sou · GSB343d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Den svenska servicesektorn är betydligt mer könssegregerad än den svenska industri/tillverkningssektorn. Detta resultat speglar det faktum att den svenska servicesektorn till stor del är överlappande med den kvinnodominerade offentliga sektorn. I är det däremot tvärtom, det vill säga servicesektorn är betydligt mindre könssegre- gerad än tillverkningsindustrin. Det är vidare intressant att notera att denna aspekt av könssegregering skiljer väsentligt från 26 Förklaringar till hur summan av den kvadrerade avvikelsen för servicesektorn och tillverk- nings/industrisektorn beräknas ges i Nermo (1999). I de två senare länderna är de båda sektorerna i det närmaste lika yrkessegregerade efter kön. I är däremot industrisektorn avsevärt mindre könssegregerad än i de två andra länderna. Skillnaden mellan dessa sektorer är således betydligt större på den svenska arbetsmarknaden än i de två andra nordiska länderna inkluderade i denna studie. Sammanfattningsvis visar denna analys att observerade skillnader mellan länder i nivån av yrkessegregering efter kön till viss del påverkas av skillnader mellan länderna som kan tillskrivas service- sektorn. I motsats till vad som förväntades så minskar dock inte skillnaderna mellan länder när vi kontrollerar för sektor. Detta är inte enbart en effekt av den dramatiska relativa minskningen av yrkessegregering efter kön i när vi tog hänsyn till service- sektorn (se figur 5). Det är också tydligt att deltidsarbete, så som det definierats här, inte förklarar skillnader i nivån av yrkessegrege- ring efter kön mellan dessa länder. Därmed inte sagt att en annan definition av deltidsarbete kan ha betydelse för att förstå variation mellan länderna. Det krävs därför fler analyser för att slå fast del- tidsarbetets betydelse för att förstå variationen av yrkessegregering efter kön mellan länder. Analyserna som presenterats här visar att politiska strategier i byggandet av välfärdsstaten påverkar såväl arbetsmarknadsstruk- turen som kvinnors arbetsmarknadsbeteende. Det är däremot inte lika uppenbart att arbetsmarknaden i socialdemokratiska välfärds- regimer är mer könssegregerad än i de liberala och konservativa regimerna. Trots viss variation uppvisar de inkluderade industri- länderna istället tämligen lika mönster då det gäller den sekundära arbetsdelningen mellan könen, dvs. yrkessegregering efter kön är ett mycket utbrett fenomen i alla länder. Den variation, som ändå finns, förklaras inte av servicesektorns sammansättning. I motsats till vad som förväntades så ökade istället variationen mellan län- derna i yrkessegregering efter kön när vi på statistisk väg tog hänsyn till sektorsskillnader mellan länder. Det är dock värt att notera att servicesektorn i de nordiska länderna tycks ha en något starkare könssegregerande effekt än motsvarande sektor i och . En marknadsstyrd ökning av kvinnligt förvärvs- arbete tycks därför vara något mer effektiv i termer av könsintege- rering på arbetsmarknaden än en mer politiskt styrd ökning av kvinnligt förvärvsdeltagande som en effekt av en efterfrågan från en stor offentlig sektor. Med detta menas att det senare, i något högre utsträckning, leder till att kvinnor koncentreras till ett fåtal yrken. Ur ett jämställdhetsperspektiv är det dock långtifrån självklart att tjänstesektorer som genererar många lågbetalda deltidsarbeten bi- drar mer till den generella jämställdhetsnivån, i termer av kvinnors ekonomiska beroende, än mycket könssegregerade tjänstesektorer som erbjuder högre löner och större möjligheter till heltidsarbete. Sammanfattningsvis kan sägas att trots mycket stora socialpoli- tiska skillnader mellan länderna så uppvisar deras arbetsmarknader ändå tämligen lika mönster av yrkessegregering efter kön. Män är och har varit överrepresenterade inom metall- och maskinteknisk industri, bygg- och anläggningsteknisk industri och inom tran- sportsektorn. Kvinnor har varit och är på motsvarande sätt över- representerade inom handel, omsorg, hälsovård och skola. Denna grundläggande likhet är lätt att förbise när man som sociolog söker variation att förklara. Mer slående är därför den betydelse som välfärdsstatens uppbyggnad har för den primära segregeringen efter kön, det vill säga mellan obetalt arbete i hemmet och betalt arbete på marknaden. Denna arbetsdelning är mycket starkare i länder karaktäriserade av en mer familjeorienterad välfärdsstat än vad den är i mer individorienterade välfärdsstater. Kvinnor i de senare län- derna är med andra ord i avsevärt högre grad förankrade på arbets- marknaden. i dagens svenska samhälle föreskriver till exempel att både kvinnor och män i arbetsför ålder ska förvärvs- arbeta oavsett familjesituation. En viktig förutsättning för denna förändring som direkt kan relateras till välfärdsstatens uppbyggnad är expansionen av offentlig vård och omsorg under sextio- och sjuttiotalet, vilken åtföljdes av utbyggnaden av den offentligt finansierade barnomsorgen. (1973). The coming of post-industrial society. , Basic Books. Bianchi, ., , . och Peltola, . (1996). A cross-national look at married womens economic dependency. Income Study, Working paper no. 143, Luxem- bourg: CEPS. (1992). Stratification and segregation. Acta Sociologica, nr 1, ss. Birkelund, , och Rosenfeld, . (1995). Womens part-time work: A cross-national comparison. , nr 2, ss. , ., & , L. (1993). , Employment and Gender. I: in a New Europe. , Scan- dinavia University Press. , , , . (1995). Gender, power, and postindustrialism. 178 208 I: Gender inequality at work. Thousand Oaks, . Bussemaker, , . (1994). Gender and welfare states: some theoretical reflections. I: Gendering welfare states. , (1992). Cross-National Variation in Occupational Sex Segregation. , nr 4, ss. , (2003). Deciphering Sex Segregation. Vertical and Horizontal Inequalities in Ten National Labor Markets. Acta Sociologica, nr 4, ss. (1995). Models for Describing the Underlying Structure of Sex Segregation. , nr 4, ss. (1998). The Past, Present, and Future of Sex Segregation Methodology. Demography, nr 4, ss. Crompton, , (1997). Womens employ- ment and gender attitudes: A comparative analysis of , and the . Acta Sociologica, nr 2, ss. (1992). , Clarendon Press. , Gøsta (1990). The Three Worlds of Welfare Capitalism. , Gøsta (1999). Social foundations of postindustrial economies. Fagan, (1996). The Salience of the Part- Time Divide in Union. , nr 3, ss. Förster, , , , . (1996). LES: The new challenge an introduction to concepts, documen- tation, and background statistics. Employment Study, Working Paper No 1. & Treiman, . (1996). Inter- nationally comparable measures of occupational status for the 1988 international standard classification of occupations. , nr 3, ss. , (1993). on Occupational Segregation: Reply to Watts. , nr 3, ss. (1993). Theoretical and Measurement Issues in the Study of Sex Segregation in the Workplace: Research Note. , nr 3, ss. , ., & , Suet (1992). Trends in Occupational and Industrial Sex Segregation in 56 Countries, 1960 1980. Work and Occupations, nr 4, ss. , (1993). Yrkessegregeringen på arbetsmark- naden. I: Kvinnors arbetsmarknad återtågets årtionde. , (1996). Economic theories of occupational segregation by sex Implications for change over time. Gender specific occupational segregation. P. Beckmann. BeitrAB 188, : forschung der Bundesanstalt für Arbeit. Korpi, , (1998). The paradox of redistri- bution and the strategy of equality: welfare state institutions, inequality and poverty in the western countries. , nr 5, ss. , (1992). Gender and the development of welfare regimes. social policy, nr 3, ss. SOU 2004:43 Bilaga 2 Lister, (1994). She has other duties: women, citizenship and social security. I: Social security and social change: New challenges to the model. , , Harvest Wheatsheaf. & Sarasa, S. (1991). Catholicism and socialism in the development of the spanish welfare state. Uppsats presenterad på 19, Vuoranta (), 1. Nermo, (1999) Structured by Gender, avhandlings- serie nr 41, , . Nermo, (2000) Models of Cross-national variation in occupational sex segregation, European societies, nr 3, ss. (1993). Gender, class and citizenship in the comparative analysis of welfare state regimes: theoretical and methodological issues, , nr 3, ss. Orloff, (1993). Gender and the Social Rights of Citizenship: The Comparative Analyis of Gender Relations and the Welfare States, , nr 3, ss. Rubery och (1995). Gender Segregation in Societal Context, Work, Employment and Society, nr 2, ss. , (1996). Gender, equality, and welfare states. Tyrrkö, , (2001). Förskjutningar i segrege- ringsmönster på yrkesnivå. Bearbetningar av folk- och bostads- räkningarna 1970 1990 och arbetsmiljöundersökningarna 1989 1995. Arbetsliv i omvandling 2001: 6, , . , (1991). Arbetslivets ojämlikhet i postindustria- lismens . Sociologisk Forskning, nr 4, ss. (1997). LEM: A general program for the analysis of categorical data. Watts, (1993). Explaining Trends in Occupational Segre- gation: Some Comments. , nr 3, ss. Watts, (1998). Occupational Gender segregation: Index Measurement and Econometric Modelling. Demography, nr 4, ss. Wennemo, (1994). Sharing the costs of children. Studies on the development of family support in the countries. avhandlingsserie, nr 25, : ning. , (2001). Förskjutning av segre- geringmönster på yrkesnivå, bearbetning av folk- och bostads- räkningarna 1970 1990 och arbetsmiljöundersökningarna 1989 1995. , (2001). Det evigt kvinnliga en historia om föränd- ring. Ursprungliga urvalsstorlekar och år för datainsamling. Mantalsskrivna, alla civila personer i privata hushåll Not: Urvalen för samtliga länder är viktade I analysen till storleken på det norska urvalet. Källa: The employment study. Totalt N 23 848 000. Tjugo sammanslagna yrkeskategorier och ursprungliga samt ISCO- 88 koder Lagstiftare, högre offentliga tjänstemän; företagsledare i större företag Chefer på lägre nivå, samt chefer i mindre företag Specialister inom naturvetenskaplig och teknisk verksamhet Fysiker, kemister, matematiker, statistiker, etc.; Arkitekter civilingenjörer Specialister medicin och hälsovetenskap Läkare, veterinärer, tandläkare, pharmacepter etc. Universitets-, gymnasie- och grundskolelärare, etc. Specialister inom andra områden Ekonomer, jurister, samhällsvetare Specialister på lägre nivå inom naturvetenskaplig och teknisk verksamhet Tekniker dataassistenter fotografer etc. Specialister på lägre nivå inom medicin och hälsovetenskap Sjukhustekniker och hälsoassistenter. Utom sjuksköterskor, lärarassistenter. Övriga specialister på lägre nivå Finans- och försäljningsassistenter; polisinspektörer ; socialt och religiöst arbete Sekreterare och telefonister; bokföring-, bibliotek-, post-, etc. kontorister; receptionister Personlig service och andra tjänstearbeten Reseledare, etc.; hotell och restaurangarbeten; skönhetsvård; väktare Affärsanställda; anställda torghandlare Gruvarbetare, bergsprängare, stenhuggare; byggnadsarbetare, målare etc.. Kvalificerade yrken inom Metall-, och maskinindustri Metallgjutare, svetsare, tunnplåtsarbetare; Smeder, verktygsmakare etc.; mekaniker; elektriker och elektronik..... Kvalificerade yrken inom precisions-, hantverks-, och tryckeriarbeten Metallarbetare, etc. keramiker, glassblåsare och hantverksyrken. Kvalificerade yrken inom övrigt hantverk; Kvalificerade arbetare Textil, konfektion etc., kvalificerade arbetare Processoperatörer, och andra operatörer Gruv-, metall-, trä-, och kemiskindustri; glas, keramik, etc. Maskinskötare och montörer; maskinförare och chaufförer Maskinskötare inom metall-, mineral-, kemisk-, gummi och plast-, trä-, och textiltillverkning, montörer; fordonsförare etc. Enklare affärs- och serviceyrken Gatuförsäljare, hembiträden, städare och tvätteriarbetare; fastighetsskötare; och Enklare yrken inom gruv- byggnads- och transportindustri Gruv-, byggnads-, industri- och transportarbetare Not: Jordbruks-, fiskeri och militäryrken är exkluderade från analyserna. Andelen förvärvsarbetande kvinnor i de studerade län- derna 1990 och 2002. Figuren avser kvinnor 20 64 år Källa: International Labour Office. Kan män vara sjuksköterskor och kvinnor brandmän? Om sambandet mellan yrkesbeteckningar och kön Jag kan ju inte bli vetenskapsman konstaterade en 11-årig flicka i min närhet för sedan. Vetenskapsman kunde hon omöjligt bli, för det hörs ju på ordet att det bara är män som kan bli det. För denna 11-åring finns det alltså ett tydligt samband mellan ordet vetenskapsman och personer av manligt kön. Sjuksköterska och brandman är exempel på ytterligare två yrkesbeteckningar som är könsbundna, dvs. de ger båda tydliga signaler om vilket kön som förväntas arbeta inom dessa yrken. Hur förhåller det sig då med svenska yrkesbeteckningar i allmänhet? Är det vanligt eller ovanligt med könsbundna yrkesbeteckningar som vetenskapsman, brandman och sjuksköterska? Spelar det någon roll för våra föreställningar om enskilda yrken att vissa ord har en tydlig koppling till kön? Sambandet mellan yrkesbeteckningar och kön är huvudtemat i denna bilaga.1 Inledningsvis presenteras dagens användning av könsbundna och könsneutrala yrkesbeteckningar med utgångs- punkt i ordens ursprung. Hur ser ordbildningsmönstren ut? Här diskuteras också ordens förmodade könsneutralitet. Synliggörs både män och kvinnor i dagens yrkesbeteckningar? Denna fråga föranleder en presentation av feministisk språkforskning och den debatt som förts kring språksystemets osynliggörande av kvinnor. Därefter diskuteras frågan om ordens roll i formerandet av våra föreställningar om sambandet mellan yrke och kön. Avslutningsvis föreslås framtida forskningsinsatser för att undersöka det faktiska bruket av yrkesbeteckningar och språkbrukarnas attityder till dessa. Denna forskning bör därefter ligga till grund för en aktiv språkplanering när det gäller yrkesbeteckningar. 1 Begreppet kön används genomgående i denna text. I begreppet innefattas både biologiskt kön och kulturella föreställningar om kön, där manlighet och kvinnlighet betraktas som socialt förmedlade och historiskt föränderliga kategorier. 1 Yrkesbeteckningar och kön En kvinna besökte banken och tog sin lilla dotter med sig. Bank- direktören sa: kan vara hos min sekreterare under mötet. Då kvinnan och hennes dotter hade gått vände sig sekreteraren till en annan anställd och sa: Den lilla flickan är min dotter. Hur kunde det komma sig? En pappa och hans son är ute och åker bil. De råkar ut för en bilolycka och pappan avlider . Sonen överlever men har allvarliga inre skador och förs till sjukhuset för operation. Han läggs på ope- rationsbordet, kirurgen kommer in, tittar på honom och utbrister: Jag kan inte operera, det är min son! Hur hänger det ihop?2 Dessa två nutida gåtor illustrerar de förväntningar som vi har på den yrkesverksammes kön vid vissa yrkesbeteckningar, som sekre- terare och kirurg. Lösningen på den första gåtan är naturligtvis att sekreteraren är pappa, medan svaret på den andra gåtan på omvänt vis är att kirurgen är mor till pojken. Hur kan det komma sig att det kan vara svårt att lösa dessa gåtor? Undersökningar av engelska yrkesbeteckningar har visat att många titlar är förknippade med antingen manligt eller kvinnligt kön. Engelskans maskulina pronomen he används om följande engelska titlar: policeman, doctor, och professor, medan det feminina she används om secretary, nurse och babysitter (Himanen 1990:16). Det är dessa könsbundna föreställningar som leder våra tankar fel i försöken att lösa de två gåtorna. För en sekreterare är väl ändå oftast en kvinna? Och en kirurg är väl vanligen en man? 1.1Sjuksköterska och brandman – yrkesbeteckningars ordbildning Vissa yrkesbeteckningar får alltså antas vara starkt bundna till kön genom våra kulturella föreställningar om sambandet mellan yrke och kön. Men därutöver finns det även inbyggda könsdistinktioner i själva språksystemet. Personens könstillhörighet signaleras näm- ligen i mycket stor utsträckning av efterlederna i yrkesbeteck- ningarna. Många av dessa ord är bildade utifrån ordbildnings- mönster som indikerar könstillhörighet, och ger därmed språkliga signaler till språkbrukaren om vilket kön yrkesbeteckningen för- 2 Den första gåtan har återfunnits i ett tryckt reklamblad. Den andra gåtan har jag mött i muntlig form. Denna version är hämtad ur en tryckt källa , 2000:59. Artikelrubrikens sjuksköterska och brandman är två tydliga exempel på dessa ordbildningsmönster. Efterleden -erska i sjuksköterska, signalerar att man kan förvänta sig att ordet avser en kvinna, liksom -man i brandman signalerar att det är en man som avses. 1.2En strävan mot könsneutrala yrkesbeteckningar I svensk språkplanering har det funnits en strävan mot att använda könsneutrala yrkesbeteckningar , dvs. att samma ord ska användas både för män och för kvinnor (Himanen 1990:24).3 var det vanligt med parallella yrkesbeteckningar, där efterleden signalerade den yrkesverksamma personens kön: dansör-dansös, aktör-aktris, frisör-frisörska och lärare-lärarinna. Några parallella ord lever fortfarande kvar med stark könsmarke- ring: servitör-servitris. bruk av parallella yrkesbeteckningar för män och kvinnor Vägen mot språklig könsneutralitet i svenska yrkesbeteckningar har gått över de manliga yrkesbeteckningarna. Både en man och en kvinna kan vara dansör, aktör, frisör och lärare, medan de man- liga yrkesutövarna aldrig kan kallas för dansös, aktris, frisörska eller lärarinna. Efterlederna -ör och -are, i dans-ör, fris-ör och lär-are, som alltså i ett språkhistoriskt perspektiv kan betraktas som maskulina, och tidigare varit reserverade för personer av manligt kön har därmed kommit att användas om både män och kvinnor, 3 Denna tendens till könsneutralisering av yrkesbeteckningar återfinns också i danska och i norska (Himanen 1990:27). och betraktas som könsneutrala.4 Ett ytterligare exempel på en avledning med tydligt maskulint ursprung, men som an- vänds också om kvinnor är -man som i t.ex. brandman eller tjänste- man. Det finns också enstaka exempel på att nya könsneutrala yrkes- beteckningar har skapats. Det könsneutrala riksdagsledamot var t.ex. tänkt att ersätta riksdagsman. Men införandet av denna nya beteckning tycks inte ha resulterat i en könsneutral representation av ledamöter i dagspressen. Uppdelningen mellan man- liga och kvinnliga riksdagsledamöter upprätthölls genom att riks- dagsledamot huvudsakligen användes om kvinnor, medan riksdags- man även fortsättningsvis användes om män (Himanen 1990:69ff. I svenska undersökningar av yrkesbeteckningar har man främst tagit fasta på hur kvinnor omtalas och betecknas.5 En omfångsrik studie som undersökt hur kvinnor omtalas i dagspress från 1960- talet visar på en viss ökning av antalet neutrala beteckningar för kvinnor (Himanen 1990:47).6 En uppföljning av denna studie, där särskilt kvinnliga yrkesbeteckningar beaktats, har genomförts på pressmaterial (1995).7 En tredje studie av kvinnliga yrkesbeteckningar redovisar några 4Beträffande de parallella yrkesbeteckningarnas tillkomsthistoria, kan man konstatera att de maskulina ordbildningarna nästan undantagslöst har bildats först, medan ordets feminina form har tillkommit . Bildningarna på -are och -ör är som regel primära i förhållande till de feminina -(ar)inna och -ös. Men det finns också två exempel på yrkesbeteckningar där den feminina ordbildningen faktiskt är primär: sjukskötare och städare. Dessa ord är bildade analogt med de feminina orden sjuksköterska och städerska (1981:105). Det finns även exempel på feminina ordbildningar som saknar maskulin motsvarighet i standard- språket: sömmerska och kokerska (1968:67). 5I våra nordiska grannländer har man i större utsträckning undersökt hur både män och kvinnor omtalas i dagspress, däribland i yrkesbeteckningar. Se exempelvis Siivonen 1994 som studerat yrkesbeteckningar och pronomenbruk i finlandssvensk dagspress ; Vatvedt 2003 som studerat könsmarkerade personbenämningar i norsk tidningskorpus, -kvinne och -mann och Nübling 2001 som studerat hur naturligt kön uttrycks i isländska substantiv som avser män och kvinnor. 6Förutom yrkesbeteckningar, omfattar Himanens studie också andra personbetecknande substantiv, t.ex. nationalitetsbeteckningar som kinesiska, och beteckningar som friherrinna och biskopinna. Dessutom undersöks bruket av pronomen i tredje person, dvs. dels använd- ning av han i generaliserande syfte om både män och kvinnor, dels bruket av frasen han eller hon (Himanen 1990). 7Holmbergs undersökning av kvinnliga yrkesbeteckningar i dagspress visar ett något förvånande resultat. Här fanns nämligen ett förhållandevis stort antal feminina yrkes- beteckningar. Det ges tre möjliga förklaringar till detta. För det första så saknas neutrala alternativ till ett antal kvinnoyrken, exv. sjuksköterska, barnmorska. I de fall där parallella yrkesbeteckningar förekommer, exv. sångare-sångerska, aktör-aktris, och där den kvinnliga formen väljs, antas att titelns kvinnliga form markerar en specifik kvalitet eller karaktär, exv. En stor andel av yrkesbeteckningarna fanns också i kontexter som favoriserar kvinnliga yrkesbeteckningar: historiska texter, exotiska kontexter och fiktiva texter (1995:70f.). I nekrologer används exempelvis titeln lärarinna, något som också Himanen konstaterat (1990:48). utvecklingstendenser i bruket av tre femininbildande suffix i svenskan: -ris, -inna och -(er)ska (Lorentzon 2002). En mindre studie behandlar benämningar för manliga sjuk- sköterskor i svensk dagspress då debatten kring hur sjuksköterskorna skulle betecknas pågick som mest intensivt, 1960–70-talet (1976). Övergången till könsneutrala yrkesbeteckningar har alltså enbart inneburit förändringar för hur kvinnor omtalas. Förändringen är tydligast beträffande författare och lärare, som ersatt de feminina formerna lärarinna och författarinna. Att lärare tycks ha fått ett sådant snabbt genomslag i språkbruket kan troligtvis förklaras med att dess könsneutrala användning sammanföll med den grundskole- reform som genomfördes stegvis 1962–1972. Reformen innebar även en förändring i titulering av lärarna. De lärare som tidigare haft anställning som småskollärarinnor eller folkskollärare och folk- skollärarinnor kom nu att kallas lågstadielärare eller mellanstadie- lärare.8 Den kvinnliga beteckningen konstnärinna tycks dock ha hållit ställningarna längre än både lärarinna och författarinna. togs yrkesbeteckningen konstnärinna upp till diskussion vid (KRO). Vid mötet beslutades att man inom organisationen inte längre skulle använda konstnärinna, utan istället använda konstnär för både kvinnor och män.9 1.3Feminina yrkesbeteckningar Kan en sjuksköterska vara man? Flertalet av dagens yrkesbeteckningar är alltså gemensamma för båda könen och anses därmed vara könsneutrala trots att de är bildade utifrån ett maskulint ordbildningsmönster. Men det finns fortfarande ett antal yrkesbeteckningar som huvudsakligen är reserverade för kvinnliga yrkesutövare: sjuksköterska, (flyg)värdin- na och städerska (Lorentzon 2002:12). Dessutom finns det ett antal parallella yrkesbeteckningar där den feminina formen fortfarande används: sångare-sångerska, skådespelare-skådespelerska (1995:71f. 8Nationalencyklopedin bd 6, s. 485 under uppslagsordet folkskollärare. 9Muntlig uppgift från dåvarande ordförande för , . Kvinnliga yrkesbeteckningar används endast undantagsvis om män. Två yrkesbeteckningar inom den kvinnodominerade vårdsek- torn har dock kommit att användas även för män: barnmorska och sjuksköterska. Att också män skulle kunna kallas för sjuksköterska var långt ifrån självklart. En långvarig diskussion kring beteck- ningen för sjuksköterskor påbörjades . Debatten startade i anledning av att också män utbildade sig till sjuksköterskor.10 Fler- talet debattörer ansåg att den feminina beteckningen drog löje över de manliga sjuksköterskorna och att den avskräckte unga män från att söka sig till sjuksköterskeyrket.