya begreppet samhällets säker- het kan bidra till att vitalisera informationen kring frågorna och att vi då kan komma bort från en situation där ämnet i hög grad asso- cieras med förhållanden som var aktuella under det . Det nya begreppet ska utgå från individen och det som ligger henne närmast, vilket också bör prägla den information som ges i fram- tiden. I arbetet med att formulera det nya begreppet och överväga vad som bör ingå i det har jag haft stöd av diskussioner med professor på Försvarshögskolan. Han har på utredningens uppdrag även skrivit en mer uttömmande text som utvecklar dessa resonemang. Denna bifogas utredningen som bilaga. Jag menar att ämnesområdet samhällets säkerhet vilar på tre pelare. Pelarna fungerar som ingångar till de olika delarna av ämnesområ- det samhällets säkerhet. Information om samhällets säkerhet bör behandla de tre pelarna: sårbarhet, säkerhet, skydd och krishantering, På detta sätt skapas stor variation och valfrihet där skolelever och andra kan ta del av information om de delar och de aspekter av om- rådet som för tillfället är aktuella för dem. Den som söker infor- mation kommer på så sätt in genom en dörr och ett område, men kan sedan slussas vidare och få kunskap om alla pelare som bygger upp samhällets säkerhet. De tre pelarna bör bidra till att det blir tydligare vad informationen ska omfatta och vad som ska uppnås. Myndigheter och organisationer bör också med detta synsätt få en klarare bild av vad som förväntas av dem och vad de ska förmedla till målgrupperna. Huvuddelen av den information som ska lämnas inom ramen för området samhällets säkerhet produceras . En del av detta utgörs av dagens information om totalförsvar och säkerhetspolitik. Till det kommer den information som exempelvis och står för och som berör enskildas förmåga att klara sig själva och samhällets sår- barhet, säkerhet och skydd samt krishantering. Till det kommer givetvis nyproducerat material att integreras i det nya konceptet. Även information om pliktfrågor ingår i informa- tionsområdet. Det nya konceptet med information om samhällets säkerhet innebär inte att informationen om pliktfrågorna urholkas. Tvärtom kan pliktinformation till ungdomar som ännu inte har mönstrat samordnas ytterligare med annan information för att effektivare styra mot en förståelse för pliktsystemet och bygga upp ett intresse för plikttjänst. Av den följande framställningen framgår vad informationen bör omfatta om de tre pelarna och pliktfrågorna. Beskrivningen måste ses i ljuset av de mål jag föreslår ovan. Genom att koppla samman mål, innehåll och aktuell målgrupp kan de som lämnar information genomföra kommunikationen på ett ändamålsenligt sätt. Information om sårbarhet, säkerhet, skydd och krishantering Informationen om sårbarhet, säkerhet, skydd och krishantering bör ge förståelse för och kunskap om hur den enskilda människan kan skydda sig själv och om samhällets åtgärder för att undanröja eller minska skadeverkningarna av olika hot. Informationen bör omfatta de förutsättningar som utgör grun- den för allt liv och hur olika faktorer påverkar dessa förutsätt- ningar, samt hur individen kan förebygga risker och skydda sig själv. Vidare samhällets åtgärder för skydd av enskilda människor, infrastruktur och andra samhällsviktiga system samt samhällets förmåga att hantera uppkomna kriser. Informationen bör även behandla hur enskilda människor själva kan bidra till att öka sam- hällets robusthet samt de frivilliga försvarsorganisationernas roll. Informationen om försvaret bör ge förståelse för och kunskap om de militära resursernas syfte och funktion samt koppling till det övriga samhället. Informationen bör omfatta Försvarsmaktens uppgifter, organisa- tion och resurser samt de frivilliga försvarsorganisationernas roll. Därtill bör försvarets roll i demokratin och kopplingen till kon- fliktlösning och internationella insatser ingå, liksom den demokra- tiska kontrollen och styrningen av Försvarsmakten. I området försvar ingår även information om pliktfrågorna. Informationen om pliktfrågorna bör ge förståelse för och kunskap om totalförsvarsplikten samt bidra till att förbereda ungdomar för plikttjänstgöring. Informationen bör omfatta pliktsystemets uppbyggnad samt de politiska överväganden och motiv som ligger till grund för det. Vidare bör principerna för mönstring, antagningsprövning och in- skrivning ingå liksom möjligheten för kvinnor att göra värnplikt eller civilplikt. Andra frågor som informationen bör omfatta är ut- bildningsinnehåll, befattningsbeskrivningar, olika utbildningsmil- jöer och vilka utbildningsanordnarna är, samt rättigheter och skyl- digheter för totalförsvarspliktiga. Informationen om säkerhetspolitik bör ge förståelse för och kun- skap om de mekanismer som styr internationell politik. Informationen bör omfatta relationer och konflikthantering mellan stater samt engagemang i olika mellanstatliga orga- nisationer och de beroenden som internationella relationer skapar. Vidare bör folkrätten ingå som ett moment liksom säkerhetspoliti- kens betydelse för att hantera hot mot samhället. område med många möjligheter Kring de tre pelare som ämnesområdet samhällets säkerhet vilar på kommer nya kluster av information att skapas där andra departe- mentsöverskridande områden kan komma att ingå. Det gäller enligt min uppfattning särskilt för pelaren sårbarhet, säkerhet, skydd och krishantering. Jag förutsätter att myndigheterna på ett aktivt sätt kommer att förnya informationen i takt med att förutsättningarna ändras. Därtill anser jag att aktörerna så långt som möjligt bör sam- arbeta och aktivt söka beröringspunkter sinsemellan samt ta tillvara möjligheter att nå synergieffekter.