sou · GSB324d3 · 2005-01-01 00:00:00 — Bolaget kan också komma överens med den utsände om andra nyttigheter och förmåner på stationeringsorten, exempelvis bil. står för kostnaderna för fri bil inkl. lokala skatter, inom rimliga gränser. De villkor som skall gälla under utlandsuppdraget anges i ett särskilt utlandskontrakt. Innan någon åker ut har man ingående samtal både med den anställde och familjemedlemmarna. Enligt företrädare är det mycket viktigt att vara tydlig gentemot den som skall sändas ut – redan i förväg. Det kan vara värt att nämna att erbjuder den utsände och medföljande familj både utbildning om förhållandena i värd- landet (man köper landinformation från ECA) och språkträning före utresan. 7 Det lokala Ericsson-företaget (host organization). 19Konsekvenser av utredningens förslag Enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) skall utredningen, för det fall dess förslag påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, redovisa en beräkning av dessa konsekvenser. Utredningen föreslår att vissa delar av de ersättningar inom utlandsvillkorssystemet som är skattebefriade skall beskattas. Detta leder till ökade intäkter för stat, kommuner och landsting. får de berörda statliga arbetsgivarna – främst () och Sida – ökade kostnader för sociala avgifter. En förändring som innebär att skattefria ersättningar till anställda blir skatte- och avgiftspliktiga påverkar vad avser sociala avgifter i sig inte budgetsaldot för staten annat än i obetydlig utsträckning. Berörda myndigheter får däremot ökade kostnader. En anslags- mässig kompensation för detta påverkar således inte statens budget- saldo men kan medföra behov av tekniska justeringar av fastställda utgiftstak. Detta gäller exempelvis RK. Utredningen lämnar också på vissa punkter förslag och bedöm- ningar som kan innebära att såväl lönetillägg som kostnadsersätt- ningar och vissa förmåner till medföljare kommer att höjas. Även detta innebär självfallet ökade kostnader för utlandsvillkoren för berörda arbetsgivare som är rena reformkostnader och i dessa fall kommer budgettekniska justeringar inte i fråga. Förslagen skall dock inte genomföras av statsmakterna utan – i förekommande fall – av arbetsgivarna eller av parterna genom kollektivavtal. Därav följer att myndigheterna som arbetsgivare får bära ansvaret för finansieringen. Därmed påverkas inte kostnaderna för staten direkt. Konsekvenser av utredningens förslag Konsekvenser – om U-ALFA inte ändras Om U-ALFA inte ändras före ingången av 2006 skall ersättningar och förmåner fortsatt betalas ut i enlighet med avtalet, men i vissa delar beskattas. Arbetsgivaren skall göra skatteavdrag och betala avgifter. De beskattade delarna blir pensionsgrundande för arbets- tagaren. Utredningen redovisar i tabellen nedan en uppskattning av hur stora belopp som genom de föreslagna reglerna i 11 kap. 21 § IL blir beskattade. Beräkningen omfattar endast utsända från UD och Sida. Belopp anges i miljoner kr. För UD:s och Sidas del ökar kostnaderna för avgifter enligt detta överslag med (avgifterna uppgår t.ex. hos UD till , räknat på hela lönesumman). Detta utgör ett incitament för arbetsgivarna att se över kollektivavtalet. Konsekvenser – om U-ALFA ändras Utredningen uppskattar kostnaderna för reformförslagen, som förutsätter att ett nytt kollektivtal sluts, enligt följande. Belopp i miljoner kr. För UD:s och Sidas del ökar kostnaderna på den här punkten med , förutsatt dagens personalvolymer m.m. Här bör man hålla i minne att utredningens bedömningar endast Konsekvenser av utredningens förslag kan utgöra rekommendationer till arbetsgivarna och/eller parterna. De står fria att agera i de arbetsgivar- eller kollektivavtalsfrågor som utredningen har belyst. Om ett nytt avtal sluts blir det fråga om en allsidig och betydligt mer komplex kostnadsbild som inne- fattar alla kostnader för avtalet. Beskattningen av vissa ersättningar och tillägg kan i det samman- hanget också leda till krav på kompensation till de enskilda arbets- tagarna genom en ökning av skattepliktiga lönedelar. Kostnadsberäkningar är en del i genomförandet Först i ett genomförandeskede är det möjligt – och ett naturligt inslag – att räkna på kostnadseffekter. Såväl arbetsgivarna som de fackliga organisationerna har anledning att räkna på effekterna av skattereglerna och på olika alternativ till lösningar vad gäller avtals- frågorna. Kostnaderna kommer som alltid att styra vad som är möjligt att uppnå. Skattebestämmelserna föreslås träda i kraft . Här finns en dynamik i att arbetsgivarna kan hantera kostnadsfrågorna ur ett flerårsperspektiv. En beskattning av tidigare obeskattade ersättningar eller att löne- tillägg införs i ett nytt system leder som ovan nämnts till ökande intäkter för stat och kommun. De summor som är aktuella i det här sammanhanget får emellertid betraktas som närmast försumbara. De bör dock preciseras i ett eventuellt genomförandeskede. Av 15 § kommittéförordningen (1998:1474) följer att om utred- ningens förslag har betydelse för den kommunala självstyrelsen skall konsekvenserna i det avseendet redovisas i betänkandet. Det- samma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsätt- ningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Utredningens förslag är inte av den arten att någon särskild redovisning är påkallad i det här hänseendet. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Lagförslaget innebär dels att 11 kap. 21 a § inkomstskattelagen (1999:1229) utmönstras som nuvarande 11 kap. 21 § 1 st. ändras i alla väsentliga avseenden, dels att ett nytt fjärde stycke tillfogas i 11 kap. 27 §. I 12 kap. 3 § görs en följdändring. 11 kap. 21 § 1 st. Av förslaget framgår inledningsvis att alla anställda vid statliga myndigheter – , Sida och andra myndigheter – omfattas av bestämmelserna om ersättningar och förmåner som betalas ut på grund av utlandsstationering. Utredningen anser att det är lämpligt med en enda skattebestämmelse för alla statligt anställda i denna fråga och vill att parterna sluter ett nytt utlands- villkorsavtal som ersätter både U-ALFA och URA. Enligt utredningens mening är ett nytt samlat utlandsvillkors- avtal emellertid inte en nödvändig förutsättning för att införa de föreslagna skattebestämmelserna. Dessa ger ramar för skatte- friheten som kan tillämpas både på ersättningar och förmåner enligt U-ALFA och enligt URA, om dessa avtal finns kvar när de föreslagna skattereglerna träder i kraft. Skattereglerna kan således införas genom beslut av statsmakterna oavsett hur parterna agerar i frågan om ett nytt kollektivavtal. ger de föreslagna skattereglerna viktiga förutsättningar och incitament vad gäller parternas arbete med att skapa ett nytt utlandsvillkorsavtal. Som framgår av den följande genomgången utvidgas i flera fall det skattefria området när det gäller ersättningar som utgår enligt URA, medan det begränsas för vissa ersättningar enligt U-ALFA. Utredningen ser inte några risker med detta från skattesynpunkt. Genom harmoniseringen av skattebestämmelserna skapas ett hand- lingsutrymme för parterna. Det kan finnas omständigheter som talar för att det i vissa fall kan vara skäligt att de ersättningar som kan utgå enligt förbättras. Ett exempel är medföljandetillägget, som av uppenbara skäl bör utges på samma grunder för alla medföljare och där utredningen utvidgar det skattefria området i förhållande till URA:s nuvarande belopps- gräns. Första stycket 1 p. innehåller ingen ändring i sak i förhållande till 11 kap. 21 resp 21 a §§. (Om bostadsförmåner, se vidare kap. Första stycket 2 p. innehåller bestämmelser som syftar till att arbetsgivaren skall kunna betala avgifterna för förskola och – i förekommande fall – skolbarnomsorg utöver de belopp som mot- svaras av de normalt tillämpade avgifterna (i praktiken maxtaxan) utan att detta utlöser beskattning hos den utsände i fråga. Detta är en ny bestämmelse både i förhållande till 11 kap. 21 och 21 a §§. Med uttrycket eller liknande i den föreslagna lagtexten anges att det kan finnas andra former av barntillsyn i andra länder och kulturer som får anses berättiga till motsvarande ersättning från arbets- givarens sida. Detta får överlåtas på arbetsgivaren att bestämma. Barntillägg som utgår enligt U-ALFA blir inte skattebefriade utan skall tas upp till beskattning. Detta blir en följd av att barn- tillägg inte uttryckligen omnämns i den föreslagna paragrafen. (Om barnförmåner, se vidare kap. Första stycket 3 p. innehåller ingen ändring i sak i förhållande till 11 kap. 21 och 21 a §§. Lagtexten är hämtad från 11 kap. 21 a § 2 p. Första stycket 4 p. innehåller en bestämmelse som innebär att ersättningar för utgifter för egna och familjemedlemmars resor inte beskattas. Det är dock endast ersättningar för utgifter för sådana resor som föranleds av stationeringen utomlands som blir skatte- befriade. Begränsningsregeln i 11 kap. 21 a § 3 p. överförs inte till den föreslagna bestämmelsen. Härigenom harmoniseras bestäm- melserna om skattefrihet i 11 kap. 21 och 11 kap. 21 a §§ vad gäller resor. Beträffande de arbetstagare som omfattas av URA utvidgas det skattefria området i förhållande till 11 kap. 21 a §. (Om rese- förmåner, se vidare kap. Första stycket 5 p. innehåller bestämmelser om medföljande- tillägget. För arbetstagare som omfattas av URA utvidgas det skatte- fria området i förhållande till 11 kap. 21 a §, medan regeln ger begränsningar av skattefriheten för dem som omfattas av U-ALFA. Genom detta harmoniseras bestämmelserna om skattefrihet i 11 kap. 21 och 11 kap. 21 a §§ i fråga om medföljandetillägg. Det bör tilläggas att medföljandetillägget enligt utredningen bör utgöra ett grundskydd, som skall beräknas oberoende av grundtillägget. Om medföljandetillägg betalas ut med högre belopp än den skatte- fria gränsen, skall överskjutande del behandlas som lön. Lagtexten motsvarar den i 11 kap. 21 a § 4 p. med den skillnaden att det skattefria beloppet höjs till två tolftedels prisbasbelopp per utlands- månad, . Det kan tilläggas att registrerat partner- skap likställs med äktenskap enligt lagen (1994:1117) om regist- rerat partnerskap. Det räcker således med att i 11 kap. 21 § ange maka eller make för att också täcka in registrerade partners. (Om medföljandetillägg, se vidare kap. Första stycket 6 p. innehåller en ny bestämmelse om skattefrihet och förtjänar närmare kommentarer. Som framgår av kap. 8 betalar och Sida för pensionsförsäkringar till medföljare. Där framgår också att utredningen rekommenderar parterna att vidareutveckla denna pensionslösning, t.ex. genom höjda premieavsättningar. En premiebetalning av nu aktuellt slag skulle utan en undantagsregel betraktas som en skattepliktig för- mån för den utsände arbetstagaren. anses denna betalning ingå som en del i utlandstillägget och är därmed undan- tagen från beskattning enligt 11 kap. 21 § i nuvarande lydelse. Eftersom paragrafen nu till vissa delar får ett annat innehåll och en annan utformning, krävs ett uttryckligt undantag för att premie- betalningarna skall förbli skattefria. Skattefriheten har belopps- mässigt begränsats till en tolftedels prisbasbelopp per utlands- månad, . Belopp över denna gräns skall behandlas som en skattepliktig förmån. Med utlandsmånad avses en månad då medföljaren har varit bosatt utomlands på grund av den station- nerades vistelse utomlands. Endast för en pensionsförsäkring skall vara skatte- befriade. Det innebär i sin tur att utbetalade belopp från försäk- ringen skall tas upp som intäkt av tjänst av den medföljande. Det bör i sammanhanget tilläggas att även om beskattning har skett av som varit högre än ett tolftedels prisbasbelopp skall hela det utfallande beloppet från försäkringen beskattas. (Om pensions- försäkring för medföljare, se vidare kap. Första stycket 7 p. innehåller bestämmelser om merkostnads- tillägg. I nuvarande 11 kap. 21 och 21 a §§ används begreppet grundtillägg. Utredningen föredrar att i lagtexten infoga en mer adekvat term, som bör användas i ett nytt utlandsvillkorsavtal. Begreppet grundtillägg används i U-ALFA och URA därför att detta tillägg delvis styr hur stora medföljandetilläggen resp. barn- tilläggen skall vara. Det av utredningen förordade medföljande- tillägget beräknas inte som en funktion av grundtillägget och beträffande barntillägget föreslår utredningen att det inte skall vara skattebefriat. En ny terminologi bör därför införas. Detta skapar ingen lucka i lagen, eftersom frågan om skattebefrielse inte avgörs av benämningen på tillägget. Av lagtexten framgår att merkostnadstillägget består av posterna livsmedel och transporter samt andra särskilda merkostnader på stationeringsorten. Detta innebär att posten hushållshjälp i det nu- varande grundtillägget inte undantas från beskattning. Däremot får enligt utredningens förslag ett element för hushållshjälp ingå i posten särskilda merkostnader. Merkostnadstillägget får inte över- stiga ett belopp som motsvarar den normala ökningen av utgif- terna, dvs. merkostnaderna på stationeringsorten. Detta är samma uttryckssätt som används i 11 kap. 21 a §. Utredningen bedömer att vissa preciseringar krävs för att defi- niera och sätta gränserna för det skattefria området vad gäller merkostnadstillägget. Enligt utredningens uppfattning är det emeller- tid inte lämpligt och inte heller i praktiken möjligt att lägga in beloppsmässiga begränsningar av merkostnadstilläggets olika delar direkt i lagtext. T.ex. skulle i vissa fall över hundra belopp behöva anges. Beloppen ändras dessutom . Därför har utredningen i sina överväganden i kap. 7 angett i vilken omfattning som en fortsatt skattebefrielse kan tillåtas genom en anvisning till berörda arbetsgivare, t.ex. att en faktor i fortsättningen kan anses skattefri om den motsvarar högst nuvarande belopp i merkost- nadsgrupp 4. Berörda myndigheter har självfallet ansvaret för att ersättningar som går utöver begränsningarna behandlas som lön. Det finns två syften med utredningens sätt att ange begräns- ningarna av olika delar av grundtillägget. För det första definieras vad som avses med uttrycket den normala ökningen av utgifterna för livsmedel och transporter samt andra särskilda merutgifter på stationeringsorten i den föreslagna 11 kap. 21 § p. Detta görs på ett sådant sätt att den skattefria delen av grundtillägget enligt U- ALFA kan beloppsbestämmas i kronor oavsett när den nya lagstiftningen träder i kraft och oavsett vilka beloppsmässiga för- ändringar som gjorts av grundtillägget med hänsyn till prisutveck- lingen fram till dess. Det andra syftet är att ge parterna en klar gräns för grundtilläggets storlek i ett nytt utlandsvillkorsavtal. (Om grundtillägget, se vidare kap. Utredningen föreslår i kap. 9 att den del av hardship-kompensationen enligt U-ALFA som utgörs av s.k. hardshiptillägg inte längre skall vara skattefri. Eventuell kontant kompensation för hardshipförhåll- anden skall i stället ges som ett beskattat och pensionsgrundande lönetillägg. Utredningens bedömning ligger i linje med att 11 kap. 21 a § inte innehåller något undantag från beskattning för kontanta ersättningar för hardshipförhållanden. Förslaget innebär att undan- tag från beskattning inte skall göras för hardshiptillägg i den före- slagna bestämmelsen i 11 kap. 21 §. 11 kap. 27 § samt 12 kap. 3 § Av en arbetsgivare eller av allmänna medel ersatta kostnader för flyttning när en skattskyldig på grund av byte av verksamhetsort flyttar till en ny bostadsort är skattebefriade enligt bestämmelserna i 11 kap. 27 § 1 st. inkomstskattelagen. Flyttersättningen enligt U- ALFA och flyttningsbidraget enligt URA är skattefria redan enligt dessa allmänna bestämmelser. Den s.k. särskilda flyttersättningen som utbetalas enligt U-ALFA är skattebefriad genom 11 kap. 21 §. Enligt utredningens förslag bör utlandsvillkorssystemet inne- hålla en flyttningsersättning för de merutgifter av diverse slag som uppkommer i samband med flyttning till och från stationerings- orterna eller vid förflyttning mellan orter i utlandet. Flyttnings- ersättningen utbetalas till den utsände. Utredningen använder det bredare uttrycket flyttningsersättning i stället för benämningen särskild flyttersättning som används i U-ALFA. Frågan om skatte- frihet eller inte styrs dock inte av benämningen. Flyttningsersättningen bör vara skattebefriad. Det finns dock anledning att därvid sätta upp ramar för skattefriheten. Det behövs enligt utredningens mening ett nytt och uttryckligt undantag från beskattning, eftersom 11 kap. 21 § till vissa delar får ett annat innehåll och en annan utformning. Detta föreslås ske genom att bestämmelser, som innehåller begränsningsregler, införs i ett nytt fjärde stycke av 11 kap. 27 §. (Om ersättning för flyttningskost- nader, se vidare kap. Förslaget till ändring av 12 kap. 3 § är en ändring som följer av att 11 kap. 21 a § upphävs och att ett nytt fjärde stycke införs i 11 kap 27 §. Ikraftträdandet föreslås ske . Reglerna skall till- lämpas första gången vid taxering. Genom förslaget ges parterna på det statliga området tid att utforma ett nytt utlands- villkorsavtal. Genom att äldre bestämmelser i vissa fall skall tillämpas vid taxering ges de statligt anställda som sänts ut före skäligt rådrum och möjligheter att anpassa sitt konsumtionsmönster till de ersättningsnivåer, förmåner och beskattningsregler som kommer att gälla. Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Lagförslaget innehåller en ny hänvisning till 2 kap. 2 § socialför- säkringslagen (1999:799). Härigenom ges medföljande familjemed- lemmar till dem som sänts ut av en statlig arbetsgivare s.k. SGI- skydd på samma sätt som medföljare till präster, missionärer och biståndsarbetare i ideella organisationer. För dessa råder dock en tidsgräns . Enligt utredningen behövs ingen tidsgräns för medföljare till statligt utsända. Utlandsvistelserna blir endast undan- tagsvis i ett sträck. (Se vidare avsnitt 8.2.6.) Ikraftträdandet föreslås ske . Enligt utred- ningen saknas anledning att avvakta med förändringen. Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:328) om arbetslöshetsförsäkring Lagförslaget innebär att den s.k. överhoppningsbara tiden vad gäller rätt till ersättning från a-kassan ökas till för medföljare till dem som sänts ut av en statlig arbetsgivare. Rätt till tjänstledighet för medföljare till utsända från staten gäller utlands- vistelse. Den överhoppningsbara tiden bör också sättas till högst . Genom infogandet av en ny 17 a § begränsades den över- hoppningsbara tiden till . Detta drabbar medföljarna eftersom de utsända kan vara stationerade utomlands eller undan- tagsvis ännu längre. Enligt utredningens mening finns inget skäl att inte göra undantag från sjuårsregeln för medföljarna genom att tillfoga ett nytt andra stycke i 17 a §. (Se vidare avsnitt 8.2.6.) Ikraftträdandet föreslås ske . Enligt utred- ningen saknas anledning att avvakta med förändringen. Förslaget till förordning om upphävande av förordningen (1988:1534) med instruktion för Statens utlandslöne- nämnd Förslaget innebär att skall upphöra med verksamheten vid utgången av 2004. Oavsett om ett nytt utlands- avtal skapas eller inte medför en nedläggning av nämnden att dess befogenheter och uppgifter övergår på . Det saknas anledning att avvakta med ett beslut att verksamheten i nämnden skall upphöra. (Se vidare kap. Förslaget till förordning om upphävande av förordningen (1986:259) om ersättning till följd av sjukdom eller skada som ådragits utom riket Förslaget är en följd av utredningens förslag att en ny samlad för- säkring för statligt anställda som är stationerade utomlands börjar gälla . (Se vidare kap. Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1994:634) med instruktion för Kammarkollegiet Förslaget utgör endast en följdändring. Särskilt yttrande av sakkunnige Min uppgift som sakkunnig har främst varit att bistå utredningen med skatterättslig kompetens. Utifrån min skatterättsliga utgångs- punkt har jag funnit anledning att redovisa min uppfattning angående på två frågor. Det gäller merkostnadstillägget och beräk- ningen av detta tillägg samt förslaget om flyttersättning. Som framgår i betänkandet är det grundtillägg, som ingår i nu- varande skattefria utlandstillägg, till stor del uppbyggt på schablo- ner. Det baseras alltså inte på faktiska utgifter som den utsände själv har haft, utan skall motsvara de allmänna merkostnader som de utsända normalt åsamkas på stationeringsorten i fråga. Ett annat utmärkande drag är att de kostnader som grundtillägget skall täcka avser levnadskostnader för den utsände, t.ex. livsmedelsposten, men också sådana kostnader som direkt avser utlandsmyndigheter- nas verksamhet, t.ex. posten för utrustning som tar sikte på myndighetens representation. I utredningens förslag ersätts grundtillägget med ett merkost- nadstillägg, som är skattefritt om det inte överstiger ett belopp som motsvarar den normala ökningen av vissa utgifter (förslaget till 11 kap. 21 § första stycket punkten 7 inkomstskattelagen). Utred- ningen har inte funnit det vare sig lämpligt eller praktiskt möjligt att lägga in beloppsmässiga begränsningar av merkostnadstilläggets olika delar direkt i lagtexten. Utredningen har i stället angett i vilken omfattning som en fortsatt skattebefrielse kan tillåtas genom en anvisning till berörda arbetsgivare. Enligt min mening är de belopp som kan accepteras utgöra den normala ökningen av utgifterna betydligt lägre än de som utred- ningen anvisat. Jag vill därvid peka på följande. De kostnader som är hänförliga till utlandsmyndighetens verksamhet är i och för sig något som den utsände inte har vid hemmastationeringen. Jag anser jag dock inte att det finns anled- ning att låta denna typ av kostnader ingå i en månatligen utgående schablon. I stället bör den utsände få ersättning för dessa utlägg direkt av arbetsgivaren. Det innebär att den delfaktor som beteck- nas som utrustning inte bör beaktas vid bedömningen av vad som skall ingå i ett skattefritt merkostnadstillägg. Utgångspunkten för posten transport är att alla som är ut- landsstationerade har en kostnad för transporter som motsvarar kostnaderna för att köra en viss bilmodell 1 . Det kan enligt min mening ifrågasättas om en sådan utgångspunkt över huvud taget är rimlig ur ett skatterättsligt perspektiv. I vart fall måste samma kostnader jämföras. För att få fram en ökad kostnad måste således jämförelsen göras med vad det kostar att köra samma bilmodell lika lång sträcka i . Vid en sådan jämförelse skulle de ökade kostnaderna bli mindre eller inte föreligga alls. Om den utsände gör resor för myndighetens räkning bör detta regleras direkt mellan de berörda. Det administrativa merarbete det skulle medföra för myndigheterna kan knappast bli särskilt stort, i vart fall inte större än vad andra arbetsgivare ställs inför. Det finns vissa andra poster i merkostnadstillägget där det ut- ifrån föreskrifter inte går att fastställa vilka kostnader som avses. Detta förhållande gör det naturligtvis svårt att fastställa en ökning av kostnaderna och än svårare att göra en avvägning av vad som kan påverka en skattefri schablon. När man skall bedöma i vilken utsträckning som skattefrihet skall vara möjlig bör det vägas in att den allmänna principen skattereform är att alla ersättningar och förmåner från arbetsgivaren är skattepliktiga. De faktorer jag pekat på innebär sammanfattningsvis att de belopp som utredningen anvisat som skattemässigt godtagbara enligt min uppfattning är för höga. Utredningen föreslår att flyttersättning skall utgå med vissa belopps- mässiga begränsningar knutna till prisbasbeloppet vid flyttning till olika stationeringsorten, men även vid flyttning hem (ett nytt fjärde stycke i 11 kap. 27 § inkomstskattelagen).