sou · GSB325 · 2005-01-01 00:00:00 — Jag kommer i denna text i stället att plocka fram några aktiviteter som jag tycker kan tjäna som goda exempel och några för att de helt enkelt beskriver verksamhet som tycks vanligt förekommande hos organisationerna. När det gäller den uppsökande verksamheten är det många orga- nisationer som visar upp sig på mässor och andra utåtriktade akti- viteter. besökte 2003 för att där möta ungdomar som ännu inte mönstrat. Organisationen tyckte att det var ett bra forum att möta unga människor. En annan ungdomsarena är den stora årliga dataträffen för ungdomar, Dream , där Frivilliga radioorganisationen informerar om organisa- tionens uppdrag för totalförsvaret samt rekryterar medlemmar. Att erbjuda av organisationen utbildade informatörer är annars en vanlig form för organisationer att bedriva informationsverksam- het utåt i samhället. Kvinnliga bilkåren har egna informatörer. De får sin utbildning internt samt genom att de deltar på olika typer av informationsdagar. Även Lottorna har totalförsvarsinformatörer som främst informerar skolungdomar, men också finns med i andra sammanhang. Kontakten med skolan upparbetas av informatörerna själva. Det kan dock vara svårt att komma in i skolan för utomstå- ende aktörer. Frivilliga radioorganisationen vittnar om de många hinder som finns för att komma in i skolans värld. Totalförsvarsinformation till de egna medlemmarna vävs ofta in i den ordinarie kursverksamheten. Flera organisationer ser årsmötet som en arena för totalförsvarsinformation till medlemmarna. Fri- villiga skytterörelsen skriver att allmän information sker i samband med centrala och regionala möten. Organisationen menar dock att den bästa totalförsvarsinformationen för organisationens del är att träna och tävla i i stället för att ha allmänna genomgångar i ämnet. Utgångspunkter: Översyn av aktörerna I arrangerar i (RIV) totalförsvarskvällar ungefär en gång tillsammans med ett flertal andra totalförsvarsorganisationer, som exempelvis i , , , Västra Aros , kvinnliga bilkår, stad och i . Organisationerna menar att den breda basen av organisationer har varit en fördel, då ingen enskild organisation högt som alla medverkandes kontaktnät kunnat användas till att skapa ett attraktivt utbud. Svenska röda korset innehar ett särskilt uppdrag att bedriva självskyddsutbildning, vilket också har. har skolan som den största mål- gruppen för sina självskyddskurser. Omkring 90 000 förskole-, grundskole- och gymnasieelever nås av förbundets utbild- ningar. Av dessa är det cirka 40 000 barn som nås via Civilför- svarsförbundets ledarutbildningar som riktar sig till lärare. För- bundet är det enda som driver verksamhet riktad mot de yngre barnen. Alla förbundets utbildningar innehåller en gemensam baslektion som tar upp samhällets sårbarhet, främst ur ett lokalt perspektiv. Utbildningarna är och ger kunskap om män- niskans fysiska och psykiska behov och hur dessa påverkas i olika utsatta lägen samt vad den enskilde kan göra för att minska sin egen och närståendes sårbarhet. Förbundet har en stor samling kurser som är indelade i två huv- udgrupper: Säkerhet och överlevnad samt En robust generation. Säkerhet och överlevnad ger kunskap om människans fysiska och psykiska behov och hur de påverkas i olika nödsituationer. Tyngd- punkten är hot och risker i närmiljön. Utöver en baslektion om det moderna samhällets sårbarhet finns teman hemberedskap, frilufts- säkerhet, hemsäkerhet samt samhällets säkerhet och beredskap. Med inriktningen En robust generation erbjuder förbundet tre utbildningar som i första hand vänder sig till personal som arbetar med barn . Syftet är att skapa en grund för personalen att kontinuerligt ta upp ämnena med barnen så att kunskaperna integreras med den övriga verksamheten i förskolan och skolan. Dessa kurser ges av certifierade instruktörer. Kurserna heter Hitta Vilse, och . Utbild- ningarna är vardera och ger kunskaper om barns speciella sårbarhet, om barns fysiska och psykiska reaktioner i en Utgångspunkter: Översyn av aktörerna krissituation, och vad vuxna kan göra för att minska sårbarheten. får de vuxna genom ett barnmaterial verktyg för att sedan lära barnen strategier och färdigheter för att bättre klara sig i utsatta lägen. Hitta Vilse tar upp problematiken med barn som går vilse och lär ut strategier för hur sådana situationer kan förebyggas, men också vad de vuxna kan lära barnen. utgår från de vanligaste olycksfallen som barn råkar ut för. Barnen lär sig att lättare upptäcka och undvika olycks- risker samt hur man larmar och behandlar mindre skador. Hembert tar ur ett barns perspektiv upp vad som händer vid ett strömavbrott och visar hur man kan ordna det för sig för att klara sig så bra som möjligt. Personalen blir sedan barnledare inom respektive utbildningar och kan kontinuerligt ta upp ämnena med barnen så att kunskaperna integreras med den övriga verksamheten i förskolan och skolan. De självskyddsinstruktörer som utbildas inom Civilförsvarsför- bundet får en pedagogisk utbildning som ger fem högskolepoäng i utomhuspedagogik. Utomhuspedagogik är en upplevelsebaserad pedagogik och lyfter fram lärandet i verklig miljö. Lärandemiljön kan därför vara både inom- och utomhus beroende på vad som studeras. Instruktörerna får därför en peda- gogisk utbildning som väl överensstämmer med läroplanernas och kursplanernas intentioner i och gymnasiet. I svaret till utredningen beskriver att organisationen har en ständigt pågående diskussion om vilken information som är relevant att sprida och hur den ska distribueras. Informationsbruset i samhället är som bekant stort och det gäller därför att medvetet välja innehåll och form för att få genomslag i målgrupperna. De spår som organisationen tror starkt på är läran- det i verkligheten och att möta målgrupperna mer på deras villkor. Det är organisationen som är till för dem och inte tvärtom. Folk och Försvar erbjuder en säkerhetspoli- tisk introduktionsutbildning i form av ett utbildningsspel med efterföljande diskussioner. Den säkerhetspolitiska introduktions- utbildningen syftar till att ge deltagarna en insikt i vilka mekanis- mer som styr säkerhetspolitiken. Utgångspunkter: Översyn av aktörerna rad och sker i form av ett rollspel som är förlagt till en fiktiv region, Centrumregionen, med flera fiktiva länder. Deltagarna får bland annat som stats- och utrikesministrar styra och påverka ut- vecklingen. Under spelets gång måste deltagarna fatta avgörande beslut för sitt land och regionen. Allianser, såväl som flyktingkata- strofer och ekonomisk utveckling är några av de situationer som deltagarna ställs inför. Utbildningen riktar sig främst mot gymnasieungdomar, frivillig- rörelsen och de politiska ungdomsförbunden. Andra grupper som genomgår utbildningen är blivande lärare, officerare, journalister och handläggare på . Folk och Försvar står inte för resan till och från utbildningslokalen men i övrigt är utbildningen kostnadsfri. Den säkerhetspolitiska introduktions- utbildningen har från starten haft ett ökande deltagarantal. genomfördes 59 spelningar med cirka 25 deltagare per spelning. genomfördes 160 spelningar. deltog cirka 2 800 gymnasieelever. Därtill driver Folk och Försvar en omfattande informations- och utbildningsverksamhet, exempelvis Folk och Försvars Rikskonfe- rens som syftar till att ge deltagarna aktuell information om säker- hetspolitik och totalförsvar samt att främja debatten kring dessa frågor. Konferensen ger också goda möjligheter till diskussioner och kontakter mellan företrädare för Folk och Försvars medlems- organisationer, myndigheter och andra intressegrupper. Rikskonfe- rensen äger rum med cirka 275 deltagare och ett tjugotal föreläsare. Folk och Försvar genomför bland annat säkerhetspolitiska kon- ferenser för de politiska , grund- läggande totalförsvarsutbildning för tjejer och säkerhetspolitiska konferenser för studenter. Folk och Försvar genomför även läns- konferenser, fortbildningsdagar för lärare och utbildningar för journalister med stöd av myndigheterna. Därtill genomförs bland annat studieresor, debatter och diskussioner. Folk och Försvar ger även ut tidning och skriftserie. Utgångspunkter: Översyn av aktörerna Frivilliga försvarsorganisationer som vill mer Det framhålls att de frivilliga försvarsorganisationerna bör stimule- ras till att sprida kunskap och information om totalförsvaret samt medverka till totalförsvarets folkliga förankring i propositionen Frivillig försvarsverksamhet inom totalförsvaret (prop. 2001/02:159). Regeringen uttalar i propositionen att en av de viktigaste utgångs- punkterna och prioriteringarna vid fördelning av organisationsstöd för Försvarsmakten och ska vara värdet av organisationens bidrag till totalförsvarets folkförankring. Det är just folkförankringen som organisationerna återkommer till i sina svar. Förbundet skriver att förbundets verkliga styrka när det gäller totalförsvarsupplysning inte blir uppenbar förrän de enskilda medlemmarnas insatser uppmärksammas. Reservofficerare är generellt både intresserade och kunniga om totalförsvaret och dess roll samt om krisberedskap och krishantering i samhället. De gör i egenskap av ambassadörer för Försvarsmakten en stor insats vad gäller informationsspridning. Flygingenjörsföreningarna betonar också denna styrka, att förening- arna skapar en unik kontakt mellan näringsliv och totalförsvaret. Frivilliga radioorganisationen resonerar i samma banor, då de skri- ver att organisationens medlemmar indirekt bedriver totalför- svarsinformation genom att bara finnas till. Myndigheterna menar att frivilligorganisationerna har hög tro- värdighet vad gäller insatser kring den egna organisationen, och att det därför är där som man ska koncentrera sin kraft. I kriterierna för organisationsstöd är det en sådan syn som återkommer: organi- sationerna ska informera sina egna medlemmar, men inte allmän- heten i stort. De frivilliga försvarsorganisationerna håller dock inte med om att det ska vara så, utan några vill använda sina kunskaper och nå ut till en större allmänhet. Vissa organisationer satsar därför på allmän extern totalförsvarsinformation. Några organisationer menar att information om säkerhetspolitik och totalförsvar (inbegripet information om samhällets sårbarhet, säkerhet och skydd samt krishantering), utan syfte att rekrytera, är den totalförsvarsinformation som organisationerna bör genomföra. Lottorna skriver exempelvis i sitt svar till utredningen att ingen rekrytering får ske vid organisationernas informationstillfällen i skolor. Informationen beskrivs som allmän och inriktad på: Utgångspunkter: Översyn av aktörerna att medvetandegöra ungdomar och allmänheten i övrigt om hur vår värld ser ut och vilka resurser som finns samt dess brister. Andra tycker att det är svårt att skilja ut rekryteringen från den allmänna informationen. Det är svårt som organisation att komma och berätta om frågorna utan att berätta om den egna organisatio- nen. Svenska röda korset skriver exempelvis att det vore fel att gå miste om det rekryteringstillfälle som informationen innebär. På samma sätt är det svårt att beskriva organisationen utan att också förmedla en bild av totalförsvaret i stort. Gränsdragningen blir diffus kring vad som är rekryteringsinfor- mation och vad som är allmäninformation, kring vad organisatio- nerna är ålagda att göra och vad de inte ska göra. Som det ser ut har staten ansvar för totalförsvarsinformation till allmänheten, ingen annan. Tanken från det offentligas sida är organisationerna ska skapa folkförankring genom att utbilda och rekrytera medlem- mar och det är i sammanhang knutna till dessa som information ska ske. Det tycks således som att det finns ett glapp mellan det infor- mationsarbete som från statsmakternas sida är tänkt att ske och det som organisationen vill genomföra och faktiskt genomför i vissa fall. Vissa organisationer informerar allmänheten med egna medel. De gör det eftersom de ser sin egen totalförsvarsinformation som professionell och värdefull och tycker att det är fel att denna infor- mation ska begränsas till de egna medlemmarna. i svaret på kart- läggningen ett uppdrag av regeringen som säger att organisationen ska bedriva extern totalförsvarsinformation. Förbundet hävdar att Försvarsmakten inte når ut till så många medborgare som tidigare och att inte kommunicerar med med- borgarna i tillräcklig omfattning. Lottorna bedriver ett projekt i syfte att undersöka möjlighet till att få uppdrag från staten att bedriva extern totalförsvarsinformation. Tanken är att uppdraget ska genomföras i samverkan med andra frivilligorganisationer. Projektet finansieras med fondmedel från externa fonder. skulle gärna vilja ha ett särskilt frivilligavtal för informatörer med grundläggande totalförsvars- utbildning samt pedagogik och metodik. Organisationen hoppas att det medför att funktionärerna skulle ha råd ekonomiskt att informera . Utgångspunkter: Översyn av aktörerna I Lottornas projekt ingår också att se över utbildningsgången och kraven för kvalitetssäkring av utbildningen samt certifiering av totalförsvarsinformatörerna. Målet med utvecklingen är också att rekrytera totalförsvarsinformatörer bland universitets- och hög- skolestuderande i statsvetenskap. föreslog att skulle få en utökad roll i betänkandet Frivilligheten och samhälls- beredskapen (SOU 2001:15) kapitel 9. Utredningen vände sig där- med emot det förslag som lade fram i betänkandet Totalförsvarsplikten (SOU 2000:21) om att inrätta ett nytt infor- mationssekretariat. föreslog att fokus skulle läggas på det redan existerande rådet och den utvidg- ning som kunde springa därur. framhöll att fördelen med rådet är att det där ingår företrädare från såväl myndigheter som frivilligorganisationer. Däremot tyckte man att det borde ingå fler företrädare från de frivilliga försvarsorgani- sationerna. Ökat samråd borde komma till stånd i detta forum. Vidare föreslog utredningen att informatörerna från de frivilliga försvarsorganisationerna borde genomgå någon form av utbildning i regi av rådet. Ett informationspaket borde också tas fram. När det gäller denna utredning spelar också rådet en viktig roll. Regeringen vill att den verksamhet som bedrivs av ska studeras för att se vilka erfarenheter som kan tas till vara. Om jag tittar på det underlag som inkommit från de frivilliga försvarsorganisationerna så varierar kunskapen om rådet mellan de olika organisationerna. De som känner till det upplever det som ganska anonymt och vill att de frivilliga försvarsorganisationerna engageras mer i verksamheten. Organisationerna säger sig vilja ha ökat stöd därifrån. påpekar att Informa- tionsrådet är det enda forum som finns för samverkan kring informationen om samhällets säkerhet och beredskap. Dock menar förbundet att det är svårt att en så stor och spretig frivilligrörelse företräds av en enda representant. menar att det är en nästintill omöjlig uppgift. Utgångspunkter: Översyn av aktörerna En bakgrund – så började det fungerade som ett relativt informellt forum för utbyte av information mellan totalför- svarsmyndigheterna. kom rådets verksamhet till stor del att förändras, utan att några propåer om detta från uppdragsgivare eller andra låg till grund för förändringarna. Det handlade om att myn- digheterna på eget initiativ inledde konkret samverkan och samar- bete i syfte att utveckla och förbättra informationen om svensk säkerhetspolitik och totalförsvar, efter helt nya förutsättningar och med ett helt nytt koncept. Styrelsen för psykologiskt försvar hade då också fått i sitt uppdrag att svara för samordning och samverkan avseende information om svensk säkerhetspolitik och svenskt totalförsvar. En inledande uppgift blev att analysera målgrupper och hur informationsbehoven egentligen såg ut. Även om inga formella regler fanns för att inrätta rådet eller för vad rådet skulle arbeta med, fördes ett slags formaliseringsdiskus- sion som gick ut på att ledamöterna skulle förordnas för uppdra- get. Av detta blev dock inget av. Rådet kom att fungera informellt som tidigare, men med en tydlig strategi och inriktning för att med samverkan och samarbete som grund utveckla totalförsvarsinfor- mationen. Åtminstone har myndigheterna eller motsvarande representerats i rådet av sina respektive informations- chefer. Vid behov har handläggare och andra experter medverkat inom särskilda projekt eller sammanträden. Följande har varit representerade i rådet; Styrelsen för psykologiskt försvar (som också svarat för administration, ordförande- och sekreterarskapet), För- svarsmakten genom Högkvarteret och dess föregångare, Krisbered- skapsmyndigheten och föregångaren skap, och föregångaren , Räddningsver- ket och föregångaren , Folk och Försvar samt de frivilliga försvarsorganisationerna. är Försvarshögskolan representerat i rådet. Utgångspunkter: Översyn av aktörerna Det här gör rådet Rådet sammanträder , varav ett sammanträde äger rum som internat med möjlighet till mer genomgri- pande diskussioner. Rådets roll, uppgifter och arbetssätt har efter- hand vuxit fram och regleras inte i något dokument. Rådet har till sitt förfogande en arbetsgrupp, ungdomsgrup- pen, där representanter från de myndigheter som medverkar eko- nomiskt i de olika samarbetsprojekten ingår. Gruppen svarar för den löpande verksamheten inom aktuella projekt, vilket innebär upphandling, kontakter med byråer och tryckerier, utarbetande av ekonomiskt och annat underlag, framtagning och processande av texter, grafisk form, distribution och annat som har med den direkta produktionen att göra. Fram var sammanhållande för ungdomsgruppens verksamhet. Uppgiften övertogs därefter av Styrelsen för psykologiskt försvar. Utifrån respektive myndigheters regleringsbrev och tolkning av dessa formulerar mål och den övergripande in- riktningen för de gemensamma projekten. Inom rådet diskuteras och beslutas vidare de ekonomiska ramar som ska gälla för arbetet. I princip görs, efter interna förhandlingar inom respektive myndig- heter, en rambudget upp för vart och ett av samverkansprojekten. I nära samverkan med ungdomsgruppen fastställs budget för varje delprojekt. Inriktningen av verksamheten kan exempelvis handla om upp- läggning av marknadsföring inom , hur resultat av olika utvärderingar ska tolkas och få genomslag i den kommande verksamheten till ställningstaganden på detaljnivå när det gäller olika policy- och värderingsfrågor. Rådets ställningstaganden kom- municeras med ungdomsgruppen som ser till att dessa tas hänsyn till i det löpande arbetet. Efter att beslutat om ett utökat samarbete inom området ungdomsinformation vidtog ett omfattande arbete med att utveckla ett nytt koncept. Det första av dessa projekt, PEJL, var ett för sin tid djärvt projekt i och med att det kan sägas vara ovanligt målgruppsinriktat, särskilt om man beaktar att det handlade om information från statliga myndigheter. En stor del av arbetet gick åt till att skapa en konsensus inom rådet (och därmed respektive samverkande myndighet) för uppläggningen. En sådan konsensus växte inte fram av sig själv, utan det handlade om att presentera attraktiva och även internt säljbara lösningar. Utgångspunkter: Översyn av aktörerna Efter att PEJL-konceptet fungerat beslöts att ut- veckla ett nytt koncept, . Erfarenheterna inom rådet av utvecklingsarbete och de mycket omfattande diskussioner som detta kräver, gjorde att arbetet gick något lättare att genom- föra . Det handlade om ett rejält nytänkande, om mål- gruppsanalyser, dialoger med målgrupperna, kommunikationsana- lyser och tolkning av allt detta för att kunna omsätta allt i praktiskt informationsarbete. De regionala totalförsvarskonferenserna är projekt som genom- förts under paraply . kallas konferenserna för Folk och Försvars länskonferenser. Även här har rådet bedrivit en omfattande utvärderings- och ut- vecklingsverksamhet, dock inte jämförbar med vare sig Skolpro- jektet eller . Totalt nås omkring 600–700 personer av olika slag av totalförsvarsinformation genom dessa kon- ferenser. Verksamheten sköts i princip av Folk och Försvar på uppdrag av de samverkande myndigheterna. Sammanfattningsvis kan konstateras att hit- tills bedrivit såväl samordnande och samverkande informations- verksamhet som ett omfattande utvecklingsarbete av kommunika- tivt komplicerade och administrativt tunga informationsprojekt. sköts den gemensamma projektekonomi- administrationen av Styrelsen för psykologiskt försvar. Förutom ekonomisk redovisning och fakturering ingår också upphandling av externa tjänster, som exempelvis byråinsatser, tryckning och distri- bution. 2.1.5Med vilket resultat? Hur utvärderar myndigheterna? Resultaten av myndigheternas gemensamma ungdomsprojekt ut- värderas kontinuerligt. Lumpensajten har 1 200 besökare och klubbfunktionen Luckan har 16 00 medlemmar. Utvärderingen av visar att lärarna anser att materialet är trovärdigt, objektivt och pedagogiskt. Informationen används emellertid inte i den utsträckning det har potential för. Utvärderingarna av den totalförsvarsgemensamma informationen används för att dra slut- satser om hur projekten ska vidareutvecklas. Utgångspunkter: Översyn av aktörerna Informationen uppfattas av myndigheterna som framgångsrik och att den når målgrupperna relativt väl. Styrelsen för psykologiskt försvar skriver exempelvis att styrelsen uppnår målet med att ta fram en för målgruppen intressant information och presentera den på ett sätt som attraherar målgruppen. Det som varit svagt är där- emot marknadsföringen och förmågan att få ut budskapet. Utvärderingsrutinerna tycks skilja sig åt myndigheterna emellan. Vissa myndigheter tycks ha ett väl utarbetat system för utvärde- ring, andras är under utveckling. Det tycks också som att vissa projekt utvärderas i större utsträckning än andra. Vissa organisationer visar på mer utvecklade utvärderingsinsatser, men någon systematisk utvärdering görs sällan hos de frivilliga för- svarsorganisationerna. När det förekommer görs den oftast munt- ligt i samband med aktiviteten ifråga. Svenska värnpliktsofficersför- bundet skriver exempelvis att organisationen saknar direkta mätin- strument, men att en allmän uppfattning om kunskapsläget erhålls vid diskussioner och samtal under aktiviteter. Vissa frivilliga försvarsorganisationer tycks nå imponerande antal människor med sin totalförsvarsinformation, men det får upplevas som en brist att så få av organisationerna kan redovisa detta på ett fördjupat sätt. Utvärderingsdelen tycks ofta bli lidande i de genom- förda projekten. Av organisationernas svar att döma uppfattas detta vara en resursfråga. Flera organisationer påpekar att det ofta blir en fråga om personella resurser, att ha någon som orkar dra lasset. För- bundet Reservofficerare skriver att organisationen i varie- rande utsträckning når upp till de mål organisationen satt upp. Då arbetet är helt ideellt och förbundsstyrelse såväl som lokalavdel- ningar i huvudsak består av personer med andra heltidssysslor är tiden knapp, menar förbundet. Jag har förståelse för detta förhållande, men det gör också min bedömning av informationsarbetet svårare. Det är mycket svårt att säga precist vilka resultat organisationerna uppnår. Flera av dem beskriver projekt som lyckade och berättar om popularitet och genomslag. Avsaknaden av mer utförligt beskrivna utvärderingsre- sultat gör det dock svårt för mig som utredare att bedöma den totalförsvarsinformation som de frivilliga försvarsorganisationerna Utgångspunkter: Översyn av aktörerna Det är dessutom svårt att förhålla sig till materialet när det finns så pass varierande tolkningar av begreppet totalför- svarsinformation och vilka mål organisationen ska ha. En organisa- tions resultat beror naturligtvis på de mål organisationen sätter upp, och när målen är så olika blir också resultaten det. I några fall är målet att få fler medlemmar, för andra organisationer är det att informera och utbilda så många som möjligt. 2.1.6Statens kostnader för totalförsvarsinformationen