sou · GSB372 · 2005-01-01 00:00:00 — Installation av brand- och inbrottslarm Installation av nytt fastighetsnät för datasystem, flyttning och återinkoppling av nätverk och extern kommunikation Fysisk flyttning av inventarier och utrustning Avveckling av avtal som är knutna till nuvarande lokalisering Avtal som behöver avvecklas är t.ex. hyresavtal, städavtal, telefon, vaktmästeri, avfallshantering, larm och bevakning, arrende och företagshälsovård. Sammantaget bedömer att de direkta omställningskostnaderna uppgår till ca . Härav utgör ca engångskostnader för t.ex. flyttning. Övriga kostnader avser investeringar. beräknar också att driftkostnaderna kan komma att öka något i . Sammantaget bedöms dessa kostnader öka med mellan 600 000 och 700 000 kro- nor . Det är en följd bl.a. av en högre hyresnivå (ca 300 kro- nor per m2) och tillkommande kostnader för hyra av renseri, vissa förvaringsutrymmen och vattenförbrukning. Vatten ingår för när- varande i hyran. Utredningen bedömer det inte är uteslutet att Statens växtsort- nämnds kansli kan komma att flyttas till . I sådant fall uppstår flyttkostnader också i den delen. Dessa kan preliminärt beräknas uppgå till . 7.6Konsekvenser för små företag m.m. Utredningen föreslår inte någon neddragning i statens service till de små företagen inom utsädesområdet. Förslagen bedöms inte heller i övrigt innebära några förändringar av betydelse för de små företagen på marknader som berörs. Snarare bör förutsättningarna för företagande och sysselsättning förbättras något, t.ex. genom att marknaden för analystjänster vidgas och förutsättningarna för en effektiv konkurrens bör förbättras som en följd av förslagen. Utredningen har inte funnit att förslagen ger några konsekvenser i de övriga avseenden som anges i eller följer av §§ 14–16 i kom- mittéförordningen (1998:1474). Särskilt yttrande av experten , Statens utsädeskontroll Som expert i rubricerade utredning vill jag anföra följande med an- ledning av utredningens förslag att Statens utsädeskontroll skall upphöra som egen myndighet och inordnas i Statens jordbruks- verk. Statens utsädeskontroll har en mycket rationell verksamhet som medger stor flexibilitet i utförandet av arbetsuppgifter såsom provtagning, analysering, kontrollodling, DUS-tester och tillsyn av efterlevnaden av certifieringssystemet enligt lagstiftning, förord- ning och föreskrifter. Med femtio anställda som under några som- marmånader i det närmsta fördubblas kan man inte med fog påstå att myndigheten är av den litenheten att det skulle utgöra skäl för avveckling och uppgående i en stor myndighet. I utredningens kapitel 7, Överväganden och förslag, anförs att små myndigheter har svårare att möta nya krav eller nedgångar i efterfrågan på myn- dighetens tjänster än större organisationer. års utveckling av myndighetsstrukturen i har väl i praktiken visat på motsat- sen genom det antal mycket små myndigheter som tillkommit inom specialiserade områden. Inom Statens utsädeskontrolls ansvarsområde finns i stort sett bara specialiserade uppgifter som inte hittar sin motsvarighet i annan statlig verksamhet med undan- tag för administration av löner, fakturering och personal. Utifrån dessa utgångspunkter kan jag konstatera att med undantag för administrativa uppgifter och föreskriftsarbete finns inte den kom- petens inom som skulle kunna göra Statens utsädeskontroll mindre sårbar genom att fler personer skulle kunna utföra de arbetsuppgifter som Statens utsädeskontroll utför . Utredningens antagande om synergieffekter blir därmed grovt överskattade och förväntade minskade kostnader liten. har ansvaret för föreskriftsarbete inom utsädeslagstiftningen och ansvaret för godkännande och tillsyn av laboratorier som arbetar med analysarbete som utgör en del i certi- fiering av utsäde. Genom utredningens förslag kommer att ha både tillsyn över och godkännande av labo- ratorier med vilka de kommer att ha konkurrerande verksamhet. Jag ifrågasätter starkt lämpligheten av detta och anser inte att detta går att lösa genom skilda avdelningar inom det statliga verket. Sammanfattningsvis leder enligt min uppfattning utredningens förslag till mycket små om ens några synergieffekter och de kost- nadsbesparingar inom administration och personal som kan kom- ma att uppstå är inte en effekt av utredningens förslag utan är att hänföra till nödvändiga förändringar på grund av en minskad produktion av certifierat utsäde . Utredningens förslag leder därutöver till en mycket oklar roll med föreskrifts- och tillsynsarbete över laboratorier med vilka man bedriver konkurrerande verksamhet. Detta förhållande har över huvudtaget inte utredningen tagit upp i betänkandet. Särskilt yttrande av experten , Jag reserverar mig mot utredningens förslag att avveckla och att flytta verksamheten till i . Skälet är att funktion fortfarande behövs och att denna funktion upprätthålls enklast genom att behålla nämn- den. SVN är liten myndighet med 1,8 personer anställda och som ut- för de uppgifter den är ålagd av regeringen på ett rationellt och effektivt sätt. De samordningsvinster som utredningen pekar på, t.ex. direkta besparingar och dynamiska effekter, är inte av den art att en avveckling kan motiveras. Koncentrerad kompetens till en myndighet har knappast varit något stort önskemål från någon berörd part under de SVN funnits. Tvärtom finns det i processen att pröva växtsorter för intagning i den svenska sortlistan ett givande utbyte mellan experter från olika vetenskapliga inriktningar som riskerar att gå förlorad om kompetensen samlas under ett myndighetstak. har redan ca 1000 personer anställda i sin organisation och att, som utredaren föreslår, avveckla och Statens utsädeskontroll och flytta myndig- hetsfunktionen till SJV i visar mer på en rationalitet som får verksamhetsområdena att försvinna än att vara väsentliga för svenskt lantbruk. Kostnaden för den ekonomiska administrationen är besvä- rande för SVN och uppgår till ca . Detta beror på de redovisnings- och rapportkrav som Ekonomi- styrningsverket generellt lägger på samtliga svenska myndig- heter och som SVN måste anlita Kammarkollegiet på konsultbasis för att uppfylla. På initiativ av ESV har ett nätverk mellan små myndigheter (= <50 personer anställda) inrättats där dessa frågor diskuteras. Den samfällda inställningen är att små myndigheter är effektiva och koncentrerade på sina uppgifter. ESV skall arbeta för att förenkla redovisnings- och rapportkraven till en relevant nivå för de små myndigheterna, som därmed skulle kunna minska sina kostnader för den ekonomiska administrationen. Detta kan ske utan att säkerheten i den ekonomiska hanteringen blir lidande. Det finns således förhoppningar om att kostnaderna relativt sett skulle kunna minska framöver. I det perspektivet finns alla anledning att inte avveckla . Den officiella kontrollen av utsäde i Dir. 2003:160 Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas för att överväga och föreslå en lämp- lig organisation av den officiella kontrollen av utsäde. Utgångs- punkten för utredaren skall vara att bedöma vilka uppgifter som måste eller bör förbli statliga angelägenheter. Utredaren skall i sitt uppdrag ta hänsyn till de regelverk som är av betydelse för verk- samheten samt analysera utvecklingen på utsädesmarknaden. Utsädeskontrollens organisation har utretts ett flertal gånger och senast i ett uppdrag till Statskontoret inför vårt medlemskap i . Statskontorets rapport resulterade inte i någon genomgripande för- ändring utan organisationen behölls i stort sett intakt. I syfte att förbättra konkurrensförhållandena gavs dock de privata aktörerna en mer fristående ställning och möjlighet att verka i hela . Ansvariga för den officiella obligatoriska kontrollen av utsäde är Statens utsädeskontroll () och Frökontrollen i (), ett privat ackrediterat organ. FMAB har givits en be- gränsad rätt att certifiera. Bolaget får certifiera allt utsäde av frö- burna växtslag utom stamutsäde. Stamutsäde är den första länken i en uppförökningskedja vars sista länk är utsäde som används i od- lingen (bruksutsäde). Certifiering av potatis liksom märkning som standardutsäde av köksväxter hanteras endast av . SUK:s verksamhet finansieras såväl med anslag som med avgif- ter. Av den totala omsättningen på ca finansie- ras via anslag. Anslaget till täcker främst myn- dighetens internationella verksamhet. deltar bl.a. i Internatio- nella frökontrollorganisationen (ISTA) och i verksamhet på utsädesområdet. ISTA:s arbete syftar till att förbättra och ut- veckla nya metoder för att undersöka utsäde och till att utveckla enhetliga riktlinjer för sortbedömning och sortidentifika- tion. Båda organisationerna verkar för att förenkla internationell handel med utsäde. () och har kopplingar till var- andra på en rad områden. Det är SVN som prövar ansökningar om växtförädlarrätt och som har ansvar för intagningen av växtsorter på en nationell sortlista. En sort kan godkännas om den har visat sig vara särskiljbar, stabil och enhetlig samt beträffande lantbruks- växter har ett tillfredställande odlings- och bruksvärde. har ansvar för utfärdandet av föreskrifter om utsäde och om intagning av sorter på sortlistan m.m. Verket utövar vidare tillsyn över FMAB:s verksamhet samt över försöksverksamheten med egenkontroll. har som huvuduppgift att utföra en sort- och kvalitets- kontroll (certifiering) av utsäde som skall saluföras. Som grundvill- kor gäller att endast godkända sorter får certifieras. Certifieringens olika delmoment är kontrollodling, fältbesiktning, provtagning, kvalitetsanalys (inklusive sundhet) och certifieringsbeslut. har därutöver ansvar för tillsynen av att certifieringssystemets regler efterlevs samt ansvar för stickprovskontrollen av egenkontroll. Kontrollodlingar och fältbesiktning är viktiga instrument i utsädeskontrollen. Kontrollodlingarna ligger helt under SUK:s ansvar även i de fall certifieringen utförs av FMAB. utfärdar också OECD- och ISTA-certifikat. disponerar laboratorier i och i . Till följd av att produktionen av utsädes- potatis även omfattas av växtskyddslagstiftningen (direktiv /29/EG) har även ansvar för kontrollen av utsädespotatis enligt denna lagstiftning. fastställer i samråd med avgifterna för den obligatoriska certifieringen. FMAB får i sitt avgiftsuttag inte göra något avsteg från den fastställda avgiftsnivån. Vid sidan av den obligatoriska certifieringen bedriver också avgiftsfinansi- erad uppdragsverksamhet. Det är dock från den obligatoriska cer- tifieringen som får huvuddelen av sina avgiftsintäkter. utför också andra uppgifter med koppling till certifieringen av utsäde. På uppdrag av SVN utför en del av den tekniska provning som är nödvändig innan en ny sort kan godkännas på den Den s.k. odlingsvärdeprovningen av sorten ut- förs av . utför vidare på uppdrag av EG:s växtsortmyndighet (CPVO) provodlingar av nya sorter för europeisk växtförädlarrätt samt är officiell teststation för allt för- ädlingsmaterial av sockerbetor inom EU åt CPVO. har också fått ansvar för att kontrollera förekoms- ten av inblandningar av genmodifierade organismer i konventio- nellt odlat utsäde. Kontrollen som är anslagsfinansierad omfattar utsäde producerat såväl inom EU som i tredje land. som diskussionerna om organisationen av utsä- deskontrollen pågick före vårt EU-medlemskap minskade sin verksamhet eftersom kontrollkapaciteten var överdimensionerad i förhållande till efterfrågan. koncentrerade också sin verksam- het till och hyr lokaler av i . har förutom hyresavtalet även tecknat avtal med om produktionsanalysering m.m. JK kritiserade i ett yttrande (Jo2001/2908) produktionsavta- lets lämplighet och menade att SUK:s opartiskhet i alla fall i all- mänhetens ögon skulle kunna sättas i fråga. Utvecklingen inom EU går generellt mot ökad egenkontroll på en rad områden. I samband med inrättandet av en europeisk myndig- het 2002 tydliggjordes återigen principen att det är företagarna som har ansvaret för att utforma system för att garantera säkra livsmedel m.m. EG-lagstiftningen på utsädesområdet har också förändrats i rikt- ning mot ökade möjligheter för medlemsstaterna att införa system med egenkontroll. Av betydelse i detta sammanhang är EG:s utsä- deslagstiftnings definition av begreppet officiella åtgärder. Med of- ficiell åtgärd avses åtgärder som vidtas av statlig myndighet, av juri- disk person som agerar under statligt ansvar oavsett om denna per- son lyder under offentligrättslig eller privaträttslig lagstiftning samt under vissa villkor av fysisk person. Om de officiella åtgärderna vidtagits av andra än statliga myndigheter får den som vidtagit åtgärden inte dra några egna fördelar av åtgärdens resultat. Efter en period av försöksverksamhet infördes ett permanent sy- stem för inofficiella fältbesiktningar. Under förutsättning att det sker en officiell tillsyn genom stickprov m.m. kan detta moment i certifieringen utföras av personal som har auktoriserats för ända- målet av den officiella certifieringsmyndigheten. Avsikten med sy- stemet är att förenkla förfarandet vid den officiella certifieringen av utsädet. Beslutet om certifiering tas i dessa fall av . I samma syfte och i stort sett under samma villkor pågår en försöksverksamhet med ett system där kravet på officiella provtag- ningar och analyser av utsäde på samma sätt frångås. Försöket har förlängts t.o.m. och kommer därefter att utvärderas. Medlemsstaterna deltar frivilligt i den omfattning de önskar och har valt att delta i försöket endast för analyse- ring av bruksutsäde av stråsäd, ett system som vi för övrigt redan hade byggt upp före vårt EU-inträde. Svensk utsädeshandel har inte visat något intresse för att utöka området för försöks- verksamheten. Utsädespotatis och utsäde av köksväxter omfattas inte av försöket med egenkontroll. Medlemsstaterna har visat olika grad av intresse för att in- föra egenkontroll. EG-reglerna torde redan nu ge ett tillräckligt stort utrymme för olika nationella lösningar. Det är rimligt att anta att flera medlemsstater kommer att vilja göra det pågående EG-för- söket med provtagningar och analyser permanent men att medlemsstaterna även i fortsättningen kommer att kunna välja den form av kontroll som passar dem bäst. införde i enlighet med EG-försöket ett system med inofficiella provtagningar och analyser i sin certifieringsprocess. har däremot valt att inte delta i försöket eftersom de bedömt att deras utsädessektor är för liten för att det skall löna sig att auktorisera privata laboratorier m.m. har därför ett officiellt organ som utför alla delar av utsädeskontrollen. Den egenkontroll som prövats inom EU ställer krav på certifieringsorganen att utöva tillsyn över verksamheten genom stickprov. Utvecklingen mot en egenkontroll där certifieringsorga- nen i stället för att kontrollera företagens egen tillsyn skall certifi- era företagens kvalitetssystem har inte varit aktuellt, i vart fall inte inom ramen för EU. Samarbetet inom EU med den tekniska provning som krävs för att sorter skall tas in på de nationella sortlistorna och för beviljande av växtförädlarrätter, såväl nationella som för EU-gemensamma, har utvecklats . Eftersom denna verksamhet är kostsam var det en av de rationaliseringsvinster för EU som helhet som man räknade med vid införandet av gemenskapens växtförädlarrätt . och , länder med likartade odlingsförhållanden, har kommit överens om en kostnadsbesparande arbetsfördelning. Med beaktande av alla nya medlemsstater som snart kommer in i unionen kommer möjligheterna till samarbete att öka ytterligare. Den gentekniska utvecklingen har redan påverkat och kommer i allt högre grad att påverka de nuvarande tekniska provningarna som görs för intagning av sorter på sortlista och för godkännande av växtförädlarrätter. Det finns vidare anledning att förvänta sig att molekylärbiologiska tekniker kommer att få allt större betydelse som analytiska verktyg över hela fältet. Detta gäller framför allt inom sortidentifiering, sortkarakteristik, inblandningar av genetiskt modifierade organismer samt identifiering av utsädesbundna pato- gener (sjukdomsframkallande mikroorganismer). En komplikation i sammanhanget gäller de genmodifierade sorter som har fått nya inre egenskaper som inte syns utanpå. I sortprovningen har man utgått från att den nya sorten skall vara särskiljbar från tidi- gare sorter genom fysiska skillnader. Någon analys på genetisk nivå har inte varit regel. Frågan om hur gentekniken skall hante- ras diskuteras i berörda internationella organ och kommer att behöva inordnas i de befintliga regelsystemen på område. Mot bakgrund av de beskrivna förhållandena finns det behov av att tillkalla en särskild utredare för att överväga och föreslå en lämplig organisation av den officiella kontrollen av utsäde. Utgångspunkten för utredaren skall vara att bedöma vilka uppgifter inom utsädeskontrollen som bör förbli statliga angelägenheter och vilka uppgifter som t.ex. näringen skulle kunna hantera genom ut- ökad egenkontroll. I enlighet med de principer för statlig styrning som kommit till uttryck på en rad områden bör i första hand statlig verksamhet inriktas på sådant som marknaden inte kan sköta själv. Utredaren skall dock beakta att på vissa områden och för vissa verksamheter kan det av andra skäl finnas behov av ett statligt engagemang. En renodling av statlig verksamhet syftar i princip till att öka ef- fektiviteten och ändamålsenligheten i förvaltningen och till att främja konkurrensneutraliteten på marknaden men har också en koppling till frågor som legitimitet och opartiskhet i myndighetsutövningen. Kopplat till denna fråga är frågan om SUK:s nära lokalisering till . Utredaren skall i sitt arbete utgå från att arrangemang av detta slag av principiella skäl inte är lämpliga. Utredaren skall vidare belysa hur förslagen till åtgärder förhåller sig till nationell lagstiftning inom utsädesområdet och angränsande lagstiftning, EG-bestämmelserna samt internationella åtaganden relevanta i sammanhanget. Vidare skall utredaren redogöra för och väga in i bedömningen hur den svenska utsädesmarknaden är strukturerad och vilka behov och utvecklingstendenser som kan förutses samt med samma utgångspunkt analysera behovet av kompetensförsörjning och laboratorieresurser på området. Vidare skall organisationsstrukturen och ansvarsfördelningen mellan olika berörda myndigheter analyseras, i såväl det nationella som det in- ternationella samarbetet på utsädesområdet. Utredaren bör också analysera möjligheten till samarbete med andra medlemsländer och deras certifierings- och kontrollorgan. Utredaren skall vid behov inhämta erfarenhet från andra länder. Uppdraget skall utföras i dialog med berörda myndigheter och marknadsaktörer. Det står slutligen utredaren fritt att lämna för- slag i andra närliggande frågor inom ramen för uppdraget. Utredaren skall hålla berörda centrala arbetstagarorganisationer informerade om arbetet och ge dem tillfälle att framföra synpunkter. Samtliga förslag skall kostnadsberäknas och finansiering skall re- dovisas för föreslagna åtgärder. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag .