sou · GSB3100 · 2005-01-01 00:00:00 — Kommunernas roll i tillsynen Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Livsmedelslokaler (restauranger, livsmedelsbutiker, storhushåll m.m.). (er) i övrigt: utövar central tillsyn och direkt tillsyn över cirka 500 objekt (bl.a. större livsmedelsindustrier). utövar den närmare tillsynen inom länet. Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: har ut- färdat föreskrifter om kommunernas tillsyn. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: Den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet utövar tillsynen inom kommunen. Prövning av tillstånd för verksamhet: Yrkesmässig hantering och saluhållande av livsmedel kräver kommunens tillstånd. Finansiering: Avgifter för livsmedelstillsynen fastställs av Livs- medelsverket. Tillsynens omfattning: Totalt cirka 47 000 livsmedelslokaler, 23 133 inspektioner och 10 209 övriga besök (, 2003). Kommunernas resurser för tillsyn: Totalt cirka 400 årsarbetskrafter (, 2003). Övrigt: Möjlighet finns för att, efter samråd med kommun, besluta om både att flytta ansvaret för tillsyn (över främst större livsmedelsindustrier) från verket till kommun och från kommun till verket. Förslag om ändringar i lagstiftningen, bl.a. vad gäller den statliga styrningen av den kommunala tillsynen, har lämnats i departementspromemorian Förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn. Sektorslag: Lagen om visst automatspel. Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Viss automatspelsverksamhet, dvs. spel vilka inte betalar ut någon vinst till spelaren. (er) i övrigt: Kommunen svarar ensam för till- synen. Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: Ingen möjlighet att utfärda föreskrifter om den kommunala tillsynen. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: utövar tillsynen. Prövning av tillstånd för verksamhet: prövar frågor om tillstånd enligt lagen. Kommunernas roll i tillsynen Finansiering: Kommunen får ta ut avgifter för tillstånd, registrering och tillsyn. Tillsynens omfattning: uppskattades antalet tillstånd till 3 600 och antalet automater till 7 000. Ett 30-tal tillstånd åter- kallades (Lotteriinspektionen, 2003). Kommunernas resurser för tillsyn: Totalt ett 30-tal årsarbetskrafter (Lotteriinspektionen, 2003). Övrigt: Lotteriinspektionen har i en skrivelse till regeringen föreslagit förändringar av lagen innebärande att inspek- tionen bör ta över tillsynen (bereds med sikte på en proposition ). Sektorslag: Lotterilagen. Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Lotterier vilka anordnas av en sammanslutning som är verksam huvudsakligen inom endast en kommun. (er) i övrigt: Lotteriinspektionen är central till- stånds- och tillsynsmyndighet. Länsstyrelserna är regionala till- stånds- och tillsynsmyndigheter. Länsstyrelser och kommuner skall hjälpa Lotteriinspektionen att utöva den centrala tillsynen. Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: Ingen möjlighet att utfärda föreskrifter om den kommunala tillsynen. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: Saknas. Prövning av tillstånd för verksamhet: Kommunen prövar tillstånd för och registrering av lotterier anordnade av sammanslutning som är verksam huvudsakligen inom endast en kommun. Finansiering: Kommunen får ta ut avgifter för tillstånd, registrering och tillsyn. Tillsynens omfattning: Okänd. Kommunernas resurser för tillsyn: Okända. Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Omfattningen av kommunens tillsyn framgår av den s.k. tillsynsförordningen. Det gäller verk- samheter inom flera olika områden (framför allt miljö- och hälso- skydd, hantering av kemiska produkter och avfallshantering). Kommunernas roll i tillsynen (er) i övrigt: Ett flertal centrala tillsyns- och/eller tillsynsvägledande myndigheter medverkar, bl.a. och Kemikalieinspektionen. Länsstyrelserna är regionala tillsyns- myndigheter. Tillsynsmyndigheter skall samarbeta med varandra. Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: Föreskrifter finns inom flertalet av balkens områden. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: Den eller de nämnder fullmäktige bestämmer utövar tillsynen inom kommu- nen. Prövning av tillstånd för verksamhet: Olika bestämmelser beroende på verksamhet. Finansiering: Kommun har rätt att ta ut avgifter för prövning av tillstånd och tillsyn. Tillsynens omfattning: Mycket omfattande. En uppskattning från talar om cirka en miljon tillsynsobjekt i hela landet. Kommunernas resurser för tillsyn: Kommunernas kostnader för myndighetsutövning inom miljö- och hälsoområdet (vilket inne- fattar mer än miljötillsyn) uppgick till brutto (netto)(, 2004). Övrigt: Regeringen får bestämma att till kommun som så begär överlåta tillsyn som annars skulle skötas av en statlig tillsyns- myndighet. Sådant överlåtet ansvar får återkallas. Sektorslag: Strålskyddslagen. Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Solarier. (er) i övrigt: (). Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: SSI har beslutat om föreskrifter om solarier. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: Den eller de nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskydds- området. Prövning av tillstånd för verksamhet: SSI prövar beroende på typ av solarium. Finansiering: SSI:s föreskrifter ger kommunerna rätt att ta ut avgifter som täcker kostnaderna för tillsynen. Tillsynens omfattning: Okänd. Kommunernas resurser för tillsyn: Okända. Övrigt: SSI får till kommun som så begär överlåta att i visst avseende utöva tillsynen. Detta har gjorts till 141 kommuner (SSI, 2004). Kommunernas roll i tillsynen Sektorslag: (PBL). Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Byggnadsverksamhet. (er) i övrigt: har tillsyn över plan- och byggnadsväsendet i länet och skall samverka med kommunerna i deras planläggning. Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: Ingen möjlighet att utfärda föreskrifter om den kommunala tillsynen. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: Kommunen skall ha en eller flera nämnder som skall fullgöra kommunens uppgifter inom plan- och byggnadsväsendet och ha det närmare inseendet över byggnadsverksamheten. Prövning av tillstånd för verksamhet: Bygglov prövas av kommunen. Finansiering: Avgifter för bygglov. Tillsynens omfattning: Okänd. Kommunernas resurser för tillsyn: Okända. Övrigt: Det inseende kommunen skall utöva (enligt 1 kap. 7 § PBL) påminner endast i vissa avseenden om tillsyn. Om tillsyn i övrigt sägs ingenting i PBL. Sektorslag: Lag om skydd mot olyckor. Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Byggnader, lokaler och andra anläggningar. (er) i övrigt: () utövar central tillsyn och även viss operativ tillsyn. är tillsynsmyndighet inom länet. Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: SRV har rätt att utfärda föreskrifter (arbete med sådana pågår). Allmänna råd, bl.a. om brandskyddskontroll, har utfärdats. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: Den per- sonal som för kommunens räkning har att utöva tillsyn skall genom utbildning och erfarenhet ha den kompetens som behövs. Kommunen skall ha ett handlingsprogram för förebyggande verk- samhet. Prövning av tillstånd för verksamhet: Vissa krav på ägare och nyttjanderättshavare att hålla utrustning m.m. och lämna uppgifter till kommunen. Kommunernas roll i tillsynen Finansiering: Kommunen får ta ut avgift för vissa tillsynsbesök (tidigare s.k. brandsyn). Tillsynens omfattning: (enligt då gällande lagstiftning): 84 573 objekt (30 343 brandsyner), 546 s.k. § 43-objekt (229 till- synsbesök) (1 339 övrig tillsyn) (SRV, 2003). Kommunernas resurser för tillsyn: Totalt 254 årsarbetskrafter (SRV, 2003). Övrigt: Omfattande verksamhet i kommunalförbund och andra mellankommunala organisationsformer förekommer. Ny lagstift- ning innebär färre tillsynsobjekt. Sektorslag: Lag om brandfarliga och explosiva varor. Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Yrkesmässig hantering av brand- farliga varor. (er) i övrigt: () utövar central tillsyn och även viss operativ tillsyn. Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: SRV (och den tidigare ) har utfärdat ett stort antal föreskrifter. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: Den eller de kommunala nämnder som svarar för räddningstjänsten. Prövning av tillstånd för verksamhet: Prövas av den eller de kom- munala nämnder som fullgör uppgifter inom plan- och byggnads- väsendet. Finansiering: Kommunfullmäktige bestämmer om avgifter be- träffande brandfarliga varor. Tillsynens omfattning: Okänd. Kommunernas resurser för tillsyn: Ingår i redovisningen av rädd- ningstjänsten. Övrigt: Omfattande verksamhet i kommunalförbund och andra mellankommunala organisationsformer förekommer. Sektorslag: Lag om åtgärder för att förebygga och begränsa följder- na av allvarliga kemikalieolyckor (den s.k. Sevesolagen). Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Verksamheter där farliga ämnen förekommer. Tillsynen skall samordnas med miljöbalkstillsynen. (er) i övrigt: () utövar central tillsyn. är tillsynsmyndighet inom länet. Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: SRV har möjlighet att ut- färda föreskrifter om kraven på de uppgifter som tillsynsmyndig- heterna skall lämna till SRV. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: Kommunernas roll i tillsynen Prövning av tillstånd för verksamhet: Finansiering: Tillsynens omfattning: Se ovan lag om skydd mot olyckor. Kommunernas resurser för tillsyn: Se ovan lag om skydd mot olyckor. Övrigt: beslutar om kommunen skall utöva tillsyn enligt lagen. Inget sådant beslut har dock ännu fattats. Sektorslag: Skollagen. Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Enskilda förskolor, fritidshem och enskilda förskoleklasser vilka bedrivs inom kommunen (verk- samhet i förskoleklass inom fristående skola godkänd av tillses av verket). (er) i övrigt: . Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: Ingen möjlighet att utfärda föreskrifter om den kommunala tillsynen. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: Prövning av tillstånd för verksamhet: Kommunen prövar frågor om tillstånd för enskild förskola och fritidshem samt godkänner en- skild bedriven förskoleklass (om detta inte gjorts av ). Finansiering: Kommunen har ingen rätt att ta ut avgift för sin tillsyn. Tillsynens omfattning: enskilda förskolor (59 000 barn), enskilda fritidshem (29 000 elever) och enskilda/fristående för- skoleklasser (6 000 elever). Okänd omfattning av den kommunala tillsynen. Kommunernas resurser för tillsyn: Okända. Övrigt: I fråga om fristående skolor, där utövar tillsynen, har kommunen där skolan är belägen rätt till insyn i verksamheten (9 kap. 11 och 13 §§ skollagen). Kommunen ansvarar för tillsynen över att skolpliktiga elever fullgör sin skolgång (3 kap. 13–16 § skollagen). Kommunernas roll i tillsynen Viss enskild verksamhet inom Sektorslag: Socialtjänstlagen. Tillsynsobjekt i kommunens tillsyn: Tillståndspliktig yrkesmässig verksamhet i enskild regi belägen i kommunen för dagverksamhet, vård eller boende för t.ex. barn, äldre eller funktionshindrade personer (7 kap. 1 § 1 st. SOL). (er) i övrigt: (SoS) och läns- styrelsen. Föreskrifter/allmänna råd om tillsynen: SoS har inte rätt att utfärda föreskrifter i frågor om tillsyn. Sektorslagens krav på kommunens tillsynsorganisation: i den kommun där verksamheten bedrivs utövar löpande tillsyn. Prövning av tillstånd för verksamhet: prövar frågor om tillstånd för de verksamheter kommunen utövar tillsyn över. Finansiering: Kommunen har ingen rätt att ta ut avgift för sin tillsyn. Tillsynens omfattning: 1 640 enskilda tillståndspliktiga verksam- heter (SoS, 2003). Okänd omfattning av tillsynen. Kommunernas resurser för tillsyn: Okända. Övrigt: Om socialnämnden får kännedom om missförhållanden i enskild verksamhet som står under tillsyn, skall socialnämnden underrätta om det. har inte möjlighet att själv tillgripa några sanktioner mot tillsedd verksamhet. 5.2.2Den kommunala tillsynens omfattning Det är relativt svårt att på ett samlat sätt beskriva den kommunala tillsynens volymer. Ur SCB:s och Svenska Kommunförbundets årliga redovisningar av kommunernas ekonomi går endast att utläsa kostnader och intäkter inom området myndighetsutövning inom miljö och hälsa (vilket även t.ex. inbegriper livsmedels- och djurskyddstillsyn samt prövning av tillstånd). De sektorsvisa redovisningar som görs av centrala myndigheter varierar i fråga om innehåll och kvalitet. Den mest ambitiösa redovisning som regelbundet publiceras är Statens räddningsverks årliga publikation . I denna redovisas en Kommunernas roll i tillsynen stor mängd statistik och andra uppgifter, bl.a. om kommunernas tillsyn. till alla kvantitativa termer är, vilket framgår av redo- visningen ovan, den kommunala tillsynen enligt och anslutande författningar den utan tvekan mest omfattande. Enligt utredningens uppskattning är denna verksamhet sett till de insatta resurserna minst lika omfattande som alla de andra kommunala tillsynsverksamheterna tillsammans. Antalet anställda i den kom- munala tillsynen enligt kan uppskattas till omkring två tusen. Denna tillsyns betydande omfattning speglas också i att antalet tillsynsobjekt, enligt en uppskattning från , uppgår till i storleksordningen en miljon. Detta är mellan tio och tjugo gånger så många objekt som de i storleks- ordning tre närmast följande områdena, tillsynen inom räddnings- tjänst-, djurskydds- respektive livsmedelsområdena. Inom vart och ett av dessa tre områden uppgår de samlade personella resurserna till mellan drygt 100 och 300 årsarbetskrafter. En storleksmässig mellanställning har tillsynen inom folkhälso- området. Minst omfattande, och mest svåruppskattade, är tillsynen inom lotteri- (inklusive visst automatspel), socialtjänst- och skolområdena. Antalet tillsynsobjekt inom vart och ett av områdena uppgår till något eller några få tusental och är relativt ojämnt fördelade mellan landets kommuner. När det gäller den kommunala tillsynen över plan- och byggnadsväsendet saknas underlag att bedöma dess omfattning. Frågor om finansiering av den kommunala tillsynen behandlas närmare i kapitel 4. Av kommunernas cirka 600 000 anställda arbetar mindre än en procent med direkta tillsynsfrågor (inom staten ligger mot- svarande andel uppskattningsvis ). Till detta kommer ytterligare några tusental förtroendevalda i kommunernas nämnder. 5.2.3Delegering av ytterligare tillsynsuppgifter till kommunerna Kommunerna tilldelas tillsynsuppgifter vanligen direkt genom sektorslag. Ett mindre antal sektorslagar innehåller därutöver be- stämmelser vilka ger möjlighet för statliga myndigheter att delegera (i lagtexterna förekommer huvudsakligen begreppen överlåta och Kommunernas roll i tillsynen flytta över) ytterligare tillsynsuppgifter till kommuner. Sådana bestämmelser finns i livsmedelslagen, strålskyddslagen, och i den s.k. Sevesolagen. I de tre första lagarna är det fråga om delegering från en central statlig myndighet (, respektive ) medan det inom miljöbalks- området i första hand gäller delegering från länsstyrelse till kommun. Inom livsmedelsområdet har sådan delegering av tillsynsansvar främst skett från till de större kommunerna. Delegering görs med stöd av 46 § 4 st. livsmedelsförordningen där det anges att: får efter samråd med den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet, i det enskilda fallet besluta att tillsynen över en viss verksamhet skall flyttas över från verket till nämnden. I 46 § 5 st. livsmedelsförordningen finns även en bestämmelse vilken erbjuder möjlighet till reträtt eller en omvänd delegering för en kommun vilken anser sig inte kunna fullgöra en viss till- synsuppgift som ålagts den direkt i lag. får, efter samråd med den kommunala nämnden, i det enskilda fallet besluta att den tillsyn över en viss verksamhet som nämnden annars har skall flyttas över till verket, om verksamheten har särskilt stor omfattning, är komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl. Möjligheten till delegering i strålskyddslagen har inneburit att delegerat tillsyn över solarier till knappt hälften av landets kommuner. Ingen kommun har ännu tilldelats några uppgifter enligt den s.k. Sevesolagen. Det delegerade tillsynsansvaret enligt handlar främst om s.k. A- och B-anläggningar, dvs. tillståndspliktig och mer omfattande miljöfarlig verksamhet. I 26 kap. 3 § 4 st. regleras delegeringen på följande sätt: Regeringen får föreskriva att den tillsynsmyndighet regeringen bestämmer får överlåta åt en kommun att i ett visst avseende utöva sådan tillsyn som annars skulle skötas av en statlig tillsynsmyndighet, om kommunen har gjort framställning om det. Finner den statliga myndigheten att tillsynen inte bör överlåtas skall regeringen om kommunerna begär det, avgöra ärendet. Kommunernas roll i tillsynen Till skillnad mot den tidigare kommunallagen1 och äldre sektors- lagar innehåller nu gällande kommunallag och de nyare sektors- lagarna inga bestämmelser om vilka nämnder som skall finnas i en kommun. Detta har bidragit till att det förekommer en mycket varierad flora i fråga om de kommunala nämndernas inbördes benämningar, uppgiftssammansättning osv. Enligt 3 kap. 3–4 §§ kommunallagen skall kommunfullmäktige tillsätta de nämnder som behövs för att fullgöra kommunens uppgifter enligt särskilda författningar (dvs. i första hand sektors- lagar) eller för verksamheten i övrigt (dvs. inom det s.k. fria kompetensområdet). Nämndernas uppgift är att besluta i frågor som rör förvaltningen och i frågor som de enligt lag eller annan författning skall handha, exempelvis uppgiften att utöva tillsyn. Sådana facknämnder, som i det närmaste alla kommuner har, är social-, skol-/utbildnings-, kultur och miljönämnder. I många kommuner ansvar en och samma miljöfrågor och för plan- och byggnadsfrågor. Frågor om räddningstjänsten ligger, om inte kommunen ingår i ett kommunalförbund med ansvar för dessa frågor, ofta hos kommunstyrelsen vilket kan ses som ett uttryck dels för att frågorna är av relativt begränsad omfattning, dels för att det är svårt att samordna dessa frågor med andra kommunala ansvarsområden. I normalkommunen gäller de traditionella förvaltningsgränser- na också tillsynen. Den kommunala organisationens indelning efter samhällsområden (utbildning, socialtjänst, miljö, räddningstjänst osv.) gör att ansvaret för tillsynen ligger på ett flertal olika nämnder och förvaltningar. Det är därför vanligt att åtminstone en handfull olika nämnder har ansvar för någon tillsynsuppgift. Den tillsyn kommunerna utövar utgör dock, med undantag för miljöområdet i vid mening (miljö-, hälso- livsmedels- och djur- skydd) där ett brett fält av tillsynsfrågor hanteras, vanligen endast en begränsad del av respektive nämnds ansvarsområde. Inom t.ex. skol- och socialnämnderna tilldrar sig ansvaret för kommunens egna operativa uppgifter av naturliga skäl den största uppmärk- samheten. Samverkan mellan olika tillsynsområden, med undantag för till- synen inom miljö-, hälso- livsmedels- och djurskyddsområdena vilka vanligen ligger inom miljönämndens ansvarsområde, är rela- 1 SFS 1997:179. Kommunernas roll i tillsynen I några få kommuner (t.ex. och Nord- maling) har bl.a. mot den bakgrunden bildats en särskild (s.k. myndighets-)inom miljö-, livsmedels-, alkohol- och byggnadsområdena. Vissa sektorslagar vilka reglerar den kommunala tillsynen, t.ex. lagen om skydd mot olyckor och djurskyddslagen, innehåller bestämmelser om att kommunerna skall ha kompetent personal för fullgörandet av sina uppgifter. Det är svårt för utredningen att göra en generell bedömning av i vilken utsträckning kommunerna lever upp till dessa bestämmelser. En bedömning2 av de kommunala djurskyddsinspektörernas kompetens visar att uppfyller de utbildningskrav som finns i de allmänna råden och av inspektörerna ansåg själva att de hade tillräckliga kunskaper. Genom har krav ställts på att bl.a. kommunerna skall upprätta årliga planer för hur tillsynsarbetet skall bedrivas. Planen skall baseras på ett register över de verksamheter vilka fordrar en återkommande tillsyn och en behovsutredning. Planen skall fastställas av den kommunala nämnd som ansvarar för tillsynen. En uppföljning3 avseende visar att av kommunerna hade fastställt en tillsynsplan. En annan undersökning4 visar att samtliga kommuner utom en hade upprättat en plan. Samma undersökning visar att flera av kommunerna på grund av resursbrist hade problem genomföra planerade aktiviteter. Utredningen har under sitt arbete inte mött eller hört talas om någon kommun som har en tillsynspolicy, dvs. en samlande ram för hur kommunen skall utöva sina olika tillsynsuppgifter. En sådan skulle kunna reglera former för samverkan mellan olika kommunala nämnder med näraliggande tillsynsuppgifter, vilka principer som skall gälla för tillsynsavgifter, hur hot mot förtroendevalda och tjänstemän, jäv och andra etiska frågor bör hanteras osv. 2Hur effektiv är djurskyddstillsynen? (RiR 2003:1). 3Enkätundersökning redovisad av Tillsyns- och föreskriftsrådet, 2002. 4Kommunernas tillsyn enligt – en uppföljning och utvärdering i län, i län, . Kommunernas roll i tillsynen 5.2.5Samband mellan tillsyn och annan verksamhet i kommunerna Nedanstående sammanställning visar på det tillsynskluster som finns inom miljö- respektive räddningstjänstområdena. Det är också dessa tillsynsområden vilka är störst i fråga om såväl antalet tillsynsobjekt som förvaltningsresurser. Det finns även ett starkt samband mellan dessa tillsynsområden och det ansvar kommunen har för den fysiska planeringen, genom vilken kommunen reglerar exempelvis var det kan och bör byggas samt under vilka miljö- och säkerhetsvillkor verksamheter skall bedrivas inom kommunen. I vissa kommuner kommer dessa samband till organisatoriska uttryck genom att samma nämnd ansvarar för dessa frågor. Socialtjänst, miljö- och Socialtjänst, stöd till djurskydd, plan- och Miljö, plan- och bygg- för vård eller boende Den kommunala tillsynen inom socialtjänst-, skol- och lotteri- områdena har, som framgår ovan, vanligen relativt sett färre beröringspunkter med annan tillsyn. Kommunernas tillsyn inom dessa områden kan betraktas som integrerade med andra uppgifter och ansvar som kommunerna har i fråga om Kommunernas roll i tillsynen t.ex. förskolan och respektive stöden till förenings- livet. Enligt bestämmelserna i kommunallagen Enligt 2 kap. 1 § kommunallagen (KL) skall varje kommun sköta sina angelägenheter. En betydelse av denna bestämmelse är den s.k. lokaliseringsprincipen, vilken innebär att de angelägenheter kom- munen har hand om skall vara av allmänt intresse och ha anknyt- ning till kommunens område eller dess medlemmar. Detta innebär att kommunala verksamheter vilka sträcker sig över kommun- gränsen i princip inte är tillåtna. Kommunallagen ger dock möjligheter för kommuner att forma- lisera sitt samarbete med en eller flera andra kommuner genom: (3 kap. 3 a §–3 c § KL), med eller utan gemensam förvaltning. (3 kap. 20–28 §§ KL). Möjligheterna att inrätta kommunalförbund har funnits medan bestämmelserna om gemensam nämnd infördes 1997. Samarbete i dessa båda former mellan kommuner förekommer inom flera olika områden. Samarbetet ökar också, både sett till antalet involverade kommuner och till verksamheternas omfatt- ning. Enligt regeringens skrivelse5 Utvecklingen inom den kom- munala sektorn ingick av alla kommuner i ett eller flera kommunalförbund och en fjärdedel av alla kommuner hade gemensam nämnd. Skälen för samarbete är ofta krav på effektivitet och kvalitet i servicen till medborgarna, t.ex. genom att erbjuda olika former av utbildning och en effektiv räddningstjänst. För små kommuner handlar det i många fall om den enda möjligheten att erbjuda en viss form av service. Ett ökande och utbrett mellankommunalt samarbete före- kommer i fråga om räddningstjänsten, ett kommunalt ansvar vilket förutom operativ räddningstjänst även innefattar tillsyn. hade en knapp tredjedel av landets kommuner ett formaliserat 2003/04:102. Kommunernas roll i tillsynen samarbete med en eller flera andra kommuner i ett av 27 rädd- ningstjänstförbund6.