sou · GSB3115 · 2005-01-01 00:00:00 — Undersökningen består av flera olika delar som fokuserar på olika åldrar. I en av studierna ingår en undersökning av 23 för- skolor i . Även om detta projekt inte är klart ännu kan man redan se att urvalet av böcker är mycket traditionellt. Det finns dock ett undantag i studien: den förskola som satsat på att arbeta med genusfrågor i hela verksamheten. Det arbetet påverkar även valet av litteratur.19 Utformningen av leksaker och böcker formar naturligtvis också själva leken. Detta märks i den fysiska miljön där flickor och pojkar ofta leker åtskilda. Pojkarna återfinns ofta i det man brukar kalla allrummet eller kuddrummet. Ofta sker detta utan någon vuxen närvarande och ofta är lekarna både högljudda och våldsamma. Även pojkars och flickors lekar skiljer sig åt. Flickor leker ofta fantasilekar tillsammans, medan pojkarnas lekar istället präglas av tävlan och strävan efter dominans. I till exempel mamma-pappa- barn-leken är det inte ovanligt att pojken får symbolisera pappa genom att inte ens vara med i leken. Han ska ju vara på jobbet så han får gå någon annanstans. Vill pojken inte bli utsatt för ifrågasättande är det bästa han kan göra att ta till spaden, eller något annat attribut som visar att han befinner sig i männens värld, eftersom det viktigaste som finns i bekräftelsens psykologi har att göra med kön.20 18Förskolorna Pärlan och Regnbågen 19Tidskriften , nummer ¾ 2004 20Elwin-Novak, , . Att göra kön (2003) Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan könen samt solidaritet med de svaga och utsatta är värden som förskolan ska hålla levande i arbetet med barnen. Dessa ord är hämtade ur den inledande diskussionen om grund- läggande värden i Läroplanen för förskolan, som antogs 1998. Där är det inskrivet att förskolan vilar på demokratins grund och att verksamheten ska grundlägga och förankra dessa värden. Det är samma grundläggande värden som finns i FN:s förklaring om de mänskliga rättigheterna och som också kommer igen i FN:s konvention om barns rättigheter som antogs . tog också riksdag beslut om att anda och intention ska beaktas i allt beslutsfattande som berör barn såväl på statlig som på regional, och nivå. Men hur ser det ut på våra förskolor ? Är pedagogiken och därmed barnens möjligheter präglad av denna värdegrund? För denna delegation är det viktigt att konstatera att värde- grunden är ett av de områden som prioriteras i de flesta kommunala skolplaner och det område i läroplanen där de flesta förskolor anser sig ha kommit långt. konstaterar att det finns många olika sätt att tolka begrepp som normer och värden. Vissa talar om vikten av att skapa ordning i barngrupperna och utveckla regler för samvaro, medan andra talar om personalens förhållnings- sätt, vilket ska präglas av respekt och lyhördhet inför det enskilda barnet, såväl som barnen i grupp. utvärderingen visar också att läroplanen fått ett positivt mottagande bland avdelningspersonal, förskolechefer och förvaltningsledningar i kommunerna och att den fyller många olika funktioner. Inte minst viktigt är att läroplanen uppfattas ha en stor betydelse för personalen i det vardagliga pedagogiska arbetet, vilket är grunden för att vi har en läroplan. Men hur påverkas barnen av den nya läroplanen? Och på hur många förskolor och i hur många förskoleklasser har man påbörjat ett sådant arbete? Anmärknings- värt är att jämställdhet mellan könen är en aspekt av värdegrunden som knappast resoneras om alls i de undersökta förskolorna, enligt utvärderingen.1 Detta som regeringen, enligt förskole- propositionen, anser att verksamheten i förskolan är av stor be- tydelse för arbetet med att förverkliga jämställdheten det svenska samhället.2 Inom skolområdet räknar man med att det kan ta upp till 10–innan en reform implementerats i verksamheten.3 Det har gått läroplansreformen genomfördes, och skulle gälla även för en läroplan kan vi säga att delegationen för jämställdhet i förskolan började sitt arbete efter det att halva den förväntade implementeringstiden har gått. Men , då barnomsorg fördes över från till utbildnings- departementet, fastslog regeringen att det livslånga lärandet ska vara en viktig hörnsten i utbildningspolitiken. På många förskolor pågår redan ett arbete med att öka förskolans kompetens när det gäller jämställdhet och genusperspektiv. Det finns förskolor där jämställdhetsarbetet är en del av vardagen, och det finns län som satsat stort på att värdegrundsarbetet med ett genusperspektiv ska spridas till fler förskolor. Men finns det mycket kvar att göra. Det finns kommuner som ännu inte påbörjat något pedagogiskt jämställdhetsarbete alls inom vare sig förskola eller skola och det finns fortfarande pedagoger som upplever att de behandlar alla barn lika utan att ha funderat över begrepp som genus. Delegationen för jämställdhet i förskolan har som huvuduppgift att driva på den utveckling som påbörjats för en jämställd förskola. I det arbetet är det mycket viktigt att sammanställa och analysera de kunskaper och erfarenheter som finns och sprida dessa vidare. Det är viktigt att synliggöra vilka olika metoder och arbetssätt som används, för att kunna diskutera och kritiskt granska dem. I förskolans läroplan betonas inte bara jämställdheten mellan könen som en central aspekt av värdegrunden, utan här skrivs också tydligt fram att de som verkar i förskolan skall motverka traditionella könsmönster.4 1Skolverket (2004) 2Regeringens proposition 2004/05:11 4Lpfö 98 (vår kursivering) Detta innebär att det inte bara handlar om att i en allmän mening ta hänsyn till könsskillnader vilket annars ofta uttrycks i jäm- ställdhetsskrivningar. I stället manar läroplanen till ett aktivt hand- lande för att motverka könsmönster, som även om de ser olika ut, allmänt sett brukar vara mer eller mindre tagna för givet Med andra ord är läroplanens skrivning en mycket stark uppmaning till ett aktivt förändringsarbete som inte gäller barns lärande och kunskapsskapande processer i allmänhet utan också deras identitetsskapande processer. Även om alla pedagoger vet det som utbildningsforskning visat, att alla typer av utbildning alltid innebär en identitetsutveckling och identitetsförändring, så är det inte så vanligt att en läroplans- skrivning direkt uppmanar till ett sådant identitets(om)skapande förändringsarbete. Delegationen har med utgångspunkt från förskolans styrdoku- ment och från uppdrag som finns stipulerade i direktiven för dele- gationens arbete, bestämt att fokus för delegationens arbete måste vara det pedagogiska vardagsarbetets betydelse för flickors och pojkars utveckling av sina identiteter. Det är alltså relationen mellan barns könsidentitet och det peda- gogiska arbetet som bör vara centralt fokus för delegationens arbete. Detta betyder att delegationen intresserar sig såväl för ett allmänt jämställdhetsarbete i den pedagogiska vardagens alla situa- tioner som exempelvis i på- och avklädningssituationer eller mål- tidssituationer och skogspromenader, som för att fokusera hur barns många olika identiteter, varav könsidentitet är genomgående, formas och nyformas. Detta gäller också för de pedagogiska akti- viteter och lärandesituationer som iscensätts med hjälp av olika material, och som ofta bedrivs av pedagoger med specifika lärandemål. Vi intresserar oss med andra ord inte bara för hur flickor och pojkar bemöts på olika sätt så fort de kommer in i tamburen utan även för skilda förvänt- ningar på flickor och pojkar, i aktiviteter såsom bandyspel på gården, bakning i köket, måleri, konstruktionsbygge, naturveten- skapliga experiment, morgonsamlingen etcetera. Delegationen har, för att synliggöra detta centrala fokus på barns identitetsskapande och de vuxnas roll i det vardagliga lärandet såväl som i annat kunskapsskapande, gjort en förenklad åtskillnad mellan det så viktiga allmänna jämställdhetsarbetet knutet till vardagens rutiner, och ett mer fördjupat genuspedagogiskt arbete i en för- skola eller skola. Vi gör det för att betona att vi sett att det inte finns några enkla recept eller metoder, så som att dela barnen i flick- och pojk- grupper, utan att det krävs kunskap om genusfrågor. Framför allt behöver pedagogerna ha en genuspedagogisk kunskap kring det arbete som pågår om vi aktivt vill motverka stereotypa könsroller. Delegation vill, med utgångspunkt från gällande styrdokument, poängtera att jämställdhetsarbete i förskolans arbete inte är frivilligt. Detta betyder att vi menar att professionella pedagoger måste kunna utföra ett pedagogiskt arbete med jämställdhet i för- hållningssättet till och mellan barnen som ledstjärna. Vad pedago- gerna privat och utanför arbetstid tänker om orsaker till köns- skillnader eller hur samhället bör se ut och fungera i förhållande till kön, är deras ensak. Hur pedagoger själva praktiserar och lever jäm- ställdhet hemma och privat ligger utanför deras professionella verk- samhet. I detta delbetänkande kommer vi att koncentrera oss på att be- skriva hur jämställdhet i förskolan förstås och hur man arbetar med jämställdheten på förskolor och i lärarutbildningar i . Detta första år med delegationsarbete har i mycket bestått av att söka projekt och utveckling samt att analysera dagens situation när det gäller jämställdhet i förskolan. En metod vi valt för detta arbete är att stödja ett antal projekt i landet ekonomiskt. be- viljades till 18 projekt. Vi har också besökt ett antal verksamheter som har påbörjat arbete med jämställdhet redan innan delegationen tillsattes. Vi har inga siffror på hur många för- skolor som arbetar med jämställdhet, men en grov gissning är att av landets cirka 334 00 barn som är inskrivna i förskola har kanske märkt av att pedagogerna påbörjat ett jämställd- hetsarbete. Detta delbetänkande kan läsas som en nulägesbeskrivning där vi också ställer en del frågor som kommer att behandlas mer ingående i det slutbetänkande som ska presenteras för regeringen . I direktiven för delegationen poängteras tydligt att utgångspunkten för delegationens arbete ska vara att det livslånga lärandet måste ses ur ett genusperspektiv, så att förlegade och stereotypa könsroller och mönster kan brytas. Delegationens uppgift är att arbeta som en opinionsbildande kraft och verka för att det pedagogiska jämställdhetsarbetet debat- teras såväl inom förskolan och massmedia som inom universitet och på de nationella och kommunala politiska arenor som har ansvaret för förskolans utveckling. Medel för detta kan bland annat vara seminarier och konferenser och den hemsida som delegationen byggt upp som informations- och kommunikationskanal.6 Direktivens uppdrag till delegationen är i punktform att: lyfta fram och förstärka det pedagogiska jämställdhetsarbetet i förskolan genom att bland annat fördela medel till jämställd- hetsprojekt välja ut, följa och dokumentera ett antal förskolors jämställdhetsarbete samt sprida dessa förskolors erfarenheter och kunskaper lyfta fram och premiera jämställdhetsarbete av god kvalitet i förskolan sprida kunskap om framgångsrikt jämställdhetsarbete i för- skolor i andra länder utveckla verktyg för att personal i förskolan skall kunna granska och analysera bland annat pedagogiska hjälpmedel, lekmaterial och barnlitteratur ur ett könsperspektiv lyfta fram goda exempel på insatser i och i andra länder för att stimulera fler män att söka sig till utbildningar med in- riktning mot barn och arbete i förskolan samt även insatser för att behålla män som redan arbetar i förskolan sammanställa den kunskap och beprövade erfarenhet om jäm- ställdhet och genus som finns och se till att den når ut till förskolorna samt identifiera brister och behov av kunskap, forskning och kompetensutveckling för förskolans arbete med jämställdhet i dialog med huvudmännen för lärarutbildningarna samman- ställa vilken utbildning i jämställdhet och genuskunskap blivande förskollärare erbjuds 5Kommittédirektiv Dir. 2003:101 (Se bilaga 1) föreslå lämpliga insatser för hur ett långsiktigt jämställdhets- arbete för förskolan skall utvecklas och stärkas samt redovisa eventuella ekonomiska konsekvenser och finansiering av förslagen. Delegationen påbörjade sitt arbete och ska vara klar med sitt arbete då arbetet ska rapporteras till- sammans med åtgärdsförslag, till regeringen. I direktiven finns det också önskemål från regeringen att delega- tionen ska presentera detta delbetänkande med resultat av det första årets arbete, samt analys och förslag på hur arbetet med jämställdhet i förskolan ska kunna komma vidare. Vår uppfattning är att jämställdhet inte är något nytt område som förskolan nu tar sig an. Jämställdhetsfrågan har varit aktuell och talet fanns det en hel del olika projekt som hade jämställdhet som tema. Barnstugeutredningen7 som tillsattes och de kvoteringar av män till lärarutbild- ningen som fanns är ett par av de avtryck som finns . Vi vill inte heller negligera alla de projekt och det arbete som pågått för att öka jäm- ställdheten i förskolan och i vårt samhälle. Det som är nytt är att förskolan nu också har en läroplan där jämställdheten betonas och därmed har blivit en av de viktigaste faktorerna för värdegrunds- arbetet, som vi ser det. För visst är det viktigt att förskolans personal också är medveten om och arbetar med etnicitet, socioekonomisk bakgrund, sexuell läggning, funktionshinder, och andra sociala strukturer. Inom alla dessa olika områden är alla människors lika värde grundläggande. Det är dock viktigt att poängtera att kön är den faktor som är gemensam. Inom alla dessa områden behandlas och bemöts människor olika på grund av sin könstillhörighet och därför är vårt uppdrag att sätta fokus på just kön, jämställdhet och genusord- ningen. Med skollagen och läroplanen har det förtydligats att förskolan är en del av utbildningssystemet och att det är i förskolan som det livslånga lärandet tar sin start. Det är i förskolan som barnen, till- sammans med andra barn, ska få möjlighet att pröva och utveckla sin kompetens. Förskolan ska vara en trygg plats där barnen får 7 SOU Förskolan 1972:26 och SOU 1972:27 möta vuxna som, oavsett kön, kan vara kulturöverförare och med- verka i barnens utveckling som kulturförändrare. När delegationen för jämställdhet i förskolan tolkar direktiven gör vi det med detta för ögonen. har det handlat om att söka upp verksamheter som vill arbeta med jäm- ställdhet. Vi vill se hur det fungerar och vilka hinder de stöter på. Vi vill se hur man från ledningen i kommunerna tar vara på de möjligheter som finns när förskollärare vill utveckla sin kompetens på jämställdhetsområdet. Det är också viktigt att utifrån det arbete som är gjort skapa en bank av kompetens som på flera områden kan motverka de rådande könsmönster som finns. Hur miljön på för- skolorna ser ut och vilka leksaker och böcker som finns, och hur dessa används ur ett genusperspektiv är viktigt. Vi ska också tänka på om kön verkligen är betydelsefullt när det gäller vilka som arbetar i förskolan, eller om det viktiga är att de som arbetar med barnen är medvetna om hur de motverkar traditionella köns- mönster. I regeringens proposition om Jämställdhetspolitiken: Delad makt – delat ansvar, som även antagits av , finns de mål upp- ställda som ska vara uppnådda innan kan sägas vara ett jäm- ställt land.1 Ett jämställt land innebär att flickor och pojkar, kvinnor och män har samma möjligheter, rättigheter och skyldig- heter inom alla områden i livet. Regeringen har också tydliggjort vad detta kan innebära genom följande punkter. En jämn könsfördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. Samma möjligheter för kvinnor och män till ekonomiskt oberoende. Lika villkor i förutsättningar för kvinnor och män i fråga om företagande, arbete, arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheter i arbetet. Lika tillgång för flickor och pojkar, kvinnor och män, till utbildning och utveckling av personliga ambitioner, intressen och talanger. Delat ansvar för arbetet med hem och barn. Frihet från sexualiserat (könsrelaterat) våld.2 Jämställdhet kan ses dels i kvantitativa termer, dels i kvalitativa. Dessa delar förutsätter varandra. Med kvantitativa termer menas att det på något sätt ska vara mätbart. Det ska finnas ungefär lika många av vardera kön i en grupp, eller åtminstone av vad som brukar kallas för det underrepresente- rade könet, för att vi ska anse det vara acceptabelt jämställt. 1Proposition 1993/94:147 2http:///sb/d/2593/a/23635 2004 11 08 annat mått är också att lönen för utfört arbete ska vara lika för en man och en kvinna som utför samma eller likvärdigt arbete. Inom förskolans värld kan det också vara att flickor och pojkar ska få lika mycket uppmärksamhet och plats att röra sig på, eller att fler män behövs som pedagoger. Det finns en förordning om att all statistik som presenteras av offentliga institutioner ska vara uppdelad på kön, just för att det ska vara möjligt att följa upp och rätta till de missförhållanden som kan tänkas råda. De kvalitativa delarna i jämställdhetsbegreppet är svårare att mäta. Det kan innebära att jämställdhet har uppnåtts när flickors och kvinnors, pojkars och mäns olika erfarenheter, värderingar och kunskaper har tagits tillvara. Eller när båda könskategorierna har lika stort handlingsutrymme, när man inte blir begränsad på grund av könstillhörighet. Här handlar det mer om värderingar om vad som förväntas av respektive kön, som överförs mellan generatio- nerna. Värderingar som ligger till grund för hur det o-jämställda består eller förändras. Med olika förväntan på och fostran av flickor och pojkar åter- skapas värderingar och erfarenheter beroende av vilken köns- kategori de tillhör, vilket kommer att prägla barnets tankar i sitt identitetsskapande. Pojkar i vår kultur lär sig fort att det finns mycket att förlora på att vara som flickor, medan det kan te sig lite charmigt när en flicka betraktas som en pojkflicka. Detta är något som har uppmärksammats inom forskningen och är också grundläggande kunskaper för de skrivningar som finns i läroplanen om vikten av att förskolan ska arbeta med att bryta traditionella könsmönster. Sedan läroplanen infördes har jämställdhetsarbetet i för- skolan uppmärksammats allt mer, men fortfarande finns det mycket kvar att göra. För att uppnå målet, ett jämställt samhälle, måste ytterligare insatser på många olika nivåer i samhället sam- verka för att bryta traditionella könsmönster och den könsmakts- ordning som råder.4 Utformningen av förskolans pedagogiska arbete är av stor betydelse för att på lång sikt uppnå de jämställd- hetspolitiska målen. Jämställdhetsarbetet måste därför ha ett lång- siktigt perspektiv. 3Förordningen om den officiella statistiken (1994:1108) Kanske är det så att daghemsbarnen inte är lika låsta i könsroller som hemmabarnen var en av slutsatserna som fann i sin avhandling , där han gjorde en grundläggande genom- gång av dåtida forskning om små barns sociala utveckling. Jalmert konstaterade också att det inte var försvarbart att som vuxen för- neka att man överför könsroller i sina ord och handlingar och att alla som umgås med små barn, såväl föräldrar som förskoleperso- nal, måste vara ytterst vaksamma med vad de förmedlar för attity- der och beteenden.5 Arbetet i barnomsorgen, dess organisation och värderingar har präglats av kvinnor. Anledningen till det är naturligtvis att det i de allra flesta samhällen och kulturer har varit kvinnor som tagit hand om barn. Uppfostran och hand- ledning av små barn ansågs vara en uppgift för kvinnor utifrån det särartstänkande, som var rådande första decen- nier skriver i sin avhandling från 2000.6 Havung menar att dessa kunskaper och erfarenheter utifrån kvinnors omsorg också utvecklat speciellt kvinnliga kulturformer inom förskolan. Kulturformer som inte bara blir synliga i form av en miljö som är lik den som finns i barnens hem, utan också i form av det sätt på vilket de vuxna kvinnorna förhåller sig till barnen. Det är kvinnor som format innehållet i barnträdgården och barn- stugan och det är kvinnors omsorg som ligger till grund för den tidiga pedagogiken. När nu barnstugan har övergått till att bli förskola med en läro- plan där värdegrunden för arbetet är högt prioriterat, är det viktigt att fortsätta fundera över vilka värderingar som förmedlas genom dem som arbetar i förskolan. Men det är också viktigt att tänka över på vilket sätt förskolans miljö är formad. Detta är inte någon ny tanke då man också resonerade om detta i barnstugeutredning- ens betänkande. Här resonerades också om män i förskolan och en mer verkstadsinriktad inredning för att på så sätt vidga de perspektiv som barnen ska få av att vara i barn- omsorgen.7 Trots detta resonemang och trots den forskning som funnits , som visar på att de sociala sammanhang 5Jalmert, (1980) 6Havung, (2000) barn befinner sig i också reproducerar de könsmönster som sam- hället bär, finns det också många vuxna som fortfarande tänker om barnet som en nästan könlös individ. Ett vanligt uttryckssätt från pedagoger är att man behandlar alla barn lika oavsett vilket kön de har. tänker då att hon/han ser fler individer och det unika barnet, men tänker inte på att medvetenheten om att barnet antingen är en flicka eller en pojke oftast innebär skilda bemötan- den från sida. Pedagogerna som båda länge var knutna till det jämställdhetsarbete som aktivt bedrivits på två förskolor i konstaterar att de trodde sig behandla alla barn lika tills de i videofilmer hörde sig själva inte bara ändra röstens tonläge beroende av barnets kön utan även hur långa meningar de talade i, och vilka förväntningar på respons från barnet de trodde att deras beteende skulle ge. Exem- pelvis talade de i en mer beordrande och korthuggen ton till pojkar, men väntade sig inte att pojkarna skulle följa upp- maningen vid första tillfället. Forskaren har i flera studier av förskolans och skolan visat att dolda förväntningar på barnet innebär att det är pojkarna som skall leva upp till läroplanens uttalade målsättning av ett utforskande, aktivt ifrågasättande och rörligt barn. Och att flickorna måste följa den outtalade och dolda läroplanen (curiculum), som önskar ett passivt, lydigt, anpassningsbart och regelföljande barn.8 Detta är något som pedagogerna på förskolorna Björntomten och Tittmyran i kände igen, och något som det visade sig gick att förändra med ett aktivt jämställdhetsarbete. De flesta pedagogiska modeller som finns i våra förskolor utgår från det enskilda barnets utveckling och inte från att kön skulle vara en kategorisering som ligger till grund för barnets akti- viteter. Detta är en idealvision i ett pedagogiskt arbete, men så länge som kön verkar så starkt på ett omedvetet plan krävs ett aktivt synliggörande av skillnader i hur vi behandlar flickor och pojkar. Först när vi verkligen klarar av att bemöta flickor och pojkar lika, kan vi tala om att behandla alla barn lika. För att nå dit krävs ett aktivt synliggörande av för givet tagna medvetna och omedvetna föreställningar, förväntningar och handlingsmönster hos . 8 Walkerdine (1998) Forskning och teorier som uppmärksammar denna typ av fråge- ställningar kallas ofta för genusforskning och genusteori. Med genusmedvetet förhållningssätt menas att förstå hur människor i vårt samhälle och kultur uppfattas och bemöts på olika sätt bero- ende på vilket kön de uppfattas ha, samt att vara uppmärksam på detta i sitt eget tänkande och handlande i arbetet med barnen. Med hänvisning till den senaste tidens allt starkare fokusering på pojkarnas problem i förskolor och skolor visar inte minst jäm- ställdhetsarbetet i att pojkarna har lika mycket och kanske mer att vinna på ett jämställdhetsarbete. Pojkarnas språkut- veckling forcerades betydligt, och pojkarna som deltog i projektet visade sig kunna sitta still och koncentrera sig på skolarbetet när de kom till skolan. I detta avseende på ett annat sätt än pojkar som inte deltagit i projektet. 3.1.2Jämställdhet är en del av värdegrunden