sou · GSB347 · 2005-01-01 00:00:00 — Bland de företeelser som av Rådslaget ansågs som både vanligt förekommande och allvarliga återfinns Snäv rekryteringsbas för styrelser och Vänskapskorruption. Forskaren har på vårt uppdrag undersökt hur forskning om rekrytering och urval förklarar att personer från en liten krets ständigt återkommer på de ledande positionerna i svenskt näringsliv.10 Av rapportens samman- fattning framgår bl.a. följande. Det finns ett antal sociala faktorer som bidrar till att personer på toppositioner i svenskt näringsliv rekryteras ur en liten krets. 10 , – hur sociala faktorer i rekryterings- och urvalsprocesser leder till homogena företagsledningar och styrelser. Rapporten finns som bilaga 9 till detta betänkande. Rekryterings- och urvalsprocesserna består av två parallella proces- ser, en formell och en informell. När man utåt skall motivera rekryteringsbeslut används ofta formella system och modeller. Urvalskriterier är dock ofta diffusa och svåra att utvärdera hos kandidaterna, vilket bidrar till att subtila och icke-definierade krite- rier får stor betydelse. Det är således informella system som har störst betydelse för vem som faktiskt rekryteras. De informella urvalsverktygen gynnar en snäv krets av lika kandidater. Man utgår från personliga nätverk, preferenser och tolkningar, vilket konserverar och förstärker organisationers redan etablerade ledar- tradition. Homogena chefsgrupper väljer gärna chefer som liknar dem själva, eftersom de i sin definition av ledarskap och goda ledare utgår från sig själva. Ett fåtal nyckelpersoner har stort inflytande, genom att deras nätverk utgör det viktigaste urvalskriteriet. En liten grupp ägare och ägarrepresentanter återkommer i många rekryteringsprocesser och därmed återkommer också samma urvalspopulation i dessa rekryteringsprocesser. För att få tillträde till de viktiga nätverken är det avgörande att kunna visa upp ett socialt acceptabelt jag. Det lär man sig genom subtil social erfa- renhet. Sociala erfarenheter och kompetenser har avgörande bety- delse för hur kandidater tolkas och värderas av rekryterare. För en förändring krävs, enligt rapporten, att de rekryteringsansvariga själva reflekterar över sitt beteende och sitt sätt att göra tolkningar. En viss förändring kan kanske uppnås genom att förändra urvals- instrument och urvalsförfaranden så att icke-traditionella kriterier och resultat synliggörs, samt att andra nätverk ges utrymme och inflytande i processen. För en reell förändring krävs att de nya kandidaterna åtnjuter förtroende och tillit hos rekryterarna. En förtroendeskadlig företeelse som av Rådslaget ansågs vara både vanlig och allvarlig är Mäklares och finansanalytikers bristande integritet. Konsultföretaget har på vårt uppdrag genomfört en intervjuundersökning om intressekonflikter hos investmentbanker.11 Undersökningen omfattade totalt 15 rela- tivt omfattande intervjuer. De intervjuade utgjordes av operativt aktiva toppchefer för ledande fondkommissionärer och av 11 Hallvarsson & , Intressekonflikter hos fondkommissionärer. Rapporten finns som bilaga 10 till detta betänkande. tidigare ledande chefer inom corporate finance, analys och mäkleri som lämnat sin befattning. En majoritet av de intervjuade ansåg att det finns intresse- konflikter eller risker för intressekonflikter i branschen. Det gäller både i samspelet med uppdragsgivare och mellan olika avdelningar inom fondkommissionärsverksamhet. De intervjuade menar dock att riskerna kan hanteras med rätt organisatoriska lösningar, regler och normer samt gott omdöme och en bra företagskultur. Det är en vanlig uppfattning att en kultur som ser till att kundens intresse går i första hand klarar av att hantera spänningar och konflikter. Flera av de intervjuade ger uttryck för en förmodan att upp- takten till och perioden under bubbelåren innebar en rad förändringar som rubbade tidigare beteenden. Det handlade om en amerikanisering i genomförande- och mark- nadsföringstekniker som formade ett mer aggressivt och kanske girigare beteende. Flertalet av de intervjuade gör dock gällande att de svenska fondkommissionärerna har lärt sig läxan från bubbel- åren och anammat de skärpningar i regelverk och självreglering som övervakande myndigheter och självregleringsorgan har påbju- dit. Flera hänvisar till vad man betecknar som marknadens själv- reglerande karaktär: De som missköter sig blir förr eller senare avslöjade och därmed lönar det sig inte att på något systematiskt sätt utnyttja intressekonflikter för egen eller någon speciell parts räkning. Det råder i stort sett enighet om att nuvarande reglerings- nivå är bra. För den fortsatta utvecklingen är självreglering att föredra framför öka lagstiftning. Det framkommer dock kom- mentarer som ifrågasätter om sanktionssystemet är tillräckligt starkt. När det gäller förtroendefrågorna konstaterar rapportförfattarna att två förhållanden kommer i förgrunden. Den första är att kunskapen om fondkommissionärsverksamhet sannolikt är liten utanför en begränsad krets av aktörer på finansmarknaden. Den andra är att verksamheten lever i en tystnadens kultur. Denna har starkt stöd i svensk och internationell lagstiftning, regel- och normverk och undersökningen vittnar om att diskretion är ett viktigt kriterium för kunder vid val av rådgivare. I mötet mellan okunskap och tystnad finns, enligt rapportförfattarna, påtagliga förtroenderisker. Fondkommissionärerna har att hantera kravstäl- lare med olika förtroendeperspektiv och i vissa dimensioner och situationer oförenliga krav, nämligen den professionella markna- dens och spararkollektivets. Intervjusvaren visar att det bredare förtroendeperspektivet med dess speciella risker inte uppmärk- sammas i lika hög grad som det professionella. Med ekonomisk brottslighet avses vanligen sådan brottslighet som har ekonomisk som motiv och som begås inom ramen för näringsverksamhet. Av de förtroendeskadliga företeelser som Rådslaget tog ställning till är det i första hand Bokföringsbrott och Bedrägeri som kan karaktäriseras som ekonomisk brottslig- het. Dessa båda företeelser ansågs vara mycket allvarliga men inte så vanligt förekommande. Eftersom företeelserna allmänt anses som allvarliga får de, när de förekommer, ofta stor uppmärksamhet i massmedia. De kan därigenom påverka förtroendet inte bara för de direkt inblandade utan för näringslivet i stort12. Några uppmärk- sammade exempel är följande. Den s.k. inträffade redan i mitten av 1980- talet. Inledningsvis fick bioteknikföretaget och dess VD, som också var huvudägare, stor positiv uppmärksamhet. Många privatpersoner placerade i aktier i , som uppfattades som ett intressant tillväxtföretag. Höjdpunkten nåddes när det medde- lades att och skulle samarbeta och att skulle gå in som stor aktieägare i . Kort därefter kom vänd- ningen, när det avslöjades att företagets VD inte hade den doktors- grad som han hade uppgett. Storaffären med avblåstes och hyllningarna i massmedia ersattes med kritiskt granskande inslag. Oegentligheter uppdagades, aktiekursen föll kraftigt, och avnoterades från börsen. dömdes företagets VD till ett långvarigt fängelsestraff för svindleri, mened och insiderbrott. I efterspelet framkom också betydande brister i agerandet inom , som innehöll flera kända storföretagsledare. Ett annat uppmärksammat fall gäller investmentbolaget . köptes röstmajoriteten i Trustor av en person som också blev ny styrelseordförande i bolaget. Betydande belopp fördes över från Trustor till olika konton i olika länder. En förundersökning inleddes och handeln med Trustoraktier stoppades på Stockholms- börsen. Det stod snart klart att bolaget hade plundrats på nära 500 12 , Straff och självreglering – en strategi för reglering av ekobrott, . Rapporten finns som bilaga 11 till detta betänkande. och att köpeskillingen för aktierna kom från bola- gets egen kassa. Styrelseordföranden befanns vara en s.k. målvakt som mot ersättning lånat ut sitt namn och agerat för någon annans räkning. Den person som misstänks vara hjärnan bakom kuppen är häktad i sin frånvaro men är fortfarande försvunnen. Däremot greps och åtalades två andra personer som misstänktes vara del- aktiga i den brottsliga verksamheten. De båda personerna dömdes av tingsrätten till långvariga fängelsestraff, men blev efter överkla- ganden frikända i hovrätten. Ingen person är således ännu dömd i samband med Trustorfallet. inleddes en rättegång i tingsrätten mot fem perso- ner som anklagas för svindleri, bokföringsbrott och medhjälp till sådana brott i det börsnoterade IT-företaget . började massmedia kritiskt granska oklarheter i bokslut för . Anklagelser fördes fram om att vinsten var uppblåst och att bolaget fakturerat motparter utan skrivna avtal eller utan att leverans hade skett. Börskursen rasade från som mest till någon krona. Bolaget fälldes av börsen för informa- tionsbrister och en av cheferna dömdes för insiderbrott. försattes bolaget i konkurs. Efter en omfattande och lång- varig utredning väcktes åtal . De huvudåtalade är bolagets VD och vice VD som båda var betydande ägare i bolaget. Åtalade är också ekonomichefen, en säljare och bolagets revisor. Samtliga nekar till brott. Rättegången beräknas pågå under större delen av . Vi vill understryka att händelserna inom alltså ännu inte är rättsligt prövade. En förutsättning för att kunna föra en meningsfull diskussion kring förtroende och överväga förslag om förtroendefrämjande åtgärder är att veta hur det förhåller sig med förtroendet för näringslivet – inte minst i förhållande till andra institutioner i samhället och till läget i andra länder. Något entydigt sådant svar står dock knappast att finna. Tid efter annan har det gjorts olika typer av mätningar och enkäter i syfte att pejla förtroendeläget i samhället. I första hand har det gällt allmänhetens förtroende för olika institutioner som t.ex. myndigheter, politiska partier, storföretag och banker eller för ledande företrädare för sådana institutioner. nerna av vad som skall mätas ofta är oklara, och själva begreppen som används kan tolkas olika av dem som svarar, blir resultaten ofta svårtydda och osäkra. Själva begreppet förtroende är långtifrån entydigt och det är svårt att veta om de olika personer som svarar på enkäter och i intervjuer egentligen talar om samma sak. Inte heller objektet för förtroendet är entydigt. Vad svararen egentligen avser med sitt svar om högt eller lågt förtroende för näringslivet, banker, storföretag, företag eller vilket begrepp som används är svårt att veta. Någon kan i första hand tänka på ett spe- cifikt företag, andra tänker på dess chefer, åter andra på dess produkter. Svaren kan också styras av svararens kanske högst till- fälliga referensramar. Inte heller fångar aktuella mätningar upp alla underliggande trender och orsaker till aktuella attityder. Det finns anledning att påminna om att annan forskning visar att långsiktiga värderingsför- ändringar går i riktning mot ökade krav på hög etik och rättvisa och att människor i ökande utsträckning är beredda att agera efter sina värderingar både som väljare och konsumenter, t.ex. av sparprodukter. Detta speglas i den allmänna debatten och mediernas infallsvinklar. Något enkelt och entydigt svar på frågan om hur det står till med förtroendet för svenskt näringsliv ger således ingen enskild mät- ning. Genom att ställa samman resultaten från ett flertal olika undersökningar med skilda infallsvinklar som gjorts har vi dock försökt skaffa oss en bild av förtroende- läget, som varit tillräckligt väl underbyggd för att tjäna som utgångspunkt för vårt fortsatta arbete. vid har på vårt uppdrag genomfört en analys baserad på institutets långsiktiga mätningar av förtroendet för olika institutioner i Sverige.13 Syftet har varit att belysa hur allmänhetens syn på storföretag och banker förändrats . Rapportför- fattarna har därefter, , gjort en begränsad bear- betning och komplettering utifrån resultaten av mätning. 13 vid , Förtroendet för näringslivet. Rapporten återfinns som bilaga 4 till detta betänkande. Analyserna bygger på den årliga nationella SOM- undersökningen, som är en riksrepresentativ frågeundersökning till den svenska allmänheten med ett urval på 6 000personer. SOM-undersökningarna har sedan starten studerat svenska folkets förtroende för ett tjugotal olika sam- hällsinstitutioner. Bland dessa ingår sådana näringslivsinstitutioner som storföretagen och bankerna. Förtroendet har alla år mätts på en femgradig skala från mycket stort förtroende till mycket litet förtroende. För varje institution beräknas ett balansmått som visar andelen (mätt i procent) svarspersoner med ett mycket stort eller ganska stort förtroende minus andelen (mätt i procent) med mycket litet eller ganska litet förtroende. (+) visar att de personer som har ganska stort eller mycket stort förtroende för en institution är fler än de som har ganska litet eller mycket litet förtroende. Ett negativt balansmått (-) visar motsatt förhållande. Balansmåttet kan således teoretiskt variera mellan +100 (alla har stort förtroende) och –100 (alla har litet förtro- ende). Av rapporten framgår att förtroendet för storföretagen för- sämrats väsentligt . Bland de elva institutioner som ingått i mätningarna har ingen stärkt sitt förtroende. Alla har tappat något, men det är näringslivets institutioner tillhör dem som förlorat mest i förtro- ende. Bankerna har tappat allra mest, från toppresultatet + 1986 till +1 år 2002 (se figur 3.4 nedan). Under bankkrisen var bankerna ännu sämre ute med balansmått kring –35. En viss återhämtning har därefter skett, men det går långsamt. Storföretagen har främst tappat i förtroende sedan mitten av 1990- talet, från +18 år 1994 till –2002. Den största nedgången inträffade , och storföretagen var den institution som tappade mest i förtroende dessa år Längre tillbaka, uppvisade storföretagen oftast en svagt positiv förtroendebalans med undantag för de ekonomiska krisåren . Rapportförfattarna konstaterar att resultaten från mätningen inte ändrar slutsatserna. Förtroendet för storföretagen har visserligen gått upp något sedan bottenläget 2002, men siffra, med ett balansmått på –15, är den näst lägsta som storföreta- gen någonsin haft i mätningar. För bankerna gick förtroendet svagt ned 2003 till balansmåttet –2. Förtroendet för bankerna och storföretagen Fråga: Hur stort förtroende har Du för det sätt på vilket följande sam- hällsinstitutioner och grupper sköter sitt arbete? Fem svarsalternativ: mycket stort förtroende, ganska stort förtroende, varken stort eller litet förtro- ende, ganska litet förtroende och mycket litet förtroende. Anm: Grafen visar procent mycket stort och ganska stort förtroende minus mycket litet och ganska litet förtroende (opinionsbalans). Procenttalen är beräknade på de respondenter som besvarat frågan. förtroendemätningar gäller de kollektiva beteck- ningarna bankerna och storföretagen, inte enskilda företag eller varumärken. I rapporten refereras dock även till Mediaakademins förtroendebarometer som funnits och som mäter för- troendet för ett antal namngivna storföretag. Även i Mediaakade- mins mätningar tappar storföretagen som grupp i förtroende, men för de enskilda företag som ingår i studierna är bilden splittrad. har tappat stort, liksom Posten och . och har gått tillbaka något, medan stärkt sitt för- troende. När SOM-institutets resultat bryts ned på olika grupper av respondenter finner man att förtroendet för storföretagen föränd- rats på ett likartat sätt i alla undersökta grupper, sociala såväl som politiska. Om någon tendens kan urskiljas så är det att storföreta- gen har förlorat mer förtroende i grupper där de traditionellt har relativt högt förtroende än i grupper som sedan gammalt har en mer ifrågasättande inställning till storföretagen. Exempel på grup- per med högre förtroende för storföretag är män, unga, högut- bildade, företagare, högre tjänstemän, moderater, folkpartister, och människor som handlar mycket med aktier. Svagare förtroende har kvinnor, äldre, lågutbildade, arbetare, vänsterpartister, miljöpartister, och personer som aldrig handlar med aktier. Förtroendeskillnaderna är måttliga mellan olika sociala grupper men något mer markerade mellan personer med olika partipolitisk inställning. Av SOM-institutets mätningar kan man också jämföra förtro- endet för ett flertal olika samhällsinstitutioner . Följande uppgifter är de senaste vi har haft tillgång till under vårt arbete. Förtroendet för samhällsinstitutioner (procent, balansmått) Anm: Tabellen redovisar en sammanläggning av resultaten från de två nationella mätning- arna 2002 (antal svar=3 606). Personer som ej besvarat förtroendefrågan för någon institution är inte medtagna i procenttalen. Dylika svar var mycket sällsynta och lämnades av endast mellan för de olika institutionerna. Högsta andelen vet ej- svar finns där andelen som svarat varken stort eller litet förtroende är hög, t.ex. beträffande dagspressen och storföretagen. Av tabellen framgår att de samhällsinstitutioner som åtnjuter störst förtroende är Sjukvården, Universitet/högskolor och Polisen. Storföretagen kommer långt ned på listan och har bara de politiska partierna och EU-institutionerna efter sig. Bankerna ligger högre och har ett neutralt balansmått. sammanfattar sin analys på följande sätt: Bland alla de institutioner som vi har mätt förtroendet för är det bankerna och storföretagen som tappat mest i tilltro. Storföretagens förtroende har gått nedåt markant som förtroendet för politikens institutioner har ökat efter att ha varit nere i botten . Förtroendenedgången för storföretagen återfinns i alla samhällsgrupper, också bland företagare, högre tjänstemän och moderata sympatisörer. Även bland människor som ofta handlar med aktier har storföretagens förtroende minskat. Rapporten avslutas med konstaterandet: Förtroende är inte lätt fånget, men det är lätt förgånget. Förtroende är lättare att fördärva än att förvärva. genomförde TNS Gallup på vårt uppdrag en undersökning som omfattade telefonintervjuer med 1 000 personer . De tillfrågade fick bl.a. ange sitt förtroende för olika yrkesgrupper. Resultatet sammanfattades av Gallup i följande tabell. Förtroendet för skilda yrkesgrupper Ledare för radio, tv och tidningar Ledare för statliga företag Ledare för kommunala företag Källa: TNS Gallup. Anm: För varje kategori kunde man säga sig ha Mycket stort, Ganska stort, Ganska litet eller Inget förtroende. I tabellen visas medelvärdet för förtroendet för respektive grupp, där de fyra svarsalternativen åsatts siffervärdena 4, 3, 2 respektive 1. Ett högre medelvärde anger alltså större förtroende. Läkare och poliser hamnar i denna undersökning i topp, liksom deras motsvarande institutioner gjorde i mätning. Man kan också konstatera att revisorer har högt förtroende hos de tillfrågade. Vissa företrädare för finansbranschen såsom börsmäklare och fondförvaltare hamnar i botten av listan tillsammans med politiska ledare. Däremot hamnar ledare för banker och bankernas privat- rådgivare på den övre halvan av listan med ett neutralt medelvärde. Det låga förtroendet för delar av finansbranschen framgick också av en annan undersökning, där fondbolagens agerande och fond- branschen i stort fick lågt betyg.14 14 , Fondsparandet 2003. Storföretagsledare hamnade i mitten av TNS Gallups lista med ett medelvärde strax under 2,5. Ledare för statliga och kommunala företag samt ledare för försäkringsbolag har enligt undersökningen något lägre förtroende än storföretagsledare. Däremot har de mer småföretagsanknutna grupperna köpmän och handlare samt entre- prenörer högre förtroende än storföretagsledare. Den skillnaden framgår också tydligt i en nyligen publicerad undersökning, där av de svarande säger sig ha stort förtroende för svenska småföretag mot som anger litet förtroende. För stora företag var motsvarande siffror respektive 32 procent.15 Av undersökning framgår vidare att de tillfrågade har lågt förtroende för ledare i samhället i allmänhet. Ingen av de ledarkategorier som finns med i undersökningen åtnjuter något större förtroende. Politiska ledare och riksdagsmän ligger på i stort sett samma låga nivå som börsmäklare och fondförvaltare. Förhål- landet är intressant nog det motsatta om allmänheten tillfrågas om sin tilltro till att motsvarande institutioner verkar för samhällets bästa.16 Riksdag och regering har då förtroende hos av de svarande, och i undersökning har dessa institutioner klart positiva balansmått. I undersökningen ställdes också frågan Har du själv fått ökat eller minskat förtroende för företag i allmänhet , eller är ditt förtroende oförändrat? Svaret blev att fått minskat förtroende, fått ökat förtroende och hade oförändrat förtroende. Forskningsgruppen för Samhälls- och informationsstudier I en rapport till kommissionen har Forskningsgruppen för Sam- hälls- och Informationsstudier (FSI) redovisat en sammanställning av sina mätningar rörande förtroendet för olika samhällsinstitutio- ner.17 sker genom ständigt pågående mätningar med frågor till befolkningen i åldrarna 16–. FSI-undersökningarna mäter inställningen till bl.a. Privat före- tagsamhet respektive Näringslivet i stort. Dessa begrepp är vidare än de som behandlats i de tidigare refererade undersökningarna av 15Demoskop (på uppdrag av ), (2004), Undersökning kring allmänhetens förtroende för näringslivet. 16Gallup International, (2003), Voice of the People-undersökningen. 17Forskningsgruppen för Samhälls- och Informationsstudier, (2003), Förtroendet för näringslivet, rapport till . och Gallup, som använder begreppen Stor- företagen och Bankerna respektive analyserar förtroendet för vissa grupper inom näringslivet. ger en övergripande posi- tiv bild av förtroendet för näringslivet som helhet (se figur 3.5).På frågan om vilka samhällsinstitutioner de tillfrågade litar på hamnar Näringslivet i stort i mitten, Din bank och Polisen i topp medan Massmedia hamnar i botten. Detta tyder på att det knappast före- ligger något generellt misstroende mot näringslivet som helhet, utan att de förtroendeproblem som tidigare relaterats i huvudsak är avgränsade till de större företagen och vissa sektorer av närings- livet. Förtroende för olika samhällsinstitutioner Andel som litar respektive inte litar på följande 2001 Partiet Du röstat på Rättsväsendet Skolan Näringslivet i stort Vårt militära försvar Källa: FSI. I staplarna åt höger från mittlinjen anges den andel i procent som litar på respektive institution och i staplarna åt vänster från mittlinjen anges den andel i procent som inte litar på respektive institution. i ett internationellt perspektiv Vid en internationell jämförelse av förtroendet för storföretag i olika länder ligger väl till. I en undersökning med global omfattning av (Voice of the People) ställdes frågan hur mycket man litar på att stora inhemska företag verkar i samhällets bästa intresse. Det fanns fyra svarsalternativ: mycket, något, lite och inte alls. Medelvärdet för svaren i respektive land beräknades enligt en skala med 4 som högsta värde, 1 som lägsta värde och 2,5 som mittvärde. Medelvärdet för var 2,6. Motsvarande siffra för hela den undersökta populationen var 2,3 och för EU totalt 2,4. Inom EU var det bara (2,9) och (3,2) som låg högre än . låg på samma nivå som . Medelvärdet för var 2,3. Resultatet av denna undersökning stöds också av det korrup- tionsindex för olika länder som redovisades i kapitel 2. 3.2.4Orsaker och bakomliggande drivkrafter En del av förklaringen till den negativa utvecklingen för förtroen- det för storföretagen kan finnas i svaren på den tidigare relaterade undersökningen av TNS Gallup. Av undersökningen framgår att av de personer som säger sig ha fått ett minskat förtroende för företag i allmänhet (vilket var av de tillfrå- gade) fördelar sig orsakerna enligt följande: 1.Många företagsledare har fått för stora löneökningar och bonusar (av de som angett minskat förtroende instämmer helt på denna fråga). 2.En del företagsledare har fått ökad lön och bonus när företaget gått med förlust ().