sou · GSB362d2 · 2005-01-01 00:00:00 — I 4 kap. 30 § utsökningsbalken införs en bestämmelse att utmätning av en utsläppsrätt eller en registrerad rättighet medför förmånsrätt genom registreringen enligt den lagen. I 6 kap. 2 § utsökningsbalken införs en bestämmelse om att utmätningen av utsläppsrätten eller rättigheten säkerställs genom registreringen av utmätningen enligt lagen om handel med ut- släppsrätter. 16.4Förslaget till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) Den föreslagna bestämmelsen reglerar vilken förmånsrätt vid ut- mätning och konkurs som pantsättning av en utsläppsrätt medför. 16.5Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 8 kap. 29 § Enligt ett nytt andra stycke gäller sekretess för uppgift som lämnar eller bidrar till upplysning om ställningen på ett konto i utsläpps- rättsregistret, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att kontoinnehavaren lider skada. Bestämmelsen behandlas utförligt i avsnitt 5.11. 16.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter 11 kap. 12 och 13 §§ På motsvarande sätt som för elcertifikat skall uppgift om innehav och avyttring av utsläppsrätter lämnas i kontrolluppgift för fysiska personer och dödsbon. Reservationer och särskilda yttranden Jag reserverar mig mot delegationens förslag i kapitel 12 att ta bort koldioxidskatten för större delen av den handlande sektorn. Jag har tidigare berört frågan i mitt särskilda yttrande i delegationens del- betänkande SOU 2003:120 sid. 198. Det som anges där gäller fort- farande. Om man skulle föreslå att koldioxidskatten tas bort behöver en mer omfattande konsekvensanalys göras. Starka tecken tyder på att utsläppsrätterna enligt nuvarande förslag inte kommer att bli ett tillräckligt starkt styrmedel för att dessa ensamma skulle kunna göra att våra nationella klimatmål skulle kunna bli uppfyllda. Den främsta bristen i systemet är att utsläppsrätterna delas ut gratis i stället för att auktioneras ut. Dessutom är det mycket möjligt att EU totalt kommer att dela ut så många utsläppsrätter att priset på marknaden kommer att bli ganska lågt. Jag har tidigare framhållit betydelsen av att regeringen gör en av- vägning mellan koldioxidutsläppen i de olika samhällssektorerna, så att inte den handlande sektorn bedöms för sig utan att även utsläpp från transportsektorn och hushållssektorn värderas mot nationella miljömål. Även delegationen som helhet har markerat detta i delbetänkandet SOU 2003:120 sid. 75, där man skriver att regeringen bör göra en avvägning mellan den handlande sektorns utrymme och andra sektorers behov. Trots detta saknas fortfarande en sådan avvägning. Denna avvägning behövs som en grund för delegationens bedömningar om realismen och kraften i olika styrmedel. Enligt gängse principer ska utredningen föreslå en alternativ finansiering om man föreslår borttagandet av en skatt. Reservationer och särskilda yttranden inte studerat konsekvenserna av alternativa finansieringsmöjlighe- ter på ett så seriöst sätt att man rimligen kan ta ställning för något konkret alternativ. Att peka ut vattenkraftverk bara för att elström förväntas stiga i värde tycker jag liknar en konfiskation. Att höja skatten på drivmedel för vägtrafiken utan att studera de trafik- politiska konsekvenserna tycker jag verkar mest som ett sätt att ta ut lite ytterligare skatt, där man har en stor total skatteintäkt och därför behöver göra bara en liten procentuell höjning. Reservationer och särskilda yttranden Koldioxidskatt och ändring av Enligt min mening bör inte koldioxidskatten ändras , eftersom införandet av handeln med utsläppsrätter inte påverkar konkurrenskraften. Den industri som är utsatt för utom- europeisk konkurrens får inga extra kostnader. Möjligen kan kost- naden för el öka något, dock mindre i än i resten av EU och knappast särskilt väsentligt . För nya anlägg- ningar förväntas antingen full tilldelning eller benchmarking, vilket normalt bör ge full tilldelning eller mer. Det finns därför inget skäl för utredningen att nu föreslå ett borttagande av skatten. Delegationens motiv för att ta bort koldioxidskatten är att möj- ligheten för ett medlemsland att påverka miljöeffekten i ett ut- släppshandelssystem endast finns i samband med att nationen bestämmer hur många utsläppsrätter den skall tilldela den handlade sektorn. Miljöeffekten i termer av minskade koldioxidutsläpp kan därefter inte förbättras genom att medlemslandet påför eller bibe- håller en skatt som syftar till att minska utsläppen i de inhemska anläggningar som ingår i handelssystemet eftersom utsläppsminsk- ningar i medlemslandet då ofrånkomligen leder till motsvarande utsläppsökningar i andra länders anläggningar som deltar i samma utsläppshandelssystem. Detta argument är dock riktigt bara under en förutsättning, nämligen att beslutet om storleken på tilldelningen av utsläppsrätter fattas helt oberoende av beslut att bibehålla eller avskaffa koldioxid- skatten. Jag anser inte att denna förutsättning är rimlig utan att det tvärtom är nödvändigt att dessa beslut kopplas till varandra så att en sänkt eller avskaffad koldioxidskatt också medför en lägre till- delning av utsläppsrätter i handelssystemet. Endast under denna förutsättning kan koldioxidskatten ersättas av ett handelssystem med bibehållen eller stärkt ambition i miljöstyrningen. Regeringen aviserade i budgetpropositionen att en sam- ordning mellan energibeskattningen och alternativa styrmedel som handel med utsläppsrätter skall göras i syfte att värna om industrins internationella konkurrenskraft genom att tillse att de samlade effekterna av olika styrmedel hålls på en acceptabel nivå. Någon sådan samordning hade inte hunnit komma till stånd när regeringen Reservationer och särskilda yttranden lade den riktlinjeproposition, som legat till grund för arbetet med den nationella fördelningsplanen för utsläppsrätter som inlämnats till kommissionen . Tilldelningen av ut- släppsrätter har därför inte i denna plan kunnat beakta en eventuell inriktning att sänka eller ta bort koldioxidskatten för företagen i den handlande sektorn. Ett ställningstagande till om koldioxidskatten skall minskas eller tas bort bör därför vänta till och koordineras med nästa tillfälle när ställning tas till den fortsatta tilldelningen av utsläppsrätter till den handlande sektorn. Vidare: om man ersätter ett i princip starkt styrmedel (koldi- oxidskatt) med ett styrmedel som riskerar att bli svagare (gratis tilldelade utsläppsrätter med lågt pris) så får man minskad miljö- styrning. Den del som mest berörs av utredningens förslag att ta bort koldioxidskatten är pappers- och massaindustrin, vars incita- ment att ersätta olja med biobränsle riskerar att minska. Eftersom jag inte föreslår att koldioxidskatten nu skall tas bort, finns ingen anledning att heller föreslå hur detta skall finansieras. Teoretiskt är det sant att om på grund av koldioxidskat- ten minskar sina utsläpp så ökar de någon annanstans i EU. Detta gäller emellertid bara till 2007. För perioden –2012 kommer en ny tilldelningsplan som grundas på både den faktiska utvecklingen av koldioxidutsläppen, på priserna och på ett bättre underlag för potentialbedömningar. Om svensk industri visar att det går att minska utsläppen är detta ett argument för en mer restriktiv tilldel- ning i hela . Vidare finns det en mycket stor osäkerhetsfak- tor i det kommande länkdirektivet; det är ingalunda givet hur stor del utsläppsminskningar i länder utanför EU som kommer att till- föras systemet och inte heller hur de tio nya medlemsländerna ska integreras i det. Det finns därför en viss risk att priset på rätterna kommer att bli mycket lågt, varvid den styrande effekten uteblir. Att då ta bort ett fungerande styrmedel som funnits är förhastat. Det är inget fel i att använda dubbla styrmedel, om styrmedlen leder åt rätt håll. Likaledes är det fel och opraktiskt att dela upp skatter i en grupp fiskala och en annan grupp miljöstyrande. Det går emot tanken bakom den gröna skatteväxlingen, nämligen att beskatta arbete mindre och naturresurser mer, genom en gradvis förändring. Jag menar vidare att ska ändras så lite som möjligt. Jag reserverar mig även mot att, som föreslås i utredningen kap 13, ta bort möjligheterna att i miljödomar föreskriva energi- Reservationer och särskilda yttranden effektivitet och andel förnybara bränslen. Handeln med utsläpps- rätter är ett experiment och utsläppsrätterna tilldelas gratis. Den kommer inte att leverera några nämnvärda minskningar under för- söksperioden. Därför bör (och EU och gärna andra länder) behålla de klimatpolitiska styrmedel de har och förstärka dem. Reservationer och särskilda yttranden av (), ledamot Jag invänder inte mot texten i avsnitt 7.3, men vill framhålla föl- jande i anslutning till resonemangen om utsläppsrätternas långsik- tiga funktion. Mitt resonemang gäller även avsnitt 5.6. Ett viktigt syfte med utsläppsrätter är att innehavaren av en anläggning ska påverkas till att överväga att förändra sin verksam- het så att denna verksamhet ger mindre utsläpp av klimatgaser. Förändringen bör kunna vara av vilket slag som helst, nämligen en ändrad maskinpark, ändrad mängd producerade produkter eller ändrat slag av produkter. Innehavaren kan även lägga ner verksam- heten i den aktuella anläggningen. Problemet med den tillämpade modellen är indelningen i tids- perioder. Första perioden blir bara , 2005–2007, sedan blir perioden . Men verksamheter i företag är vanligtvis mer lång- siktiga än så och dessutom ser företagsverksamheten normalt inga skarpa tidsgränser. Värdet på utsläppsrätten ska ju tjäna som ett incitament för för- ändringar. Men om ett företag planerar en förändring, som man sedan genomför får man bara en säljbar vinst på utsläppsrätterna och ingenting . Då blir incitamentet alltför litet för att samhällsekonomiskt lön- samma investeringar ska genomföras. Ännu sämre blir det om man skulle genomföra ändringen . Då har företaget nästan inget ekonomiskt incitament till att genomföra förändringen. På lång sikt behöver inte en utsläppsrätt motsvara samma mängd utsläpp utan man kan ändra modellen så att den tillåtna mängden utsläpp minskar för år. Det bör dock vara tillåtet att överföra utsläppsrätter från en period till nästa, dvs. genomföra s.k. banking. En viss devalvering skulle därvid vara tänkbar, men det är inte rimligt att utsläppsrätten förlorar hela sitt värde vid periodskifte. Eftersom bankingen bokförs går det att konstatera hur landet klarar det nationella koldioxidmålet för respektive period även om banking tillåts. Frågan om banking är inte tillräckligt utredd och vi vet inte vad som kommer att hända vid försöksperiodens slut –2008. Om banking blir tillåten kommer dock prisvariatio- nerna inte att bli så stora som utan banking. Reservationer och särskilda yttranden bör det vara bättre att utsläppsrättens pris bygger på så långsiktiga kalkyler som möjligt och att snabba prisvariationer undviks. Jag hoppas att kommer att medverka till att man inom EU noga överväger hur man bäst använder utsläppsrätter. Reservationer och särskilda yttranden av (), ledamot I Kyotoprotokollet anges utsläppshandel som en mekanism för de deltagande parterna att åstadkomma kostnadseffektiva utsläpps- minskningar. Denna grundsyn fullföljs av regeringen i kommitté- direktiven bl.a. genom följande: De flexibla mekanismerna är vik- tiga för att uppnå den kostnadseffektivitet som är en av klimatkon- ventionens principer. Mekanismerna skall inte ses som ett medel att undvika åtaganden utan som ett sätt att komplettera åtgärder i det egna landet och uppnå kostnadseffektivitet samt engagera den privata sektorn i klimatarbetet. Handel med utsläppsrätter är ett intressant alternativ till andra styrmedel som t.ex. koldioxidskatt. Detta framhölls också i klimat- kommitténs betänkande SOU 2000:23: Ett nationellt handels- system är liktydigt med samma skattenivå som priset på utsläpps- rätter. Tanken på ett system med gratis tilldelning fanns dock inte med i någon bedömning. Enligt min mening kan inte gratis tilldelning och slopad koldi- oxidskatt förenas. Handel med gratis tilldelning av utsläppsrätter innebär att företagen tilldelas en förmögenhet jämfört med en situ- ation där utsläppsrätter auktioneras ut. Att i sådant läge ta bort koldioxidskatten är en omotiverad åtgärd, som snarare leder tanken till ett medel att undvika åtagande. Utredningens resultat i stort måste också ses mot bakgrund av att vi inte har haft uppgiften att bedöma åtaganden för alla samhällssektorer totalt. Trots aktiva försök kan inte våra förslags konsekvenser bedömas för transportsektorn, övrig industri samt bostäder och servicesek- torn. Förslagens påverkan på möjligheter att uppnå upp- satta mål har inte prövats av utredningen. Den slutliga helhets- bedömningen får vägas in i regeringens slutgiltiga ställnings- tagande. Reservationer och särskilda yttranden av () och (), ledamöter Ang. kapitel 12, Hantering av koldioxidskatten Handel bättre styrmedel än skatt Inledningsvis vill vi understryka att det är positivt att majoriteten kommit fram till att ta bort koldioxidskatten för de delar inom den handlande sektorn som är mest konkurrensutsatt ur ett europeiskt och globalt perspektiv. tidigare analyser visar tydligt att handelssystemet leder till i viss mån ökande kost- nader för de handlande företagen och troligen för samhället i övrigt. Trots detta är vi positiva till styrmedlet eftersom det är ett mera dynamiskt och marknadsmässigt verktyg än tidigare använda miljöstyrmedel. Att sänka utsläppen av växthusgaser utan att använda sig av flexibla mekanismer skulle orsaka långt större kost- nader. Kommitténs analyser har dessutom visat att utsläppshandeln är som allra mest effektiv när andra styrmedel inte stör ut effekterna. Ett verktyg för ett problem har varit ledstjärnan för kommitténs arbete. Därför är det med viss förvåning vi konstaterar att det inte har gått att nå fram till en majoritet som föreslår borttagande av koldioxidskatten för hela den handlande sektorn. Konsekvenserna för dessa sektorer, bl.a. kraftvärmen, som får två-tre styrmedel för samma sak har inte tillräckligt utretts. För att bidra till att skapa en tillräckligt stark politisk formering så att han- delssystemet kan få en så gynnsam etablering som möjligt står vi bakom delegationens förslag att koldioxidskatten för värmepro- duktion kvarstår. är det dock rimligt att sträva efter ett totalt borttagande av skatten för hela den handlande sektorn. Finansieringsmodellen är inte bra Det är svårt för kommittén att inom miljö- och energisystemet hitta skatter som kan höjas. Det är grundproblemet. Miljöskatter- nas huvudsyfte är att ha en miljöstyrande effekt. Tanken med dessa är att de ska minimeras eller helt avveckla sig själva när miljöproblemet är avklarat. När handel med utsläppsrätter införs får vi ett nytt styrmedel som vi tror är mer effektivt. Då borde rimligen det gamla systemet avskaffas. Problemet är då att Reservationer och särskilda yttranden det uppstår ett hål i statens budget. Det visar att miljöskatternas syfte har förfalskats. Denna utveckling vänder vi oss mot. Det är tydligt att kommitténs beskrivning av borttagandet av koldioxidskatten är mera skarpt än finansieringsmodellen. Det har gjort att förslaget går att stödja. Men sättet hur man avser att finan- siera förslagen har vi starka invändningar emot. Finansieringen borde göras ur ett bredare perspektiv än inom miljö- och energi- sektorn, givet vår beskrivning ovan. Fastighetsskatt på vattenkraft är ett problematiskt förslag. Att lyfta skatten från koldioxidgenererande företag och finansiera det genom att koldioxidneutrala vattenkraften får höjd skatt ger märk- liga signaler. Vilka effekter detta skulle ge för vattenkraften är inte tillräckligt utrett. Dessutom spekuleras det i betänkandet att vat- tenkraften kommer att få stora intäkter genom höjda elpriser som effekt av handelssystemets införande. Om denna dynamiska effekt går att räkna hem borde kommittén också tagit hänsyn till det ökade momsinflöde till statskassan ett ökat elpris har. Men denna fråga har kommittén helt förbisett. Motiven för denna finansiering är helt enkelt för dåligt grundade. Det andra förslaget att höja beskattningen för den tunga trafiken är också det ogenomtänkt och felaktigt hanterat. Kommittén har i tidigare betänkanden strävat efter att transportsektorn ska omfattas av handelssystemet. Detta förslag går i motsatt riktning mot dessa strävanden. Dessutom tar kommittén inte hänsyn till den hårda konkurrensen som finns i transportörernas omvärld. är svenska transportörer hårt trängda av höga kostnader i jämförelse med grannländerna. Dessa konsekvenser borde analy- serats närmare innan delegationen lagt sitt förslag. Reservationer och särskilda yttranden av och , sakkunniga Delegationen föreslår att koldioxidskatten bör tas bort för de anläggningar som omfattas av lagen om handel med utsläppsrätter, med undantag för anläggningar inom värmeproduktion. Flertalet berörda anläggningar betalar koldioxidskatt där dock nivåerna varierar. Hushåll och fjärrvärme betalar /kg koldioxid. Kraftvärme och industri betalar i princip /kg kol- dioxid. Dessutom tillkommer ytterligare möjligheter för nedsätt- ning för företag med mycket hög energianvändning genom de s.k. 1,2-procentsregeln1 respektive 0,8-procentsregeln.2 Skattetrycket från koldioxidskatten varierar således. Koldioxid- skatten är av stor betydelse för att nå de svenska målen för reduk- tion av utsläpp av växthusgaser i enlighet med klimatpropositionen (Prop. 2001/02:55). Regeringen har i riktlinjepropositionen om genomförande av EG:s direktiv om handel med utsläppsrätter (Prop. 2003/04:31) redovisat att olika styrmedel för att nå klimat- målen och andra samhällsmål bör vägas samman i samband med kontrollstationen 2004: En övergripande analys och samordning av skilda styrmedel bör göras inom ramen för arbetet med kontrollstation i syfte att åstad- komma en effektiv miljöstyrning inom klimatområdet som överens- stämmer med klimatmål och inom ramen för reformeringen av det svenska energiskattesystemet i syfte att förbättra miljöstyr- ningen och effektivisera energianvändningen inom näringslivet. Ett viktigt inslag i det fortsatta arbetet är en samordning mellan miljöbal- kens regelsystem, energibeskattningen och alternativa styrmedel som handel med elcertifikat och utsläppsrätter samt långsiktiga avtal. Sam- mantaget bör dessa styrmedel bidra till en miljöstyrning som är fören- lig med klimatmål och övriga samhällsmål. Det är visserligen önskvärt att renodla miljöstyrningen så att man inte använder fler styrmedel än nödvändigt för att styra mot ett givet miljömål. är det angeläget att säkerställa att de givna 1Till utgången av 2004 fanns det också en annan, alternativ möjlighet till nedsättning av koldioxidskatten som gäller för andra bränslen än mineraloljor. I detta fall begränsas skatten till av produkternas försäljningsvärde. Detta gäller dock bara för tillverkning av pro- dukter av andra mineraliska ämnen än metaller. 2Om den betalade nedsatta koldioxidskatten överstiger av försäljningsvärdet för före- tagets tillverkade produkter är det möjligt för företaget att ansöka hos skattemyndigheten om en nedsättning av den överstigande skatten så att behöver betalas. De nedsatta skattesatser som detta motsvarar får dock inte vara lägre än EU:s minimiskatte- satser för olika oljeprodukter. Reservationer och särskilda yttranden miljömålen verkligen kan uppnås. Effektiviteten vad gäller miljö- styrning av det kommande systemet för utsläppshandel är ännu oklar. Det är därför angeläget att fasa ut befintliga styrmedel först när det står klart att det nya styrmedlet utsläppshandel ger avsedd miljöstyrande effekt. Det är således nödvändigt att genomföra ytterligare analyser av den sammantagna styrningen som sker när olika styrmedel används inom klimatområdet för att säkerställa en godtagbar miljöstyrning. Ytterligare underlag kommer att levereras inför den kontrollstation för klimatpolitiken som kommer att genomföras . Detta underlag kommer att ge större möjligheter att genomföra den övergripande analys och samordning av skilda styrmedel som enligt regeringen bör göras. Reservationer och särskilda yttranden Lägsta samhällskostnad med bevarad miljöeffekt Det är lovvärt att delegationen i detta delbetänkande har tagit ställ- ning för att ta bort den svenska koldioxidskatten för den konkur- rensutsatta industrin inom den handlande sektorn och att det sam- lade skattetrycket inte bör överstiga dagens nivå för värmesektorn. Det framgår tydligt i kapitel 12 att den samhällsekonomiska kost- naden blir högre om dubbla styrmedel tillämpas inom den hand- lande sektorn. Således blir kostnaden högre om koldioxidskatten bibehålls inom kraft- och värmesektorn. I kapitel 12 står att värme- produktion inte är konkurrensutsatt, men det måste påpekas att kraftvärmeproduktionen i är utsatt för internationell kon- kurrens via den nordiska elmarknaden. Ett viktigt konstaterande är att i och med att handel med utsläppsrätter införs inom EU mins- kar inte de totala utsläppen av koldioxid även om har kvar koldioxidskatten för delar av den handlande sektorn. Handlande sektorn behandlas lika Jag vill därför förorda att hela den handlande sektorn behandlas på ett likartat sätt beträffande koldioxidskatten. Mitt förslag är att hela den handlande sektorn får nedsättning av koldioxidskatten motsvarande dagens koldioxidskatt för industrin. Detta betyder att anläggningar inom kraftvärme- och ren värmeproduktion också får en viss nedsättning, som kan användas för inköp av utsläppsrätter och därmed uppstår förmodligen ingen dubbelbeskattning. Detta är i linje med delegationens förslag som säger att ingen dubbel- beskattning bör förekomma inom värmesektorn. Den föreslagna åtgärden att ha en generell nedsättning för hela den handlande sektorn borde framförallt förenkla den föreslagna skatteadminist- rationen av värmesektorn. Det skulle heller inte ge någon miss- tanke om eventuellt missbruk och därmed minimera tillsynsarbetet. Reservationer och särskilda yttranden Miljöskatter är styrande och inte fiskala Jag avstyrker det finansieringsförslag av det bortfall av skatte- intäkter som följer av borttagande av koldioxidskatten som föreslås i betänkandet. Finansieringen föreslås ske med höjd fastighetskatt av vattenkraftverk och höjd koldioxidskatt på drivmedel. Kol- dioxidskatten är tänkt att vara en miljöstyrande skatt. Denna miljö- styrning ersätts nu av ett annat styrmedel i form av handel med ut- släppsrätter. Jag anser därmed av principiella skäl att denna skatt inte ska behöva finansieras. Skulle det krävas en finansiering bety- der detta att man frångår principen om att miljöskatter skall vara styrande om de minskade skatteintäkterna som uppkommer skall finansieras. Reservationer och särskilda yttranden av , , sakkunnig Ett mål – ett styrmedel Det är samhällsekonomiskt ofördelaktigt att behålla koldioxid- skatten i den handlande sektorn. Precis som anges i kapitel 12, kommer detta att leda till att dyrare åtgärder genomförs i , medan motsvarande utsläppsreducering till betydligt lägre kostnad någon annanstans i inte blir genomförd. Detta motverkar hela handelssystemets syfte! Utsläppsminskningar skall först genomföras där de kostar minst per reducerad enhet. För att handelssystemet ska fungera på avsett sätt måste koldi- oxidskatten tas bort för den handlande sektorn. Att ta bort koldi- oxidskatten äventyrar inte det svenska eller det europeiska klimat- målet – tvärt om skapar det bara bättre förutsättningar att lyckas. Principen ett mål – ett styrmedel är central för systemets effekti- vitet. Fel att behålla koldioxidskatten för värmeproduktion Det är principiellt fel att särbehandla en sektor som ingår i den handlande sektorn. För att handelssystemet ska kunna bli effektivt måste det renodlas.