sou · GSB329d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Uppföljningen visade att det viktigaste skälet till att lärosätena använder urvalsgrunden andra särskilda prov är att hitta lämpliga studenter eftersom man då kan ta hänsyn till egenskaper som inte mäts av betyg och högskoleprovsresultat. Samtliga lärosäten angav just detta skäl. De andra skäl som angavs var önskan att minska den sociala och etniska snedrekryteringen och att ge sökande som inte har tillräckliga meriter när det gäller betyg och högskoleprovs- resultat en chans. Flera lärosäten påpekade också att det särskilda urvalet ger dem möjlighet att informera de sökande om utbild- ningen på ett grundligt sätt. För alla de berörda lärosätena gäller att studieavbrotten är färre eller ligger på samma nivå för studenter antagna genom särskilt urval som för övriga antagna. I vissa fall har studieavbrotten minskat avsevärt. Studieresultaten är dock ungefär desamma. Lärosätena pekar på att det särskilda urvalet är kostnads- och arbetskrävande, vilket uppfattas som en nackdel. Det kan vara en viktig anledning till att lärosätena har ansökt om att få använda andra särskilda prov för så pass få utbildningar. Bidragande orsaker kan även vara de tämligen strikta villkor som har formulerat, t.ex. att högst två tredjedelar av antagningen får ske med alternativ antagning och att tillämpningen skall utvärderas. Vissa utbildningar som fått tillstånd har slutat att anta sökande genom särskilt urval, bl.a. på grund av att antagningen inte ledde till det förväntade målet. 13.4Hur vill utredningen att andra särskilda prov används ? Bygg vidare på de positiva erfarenheterna Erfarenheterna när det gäller användningen av andra särskilda prov kan betecknas som i huvudsak goda. I den nämnda rapporten Antagning till högskolan – erfarenheter och visioner (Högskole- verkets rapportserie 2000:14 R) pekas på flera fördelar med att använda alternativa urvalsformer vid antagning till högre utbild- ning. Det är bl.a. väl belagt att studenter antagna genom andra särskilda prov uppvisar färre studieavbrott. En psykologisk effekt kan ligga bakom detta, nämligen att det mer personliga mottagan- det av studenten som särskilda prov oftast innebär skapar ett slags kontraktsförhållande mellan student och utbildningsanordnare. Detta kontrakt leder vanligtvis till att både studenten och högskolan anstränger sig mer än vanligt. Högskolan för att hjälpa studenten att fullfölja sina studier och studenten för att inte bryta kontraktet. Rätt använda kan särskilda prov vara värdefulla när det gäller att välja rätt studenter till en utbildning. Att identifiera lämpliga studenter är en god förutsättning för att dessa kommer att uppvisa goda studieresultat, något som kan uppväga de högre kostnaderna för ett särskilt urval. Arbetet vid utformningen av särskilda prov leder även till reflexioner kring själva utbildningen och dess mål, något som är väsentligt för alla utbildningar. Viss subjektivitet kan både vara en nackdel och en fördel I rapporten pekas även på nackdelar med det särskilda urvalet. Det finns risk att särskilda prov ger ett alltför stort utrymme för den etablerade professionens synsätt och värderingar så att gamla ideal konserveras. Det kan också hända, även om det inte är vanligt, att studenter som antagits genom särskilda prov kan känna sig alltför utvalda och redan färdiga för professionen. Med det särskilda ur- valet ökar även subjektiviteten i bedömningen. Utländska erfaren- heter visar dock att viss subjektivitet vid antagningsprocessen kan ha flera fördelar. I rapporten till högre utbildning i & – intryck från en studieresa (arbets- rapporter 2000:8 AR) beskrivs bl.a. det antagningsförfarande man tillämpar till lärarutbildningen vid , där flera olika urvalsinstrument används. Ansvaret för antagningsprocedu- ren ligger hos lärosätet vilket leder till ett större inslag av subjek- tivitet i antagningen jämfört med . De fördelar som finns med denna antagning är bl.a. större möjligheter för till flexibilitet och personligt hänsynstagande och att fler utbildnings- politiska mål kan uppnås såsom en bredare social rekrytering, större mångfald och dylikt. Det utvecklas också ett naturligt och systematiskt samarbete kring utbildningen, eftersom avnämare medverkar i antagnings- och urvalsprocessen. försöksverksamhet ger intressanta erfarenheter har tagit fram en prototyp till ett kunskaps- och kompetensprov för det tekniska området. Prototypen kommer att testas på studenter vid högskolan och gymnasieelever. Om försöket faller ut väl kan det bli aktuellt att konstruera prov också inom ett antal andra breda utbildningsområden. Provet skall kunna användas för fyra olika syften : diagnostik, behörighets- bedömning, rekrytering och vägledning samt urval. Eftersom en stor – sannolikt ökande – andel av högskolans utbildningar inte längre behöver tillgripa urval är det klokt att utveckla prov som har fler egenskaper än rena urvalsegenskaper. En intressant tanke är att provet skall kunna användas inte bara som urvalsinstrument utan även i rekryteringssyfte. Enligt VHS utbildningskatalog för fanns det 426 högskoleprogram inom det tekniska området. På endast 70 av dessa, dvs. , behövde man tillgripa urval. Därför ter sig ambitionen att provet skall mäta latent teknisk kunskap/förmåga särskilt intressant. Enligt projektgrupp skall provet vända sig bl.a. till personer som sannolikt inte skulle välja teknisk utbildning och/eller inte säger sig vara intresserade av teknik, men som skulle få en impuls att tänka om efter ett positivt resultat på provet. Nationella områdesprov bör utvecklas Jag anser således att flera skäl talar för att nationella områdesprov, s.k. domänprov bör utvecklas. Olika urvalsmetoder har olika brister och gynnar som regel olika grupper av sökande. Det är därför positivt med en ökad mångfald också bland urvalsmetoderna, kort och gott: undvik att lägga alla ägg i samma korg. Mer kunskapsbaserade prov ligger också rätt i tiden. I har SAT (Scholastic Aptitude Test, som är en amerikansk mot- svarighet till det svenska generella högskoleprovet) blivit kriti- serat då gruppskillnaderna tenderar att bli stora och man går därför över till SAT II (Scholastic Assesment Test, som är mer av ett kunskapsprov). Ett kunskapsprov avsett för ett speci- fikt område anses också ha en bättre prediktionsförmåga än ett mer generellt studielämplighetstest. Ett kunskapsprov avsett för ett specifikt område har också en bättre prediktionsförmåga än ett mer generellt studielämplig- hetstest. Områdesprov har också större legitimitet bland de potentiella studenterna än sådana prov som mäter generell studieförmåga, t.ex. SAT eller högskoleprovet (se även kapitel 11). Genom nationellt framtagna områdesprov skulle vi även kunna uppnå mer enhetliga bedömningar av reell kompetens, och reell kompetens som företeelse skulle vinna ökad legitimitet bland universitet och högskolor. Lärosätena skulle kunna erbjudas ett områdesprov att använda inom ramen för det alternativa urvalet. Att utveckla områdesprov bör inte påverka högskoleprovet på ett negativt sätt. Många sökande kommer sannolikt att vilja ut- nyttja alla chanser som finns för att komma in på högskolan. Jag anser således att flera urvalsinstrument än bör kunna tillämpas, och att en ökad mångfald vad gäller urvalsinstrument också kan bidra till en ökad mångfald bland studenterna i större utsträckning än hittillsvarande system lyckats med. Urvalsgrunden andra särskilda prov bör integreras som en del av det av högskolan beslutade urval som jag betraktar som den tredje vägen in i högskolan (se vidare kapitel 19). Enligt min bedömning bör beslutet att för en viss utbildning använda andra urvalsinstrument än betyg och högskoleprovs- resultat vid antagning till en utbildning kunna lämnas över till läro- sätena inom givna ramar. För detta talar dels att det av högskolan beslutade urvalet föreslås vara en av tre vägar in i högskolan, dels att jag anser att det i huvudsak bör vara nationellt framtagna och på så sätt noggrant kvalitetssäkrade, områdesspecifika, prov som används. Det av högskolan beslutade urvalet bör förutom andra särskilda prov enligt ovan också omfatta bedömning av kunskap, arbetslivs- erfarenhet eller annan erfarenhet som är särskilt värdefull för det yrkesområde som utbildningen förbereder för eller annan för ut- bildningen saklig omständighet. Jag gör alltså bedömningen att nationellt framtagna prov är att föredra framför prov framtagna av enskilda lärosäten. Dels bör man ha nationella riktlinjer för hur denna typ av prov bör utformas, dels har nationellt framtagna prov bättre förutsättningar att hålla en hög kvalitet. Dessutom är det mest kostnadseffektivt. Mitt förslag är därför att ges ansvaret att utveckla områdesprov inom ett antal olika utbildningsområden. I utvecklingsarbetet är det dock självklart att universitet och högskolor skall ta en aktiv del. Intervjuer bör användas med stor försiktighet Intervjubaserat antagningsförfarande förekommer också inom ramen för andra särskilda prov. Jag anser dock att intervjuer bör användas med stor försiktighet, trots att intervjun uppfattas som något väldigt positivt bland inte minst ungdomar (se kapitel 9). För min uppfattning talar följande: Som framgått av kapitel 4 har intervjun mycket svaga egenskap- er rent prognostiskt, möjligen med undantag för hårt struktur- erade intervjuer som kan ha ett visst – fortfarande dock tämligen begränsat – prognosvärde. Intervjun lämnar fältet fritt för onödigt mycket godtycke och subjektivitet, där det ofta är så lätt hänt att kaka söker maka och där barn från akademikerhem i större utsträckning har tillägnat sig de språkliga och kulturella koder som oftast är en förutsättning för att lyckas i en intervjusituation. Intervjubaserad antagning lämpar sig inte för stora grupper av sökande, eftersom kostnaden är betydande. Som bärande skäl för intervjuer anges ofta att man vill identi- fiera vissa personlighetstyper. Men med vilken säkerhet kan man trovärdigt bedöma unga människors personligheter och framför allt: vem skall tillåtas ha det avgörande privilegiet att formulera vilken personlighet som är den rätta?! Till hög- skoleutbildningens uppgifter hör dessutom rimligen att också bidra till personlig utveckling och mognad. Urvalsgrunden andra särskilda prov utgör ett undantag från regeln att huvudsakliga urvalsgrunder skall vara betyg och högskoleprovsresultat i kombination med arbetslivserfarenhet. Intresset från lärosätenas sida för att använda andra särskilda prov har varit mycket begränsat. Huvudskälet är sannolikt höga kostnader för utveckling, genomförande och utvärdering. De erfarenheter som finns från det särskilda urvalet kan dock betecknas som i huvudsak goda. Andra särskilda prov bör kunna ingå som en del i det av hög- skolan beslutade urvalet, tillsammans med bedömning av annan särskilt värdefull kunskap, arbetslivserfarenhet eller annan erfaren- het eller annan för utbildningen saklig omständighet. Områdesprov bör utvecklas. Dessa prov bör utvecklas nationellt genom försorg och erbjudas universitet och högskolor. Intervjun, däremot, bör användas med stor försiktighet som urvalsinstrument vid antagningen till högskolan. I detta kapitel beskrivs den relativt nya urvalsgrunden alternativt urval, eller fri kvot som den ofta kallas. Vidare redogörs för de tankar som ligger bakom den nya bestämmelsen samt för före- komsten av alternativt urval vid antagning till högre utbildning. Kapitlet innehåller också en kort redovisning av tillämpningen av positiv särbehandling i högskolesammanhang i . Kapitlet avslutas med tankar kring hur användandet av det alternativa urvalet kan vidareutvecklas. 14.1Hur används alternativt urval? infördes en bestämmelse i högskoleförord- ningen om s.k. alternativt urval. Enligt 7 kap. 10 och 16 c §§ hög- skoleförordningen får en högskola i fråga om utbildningar som vänder sig till nybörjare i högskolan för högst av platserna bestämma urvalsgrunder som innefattar vissa förkunska- per eller andra sakliga omständigheter. I propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) anför- des att högskolans styrelse skall bestämma hur det alternativa ur- valet skall gå till. Kraven på rättssäkerhet, förutsebarhet och över- blickbarhet tillgodoses genom att högskolans regler om alternativt urval skall finnas i antagningsordningen. Vidare skall varje högskola redovisa i vilken omfattning, på vilka utbildningar och på vilka kategorier sökande bestämmelsen tillämpats. Enhetlighet utmärker det svenska systemet De svenska reglerna när det gäller urval till högskoleutbildningar som vänder sig till nybörjare är mycket enhetliga jämfört med andra länder. Huvudsakligen används endast två urvalsinstrument – gymnasiebetyg och resultat på högskoleprovet i kombination med arbetslivserfarenhet och samma urvalsinstrument används vid antagning till i stort sett alla utbildningar oavsett inriktning och omfattning. Dessa enhetliga regler har i allt väsentligt gällt . Bara som följde i samband med in- förandet av tillträdesregler fick varje lärosäte självt besluta om vilka urvalsregler som skulle användas för respektive utbild- ning. Intresset för alternativa urvalsmetoder blev relativt stort. En sammanställning av alternativa urvalsmetoder vid svenska univer- sitet och högskolor /95 och i RUT- 93:s arbetsrapport nr 3 Urvalsmetoder, visade att olika urvals- metoder utvecklats och tillämpats vid antagning till flera utbild- ningar. Införandet av tillträdesregler innebar att betyg och hög- skoleprovsresultat i kombination med arbetslivserfarenhet återigen blev huvudsakliga urvalsgrunder när det gäller utbildningar som vänder sig till nybörjare. Bestämmelsen om att efter tillstånd från få använda andra särskilda prov än högskoleprovet för utbildningar som ställer krav på vissa personliga egenskaper eller särskild kompetens har dock gett en viss möjlighet att utveck- la och tillämpa alternativa urvalsinstrument. Det bör även nämnas att vid antagning till utbildningar med konstnärlig inriktning får högskolorna använda andra särskilda prov, eventuellt i kombination med andra urvalsgrunder, utan tillstånd från . Behovet av att komplettera de gängse urvalsmetoderna med andra urvalsinstrument, bättre anpassade till olika utbildningars förutsättningar, har framförts i olika sammanhang . Således föreslog tillträdesutredning i sitt betänkande Tillträde till högskolan (SOU 1985:57) att lärosätena själva borde kunna bestämma om att till högst en tredjedel av platserna på sina utbildningar använda alternativa urvalsmetoder. I en skrivelse till regeringen daterad anförde () att urvals- reglerna inte tog hänsyn till lärosätenas och studenternas önskemål om variation och flexibilitet. SUHF påpekade att detta ledde till att många studerande med intressanta meriter och speciella erfaren- heter utestängdes från önskade studier. Inte heller lyckades man med hjälp av det traditionella urvalssystemet baserat på betyg och högskoleprovsresultat samt kvotgrupper minska den sociala sned- rekryteringen. Enligt SUHF borde därför alternativa urvalsmetoder prövas. SUHF hänvisade till den av tillträdesutredning lanserade modellen och menade att en lokalt anpassad antagning skulle kunna göras av antagningsmyndigheterna för upp till ca 15– av platserna på en utbildning. I betänkandet Mångfald i högskolan (SOU 2000:47) föreslogs vissa smärre förändringar av urvalsreglerna. En urvalsmodell skulle, enligt utredningens förslag, bestå av tre delar, nämligen ett betygsurval, ett provurval och ett efter respektive utbildnings särart anpassat urval. Utredningen föreslog ändringar i högskoleförordningens till- trädesregler så att möjlighet skulle ges till en mer obunden antag- ning för upp till ca 15–av platserna på en utbildning. Till denna antagning skulle aktiva rekryteringsåtgärder kopplas. Även har, i en skrivelse till regeringen daterad , anfört att lärosätena borde till en tredjedel av platserna på en viss utbildning få möjlighet att använda andra och lokalt beslutade urvalsgrunder. Ett sådant lokalt urval skulle kunna kopplas till social och etnisk bakgrund liksom andra faktorer som kan utgöra grund för att i urvalet särbehandla en individ. Enligt skulle möjligheten till ett lokalt utformat urval sannolikt leda till ett ökat engagemang hos universitet och hög- skolor för frågor som rör rekrytering av studenter. De föreslagna förändringarna med lokalt beslutade urvalsgrunder skulle introdu- ceras i form av försöksverksamhet kopplad till regelbunden rappor- tering och uppföljning. ansåg också att det inom ramen för högskoleprovet borde utvecklas alternativa delprov som universitet och högskolor skulle kunna använda i olika kombina- tioner efter egna beslut. En tjänstemannagrupp inom presentera- de i en promemoria daterad förslag till åtgärder främst inom antagningssystemet. Bland annat presenterades ett förslag som innebar att högskolorna skulle, inom ramen för s.k. fri kvot, kunna anta sökande utifrån en helhetsbedömning av merite- rna. Gruppen föreslog att ramen för den fria kvoten skulle fast- ställas till av högskolans platser för utbildningar som vänder sig till nybörjare vid högskolan. Den fria kvoten före- slogs kunna disponeras för en del av platserna inom ett utbildnings- program eller en kurs eller för alla platser inom en utbildning. För frikvotsantagning skulle inga formella men väl reella krav på för- kunskaper gälla. Propositionen Den öppna högskolan Betänkandet Mångfald i högskolan, skrivelse samt Tjänstemannagruppens skrivelse skickades ut på remiss. Remiss- instansernas yttranden utgjorde sedan en del av underlaget för regeringens förslag i propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15). Där föreslog regeringen att styrelsen för respektive lärosäte skall få möjlighet att bestämma vilka urvalsgrunder som skall användas för högst av platserna på utbildningar som vänder sig till nybörjare. Det alternativa urvalet skulle göra det möjligt för universitet och högskolor att bredda rekryteringen och öppna högskolan bl.a. för sökande med reell kompetens eller otraditionell studiebakgrund eller för sökande som är formellt behöriga, men som inte kan konkurrera om platser på resultat av betyg eller högskoleprov. Enligt regeringens förslag borde en högskola, inom ramen för det alternativa urvalet, t.ex. ha möjlighet att till en viss utbildning anta sökanden som har vissa angivna förkunskapskrav. Om det finns ett uttalat behov av personal med ett viss kön eller med ett annat modersmål än svenska eller om det finns regionala behov av att utbilda en viss typ av arbetskraft borde högskolan också kunna tillämpa bestämmelsen. Bestämmelsen om alternativt urval trädde i kraft . råder dock ett något oklart läge efter att blivit utpekad av Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) för att bryta mot diskrimineringsförbudet i lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan. Anledningen till DO:s kritik var att högskolan för tio platser vid utbildningsprogrammet i medie- och kommunikationsvetenskap med start tillämpade alternativt urval. För att konkurrera om de tio platserna var den sökande tvungen att ha ett utomnordiskt modersmål. I en skrivelse till anförde DO att det alternativa urvalet borde upp- höra som ett led i högskolans arbete för att aktivt främja studenters lika rättigheter oavsett etnisk eller religiös tillhörighet. har även blivit anmält av för samma typ av påstådda diskriminering. I detta ärende handlade det om en särskild urvalsgrupp för sökande med båda föräldrarna födda utomlands som används vid antag- ningen till juristutbildningen. verkar lärosätenas intresse för att använda alternativt urval vara mycket litet. En genomgång av VHS anmäl- ningsmaterial och information från visade att alternativt urval tillämpades vid antagning till bara några få utbildningar. Det är dock osäkert huru- vida det ringa intresset beror på DO:s skrivelse eller på andra orsaker. 14.3Exempel från några universitet och högskolor Vid ett fåtal universitet har man beslutat att en del av platserna på vissa utbildningar skall tillsätts genom alternativt urval. De urvals- metoder som tillämpas är mycket varierande. Nedan följer några exempel på de urvalsmetoder som tillämpas inom ramen för det alternativa urvalet. Det ger en uppfattning om i vilka syften det alternativa urvalet kan användas. Vid har man beslutat om följande lokala urvals- grunder: Studerande som genomgått collegeutbildningen vid univer- sitet får platsgaranti till ett stort antal kurser och program. Denna grund gäller sökande som är bosatta i vissa norrlands- kommuner och används t.ex. vid antagningen till den utlokaliserade socionomutbildningen som genomförs i samarbete med vissa kommuner inom ramen för Akademi Norr. Grunden underrepresenterat kön används inom ramen för som syftar till att få fler män till lärar- yrket. Vissa program i gymnasieskolan Fyra platser på läkarutbildningen är särskilt öronmärkta för elever från ett antal namngivna yrkesförberedande program, förut- satt förstås att studenterna i fråga är behöriga och i övrigt har goda meriter. Innebär att personer med mångårig erfarenhet som idrottsledare ges förtur till kurser i Coaching och ledarskap respektive Sporting management. Vid har man beslutat om följande lokala urvalsgrunder: Gäller manliga sökande till Sjuksköterskeprogrammet. Gäller vid antagningen till Sjuksköterskeprogrammet. Till Beteendevetenskapliga programmet – Social omsorg avsätts en del av platserna till dem som saknar formell behörighet, har arbetet inom relevant yrkesområde under och gjort ett kunskapsprov. Vid har man beslutat om följande lokala urvalsgrunder: Män antas med förtur till Sjuksköterskeprogrammet respektive till lärarutbildningar med inriktning mot yngre barn. Kvinnor antas med förtur till högskoleingenjörs- och civilingenjörsutbildningar. Collegestudenter garanteras antagning på ett begränsat antal platser på vissa kurser och program. Sökande som är behörig på grundval av reell kompetens men har begränsade möjligheter att konkurrera på reguljärt sätt kan prövas inom ramen för alternativt urval. 14.4Positiv särbehandling vid antagning till högre utbildning i I började positiv särbehandling (affirmative action) inom högre utbildning tillämpas . Detta skedde efter ett histo- riskt beslut av då ett fall rörande vidgat tillträde till vid prövades (Regent of the v. ). Domstolens utslag innebar att ras skulle kunna användas som ett av många kriterier för att främja mångfalden inom högre utbildning, förutsatt att det skedde med flexibilitet och varsamhet. Positiv särbehandling vid antagning till högre utbildning har alltså tillämpats och haft en stor betydelse när det gäller att åstadkomma etnisk mångfald vid amerikanska högskolor. Erfarenheterna från av särbehandling är positiva. Bland annat pekar man på att kvalitén på undervisningen har blivit högre tack vare att studenternas mångfald har ökat. Enligt Chilling Admissions (1998) skulle borttagande av ras och etnicitet som en urvalsfaktor vid antagningen till högre utbildning medföra en dras- tisk minskning av andelen svarta och latinamerikaner vid attraktiva högskoleutbildningar. Att vid urvalet använda enbart kvantitativa mått på studieprestation och förväntad studieframgång, som exem- pelvis betyg och provresultat, skulle leda till en ökad etnisk sned- rekrytering. Positiv särbehandling baserad på etniska kriterier har dock blivit kritiserad från olika håll. prövades två fall av på- stådd diskriminering i (Grutter v. Bollinger och Gratz v. Bollinger). Tre välmeriterade vita sökande som inte blivit antagna till olika utbildningar vid anklagade för diskriminering på grund av universitets policy att gynna sökande från minoritetsgrupper. Rättsfallet blev mycket uppmärksammat. har det också visat sig att det finns ett starkt stöd för positiv särbehandling. Flera tunga orga- nisationer och företag, bl.a. university, , , , , och Coca- Cola, har skickat skrivelser till domstolen med stöd för policy.