sou · GSB3102d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Utredningen avser således inte att lämna något förslag om att polisman ges rätt att omhänderta kopior av kvitton, följesedlar eller körpassrapporter, trots att det saknas grund att ta utdragen i beslag enligt . 10Överväganden avseende fri rörlighet för tjänster 10.1Fri rörlighet för tjänster Utredningens bedömning: Förslagen i betänkandet torde inte strida mot EG-rätten eller Kommissionens förslag till tjänste- direktiv. Enligt EG-rätten, bl.a. artikel 49 i , skall fri rörlighet för tjänster råda på den inre marknaden. Inom EU bedrivs för när- varande ett arbete för att förbättra förutsättningarna för företagan- det i , särskilt möjligheterna att tillhandahålla tjänster över nationsgränserna samt möjligheterna att etablera sig i ett annat land. För att dessa målsättningar skall kunna realiseras kommer de bakom- liggande strukturerna, såsom krav för tillhandahållande av tjänster eller för etablering samt samarbetet mellan tillsynsmyndigheter att ses över. Förslag till direktiv om tjänster på den inre marknaden I förslag till och Rådets direktiv om tjänster på den inre marknaden framlagt av Kommissionen , KOM (2004) 2 slutlig, fastställs en allmän rättslig ram som kan tillämpas på all ekonomisk verksamhet inom tjänstesektorn. Då det rör sig om ett ramdirektiv är syftet med förslaget inte att fastställa detaljerade bestämmelser eller harmoniera alla medlemsstaternas bestämmelser om tjänsteverksamhet. Förslaget till direktiv omfattar tjänster som tillhandahålls av bl.a. företag. Direktivet omfattar också tjänster som tillhandahålls av en tillhandahållare som förflyttat sig till tjänstemottagarens medlems- stat, tjänster som tillhandahålls på distans (exempelvis via Internet), tjänster som tillhandahålls i ursprungslandet efter det att tjänste- mottagaren begett sig dit eller tjänster som tillhandahålls i en annan Överväganden avseende fri rörlighet för tjänster medlemsstat till vilken både tillhandahållaren och tjänstemottaga- ren förflyttat sig. Förslaget omfattar tjänster som antingen betalas av eller är gratis för den slutliga mottagaren. Kommissionens förslag till direktiv är baserat på bl.a. principen om ursprungslandet, som innebär att tillhandahållare av tjänster endast omfattas av lagen i det land där de är etablerade och att med- lemsstaterna inte får införa begränsningar för de tjänster som till- handahålls av en tillhandahållare som är etablerad i en annan med- lemsstat. I artikel 14 i förslaget anges att medlemsstaterna inte får ställa vissa krav för att någon skall få starta eller utöva tjänsteverksamhet på landets territorium, exempelvis krav på medborgarskap för till- handahållande av tjänster eller krav på att tillhandahållare skall vara bosatta på landets territorium. I förslaget begärs vidare att varje medlemsstat skall utvärdera ett visst antal andra krav vilka finns förtecknade i artikel 15, exempelvis krav att tillhandahållaren av tjänster skall ha en viss juridisk form och krav på ett minsta antal anställda. Enligt utredningens uppfattning torde utredningens förslag inte strida mot nu gällande EG-rätt. Huruvida utredningens förslag strider mot Kommissionens förslag till direktiv, är en annan fråga. Enligt utredningens uppfattning synes taxi omfattas av förslaget. Utredningen anser att förslagen i nu aktuellt betänkande inte innehåller diskriminerande krav som grundar sig på nationalitet eller i fråga om företag, dess säte. Utred- ningen anser alltså att förslagen i betänkandet inte strider mot Kommissionens förslag till direktiv. Enligt kommittéförordningen (1998:1474) skall, om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kom- muner, landsting, företag eller andra enskilda, en beräkning av dessa konsekvenser göras i betänkandet. Om förslagen har bety- delse för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, skall dessa konsekvenser redovisas. Detsamma gäller när ett förslag har bety- delse för bl.a. sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet och för jämställdheten mellan kvinnor och män. Om för- slagen i ett betänkande har betydelse för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet skall dessa konsekvenser också anges i betänkandet. I detta betänkande föreslås bl.a. att det införs krav på att infor- mation i taxametrar skall överföras till redovisningscentraler, att körprov skall införas som krav för att erhålla taxiförarlegitimation och att trafiktillstånd skall krävas vid persontransporter som, utan att vara yrkesmässig trafik, utförs mot vederlag efter erbjudande om körning till allmänheten på offentlig plats. Enligt utredningens bedömning, vilken utvecklas närmare nedan, kommer förslagen att medföra kostnadsökningar och viss påverkan på små företag. Förslagen i betänkandet har vidare sannolikt be- tydelse för brottsligheten. De framlagda förslagen får inte någon sådan inverkan på andra i kommittéförordningen angivna områden som motiverar en särskild konsekvensbeskrivning av dessa. 11.2Konsekvenser för små företag Utredningens bedömning: Det är framför allt förslagen om redovisningscentraler och att avläsare av kreditkort skall vara anslutna till eller integrerade med taxametrar, som kan påverka små företags villkor. Nedan följer en redovisning av olika frågor som har anknytning till förslagen om redovisningscentraler och avläsare av kreditkort samt dess påverkan på små företag. Vilket är problemet och vad händer om någon reglering inte sker? Såsom utredningen anfört torde taxinäringen vara särskilt utsatt för ekonomisk brottslighet. har uppskattat summan av oredovisad omsättning inom näringen till ca . Enligt utredningens uppfattning finns det starka skäl att försöka motverka sådan brottslighet, bl.a. genom införande av redovisnings- centraler. Om någon sådan reglering inte sker torde den ekonomiska brottsligheten inom taxinäringen förbli fortsatt omfattande. Vilka administrativa, praktiska eller andra åtgärder måste småföre- tagen vidta till följd av bestämmelser om redovisningscentraler och avläsare av kreditkort? Av avsnitt 2.1 framgår att taxinäringen domineras av enmansföre- tag. Enligt uppgifter från är av taxiåkarna anslutna till beställningscentraler. Dessa åkare överför således information från taxametrar till beställnings- centraler. Sådan överföring av uppgifter sker också från åkare som har avtal med servicebolag, verkstäder m.m. Krav på överföring av uppgifter till en redovisningscentral, exempelvis en beställnings- central eller ett servicebolag, torde med hänsyn till vad som redo- visats ovan inte vara särskilt betungande eller komplicerat för en taxiåkare. De förslag som utredningen lämnar om anmälningsplikt, dvs. skyldighet att anmäla vilken redovisningscentral som anlitas och byte av sådan central torde inte heller innebära någon större admi- nistrativ börda för taxiåkarna. Utredningen har också föreslagit att om ett fordon i taxitrafik innehåller en avläsare av kreditkort skall denna vara ansluten eller integrerad med taxametern. Utredningens bedömning är att nämn- da förslag i vissa fall kommer att leda till engångskostnader för taxi- åkarna. Förslaget torde dock inte medföra behov av omfattande praktiska eller administrativa åtgärder från taxiåkarnas sida. Utredningen föreslår att redovisningscentraler får drivas endast av den som har tillstånd. Detta torde leda till merarbete för beställ- ningscentraler, servicebolag m.fl. som vill ha tillstånd att driva en redovisningscentral, eftersom prövningen givetvis kräver ansökan, eventuellt prov i yrkeskunnande, bevarande av uppgifterna i centra- len m.m. Sådant merarbete torde dock vara omfattande endast i in- ledningen av verksamheten. Vilka lönekostnader, andra kostnader eller resursbelastning i övrigt för småföretagen kan reglerna leda till? Utredningen anser det inte sannolikt att bestämmelserna om redo- visningscentraler över huvud taget påverkar lönekostnaderna för taxiåkarna. Förslaget att avläsare av kreditkort skall vara ansluten till eller integrerad med taxametrar kommer att leda till ökade kost- nader för dem som har fristående avläsare. Enligt vad utredningen erfarit kan engångskostnaden uppgå till ca . I övrigt torde förslagen inte medföra ökade kostnader för taxiåkarna, eftersom en mycket stor majoritet av taxiåkarna betalar för överföring av information till beställningscentraler, servicebolag m.fl. Det torde inte vara nödvändigt för taxiåkarna att köpa experthjälp på grund av redovisningscentralerna. Förslaget om redovisningscentraler medför att beställningscen- traler m.fl. som vill ha tillstånd får betala bl.a. ansökningsavgift och prov för yrkeskunnande. Ifrågavarande kostnader, som bör ställas i relation till motsvarande kostnader för ett trafiktillstånd, kommer inte vara av någon större omfattning och är engångskostnader. Ut- redningens ambition är att förslagen inte skall behöva leda till kapital- krävande investeringar för servicebolag m.fl. Den anmälningsplikt som utredningen förordar om en taxiåkare inte överför information till centralen kan leda till merarbete för redovisningscentralerna och därmed ökade kostnader. Utredningen finner det dock inte sanno- likt att sådana kostnader är omfattande. Kan förslaget om redovisningscentraler komma att snedvrida kon- kurrensförhållandena för småföretagen eller i övrig försämra deras konkurrensförutsättningar? Utredningens bedömning är, såsom redovisats, att krav på över- föring av information från taxametrar till redovisningscentraler kan medföra begränsade kostnader för taxiåkarna. Regleringen kommer sannolikt inte alls att påverka marknadstillträdet för taxiåkare. Det ställs inte några särskilda kompetenskrav på taxiåkarna genom ut- redningens förslag, utan åkarna skall i princip agera som de gör . Utredningen anser att bestämmelserna om redovisnings- centraler inte skapar bättre villkor för större företag än för små före- tag. I sammanhanget bör anmärkas att en stor majoritet av taxiåke- rierna är små företag. Utredningens bedömning är vidare att even- tuella bestämmelser om redovisningscentraler inte påverkar taxi- åkare i glesbygden i negativ riktning. Enligt utredningens mening torde inte regleringen om redovis- ningscentraler leda till snedvridning av konkurrensförhållande till nackdel för småföretagen. Går det att kontrollera efterlevnaden av reglerna om redovisnings- centraler? Det går enligt utredningens mening att kontrollera efterlevnaden av reglerna om redovisningscentraler genom att länsstyrelserna be- driver en aktiv tillsyn över centralerna. Det är således viktigt att åtgärder vidtas vid uteblivna överföringar av information m.m. har också ett stort ansvar för att på ett effektivt sätt använda den information som kommer att finnas bevarad hos cen- tralerna. Finns det behov av speciella informationsinsatser? För att underlätta för åkare är det enligt utredningens bedömning viktigt med omfattande informationsinsatser innan ett eventuellt ikraftträdande av författningar om redovisningscentraler. , som har ett sektorsansvar över yrkestrafiken, får anses ha ett över- gripande ansvar för att sådan information ges i tillräcklig omfatt- ning. Utredningen anser att exempelvis och andra organisationer bör bidra med information till sina medlemmar. Utredningens bedömning: Förslaget om redovisningscentraler och om körprov för taxiförarlegitimation kommer att medföra ökade kostnader för taxiåkare, beställningscentraler, servicebo- lag m.fl. som vill godkännas som redovisningscentraler, länssty- relserna och . Förslaget att en avläsare av kreditkort skall vara ansluten eller integrerad med taxametern kommer att medföra ökade kost- nader för vissa taxiåkare. Förslaget om körprov kommer att leda till ökade kostnader för vissa taxichaufförer samt ökade intäkter och vissa kostnader för . Förslaget om redovisningscentraler innebär att området för överklagande till allmän förvaltningsdomstol utökas. Domstols- prövning med anledning av dessa bestämmelser får förväntas förekomma i begränsad omfattning och bedöms därför inte på- verka förvaltningsdomstolarnas resursbehov. Taxiåkarna kommer att få betala för överföring av information i taxametrar till redovisningscentraler. Någon prisreglering av dessa avgifter har utredningen inte föreslagit. Ifrågavarande avgifter torde inte avsevärt överstiga de avgifter som tas ut av be- ställningscentraler, servicebolag m.fl. är av taxiåkarna anslutna till beställ- ningscentraler. Andra taxiåkare överför information från taxametrar till t.ex. taxametertillverkare, servicebolag m.fl. Kostnaderna för att anlita exempelvis en beställningscentral eller en taxametertillverkare varierar beroende på vilka tjänster man köper. Det kan vara fråga om bl.a. faktureringstjänster, trafikledningstjänster, enbart tjänsten att överföra information från taxametern till ett datasystem utan efter- behandling av uppgifterna m.m. Enligt vad utredningen erfarit torde kostnaderna för att endast överföra information från taxametrar som sedan bevaras hos en redo- visningscentral inte uppgå till särskilt stora belopp. Utredningen uppskattar sådana kostnader till klart understigande per bil och månad. Taxiåkaren kan dock välja att köpa fler tjänster hos t.ex. en taxametertillverkare. Om faktureringstjänster m.m. ingår i avtalet kan kostnaderna uppgå till exempelvis mellan till . Hos vissa beställningscentral kan priserna vari- era mellan till . De taxiåkare som är anslutna till beställningscentraler torde inte ha anledning att byta avtalspartner med anledning av förslaget om redovisningscentraler. Detsamma gäller för dem som överför information till taxametertillverkare, servicebolag m.fl. Beställningscentraler m.fl. som vill godkännas som redovisnings- centraler kommer att få betala ansökningsavgift för detta och även få omarbeta vissa rutiner i centralerna. Ansökningsavgiften är en engångskostnad och övriga kostnader torde enligt utredningens uppfattning inte vara särskilt betungande. Det är länsstyrelserna som skall ge tillstånd till att driva redovis- ningscentraler och utöva tillsyn över sådana centraler. Det nämnda kommer givetvis att ta resurser i anspråk hos länsstyrelserna. Det mesta merarbetet och den största kostnaden för länsstyrelserna kommer att uppkomma under framför allt inledningsskedet, då ett system måste byggas upp för hantering av förfarandet med centraler, bl.a. skall ansökningar prövas och registreras. Länsstyrelserna skall också utöva tillsyn över ifrågavarande verksamhet. Utredningen upp- skattar att en reglering av redovisningscentraler totalt sett kommer att ta tre–sex årsarbetskrafter i anspråk hos länsstyrelserna. Kostna- derna för dessa anställda uppskattar utredningen till ca (sex personer). Förslaget om redovisningscentraler innebär att området för över- klagande till allmän förvaltningsdomstol utökas. Domstolsprövning med anledning av dessa bestämmelser får förväntas förekomma i begränsad omfattning och bedöms därför inte påverka förvalt- ningsdomstolarnas resursbehov. Utredningen föreslår att om ett fordon i taxitrafik innehåller en av- läsare av kreditkort skall denna vara ansluten eller integrerad med taxametern. Utredningens bedömning är att nämnda förslag kom- mer att leda till engångskostnader, ca , för vissa taxiåkare. Kostnader för typgodkännande drabbar främst taxametertillverkarna. Ett införande av körprov för den som söker taxiförarlegitimation kan medföra ökade intäkter till om ca och vissa kostnader. Enligt kan intäkterna uppskattas till nämnda belopp om det inte behöver ske någon ny rekrytering av förarprövare. beräkning av dessa intäkter redovisas i bilaga 5. Körprovet kommer också att leda till vissa kostnader för . Ett körprov kommer enligt uppgifter från kosta ca 600–. Förslaget om redovisningscentraler innebär att området för över- klagande till allmän förvaltningsdomstol utökas. Domstolspröv- ning med anledning av dessa bestämmelser får förväntas före- komma i begränsad omfattning och bedöms därför inte påverka förvaltningsdomstolarnas resursbehov. 11.4.1Åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten Utredningens bedömning: Ökad samverkan avseende tillsyn över taxinäringen, införande av redovisningscentraler och krav på att avläsare av kreditkort skall vara anslutna till eller integre- rade med taxametrar leder till att den ekonomiska brottsligheten minskar. Enligt utredningens mening är det rimligt att anta att ökad sam- verkan avseende tillsyn över taxinäringen minskar den ekonomiska brottsligheten inom taxinäringen, se kapitel 6. Utredningen anser dock att ökad tillsyn inte är en tillräcklig åt- gärd för att komma till rätta med ekonomisk brottslighet inom taxinäringen utan även andra åtgärder bör övervägas. Utredningen anser att krav på överföring av information från taxa- metrar till redovisningscentraler torde motverka ekonomisk brotts- lighet inom taxinäringen. Anledningen till utredningens ställnings- tagande är bl.a. uppgifter från och Ekobrottsmyndig- heten om att i de fall där taxiföretagen inte sparat körpassrapporter eller har använt s.k. krympningsprogram har det visat sig helt nöd- vändigt att ha tillgång till kontrollmaterial i form av taxameterns originaluppgifter, som kunnat inhämtas från tredje part, t.ex. be- ställningscentraler. Med tillgång till dessa uppgifter har myndigheterna kunnat göra jämförelser mot bl.a. bokförda och deklarerade intäkter. har i sådana utredningar kunnat beräkna eventuellt undanhållna intäkter och rörelsens verkliga resultat. Det finns olika metoder för att komma till rätta med den ekono- miska brottsligheten. I betänkande SOU 1997:111 redovisas olika sådana metoder, bl.a. olika former av näringstillstånd och licensavgifter. Utredningen om taxinäringen anser dock att ett system med redovisningscentraler nära anknyter till hur taxinäringen fungerar genom anlitande av beställningscentraler m.m. och är därför av uppfattningen att ett sys- tem med redovisningscentraler har stora fördelar gentemot andra metoder mot ekonomisk brottslighet. Utredningen anser att ett införande av redovisningscentraler kommer att leda till att den ekonomiska brottsligheten minskar. Enligt vad utredningen erfarit förekommer det allvarligt fusk med avläsare av kreditkort som inte är anslutna till eller integrerade med taxametrar, se avsnitt 6.23. Krav på sådan anslutning eller integrering med taxametrar torde kunna minska den ekonomiska brottslig- heten inom taxinäringen. Utredningens bedömning: Förslaget att YTL skall gälla och trafiktillstånd skall krävas vid persontransporter som, utan att vara yrkesmässig trafik, utförs mot vederlag efter erbjudande om körning till allmänheten på offentlig plats leder till minskad svart- taxiverksamhet. Enligt uppgifter från krävs det en omfattande spaning och dokumentation av polisen för att kunna bevisa att en person utför olaga yrkesmässig trafik, eftersom det är tveksamt om enstaka körningar mot betalning är kriminaliserade enligt YTL. Ut- redningens mening är att Högsta domstolens avgörande, som redo- visas i kapitel 7, får anses bekräfta uppgifter om att det krävs att polisen dokumenterar att samma person utför flera körningar mot betalning innan man kan ingripa. Sådant arbete tar givetvis mycket tid och stora resurser i anspråk. anför dock att redan en körning kan anses vara yrkesmässig trafik, om det är utrett att det är fråga om en planerad yrkesmässig verk- samhet som är avsedd att bedrivas även fortsättningsvis. Enligt ut- redningens mening torde det emellertid vara mycket svårt för poli- sen att bevisa, att en enstaka persontransport mot betalning utgör olaga yrkesmässig trafik. Mot bakgrund härav har utredningen föreslagit att trafiktillstånd också skall krävas vid persontransporter som, utan att vara yrkes- mässig trafik, utförs mot vederlag efter erbjudande om körning till allmänheten på offentlig plats. Den som utför sådan körning skall kunna dömas till böter. Utredningen om taxinäringen har vid besök i och samman- träffande med företrädare för Samferdseldepartementet, polis och åklagare fått information om att den ändrade och i kapitel 7 be- skrivna norska lagstiftningen har lett till väsentligt mindre omfatt- ning av svarttaxi i bl.a. . Enligt utredningens mening torde ovan beskrivna förslag leda till minskad svarttaxiverksamhet i . I detta sammanhang bör dock anmärkas att sådan verksam- het kan motarbetas genom andra åtgärder än ändrade straffbestäm- melser, exempelvis genom avstängning av vissa gator i städerna och nätter, parkeringsförbud på centrala gator, utökad kollektivtrafik, bra tillgång till taxi och informa- tionskampanjer till allmänheten om farorna med att åka svarttaxi. För att de lämnade förslagen skall kunna genomföras fordras att länsstyrelser, m.fl. får tid att förbereda vissa åtgärder, rörande t.ex. föreskrifter om taxametrar och redovisningscentraler. Med hänsyn härtill och med beaktande av den tidsåtgång som er- fordras för den fortsatta beredningen av förslagen i och bör förslagen kunna träda i kraft . Om lagen om redovisningscentraler inom taxinäringen träder i kraft uppkommer en skyldighet för den som har till- stånd till taxitrafik att överföra information från taxametrar till redo- visningscentraler. En sådan skyldighet kommer att vara förenad med särskilt straffansvar. Vid ikraftträdandet finns det dock inte några redovisningscentraler, eftersom beställningscentraler m.fl. endast efter ansökan kan ges tillstånd av länsstyrelserna att driva redovis- ningscentraler. Utredningen anser mot bakgrund av det anförda att bestäm- melsen i 2 § lagen om redovisningscentraler om skyldighet att över- föra information till redovisningscentraler inte skall börja tillämpas förrän . En bestämmelse om att krav på att avläsare av kreditkort skall vara anslutna till eller integrerade med taxametrar kommer att finnas i YTF. Taxinäringen bör dock ges tid till att justera taxa- metrar m.m. och bör få tid att utfärda relevanta före- skrifter. Utredningen anser det därför vara lämpligt att bestämmel- sen om avläsare av kreditkort i YTF inte tillämpas förrän . 13.1Förslaget till lag om redovisningscentraler inom taxinäringen Begreppet redovisningscentral (eller tömningscentral) finns inte angivet i någon författning med anknytning till yrkesmässig trafik. I föreskrifter om taxitrafik, VVFS 1999:177, uttalas dock att uppgifter om samtliga köruppdrag och körpass skall kunna överföras till ett administrativt datasystem. En fysisk eller juridisk person, exempelvis en verkstad eller en beställningscentral, som har tillstånd att tillhandahålla ett sådant datasystem bör betecknas som redovisningscentral. Den som enligt YTL har tillstånd till taxitrafik skall vara skyldig att överföra information från en taxameter till en redovisningscentral. Undantag från en sådan bestämmelse bör kunna göras om särskilda skäl föreligger, exempelvis då taxametern inte används på grund av sjukdom eller något annat förhållande som åkaren inte råder över. Kvitton, följesedlar och körpassrapporter skall enligt föreskrifter om taxitrafik, VVFS 1999:177, vara utformade så att de kan utgöra räkenskapsinformation enligt bokföringslagen (1999:1078). Den information som överförs från en taxameter skall innehålla minst de uppgifter som skall framgå av kvitton, följe- sedlar och körpassrapporter. Se avsnitt 6.9. Det införs en bestämmelse om att en redovisningscentral får drivas endast av den som har tillstånd. Bestämmelserna om tillstånd att driva en sådan central anknyter nära till bestämmelserna i om trafiktillstånd. För att underlätta tillsynen över verksamheten med redovis- ningscentraler bör den som har tillstånd att driva en sådan central till anmäla om överföring av uppgifter från en taxa- meter inte har skett på föreskrivet sätt. Se avsnitt 6.9. Länsstyrelserna får pröva olika frågor som rör redovisningscentraler- na. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.7. Begreppet redovisningsansvarig har i princip samma innebörd som termen trafikansvarig enligt YTL. Se avsnitt 6.8.1. Se kommentaren till 5 §.