sou · GSB329d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Vid antagning till de flesta utbild- ningar i nationalekonomi ställs krav på förkunskaper i Matematik C och Samhällskunskap A. Därutöver ställs det också krav på för- kunskaper i språk för utbildningar med språklig inriktning. Till enstaka utbildningar antar man sökande med enbart grundläggande behörighet. Många lärare har framhållit studenternas bristande förkunskaper i matematik. Även studenterna själva delar ofta denna uppfattning. Exempelvis ansåg, enligt en undersökning till vilken det hänvisas i rapporten, av förstaårsstudenter på Ekonom- programmet vid att de påbörjat sina studier med alltför dåliga förkunskaper i matematik. I rapporten fram- kommer att majoriteten av ekonomprogramstudenterna rekryteras från de icke matematikkrävande samhällsvetar- och ekonompro- grammen i gymnasieskolan. Detta kan vara en av orsakerna till de bristande förkunskaperna i matematik. Vid de flesta lärosäten ges frivillig eller obligatorisk stödunder- visning i matematik. På vissa ställen efterlyste studenterna ytter- ligare matematikundervisning som stöd. Rapporten visar att brister i matematikförkunskaperna hos studenterna har olika konsekven- ser. Undervisningen påverkas såtillvida att en del lärare försöker förklara ekonomiska sammanhang utan att använda sig av mate- matiska begrepp. Bristen på matematik- och statistikkunskaper har medfört att på lägger de flesta institutioner tonvikten på ekonomisk allmänbildning i stället för att lägga grunden för fort- satta studier i ämnet. Vid har studenternas dåliga förkunskaper i matematik haft till följd att undervisningen i eko- nometri tagits bort, trots att både resurser och kompetens för denna sortens undervisning finns inom institutionen. Det är inte bara förkunskaper i matematik som är bristfälliga. Även förkunskaper i svenska och engelska anses av lärarna ofta vara otillräckliga. En del studenter har problem med att skriva svenska och läsa engelsk litteratur. Utvärderingen genomfördes mellan . Den omfattar utbildningar i lingvistik och teckenspråk vid sju universitet och högskolor. Utbildning i teckenspråk ges endast vid ett lärosäte och har utvärderats tillsammans med ling- vistiken. Lingvistik har en stor ämnesbredd som exempelvis allmän språk- vetenskap och fonetik, sociolingvistik, neurolingvistik och dator- lingvistik. Lingvistik sträcker sig således över flera vetenskapsom- råden och har ofta en tvärvetenskaplig karaktär. Det kan således inte längre betraktas som ett traditionellt humanistiskt ämne. Behörighetskraven varierar beroende på inriktning. För de mer språkvetenskapliga inriktningarna ställs det krav på Svenska B alter- nativt Svenska som andraspråk B, Engelska B och ibland även C- språk kurs B. Därutöver tillkommer krav på Matematik B eller Matematik C för datorlingvistiska utbildningar. Söktrycket har minskat på de flesta av högskolorna totalt sett. Antalet sökande till programmen är dock högt eller mycket högt. Det gäller både datorlingvistikprogrammen och de program där lingvistik ingår (logoped- och audionomprogrammen och kogni- tionsvetenskapsprogrammet). Lingvistikämnet har problem med låg genomströmning främst på grund av att studenterna inte blir färdiga med sina examens- arbeten inom avsedd tid eller överhuvudtaget. Enligt bedömar- gruppen bör lärosätena vidta åtgärder i syfte att träna studenterna att skriva. Många lärare anser också att studenterna har otillräckliga förkunskaper i matematik. Detta gäller särskilt de studenter som väljer datorlingvistik. Lärosätena erbjuder de studenter som har bristande förkunskaper extra undervisning i matematik och data- vetenskap. Företagsekonomi är näst största ämne med över 30 000 studenter och ges vid 25 universitet och högskolor. Utvärderingen gäller perioden – . Företagsekonomi är en generalistutbildning med stor ämnesbredd som ständigt utvecklas mot nya områden. Det finns en mångfald av utbildningsprogram med företagsekonomi som huvudämne. De särskilda behörighets- kraven är huvudsakligen Matematik C och Samhällskunskap A. För utbildningar med språklig inriktning ställs det även krav på för- kunskaper i språk. Det finns också utbildningar till vilka man antar sökande med förkunskaper i Matematik B eller med enbart grund- läggande behörighet. Många lärare har framfört att studenter har allt sämre kunskaper i matematik. Studenterna får därför ofta problem i kvantitativt betonade kurser som t.ex. redovisning och ekonomistyrning. Sam- tidigt rådde det delade meningar om huruvida låga förkunskaper i matematik var ett bekymmer eller inte. Enligt bedömargruppen är det troligt att grundutbildningen i företagsekonomi (särskilt på A- och B-nivå) kan ha anpassats till de försämrade matematikkunska- perna. Bedömargruppen påpekar att problemen kan ha försvunnit på bekostnad av att analyser och resonemang som bygger på kvan- titativa metoder, modeller och teorier fått ett reducerat utrymme. Enligt bedömargruppens mening kan det vara ett bekymmer i en internationell konkurrens då utbildningen i andra länder kan ha högre krav på förkunskaper i matematik och statistik och därmed möjligheter till högre kvalitetsnivåer på vissa delområden av företags- ekonomiämnet. Det är inte bara brister i matematikkunskaper hos studenterna som har uppmärksammats utan även allt sämre förkunskaper i svenska och engelska. Lärarna har påpekat att språkbehandlingen i promemorior och uppsatser har blivit sämre. Studenterna har också problem med att läsa engelskspråkig litteratur och med att skriva promemorior och uppsatser på engelska. Även intresset för studier utomlands har minskat och en av orsakerna kan vara sämre språk- kunskaper, inte bara i engelska utan i språk överhuvudtaget. Lärosätena försöker åtgärda de bristande förkunskaperna bl.a. genom att erbjuda kurser i matematik och engelska. är det viktigt att påpeka att resurserna inom grundutbildningen, trots en ökad antagning av studenter, har förblivit oförändrade. Således har en teknisk eller naturvetenskaplig utbildning 3–4 gånger så stor resurstilldelning per student som en företagsekonomisk utbildning har. Det råder en stor obalans mellan lärarkapaciteten och antalet studenter i grundutbildningen. Vid en fortsatt expansion av antalet studenter och utan en ökad resurstilldelning blir det svårt för läro- sätena att handskas med brister i förkunskaperna. Bedömargruppen ställer sig också frågande till om man kan kräva av lärosäten att dessa skall reparera generella brister på kunskaper som härrör från gymnasiet. Yrkesutbildningar till sjöingenjör och sjökapten Utvärderingen omfattar utbildningar som leder till sjöingenjörs- och sjökaptensexamen vid och . Den är också en upp- följning av den utvärdering av sjöbefälsutbildningar som Högskole- verket gjorde 1998. Enligt föreskrifter gäller följande krav på sär- skild behörighet vid antagning till dessa utbildningar. Vid antag- ning till sjökaptensprogrammet gäller krav på förkunskaper i Mate- matik C, Fysik A alternativt energiprogrammet gren fartygsteknik och Engelska A och vid antagning till sjöingenjörsprogrammet krav på förkunskaper i Matematik D, Fysik A Fysik A alternativt energiprogrammet gren fartygsteknik och Engelska A. Kraven på förkunskaper har dock sänkts vid båda lärosäten. Vid ställs det krav på Matematik B, Fysik A (eller Natur- kunskap A+ B) eller energiprogrammet gren fartygsteknik med Matematik B vid antagning till både sjöingenjörs- och sjökaptens- programmen. Vid ställs det krav på Matematik B och Engelska A vid antagning till Sjöingenjörsprogrammet och till Styrman/Sjökaptensprogrammet (120 poäng) och på Matematik C och Engelska A vid antagning till Sjökaptensprogrammet (120 + 40 poäng). Enligt lärarna vid vid har de sänkta behörighetskraven lett till att studenternas förkun- skaper har blivit sämre. Sjöfartshögskolan erbjuder därför bas- kurser i bland annat naturvetenskapliga ämnen. Studenterna måste således ägna mer tid åt att stärka förkunskaperna och deras möj- lighet till egen specialisering blir därmed lidande. För studenterna på sjöingenjörsprogrammet finns inga möjligheter att fördjupa sig. Lärarna vid vid har fram- hållit att studenternas förkunskaper varierar mycket. Brister har uppmärksammats, framför allt i matematik men också i svenska språket. Det ges riktade stödinsatser i matematik. Till exempel erbjuds studenterna på de treåriga programmen en preparandkurs terminen innan utbildningen startar. I svenska görs inga speciella insatser utöver att handledarna för examensarbetena använder mycket tid till att hjälpa studenterna med språket i rapporterna. Antikens kultur och samhällsliv samt egyptologi I utvärderingen av utbildningar i antikens kultur och samhällsliv samt egyptologi ingick fyra universitet. Utvärderingen genom- fördes . Antikens kultur och samhällsliv är det gemensamma namnet på ett tvärvetenskapligt ämne med syfte att försöka skapa en helhets- bild av livet i de antika Medelhavskulturerna utifrån bl.a. arkeolo- giska, historiska, filosofiska och litterära aspekter. Sökandetrycket till utbildningarna varierar och är svårt att förutsäga . Därmed är det ekonomiska underlaget svårt att prognostisera. Vid antagning till utbildningar i antikens kultur och samhällsliv ställs det krav på förkunskaper i Svenska B eller Svenska som andraspråk B, Historia A och Samhällkunskap A. För vissa utbildningar ställs det krav på endast grundläggande behörighet. I utvärderingen framkommer inga synpunkter på studenternas förkunskaper. Utbildningen i egyptologi har en utpräglad språkvetenskaplig inriktning med inslag av historia, religion, arkeologi, konst och litteratur. Utbildningen i ämnet på kandidat- och magisternivå finns bara vid ett lärosäte, där nya studenter antas endast var fjärde termin. Behörighetskraven är Svenska B respektive Svenska som andraspråk B, Historia A och Samhälls- kunskap A. I utvärderingen påpekas att studenterna har bristande förkunskaper i språk, framför allt i grammatik. Utvärderingen av utbildningar i arkeologi genomfördes och omfattar nio universitet och högskolor. Arkeologi är ett tvärvetenskapligt ämne vars centrala del är fram- tagande av olika källmaterial. Detta gör att en arkeolog ofta behöver både teoretisk insikt och praktisk förmåga. Söktrycket till utbild- ningar i arkeologi är vikande. Vid antagningen hade en del lärosäten svårt att fylla sina nybörjarkurser. De behörig- hetskrav som ställs är antingen Svenska B respektive Svenska som andraspråk B, Historia A och Samhällskunskap A eller grund- läggande behörighet. Utvärderingen visar tydligt att institutionerna upplever en för- ändring av studenternas förkunskaper. Bedömargruppen framhåller att särskilt oroväckande är studenternas försämrade språkfärdig- Det gäller framför allt studenternas förmåga att skriva men även att många inte anser sig kunna läsa övriga nordiska språk – vilket för arkeologi innebär en begränsning. Bedömargruppen påpekar vikten av att dessa förhållanden inte tillåts påverka ämnets innehåll och de krav som ställs. Enligt studenterna är nämligen de krav som ställs under utbildningen för låga och ibland ligger de inte fast utan förändras i förhållande till de resultat som studerande- gruppen uppnår. Bedömargruppen finner det anmärkningsvärt och anser att krav på hög genomströmning för att nå utbildningsupp- draget inte får gå ut över utbildningens kvalitet. Miljövetenskap, miljöteknik och miljö- och hälsoskydd Utvärderingen genomfördes och berörde 18 universitet och högskolor. Det finns ett stort utbud av miljöutbildningar, som kan vara naturvetenskapligt, tekniskt eller samhällsvetenskapligt inrik- tade. Behörighetskraven varierar beroende på inriktning men även inom samma inriktning är kraven olika. För vissa utbildningar ställs exempelvis krav på Matematik D, Fysik B, Kemi B och Biologi B och för andra ställs endast krav på Matematik C. Bedömargruppen anser att det finns alltför många varianter av likartade program som sinsemellan har olika behörighetsvillkor och att man bör finna gemensamma nämnare för behörighetsvillkoren. Utvärderingen visar att endast två grundutbildningar har sam- hällsvetenskaplig inriktning och i många program svarar de sam- hällsvetenskapliga delarna bara för cirka 20 poäng av 120 eller 160 poäng. En övervägande del av utbildningarna har en naturveten- skaplig eller tekniskt inriktning. Det finns en överetablering av dessa inriktningar, vilket har lett till rekryteringsproblem. Trots att man tar in samtliga sökande finns det utbildningar med obesatta platser. Av rekryteringsskäl har därför många lärosäten sänkt behörighetskraven. Låg antagningspoäng tillsammans med de sänkta behörighets- kraven har lett till en större spridning inom studentgruppen med avseende på förkunskaper och förmåga att arbeta självständigt. Bedömargruppen påpekar att de minskade förkunskapskraven kan leda till försämrade prestationsnivåer. Vid vissa lärosäten läggs baskurser in i programmet i syfte att utjämna studenternas förkunskaper. Bedömargruppen framhåller att det visserligen är goda initiativ men att många av kurserna ligger närmast på gym- nasienivå och inte bör ge akademiska poäng. Dessutom kan dessa kurser upplevas som ett rent repetitionsmoment av en del stu- denter. Enligt bedömargruppen kan de minskade förkunskapskraven ha påverkat kvaliteten i vissa utbildningar, då behovet av mer eller mindre propedeutiska inslag när det gäller baskunskaper tar tid från fördjupningar. Utvärderingen gäller utbildningarna i ämnet ekonomisk historia vid fem universitet . Ämnet ekonomisk historia är relativt ungt. Det har sina rötter både i historia och i de ekonomiska veten- skaperna. I många länder tillhör ämnet antingen nationaleko- nomiska eller historiska institutioner. I är ämnet däremot en självständig disciplin och präglas av att metod- och ämnes- mässigt befinna sig mitt emellan historia och samhällsvetenskaper- na. Till samtliga utbildningar i ekonomisk historia ställs krav på grundläggande behörighet. Tillströmningen har varit avtagande. Konkurrensen om utbildningsplatserna är låg och de flesta behöriga sökande antas. Studenterna har en mycket varie- rande bakgrund. Vissa läser ekonomisk historia som grundkurs, medan andra redan har läst in ett antal akademiska poäng. Även åldersmässigt är det stora skillnader bland studenterna. Det innebär att studenternas förkunskaper är mycket varierande. Bedömar- gruppen konstaterar att detta ställer höga krav på såväl lärarna som studenterna men också leder till risker för att pedagogiken blir lidande. De brister på förkunskaper som lärosätena pekat på gäller färdig- heter, förmågan att föra resonemang och argumentera i tal och skrift samt en mycket varierande skrivförmåga. De olika lärosätena har dock lite olika uppfattningar när det gäller nivån på studenter- nas förkunskaper. Vid tycker man, tvärtemot de övriga lärosätena, att de studerande har en god förmåga (kanske bättre än tidigare) att tillgodogöra sig ämnet och att uttrycka sig skriftligt. Förklaringen kan vara att studenterna som läser ekono- misk historia vid oftast har några terminers studier bakom sig. Historia förekommer som huvudämne i lägst kandidatexamen vid 20 lärosäten. Huvudsakligen ställs det krav på Svenska B eller Svenska som andraspråk B, Samhällskunskap A och Historia A eller på grundläggande behörighet vid antagning till historieutbild- ningar. Utvärderingen i utbildningar i historia genomfördes . Bedömargruppen påpekar att det i finns ett starkt intresse för historia och att detta intresse avspeglar sig i det omfat- tande sökandetrycket till studier i historia. har ämnets ställning kraftigt försvagats i gymnasieskolan. Historia är ett obli- gatoriskt ämne endast inom tre gymnasieprogram där det tilldelats 100 poäng. Det betyder att förkunskaperna bland studenterna i ämnet, framför allt beträffande kronologin, är mycket varierande och generellt tycks bli allt sämre. Detta konstateras på samtliga lärosäten. De diagnostiska prov i historia som genomförts vid några lärosäten har visat brister i nybörjarnas historiska allmänoriente- ring. Enligt utvärderingen uppvisar studenterna bristande kunskaper även när det gäller svenska och främmande språk. Flera lärosäten beskriver nybörjarnas oförmåga att skriva korrekt svenska som ett problem. Studenterna får möjlighet att träna upp sin svenska genom att skriva hemuppgifter och få skriftliga kommentarer på dessa. Detta är dock möjligt enbart på de högre kurserna där antalet studenter är lägre. Vid flera lärosäten finns det även s.k. skrivstugor där studenterna får hjälp att utveckla sin skrivförmåga. Studenternas bristande förkunskaper i främmande språk innebär att kurslitteraturen nästan uteslutande är på svenska och engelska. Litteratur på danska och norska väcker ofta protester och en del studenter upplever även kurslitteratur på engelska som svår. Baltiska och keltiska språk Utvärderingen, som genomfördes , omfattar utbildningen i keltiska respektive baltiska språk vid respektive . Universiteten har ett så kallat nationellt ansvar för dessa ämnen. Med detta ansvar följer emellertid inga extra medel. Bedömargruppen menar att ämnenas ekonomiska situation måste underlättas. För antagning till baltiska språk krävs särskild behörighet: Svenska B eller Svenska som andraspråk B och lägst C-språk B och till keltiska språk Engelska B. Av utvärderingen framgår att studenternas bristande förkun- skaper i grammatik uppfattas som ett problem och att det har blivit värre . En förberedande kurs i grammatik innebär dock att de knappa resurserna blir ännu mindre och att studenterna får mindre tid för att studera det språk de kommit för att läsa. Slaviska språk och Öst- och Centraleuropakunskap Utbildningar i slaviska språk och Öst- och Centraleuropakunskap ges vid fyra universitet. Utvärderingen av dessa utbildningar genomfördes . Slaviska språk definieras av lärosätena som så kallade småspråk, dvs. ämnen som inte klarar att bära sina kost- nader. Behörighetskrav för språkutbildningar är Svenska B eller Svenska som andraspråk B och aktuellt språk eller ett språk lägst C-språk kurs B. Enligt lärarna vid är dock kravet inte ändamålsenligt, och ger generell dispens. För utbildningar i Öst- och Centraleuropakunskap ställs oftast krav på grundläggande behörighet. Söktrycket är inte högt och alla behöriga studenter antas. Genomgående anförs av lärarna att studenternas förkunskaper i grammatik ofta är dåliga i jämförelse med hur det var tidigare. På vissa håll inleds studierna med kurser i allmän grammatik. Pro- blemet kompliceras dock av att nybörjargrupperna är så heterogena att en enda lösning på problemet inte kan passa alla. Institutioner- nas ansträngda ekonomi och lärarnas pressade arbetssituation inne- bär dessutom att det är svårt att individanpassa undervisningen. Småspråkens ansträngda ekonomi bekräftas av den så kallade små- språksutredning som genomförde på uppdrag av regeringen (Att vara eller inte vara? Frågan om små- språkens framtid i den svenska högskolan – ett regeringsuppdrag, , 2003). Enligt utredningen är just ekonomin det största problemet för småspråken. Utvärderingen av utbildningar i socialt arbete genomfördes . Den berör 13 och högskolor. I utvärderings- rapporten ingår resultaten från tre olika uppdrag. Rapporten är en del av granskning av samtliga ämnen och program inom svensk grund- och forskarutbildning. Den är också en upp- följning av utvärdering av socionomutbildning- arna som genomfördes . Den är dessutom ett samarbete med för arbetsliv och socialvetenskap (FAS). 2001 fick FAS i uppdrag av regeringen att påbörja en utvärdering av forsk- ning inom ämnet socialt arbete . Socialt arbete är ett tvärvetenskapligt ämne och har inslag av sociologi, juridik, psykologi och statsvetenskap. Ämnet kan läsas i fristående kurser eller som huvudämne i de program som leder till socionomexamen. Studentunderlaget på socionomutbildningar skiljer sig från många andra utbildningar i några avseenden. Dels är andelen studenter från studieovana hem och studenter med invand- rarbakgrund relativt stor, dels är studenterna äldre än genomsnittet. Behörighetskraven till socionomutbildningar är relativt låga. Det ställs krav på förkunskaper i Matematik A och Samhällskunskap A. Söktrycket är stort. Med undantag för de inriktningar som är pro- filerade mot äldre och funktionshindrade är programmen som regel kraftigt översökta och antagningspoängen höga. De studerande som antas har därmed goda förutsättningar för teoretiska studier. Enligt utvärderingen har lärarna inte haft några anmärkningar på studenternas förkunskaper. Däremot anser studenterna att de inte ställs inför tillräckliga krav under utbildningen. Det var bara vid tre lärosäten som studenterna inte klagade över de låga kraven i utbild- ningen. Utvärderingen genomfördes och omfattade samtliga utbild- ningar i kemi vid 14 lärosäten. Behörighetskraven varierar från läro- säte till lärosäte. Det ställs krav på förkunskaper i kemi, matematik, fysik och biologi men kursnivån i dessa ämnen varierar. har antalet sökande till kemistutbildningarna minskat kraftigt till av nivå. Många läro- säten har reducerat antalet platser och två av dem har lagt ned sina Trots detta är antalet studenter mycket lågt på vissa utbildningar och inget lärosäte fyller sina platser. Högskole- verket finner det vikande intresset för kemistudier anmärknings- värt, eftersom antalet studenter med naturvetenskaplig gymnasie- utbildning ökar. Därför är det också mycket oroande att så få söker till gymnasielärarutbildningen i kemi. Det bör dock påpekas att antalet helårsprestationer i kemi inte har minskat eftersom kemi undervisas även på en rad andra program. Kemi har alltmer blivit ett utpräglat stödämne. Alla behöriga sökande till kemiutbildningar antas, vilket innebär att betygsurval inte längre tillämpas. En del lärosäten har sänkt behörighetskraven och flera överväger att sänka dessa ytterligare. Bedömningsgruppen finner denna utvecklig oroväckande och till nackdel för kemiämnet både inom högskolan och inom gymnasie- skolan. Följaktligen rekommenderar bedömargruppen lärosätena att inte sänka förkunskapskraven för tillträde till kemistprogram- met. Bedömargruppen rekommenderar också att alla lärosäten bör ha samma förkunskapskrav. Samtliga lärosäten har pekat på studenternas bristande förkun- skaper i kemi, fysik och inte minst matematik. Studenterna har en mycket heterogen utbildningsbakgrund och en bred åldersfördel- ning. För att stötta studenter med dåliga förkunskaper har många lärosäten lagt in mer eller mindre omfattande repeterande inslag från gymnasiekemi under de grundläggande kurserna. Enligt be- dömargruppen medför detta att innehållet i grundkurserna har tunnats ut. Bedömargruppen påpekar också att alltför omfattande stödinsatser kan leda till att svaga studenter, som knappast kommer att klara högre årskurser, hålls kvar i systemet trots att de kanske borde rådas att söka sig till andra utbildningar. är det viktigt att påpeka att trots studenternas för- sämrade förkunskaper och färre schemalagda lärartimmar är genom- strömningen oförändrad, sedd i ett tioårsperspektiv. Detta verkar dock ha skett till en del på bekostnad av lärarnas arbetssituation. Deras arbetsbörda har ökat eftersom strävan efter att behålla utbildningens kvalitet i samband med de heterogena student- grupperna kräver utökad stödundervisning som den reella ersättningen per helårsstudent kontinuerligt minskat. Högskoleingenjörs- och ingenjörsutbildningar samt brandingenjörsutbildningen Utvärderingen omfattar samtliga högskoleingenjörsutbildningar i inklusive brandingenjörsutbildningen vid , utbildningar som leder till ingenjörsexamen samt utbildningar som leder till kandidat- och magisterexamen inom teknikområdet. Totalt omfattar utvärderingen 225 program (inriktningar oräknade) vid 25 lärosäten och den berör ca 20 000 studenter. Som särskild behörighet vid antagning till utbildningar som leder till högskoleingenjörs- och brandingenjörsexamen krävs gymnasie- kunskaper motsvarande Matematik D, Fysik B och Kemi A.