sou · GSB320d4 · 2005-01-01 00:00:00 — Som kommittén konstaterat i det föregående har det inte veterligen förekommit i att en arbetsgivare har framtvingat ett samtycke av någon arbetssökande eller anställd för att få använda sig av genetisk information. Däremot finns det skäl att här beröra konsekvenserna av kommitténs förslag för det privata försäkringsväsendet och enskilda försäkringssökande eller försäkringstagare. Kommitténs förslag till författningsreglering följer i huvudsak samma linjer som nuvarande avtal mellan försäkringsbranschen och staten och motsvarar således i princip den ordning som redan tillämpas inom försäkringsväsendet. Det föreslås dock en relativt betydande höjning av beloppsgränserna för det försäkringsbelopp som skall utfalla för att genetisk information skall få beaktas. För- slaget innebär vidare en viktig förändring genom att det inte skall vara tillåtet att försäkringsbolag efterforskar eller använder genetisk information vid ingående av försäkringsavtal (eller utvidgning av befintligt avtal) när det är fråga om s.k. barnförsäkringar (se avsnitt 8.7.3). Enligt kommitténs bedömning är det inte troligt att ett sådant förbud skulle leda till att denna försäkringsform avvecklas för svensk del utan till utökade generella undantag för monogent nedärvda sjuk- domar med hög penetrans. Inte heller i övrigt bedömer kommittén att ett genomförande av förslaget får några dramatiska effekter. Som kommitténs författningsförslag är utformat ligger det i regeringens hand att genom förordning bestämma om de undantag från de generella reglerna som skall gälla för försäkringsväsendet, vilket innebär att reglerna snabbt kan ändras om de mot förmodan skulle få oönskade konsekvenser. Kommittén vill påpeka vikten av att konsekvenserna av regleringen på detta område noga följs vid den fortlöpande dialog mellan staten och försäkringsbranschen som kommittén förutsätter. I avsnitt 7.4.1 har kommittén föreslagit att produkter avsedda för genetisk självtestning skall omfattas av regelverket för medicin- tekniska produkter. Förslaget kan möjligen leda till att Läkemedels- verket får vissa begränsade kostnader för handläggning och tillsyn med avseende på dessa produkter, för det fall att dessa skulle börja Kostnaderna bedöms inte vara högre än att de ryms inom ramen för nuvarande anslag. Kommitténs förslag till ändring i lagen (1991:114) om användning av viss genteknik vid allmänna hälsoundersökningar innebär bl.a. att det för genomförande av genetisk screening i större utsträckning än tidigare ställs krav på särskilt tillstånd från (se avsnitt 9.2.6). Tillståndskravet föreslås omfatta i princip alla undersök- ningar som utgör eller ingår som ett led i en allmän hälsoundersök- ning och som syftar till att ge upplysning om en människas arvsmassa genom molekylärgenetisk, mikrobiologisk, biokemisk, cyto- genetisk eller därmed jämförlig analysmetod eller genom inhämtande av upplysningar om den undersöktes biologiska släktingar. Nuvarande reglering är begränsad till genetisk screening som utförs med hjälp av DNA- eller RNA-analys. har inte prövat någon enda ansökan om tillstånd med stöd av lagen. Kommitténs förslag förväntas på sin höjd leda till ett fåtal ansökningar , vilka får hanteras inom ramen för nuvarande verksamhet. Kommitténs förslag beträffande fosterdiagnostik i avsnitt 9.5.4 utgår från att nuvarande allmänna riktlinjer för verksamheten även skall gälla fortsättningsvis. När det gäller riktlinjerna för preimplan- tatorisk genetisk diagnostik (PGD) har kommittén föreslagit vissa justeringar (se avsnitt 9.6.6). De reviderade riktlinjerna utgår emellertid liksom nuvarande riktlinjer från att PGD skall användas restriktivt. Kommitténs förslag i berörda avsnitt bedöms inte med- föra någon nämnvärd ökning av kostnaderna för genetisk foster- diagnostik och PGD inom hälso- och sjukvården. Slutligen kan kommitténs förslag om ökade satsningar på såväl grundutbildning som vidareutbildning av läkare, sjuksköterskor och annan sjukvårdspersonal, främst rörande tillämpning av genetisk kunskap inom sjukvården, ge upphov till vissa begränsade kostnader för stat och landsting (se avsnitt 11.2.3). Övriga förslag torde inte medföra några utgiftsökningar. Enligt 15 § kommittéförordningen skall vissa andra konsekvenser av ett förslag redovisas. Det gäller konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet, små företags arbetsförutsättningar m.m., jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Enligt förslaget till ny lag om genetisk integritet skall det bli straffbart att som villkor för att ingå ett avtal ställa upp krav på genomgången genetisk undersökning eller utlämnande av genetisk Som huvudregel föreslås vidare att den som utan stöd i lag efterforskar eller använder genetisk information skall kunna straffas. Enligt lagförslaget skall det också vara straffbart att utföra en åtgärd som syftar till att åstadkomma genetiska förändringar i könsceller hos en människa. Som straffskala föreslås böter eller fängelse , om inte gärningen är belagd med strängare straff i . Domstolsprövning med anledning av lagen förväntas förekomma i ytterst begränsad omfattning och bedöms inte påverka resursbehovet hos berörda domstolar eller myndigheter inom rättsväsendet. Kommittén kan inte heller se att förslagen i de övriga hänseenden som nämns i 15 § får några kon- sekvenser. Den nya lagen om genetisk integritet och förordningen om använd- ning av genetisk information på försäkringsområdet bör inte träda i kraft innan man från försäkringsbranschens sida har haft möjlighet att förbereda det ganska omfattande arbete som regleringen med säkerhet kommer att föranleda. I övrigt är det främst tidsåtgången för beredningen av förslagen som är avgörande för valet av datum för ikraftträdande av kommitténs författningsförslag. Enligt kom- mitténs bedömning bör ikraftträdande kunna ske . Några övergångsbestämmelser behöver inte meddelas i anslutning till lagens och förordningens ikraftträdande. Inte heller i övrigt behövs särskilda övergångsbestämmelser. Kommittén vill emeller- tid påpeka att giltighetstiden för nuvarande avtal mellan staten och bör anpassas till den tid för ikraftträdande som bestäms. 14.1Förslaget till lag (2004:000) om genetisk integritet I denna lag avses med genetisk undersökning: en undersökning som syftar till att ge upp- lysning om en människas arvsmassa genom molekylärgenetisk, mikro- biologisk, biokemisk, cytogenetisk eller därmed jämförlig analysmetod eller genom inhämtande av upplysningar om hans eller hennes bio- logiska släktingar, genetisk information: information om resultatet av en genetisk undersökning, dock inte till den del informationen endast innefattar upplysning om den undersöktes aktuella hälsotillstånd. I paragrafen definieras de två centrala begreppen genetisk under- sökning och genetisk information. Begreppen har behandlats i avsnitt 5.2. och 6.7. I enlighet härmed innebär förslaget att en undersökning som utförs med syfte att ge upplysning om en män- niskas arvsmassa skall betecknas som en genetisk undersökning oavsett vilken undersökningsmetod som används. Det krävs inte att det skall vara fråga om en levande person, utan begreppet genetisk undersökning omfattar även undersökning av avlidna. Den analysmetodik som kommittén haft i åtanke är molekylär- genetisk, mikrobiologisk, biokemisk (särskilt vid s.k. metabola sjuk- domar), cytogenetisk eller sådan som baseras på analys av familjeträd (pedigree). Bestämmelsen utesluter emellertid inte eventuell annan metod som kan jämföras med de nu nämnda. Bestämmelsen är där- med metodneutral. För att betecknas som genetisk undersökning förutsätts inte att undersökningen sker med tillämpning av vetenskap och beprövad erfarenhet utan även en amatörmässig undersökning inbegrips, under förutsättning att den har ett sådant syfte som avses i paragrafen. Redan en fråga från exempelvis en arbetsgivare om huruvida den tillfrågades föräldrar har eller har haft några ärftliga sjukdomar utgör en genetisk undersökning i paragrafens mening. Det är å andra sidan självklart att varje reflektion eller slutsats med genetisk inriktning inte kan betecknas som undersökning. Med genetisk information avses information om resultatet av en genetisk undersökning, vare sig helt eller delvis. En upplysning om att någon bär anlag för en genetiskt betingad sjukdom utgör normalt en sådan information. När det däremot gäller en uppgift om att någon har drabbats av sjukdom – grundad på symtom eller annars på diagnos – avses den normala patientsekretessen vara tillfyllest, även om man från denna uppgift skulle kunna dra en omedelbar och exakt slutsats i fråga om den enskildes genetiska förhållanden. Kom- mittén hänvisar här till de utförliga överväganden som har redovisats i avsnitt 6.7.3 och till de exempel som har lämnats i det samman- hanget. Ingen får ställa som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten genomgår en genetisk undersökning eller lämnar genetisk information om sig själv. Som kommittén nämnt i flera sammanhang skall den enskilde tillförsäkras en rätt att inte behöva få kännedom om sin genetiska bakgrund. Det är således den enskilde själv som skall bestämma om han eller hon skall genomgå en genetisk undersökning. Om en genomgången genetisk undersökning ställs upp som villkor för att någon exempelvis skall få ett visst arbete eller få teckna en viss försäkring förlorar individen delvis denna rätt att själv hålla sig okunnig om sitt genetiska arv, eftersom han eller hon kan känna sig mer eller mindre tvungen att acceptera villkoret. Av än större vikt är att sådana villkor skulle kunna bilda underlag för en diskrimi- nerande särbehandling av ett slag som det enligt kommitténs mening är angeläget att motverka. I paragrafen föreskrivs därför att sådana villkor inte får uppställas. Bestämmelsen avses vara tillämplig på alla slags avtal, såsom anställnings- och uppdragsavtal, försäkringsavtal och avtal om till- träde till viss utbildning eller om medlemskap i viss organisation samt andra avtal på vilka avtalslagen är tillämplig. Utan särskild före- skrift torde det stå klart att bestämmelsen däremot inte är tillämplig t.ex. på sådana familjrättsliga överenskommelser som avser exempel- vis äktenskap, trolovning eller inledande av samboförhållande. Kommittén har övervägt att föreslå ett uttryckligt undantag i detta hänseende men stannat för att detta skulle vara överflödigt, eftersom sådana överenskommelser i nutida juridiskt språkbruk inte brukar betecknas som avtal. Begreppet genetisk information om sig själv omfattar informa- tion om ärftliga sjukdomar i släkten eftersom sådan information innefattar information om den berörde. Genetisk information får inte utan stöd i lag efterforskas eller användas av någon annan än den som informationen avser. Detta gäller även om denne har gett sitt samtycke till sådant efterforskande eller använ- dande men inte om han eller hon själv begärt det. Första stycket gäller inte, om genetisk information efterforskas eller används 1.för medicinskt ändamål, 2.för ändamål som har anknytning till vetenskaplig eller släkt- historisk forskning, 3.i syfte att erhålla bevisning i rättegång, 4.av en anhörig eller närstående till den som informationen avser med dennes samtycke. I fråga om efterforskning av genetisk information som enbart består av upplysningar om en persons biologiska släktingar, gäller första stycket endast när informationen utgör ett resultat av en genetisk undersök- ning som utförts för medicinskt ändamål. Kommittén har behandlat hithörande frågor i kapitel 6. Paragrafens första stycke innebär att ett striktare skydd uppställs för genetisk information än för medicinsk information i allmänhet. För medicinsk information i allmänhet gäller normalt att sekre- tessen enligt sekretesslagen bryts i händelse av samtycke från den som uppgifterna rör till att de lämnas ut eller nyttjas av annan. För genetisk information skall emellertid enligt förslaget som huvud- princip gälla att den inte får efterforskas eller användas av annan ens om den enskilde samtycker till det. Skälet till detta är att ett samtycke i dessa fall lätt kan bli illusoriskt, t.ex. om det lämnas till en presumtiv arbetsgivare, och att riskerna för omotiverad sär- behandling och otillbörlig insyn är särskilt angelägna att motverka när det gäller genetisk information. Om däremot den enskilde själv begär att genetiska uppgifter om honom eller henne själv efterforskas eller används – t.ex. genom att vända sig till ett privat laboratorium – träffas den undersökning som då görs på hans eller hennes begäran inte av förbudet. Lag- texten gör alltså skillnad mellan samtycke och begäran, en skillnad som i praktiken inte torde vara svår att upprätthålla även om det naturligtvis kan tänkas förekomma gränsfall. Skulle ett fall vara svårbedömt, finns ju möjlighet att vända sig till den berörde och undanröja eventuell osäkerhet. Det är att märka att en begäran om att undergå en genetisk undersökning som inte är medicinskt motiverad enligt 5 § måste framställas av den berörde själv och så- ledes inte med rättslig verkan kan lämnas av ombud eller av vård- nadshavare eller annan ställföreträdare för den som skall undersökas. De åtgärder som är förbjudna är att efterforska eller använda genetisk information. Man får alltså inte på något sätt genom frågor till den informationen gäller eller annan försöka genomföra eller få fram resultat av en genetisk undersökning. Skulle sådan information ändå bli känd får den inte användas i något avseende. Exempelvis får informationen inte läggas till grund för beslut om förmåner eller skyldigheter, en arbetsgivare får inte beakta den vid beslut om an- ställning, befordran eller lönesättning, en idrottsförening får inte ta hänsyn till den osv. Det skall dock vara tillåtet att efterforska eller använda genetisk information i den mån det finns stöd i lag för detta. Regeringen eller förvaltningsmyndighet avses däremot inte genom förordning kunna dispensera från lagens föreskrifter med mindre än att detta grundas på ett tillåtet bemyndigande enligt 8 kap. 7 § regeringsformen. Som nämnts i avsnitt 6.3 finns det lagstöd när det gäller vissa undersökningar inom rättsväsendet. I arbetsmiljölagen (1977:1160) finns en bestämmelse med innebörden att om ett arbete innebär risk för ohälsa eller olycksfall, kan regeringen eller, efter regeringens bestämmande, föreskriva om skyldig- het att föranstalta om bl.a. läkarundersökning av dem som sysselsätts eller skall sysselsättas i arbetet. Som påpekats i avsnitt 6.2.2 har inte utfärdat några föreskrifter som handlar om genetisk diagnostik av arbetstagare. Det berörda bemyndigandet kan enligt kommitténs uppfattning inte uppfattas så att det ger utrymme för föreskrifter enligt vilka en arbetsgivare skulle kunna ta reda på genetiska förhållanden om sina anställda. Bestämmelsen innebär vidare att det blir principiellt förbjudet att efterforska genetisk information genom att utföra en genetisk undersökning på någon annan (bl.a. undersökningar för medicinskt ändamål är undantagna i andra stycket, se nedan). En sådan åtgärd innebär att genetisk information efterforskas. Det finns praktisk möjlighet att med hjälp av enkla test på prover som lätt kan inhämtas (exempelvis hårstrå eller saliv) efterforska genetisk information utan den undersöktes vetskap. Ett sådant förfarande är genom före- varande bestämmelse förbjudet och träffas av kriminaliseringen i 7 §. Från huvudregeln i första stycket görs undantag i andra stycket. För dessa situationer gäller att information får efterforskas och användas utan hinder av det principiella förbudet i första stycket. Begränsningar av detta förbud kan emellertid finnas även i andra författningar. Undantaget i punkt 1 avser medicinska ändamål. Som påpekats i avsnitt 6.1 är det en självklar utgångspunkt att genetisk information, med den enskildes fria och informerade samtycke, skall få tas fram inom hälso- och sjukvården i syfte att diagnostisera och behandla sjukdomar, förbättra läkemedelsanvändning m.m. Vissa begränsningar i hälso- och sjukvårdens möjligheter att efterforska och använda genetisk information föreslås emellertid också av kommittén, men dessa avses inte komma till uttryck i förevarande lag. Undantaget i punkt 2 möjliggör vetenskaplig och släkthistorisk forskning. Som framhållits i avsnitt 6.7 avses med begreppet veten- skaplig forskning inte bara medicinsk och molekylärbiologisk forsk- ning utan även forskning av annat slag, såsom arkeologisk eller historisk. Begreppet vetenskaplig forskning bör tolkas på samma sätt som vid tillämpningen av andra författningar där begreppet har betydelse för rätten att få del av uppgifter (se t.ex. 1994:75). Släkthistorisk forskning är inte alltid vetenskaplig i strikt mening, men ett generellt undantag har ansetts vara befogat för sådan forsk- ning. För att kunna betecknas som forskning måste dock verksam- heten vara planmässig och seriöst inriktad. Undantaget i punkt 3 möjliggör användning av genetisk informa- tion som bevisning i rättegång. Bestämmelsen innebär – liksom de andra undantag som föreslagits – endast att det särskilda skydd för genetisk information som följer av förevarande lag faller bort men inverkar inte på giltigheten av hälso- och sjukvårdssekretessen eller andra bestämmelser som kan ha meddelats i integritetssyfte. Under förutsättning att inte bestämmelser av sistnämnda slag åsidosätts kan således även icke lagreglerade undersökningar komma att ske utan hinder av förevarande lag. Ett exempel erbjuder undersökning av beslagtaget material, något som inte är uttryckligen lagreglerat. Undersökningar som inte är lagreglerade kan också förekomma exempelvis i faderskapsmål, där bevisning ibland inhämtas från privata laboratorier. Tillräcklig anledning har inte ansetts föreligga att låta ett förbud omfatta även införskaffande och användning av genetisk information då syftet är att erhålla bevisning i rättegång. Självfallet gäller att det enligt andra straffbestämmelser kan vara förbjudet att införskaffa bevisning genom exempelvis olaga intrång. Kommittén vill framhålla att undantagsbestämmelsen inte bör tolkas så bokstavligt att det måste vara avsett att en rättegång skall inledas för att den skall vara tillämplig. Enligt grunderna för bestäm- melsen bör den vara tillämplig även i sådana fall då informationen skulle kunna användas som bevisning i en rättegång, men den som införskaffar den hyser förhoppningen att en rättegång skall kunna undvikas och att saken i stället skall regleras på frivillig basis. Vidare bör bestämmelsen vara tillämplig i fall då det inte kan förutses om informationen kommer att kunna användas som bevis eller ej utan detta beror på resultatet av informationsinhämtningen. Undantaget i punkt 4 innebär att det inte blir förbjudet att till- fråga anhöriga och närstående om genetisk information eller att på annat sätt, som inte är förbjudet enligt andra bestämmelser, försöka få del av sådan information. Det hör till vardagslivet att man inom familjer och släkter intresserar sig för ärftliga faktorer och efter- forskning i sådana sammanhang har inte rimligen ansetts kunna vara förbjuden. Den som informationen rör måste dock i dessa situationer först ha samtyckt till efterforskningen. Är släktingen avliden får på samma sätt som vid tillämpning av sekretesslagstiftningen normalt anses gälla att samtycke kan lämnas av hans eller hennes nära anhöriga. I många fall kan genetisk information om en person ha betydelse även för personens släktingar. Kommittén har visserligen i den all- männa motiveringen (avsnitt 9.4.7) slagit fast att det alltid är den undersökte själv som avgör om anhöriga skall få del av sådan gene- tisk information som utgör resultatet av en undersökning utförd för medicinskt ändamål, men det avses naturligtvis inte vara straffbart för en familjemedlem att försöka få information. En annan situation som bör uppmärksammas är att en person som exempelvis vet eller misstänker att hon eller han bär på ett anlag för en recessivt nedärvd sjukdom kan vara intresserad av att få klart för sig om en partner som personen kan komma att få barn tillsammans med bär på samma anlag. Risken för att paret får ett barn med sjukdomen är ju i sådant fall högre än annars. Paragrafens tredje stycke är föranledd av den definition av genetisk undersökning som slås fast i 1 §. Med definitionen omfattar begreppet även vad som brukar kallas familjehistoria eller familjeupplysningar. Undersökningen går som nämnts ut på att den undersökte tillfrågas om sjukdomsförekomst i familjen. En sådan genomgång av sjuk- domsförekomst kan ge betydande genetisk information. När den gjorts för medicinskt ändamål är den därför att jämställa med annan genetisk undersökningsmetod. Information om resultatet av sådan undersökning får inte efterforskas eller användas i enlighet med vad som sägs i första stycket. Som kommittén påpekat i avsnitt 6.7 förekommer det dock i helt vardagliga situationer att man förhör sig om sjukdomsförekomst i en persons familj. Detta bör naturligtvis inte ligga i riskzonen för att träffas av kriminaliseringen, och ett undantag har därför i tredje stycket gjorts för efterforskning av genetisk information som enbart består av upplysningar om en persons biologiska släktingar, om den inte utgör ett resultat av en genetisk undersökning som utförts i syfte att ge upplysningar om den undersöktes arvsmassa. Detta innebär att det inte heller är förbjudet för exempelvis en arbetsgivare att fråga hur det står till med en anställds anhöriga även om dessa even- tuellt lider av en genetisk sjukdom. Däremot får inte arbetsgivaren i detta fall använda sig av informationen. Kan arbetsgivarens frågor betraktas som ställda i syfte att få upplysningar om den undersöktes arvsmassa är de däremot otillåtna (jfr kommentaren till 1 §). Ingen får utföra någon åtgärd som syftar till att åstadkomma genetiska förändringar som kan gå i arv hos en människa. I överensstämmelse med vad som har föreslagits i avsnitt 10.5 i den allmänna motiveringen innefattar paragrafen ett uttryckligt förbud mot genterapi som syftar till att åstadkomma effekter som kan gå i arv. Förbudet gäller oberoende av om genterapin utförs på köns- celler eller på kroppsceller. Skulle genterapi på kroppsceller få den effekten att förändringar i könsceller åstadkoms är åtgärden för- bjuden. Bestämmelsen är emellertid så utformad att den inte skall träffa somatiska behandlingar som oavsiktligt får en biverkan på könsceller. Den omfattar inte åtgärder som i forskningssyfte vidtas på befruk- tade ägg. Om ett befruktat ägg varit föremål för försök i forsknings- syfte får ägget emellertid inte föras in i en kvinnas kropp. Detsamma gäller om ägget före befruktningen eller de spermier som använts vid befruktningen har varit föremål för försök. Detta följer av 4 § lagen (1991:115) om åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte med befruktade ägg från människa. Begäran att undergå en genetisk undersökning som inte är medicinskt motiverad kan inte med rättslig verkan lämnas av ombud eller av vård- nadshavare eller annan ställföreträdare för den som skall undersökas. Paragrafen innebär att en begäran att undergå en genetisk under- sökning som inte är medicinskt motiverad måste framställas av den berörde själv (jfr avsnitt 6.7). Den får således inte på hans eller hennes vägnar göras av annan, t.ex. en arbetsgivare eller ett försäkringsbolag som fått fullmakt av den berörde att framställa en sådan begäran. Regleringen skulle annars kunna kringgås. Som berörts i avsnitt 9.3.3 är det vidare av betydelse att det inte är möjligt att genomföra en genetisk undersökning av ett barn innan barnet uppnått en sådan ålder och mognad att barnet självt kan fram- ställa en begäran med rättslig verkan i annat fall än då undersökning- en är medicinskt motiverad.