sou · GSB351 · 2005-01-01 00:00:00 — Sedan rådet bildades har det aldrig tvingats ta ställning till någon slutlig ansökan, senast ett nytt studieförbund bildades var . Kraven för att godkännas är bland annat att flera rikstäckande medlemsorganisationer ska stå bakom det blivande studieförbun- det, som redan ska ha bedrivit folkbildningsverksamhet . Om alla kriterier är uppfyllda återstår dock ett problem, kon- staterar , studieförbundssekreterare på : - Med ett nytt studieförbund följer inga nya pengar, säger hon. När bildades till- sköts medel till folkbildningsanslaget som då fördelades av . finns det däremot inga garantier för att det totala anslaget skulle höjas om ett nytt studieförbund god- kändes. Ett nytt studieförbund skulle alltså innebära nedskurna anslag till dagens förbund. , ordförande i , skulle gärna se ett nytt studieförbund med spelprofil. - Många av de traditionella studieförbunden är så byråkratiska och man får inga tydliga besked när man ställer frågor om hur mycket pengar man kan få om man startar en studiecirkel. Det är svårt att starta något när man inte vet om man får 500, . Det verkar som att studieförbunden helt enkelt inte vill tala om hur det funkar eftersom folk i så fall skulle an- passa sina studiecirklar efter deras regler, säger han. Sedan GAM startade har föreningen bara haft blyg- samma kontakter med den etablerade folkbildningen. Kanske blir det aktuellt , men arbetsinsatsen skulle knappast motiveras av de eventuella fördelarna, säger . Sveroks förbundsordförande säger att det finns ett stort behov av föreningsledare, förbättrad demokrati och administration i medlemsföreningarna. - Och dessutom finns det ju alltid ett behov av att bli bättre på det man gör: spela bättre rollspel, studera matematik för att spela bättre brädspel, lära sig bygga nätverk för att kunna spela data- spel hemma. Egentligen är det ju klockrent för studiecirklar, an- ser han. Men mycket av det som de Sverok-anknutna föreningarna äg- nar sig åt betraktas inte som bidragsgrundande av studieförbun- den. Ofta beror det på att studieförbunden har för små kunskap- er om vad föreningarna egentligen ägnar sig åt, hävdar . Studiefrämjandet, som Sverok har knutit ett centralt samar- betsavtal med, har därför satt samman en guide till sina lokala avdelningar. Guiden beskriver de olika verksamheterna inom Sverok och ger riktlinjer för vad som kan betraktas som folk- bildning och vad som faller utanför ramarna: rollspel går att ägna sig åt i en studiecirkel, men inte datorspel, brädspel och kortspel som kan jämföras med och schack och inte ger rätt till bidrag. Frågan om ett eget studieförbund är vilande inom Sverok. Tills vidare vill organisationen reformera systemet inifrån med projektet . I ett utkast till en projektbe- skrivning skriver Sverok bland annat: Det demokratiska inslaget och uppdraget som folkbildningen har måste förstärkas.//De administrativa delarna av systemet och de pedagogiska formerna måste utvecklas, och tillgängligheten måste förbättras för att passa nutiden och dagens unga. Sveroks ståndpunkt är klar: Folkbildningen har blivit allt för lik det ordinarie skolsystemet med tydliga roller för lärare och elever. Av det gamla idealet av deltagarna, för deltagarna åt- erstår ofta bara retorik. Dessutom finns det ett stort behov av att modernisera folk- bildningens organisation och administration som – hävdar – slukar allt för stora resurser. Genom förenklade admini- strativa rutiner, större ansvar fördelat till föreningslivet och ökad tillgänglighet till pedagogiska metoder och exempel, skulle kost- naderna för studieförbundens administration kunna minska. -Vi vill att våra idéer testas inom systemet, säger som tänker sig en projektgrupp som under två–kan pröva nya former. -När har gått så vore det ju optimalt om allt fungerade bra och att hela folkbildningsvärlden hade börjat använda våra idéer. Annars får vi ta en ny diskussion om att starta ett eget studieförbund. En annan bild från folkrörelsernas , inte senvintern 2004 men kanske 2005 eller 2006: Kulturverkstäder har börjat etableras i landets större städer. Verksamheten, som drivs av lokala föreningar, vänder sig i första hand till barn och ungdomar. Prägeln är muslimsk, men alla är välkomna. Det första steget mot att förverkliga idén har tagits av den muslimska kulturföreningen , som är verksam i , , och . hoppas , New Moons ordförande, att den första kulturverkstaden ska öppna i , någonstans i de norra eller södra förorterna. Verkstäderna ska fyllas med kultur, diskussion, studiecirklar och bli ett alternativ till exempelvis ungdomsgårdar, som jämför med svarta hål: Man kastar i något, men inget kommer ut. anar starten på en ny folkrörelse; före- ningar med invandrarprofil som tar initiativ som leder till inte- gration på föreningarnas egna villkor. Allt präglat av traditionella folkrörelseideal och -metoder. - Men, säger han, det finns ett inbyggt systemfel när studiecirk- eln hålls fram som basen i folkbildningen. För att starta studie- cirklar måste människor först ha mobiliserat sig, därför är det ännu viktigare för oss med seminarier, debatter och möten – men med dagens bidragsregler är det inte lätt att anordna sådant. New är ett av de sju medlemsförbunden bakom den muslimska studieorganisationen , som lämnade in en formell ansökan till om att ta del av studieförbundens statsbidrag. Men ansökan drogs tillbaka och tecknades i stället ett femårigt sam- arbetsavtal med det kristna studieförbundet . Avsikten är att samla på sig erfarenhet och kunskap genom samarbetet och sedan bilda ett nytt studieförbund när avtalet upphör. -Historiskt sett har studieförbund bidragit till förståelse för nya strömningar i landet. Vi muslimer befinner oss i samma situation som till exempel och socialdemokraterna vid början av , säger ordförande . Målet var att verksamheten skulle omfatta minst . Det visade sig vara en allt för blygsam ambition – resultatet blev det dubbla, . Abdelhafid Mebrouk ser det muslimskt präglade folkbild- ningsarbetet som ett sätt att stärka svenska muslimers identitet, men också som ett bidrag till integration. Som exempel nämner han studiecirklarna i koranläsning. -Man kan jämföra det med bibelskolor. Vi försöker utveckla koranstudierna så att vi inte behöver skicka folk till fjärran länder för att de ska lära sig utantill. Då behöver ingen heller kopiera de problem som finns där. Det finns frågor som på ett naivt sätt förflyttas hit från muslimska länder, säger han och SOU 2004:51 Bilaga 3 nämner terrorism och extrema tolkningar av som exempel. - Det vill vi inte ha i , vi vill ha muslimer som är utbildade i västvärlden och som kan vara förebilder, så att gapet mellan det västerländska samhället och de muslimer som bor här kan över- bryggas. Det är en strategisk tanke som givetvis också gynnar integration- en. Undersökningar har gjorts som visar att drygt hälften av de traditionella studieförbundens lokala avdelningar inte arbetar ak- tivt för att nå människor med invandrarbakgrund, trots att in- vandrare är en av folkbildningens prioriterade grupper. En svår grupp att nå enligt Abdelhafid Mebrouk. - Men det borde vara lättare att komma till oss i Ibn Rushd, inte minst för språket, man vill vara trygg i sin närvaro, säger han. Ebtisam Aldebe håller med. Hon är ordförande i klubben i som har mellan 80 och 100 medlemmar och via Ibn Rushd samarbetar med Sensus. - Man kan väl säga att vi har haft studiecirklar sedan vi startade föreningen , men vi fick inte kontakt med något studieförbund förrän . Först var det Studiefrämjandet och är det ju Sensus, säger hon. Studiecirklarna täcker in ett brett fält, från handarbete, måleri och keramik till koranstudier och frågor som rör samhälle och integration – ämnen som i många fall även diskuteras hos de andra, etablerade studieförbunden. Men det finns en viktig skill- nad mellan att ge sig i väg till ABF eller TBV och att ha cirklar i sin egen krets. - Här känner vi tillit till varandra, vi känner oss hemma när vi är tillsammans, inte främmande och konstiga, säger . Religionen löper som en röd tråd genom Ibn Rushds kurser, cir- klar och kulturarrangemang. vill Abdelhafid Mebrouk se verksamheten som en plattform för möten mellan muslimer och icke-muslimer, men det är inte möjligt att gå för snabbt fram. Knappast heller önskvärt. I en rapport gjord inom ramarna för Statens utredning av folk- bildningen, SUFO 2, ifrågasätter forskarna föreställningen om folkbildningen som den goda mötesplatsen och dess positiva konsekvenser för integrations- processen. (Delbetänkande SOU 2003:108.) Deras slutsats är att denna mötesplats ofta bara befolkas av personer från en enda etnisk grupp. Frågan man då kan ställa sig är hur dessa mötesplatser kan vara ett led i en integrationsprocess. Abdelhafid Mebrouk tycker att och är inne på fel spår. -Utifrån mitt perspektiv tror jag att den bästa integrationsmöj- ligheten uppstår när gruppen som har kommit till har starka band till varandra; man känner att man bevarar sin kultur, man är inte rädd för de andra och man kan lösa vissa interna problem. Interna problem kan till exempel vara motsättningarna mell- an somalier som bottnar i det inbördeskrig som rasat i landet . -Kan man lösa det här problemet i så har man starkare chans att föra över det till andra parter i samhället. Det interna arbetet för att stärka identiteten är avgörande för hur integra- tionen ska se ut . Det måste ges tid för mognad. När du har folk som är stabila, som har ett jobb att gå till, som har ett språk att använda i vardagsbruk, då har du alla möjligheter för nästa steg, för dialog och integrationssamarbete. Är det värt besväret att ta plats? samlas de anställda på ABF i . De sitter i ett litet konferensrum på andra våningen i den gula byggnad intill som ABF delar med socialdemo- kraterna. De har en studiecirkel om etik inom folkbildningen, som underlag har de en skrift centrala led- ning anger ramarna för vad som kan och inte kan betraktas som bidragsberättigad studieverksamhet. Gruppen går igenom texten sida för sida. Avsnitten som han- dlar om ABF:s bildningssyn, kulturprogram och studiecir- keln har klarats av på tidigare möten. Den här morgonen är det att tala om studieförbundens ansvar för att verksamheten följer interna mål och de kriterier som har satt upp. På punkt efter punkt analyserar gruppen avgränsning- arna för statsbidraget till folkbildningen. -Reglerna hindrar, de måste passeras för att vi ska kunna bedriva folkbildning, säger som är verksamhets- ansvarig. Problemet är att vi är styrda ovanifrån i stället för av deltagare som kommer till oss med det som de vill göra. Det händer ofta att vi måste säga nej till vissa typer av studiecirklar, till exempel när invandrarorganisationer kommer och frågar efter simundervisning. -Det vore väl en välgärning att använda samhällsbidraget till såd- ant, utbrister ombudsmannen . -Det vore folkbildning! säger , cirkeladministra- tör. Slutsatsen är enkel: med ett annat regelverk skulle fler kunna medverka i ABF verksamhet. Det går att få en be- kräftelse på det om man åker norrut i , till Cirkus Cirkörs träningslokal i en ombyggd lager- lokal i . En kille med bar överkropp gör handvolter över en lång, tunn matta. Det dova, distinkta ljudet när hans händer nuddar det dämpande underlaget hörs knappt. Det överröstas av sorlet från de övriga 20–30 blivande cirkusartisterna som tränar i lokalen. Cirkus Cirkörs verksamhet spänner från världsomfattande turnéer till lokalt arbete på nybörjarnivå. Cirkusens kurser enga- gerar cirka 40 000 människor. hade man ett samarbete med ABF som skötte all administration kring kursverksamheten. Men bröt Cirkus Cirkör med studieförbundet. -Det föll på all pappersexercis. Det var som att kliva ner i korridorer – vid varje kurstillfälle! Till slut kände vi att vi inte kunde sitta här och fylla i alla papper, bara det tog ju en jävla heltidstjänst! utbrister , som ansvarar för barn- och ungdomsarbetet. Cirkus Cirkörs kurser leds av artisterna och av elever som utbildar sig. Men enligt Cirkus Cirkörs chefsproducent blev det allt svårare att få folk att ställa upp under de pre- misser som samarbetet med ABF automatiskt innebar. Fördelarna som samarbetet med ABF gav – framför allt mark- nadsföringen via kurskatalogen – uppvägs av att kursdeltagarna får tydligare information och slipper drabbas av konsekven- serna av kommunikationsmissar. - När vi tog över själva blev det ju mer direktkontakt med dem som gick på kurserna. fick vi ändå ta så många samtal från deltagare som hamnat på fel kurs för att ABF inte hade koll på vilka nivåer de låg på, säger . Att kontakten med ett studieförbund innebär pappersarbete är möjligen ett marginellt bekymmer i det etablerade föreningslivet. Men för nya föreningar, ofta med ungdomlig prägel, blir det ett praktiskt problem, som leder till en fråga: Är det värt besväret att ta plats i det traditionella studieförbundssystemet, eller ska vi stå utanför? Det är en frågeställning som delas av allt fler: noterade en markant ökning av antalet nystartade föreningar genom de bidragsansökningar som kom in. , ordförande i den muslimska kulturföre- ningen New (grundad ), jämför med den tid då han var bosatt i och aktiv i Ungdomens nykterhets- förbund, UNF (grundat , men med rötter i det tidiga 1900- talet). - Vi var runt 50 medlemmar, varav kanske tio var riktigt aktiva. Men vi hade ändå en person anställd som skötte allt pappers- arbete. Det gjorde att man kunde känna sig fri i sitt engagemang. ställer studieförbunden otroliga krav och när man växer som ny förening blir det svårt för den administrativa delen att hålla takten, säger han. För Cirkus Cirkörs del var det inte bara pappersarbetet som växte till ett problem. För att fungera i folkbildningsstrukturen blev det nödvändigt att justera verksamheten; de återkommande drop in-träningarna rymdes inte i definitionerna av vad som betraktas som bidragsgrundande verksamhet. I stället klassades de öppna träningarna som kulturprogram, vilket berättigar till ett betydligt blygsammare bidrag än en stu- diecirkel. , utvecklingsansvarig på studieförbundet , anser dock inte att de fastslagna formerna för studieverksam- heten behöver vara något hinder. Det går att utveckla verksam- heten i alla fall, menar han. - Jag tror att det mer handlar om en mental begränsning än om en de facto-begränsning. Den traditionella studiecirkeln utgör kanske av vår verksamhet. jobbar vi mycket med körer – de är studiecirklar. Och rockbandet som repar är också en studiecirkel, säger han och nämner Sensus samarbete med ett gym i : Där drivs studiecirklar på temat vuxen- dialog – strukturerade samtal om livsnära frågor som kombi- neras med step up-träning. -Det måste finnas utrymme för ett testande och ett skapande och ett utmanande av reglerna. För mig är det stora problemet just nu inte att de här reglerna är för strikta. Ett betydligt större problem är att bidragen till studieförbund- en gynnar dem som agerar konservativt och försiktigt, i stället för att premiera nytänkande och offensiva satsningar, menar . Det är som fördelar statsbidraget till stu- dieförbunden och har bestämt reglerna för hur det ska gå till: Ett studieförbunds basbidrag (av anslaget) bestäms åt gången. Beloppet förblir under nästa treårs- period om verksamhetens volym motsvarar av volymen vid den första bidragsperiodens början. Om volymen däremot understiger sänks bidraget, och pengarna fördelas i stället till de studieförbund som redovisat ökad volym från en bidragsperiod till nästa. För att ett studieförbund med växande verksamhet ska få ett större basbidrag måste alltså andra studieförbund krympa. För- klaringen är enkel: har inga andra pengar att fördela, eftersom statens bidrag är . -Vi har inlett ett samarbete med den muslimska studieorganisa- tionen Ibn Rushd, och det absolut största problemet med det är att vi inte har någon som helst möjlighet att få ekonomi i det. Ökar vår verksamhetsvolym så får vi ändå inte mer pengar och då finns det ingen morot att söka nya sam- arbeten. Det bästa du kan göra är att sakta minska i storlek, för då behåller du din andel av bidragen. Men det känns ju som en rätt konstig ambitionsnivå. menar att samarbetet med Ibn Rushd kan bli stort, det finns mellan 300 000 och 400 000 muslimer i Sve- rige. - Många av dem har ett stort behov av folkbildning. Men var ska vi ta resurserna? De dynamiska och växande studieförbunden som lockar till sig nya samarbetspartner får mindre pengar för varje studiecirkel, om de ska finansiera det som är nydanande och resursbehövande. Medan de som bara fortsätter med sina cirklar i franska och tyska inte behöver ut- veckla nya studieplaner, nya kursmaterial eller nya metoder. Det är ett strukturellt problem som påtagligt påverkar oss – och vi får inget stöd. Parallellt med den strukturella snedvridningen oroas just nu av att det internt inom studieförbunden växer fram idéer om att ännu fler regler ska omgärda verksamheten. - Jag sitter i etikforumet och där höjs det just nu röster för att man ska hitta ämnen som inte ska vara tillåtna, säger han. etikforum, där det ingår representanter från samtliga studieförbund, bildades . En bidragande orsak var de omfattande lokala revisioner av folkbildningens verksam- het som har genomförts på en rad orter i , och som i flera fall har resulterat i att studieförbund tvingats betala tillbaka delar av sina kommunala bidrag. -Vi har sagt oss att vi ska arbeta med att för omvärlden tydlig- göra både former och innehåll i folkbildningsarbetet, så att po- litiker och allmänhet bättre kan bedöma vad vi sysslar med. Vi diskuterar och åtgärdar också gränslandet mellan vad som är statsbidragsberättigad folkbildning och vad som inte är det, säger generalsekreterare som är ordförande i etikforumet. Enligt honom råder det ingen oenighet mellan studieförbunden om hur verksamheten ska bedrivas och vad den ska omfatta. -Nej, men det görs olika bedömningar om vad man vill priori- tera. Vi är tio studieförbund som dessutom är ålagda att profilera sig, så vi har naturligtvis olika tyngdpunkt i verksamheten och gör olika prioriteringar av vad vi tycker är viktigt. Parallellt med etikforumets arbete har studieförbund och folk- högskolor efter begäran från regeringen genomfört en fram- syn. Åsikter har filtrerats upp från gräsrotsnivå och slutligen resulterat i ett samlat dokument om framtidens former för folk- bildningen. Där framhålls bland annat det som de anställda på ABF i efterlyser på sin etikcirkel: behovet av omdefi- nierade former för studieförbundens kurser och studiecirklar och en större frihet och rum. Dessutom måste folkbildning- en försäkra sig om att spela en oumbärlig roll i det framtida . Denna oumbärliga roll har gått förlorad , menar , chef för kultur- och fritidssektionen på . Den decentraliserade högskolan, kun- skapslyftet, utvecklingen av komvux och tillkomsten av rader av kommersiella aktörer i utbildningssektorn, gör att studieför- bundens traditionella profil som utbildare av lågutbildade och ut- satta grupper är så given. anser att studieförbunden kan nå ut bättre genom att förstärka kontakten med sina historiska rötter. -De borde återgå till sitt kärnområde; att vara arrangörer och anordnare av fritt kunskapssökande och inte så kraftfullt betona sin betydelse för lågutbildade, för där har deras gamla betydelse minskat, eftersom andra aktörer har kommit till. Och de har inte heller varit så framgångsrika med att nå eftersatta grupper som handikappade och invandrare. Insatserna är i hög grad beroende av öronmärkta extrapengar. Men om man behöver pengar för att göra det som är prioriterat, då är det något som är konstigt -Sedan borde de fundera över det som finns i deras retorik, att de är så viktiga för den lokala demokratin. Då borde de fundera över hur de ordnar sin lokala närvaro. tycker att detta borde kunna ske genom samver- kan mellan studieförbunden och med kommunala aktörer, till exempel biblioteken. Där kunde de hyra in sig och ha gemen- samma folkbildningshörnor. - Men det verkar svårt av två skäl: det ena är att studieförbunden förväntas vara profilerade, de ska hävda sitt idéinnehåll. Det andra skälet är att de slåss om samma kunder och tror att de lyckas bättre om de konkurrerar än om de samverkar. Jag tror personligen att de tjänar på att uppträda utåt som en grupp orga- nisationer som har vissa gemensamma intressen och sedan pro- filera sig inom det. Det finns ingen motsättning mellan stark idé- mässig profil och lokal samverkan. Inte minst för att bli synliga gentemot kommunerna, gentemot dem som finansierar dem. Folkbildningen som en konkret plattform för människors möten är en idealbild som även delas av statsvetaren som driver . I sin av- handling Staten och ungdomens fritid. Kontroll eller autonomi framhåller han den analys av folkrörelsernas vikande medlemstal som debattören gjorde redan på 40- talet. menade att politiker, folkbildare och präster i sin organisationsegoism isolerade människor i slutna organisation- er. Ett hot mot demokratin om det får fortsätta, hävdade som i stället pläderade för inrättandet av lokala fritidslokal- er, öppna för alla oavsett ålder och föreningstillhörighet. var inte ensam om sin åsikt, han delade den med bland andra , men har idén inte förverkligats, åtminstone inte i studieförbundens regi, kon- staterar . Han menar att sådana fysiska platser skulle kunna leda till att fler nås av folkbildningen. - Men jag blir alltmer övertygad om att det råder brist på lust till nytänkande inom studieförbunden. I stället råder det en anti- intellektualism som skrämmer mig, de är inte ens beredda att lyssna på nya idéer. , lektor i pedagogik på i ckholm, är inne på samma spår. I sin avhandling : Livslångt lärande på svenska! hyllar han folkbildningens peda- gogik. Han är missnöjd över hur den pedagogiken förvaltas. Marknadisering och målgruppstänkande dominerar studieför- bunden som dessutom är i händerna på staten som delar ut rikt- ade bidrag för särskilda satsningar. -Just nu pågår en jättelik satsning på folkhälsa och alla studie- förbund arrangerar verksamhet om det. Och utgick det särskilda pengar för EMU-information inför valet. Men inget av studieförbunden hade ägnat sig åt det om inte det inte hade varit för de extra pengarna, hävdar som tycker att det är tecken på en vindflöjelmentalitet baserad på otydlig egen vilja. Han undrar om denna utveckling inte är ett ut- tryck för en identitetskris, eller möjligen rådlöshet inför folk- bildningens roll i den postmoderna tiden, eller både och. De försvagade studieförbunden kommer att utmanas av en alternativ folkbildningsrörelse, tror han. -Hur den kommer att se ut vet jag inte, men i sin ideologiska dynamik kommer den nog att kunna jämföras med den urs- prungliga folkbildningen. Eller så kommer initiativet från uni- versitets- och högskolevärlden; en produktiv tolkning av den tredje uppgiften kan bli att erbjuda kunskap och bildning till allmänheten. När det har realiserats så tror jag att vi är på väg att skapa helt nya former för socialt engagemang, säger han. En angelägen folkbildning som når så många som möjligt, har större möjlighet att lyckas i sitt uppdrag genom att tydligare utgå från sina ideologiska huvudmän i föreningslivet, än genom att staten ska försöka peka ut de grupper som bör omfattas. Det anser , docent i företagsekonomi på Handels- högskolan i med inriktning på organisation och led- arskap i ideella organisationer. Han menar att detta kan åstad- kommas genom att styra statsanslagen via huvudmännens org- anisationer. - Där finns ju kraften till förändring i samhället. Och de grupper som folkbildningen inte når , de finns med all sannolikhet på radarskärmen för någon av deras huvudmän. Tittar man på studieförbunden så kanske det är 100–200 huvudmannaorganisa- tioner, och deras träffyta mot utsatta grupper eller grupper som inte omfattas av folkbildningen måste ju vara större än studie- förbundens. Genom att låta huvudmännen tydligare vara rikt-