sou · GSB3108 · 2005-01-01 00:00:00 — Bedömningen styrs av förekommande hot som beskrivs och värderas. För det första bedöms vilka hot som kan sägas vara konkreta, dvs. PST försöker vid ett hot att utreda om personen i fråga är kapabel att genomföra en attack. Detta kan ske genom skilda former av informationsinhämtning. PST försöker vidare katalogisera förekommande hot i direkta eller indirekta hot. Direkta hot riktar sig direkt till skydds- personen. Exempel på sådana hot är då en hotutövare ringer upp skyddspersonen och uttalar jag skall döda dig. Till indirekta hot hör exempelvis brev och e-postmeddelanden med obehagligt inne- håll som lämnas till departementet eller . Ofta är det en process där hotutövaren närmar sig skyddspersonen mer och mer. För att fånga in potentiella hotutövare försöker PST också bedöma brev och liknande som innehåller rena opinionsyttringar. Av erfarenhet vet PST att en del hotutövare börjar med att yttra sig kritiskt och att yttringarna sedan blir mer och mer hätska för att därefter övergå till rena hot. Även potentiella hotutövare som inte alls ger sig tillkänna försöker PST fånga in, t.ex. genom att hålla regelbundna samtal med livvakter och andra vakter om deras iakt- tagelser (se nästa avsnitt). PST tar i sina riskanalyser inte någon hänsyn till om skydds- personen är eller har varit exponerad i media. Efter mordet på har emellertid sådana diskussioner förts. Personskyddsverksamheten i några andra länder Inte heller tar PST i riskanalyserna någon större hänsyn till om skyddspersonen hanterar s.k. politiskt heta frågor. Det har dock förekommit. Ett exempel på detta är då den norska försvars- ministern skulle offentliggöra en utredning som rörde stora änd- ringar av det norska försvaret. Innan offentliggörandet hade PST samtal med försvarsministerns stab om innehållet och vad detta kunde förväntas få för reaktioner hos allmänheten. Företrädare för har framhållit att en bedömning av vilka frågor som i detta sammanhang skall anses vara politiskt heta måste göras av säker- hetstjänsten. För att kunna göra sådana bedömningar måste PST ha en nära kontakt med den politiska miljön, vara väl underrättad om den politiska dagordningen och om eventuella spänningar som finns. Riskanalyserna utmynnar som nämnts i en enda sammantagen bedömning av hotbilden. Bedömningen är tre-skalig; låg hotbild, medelhög hotbild samt hög hotbild. Information till grund för hotbildsbedömningen m.m. Analyserna och hotbildsbedömningarna bygger liksom i i stor utsträckning på extern information. Viktiga externa informatörer är i detta sammanhang departe- menten. Departementen samlar bl.a. in och vidarebefordra de hot mot ministrarna som inkommer till . Utöver hot- brev och brev med obehagligt innehåll vidarebefordrar de på PST:s uttryckliga begäran också brev innehållande rena opinionsyttringar. Detta material är relativt omfattande. Som nämnts försöker PST att med ledning av materialet bedöma om det finns risk för att någon av dessa brevskrivare blir hotutövare . Departementen förser vidare PST med ministrarnas program, dvs. med uppgifter om de evenemang som ministrarna skall delta i och de resor som ministrarna skall företa. Denna rapportering har blivit betydligt bättre efter mordet på , då en uppstramning skett. Meningen är att PST på grundval av materialet skall kunna bedöma säkerhetsriskerna då en minister åker till en viss plats eller debatterar ett visst ämne. Samtliga departement har kontaktpersoner inom PST och telefonnummer till PST:s ledningscentral, vilket gör att en kontakt snabbt kan etableras för det fall något inträffar. Personskyddsverksamheten i några andra länder Från den öppna polisen får PST också betydelsefull och ibland helt avgörande information. Den öppna polisen är inte skyldig att rapportera incidenter och liknande till PST. En sådan rapporte- ringsskyldighet föreligger endast i situationer då direkta hot riktats mot myndighetspersoner. var det svårt att få information från den öppna polisen eftersom PST upplevdes som slutet och hemlighetsfullt. Efter det att PST åkt runt i de olika polisdistrikten och marknadsfört sig, berättat om sina uppgifter och vilken typ av information som önskas har samarbetet blivit bättre. Efter mordet på har PST dessutom mött en större förståelse och acceptans för sitt arbete. PST har regelbundna genomgångar med livvakterna, gardisterna som bevakar och vakterna i för att få rapporter om iakttagelser som kan vara av betydelse för hotbildsbedöm- ningen. PST har genom rådande sekretessbestämmelser ingen automatisk tillgång till information från olika vårdinrättningar som sjukhus, vårdcentraler, etc. PST är beroende av den aktuella personens sam- tycke för att få tillgång till hans eller hennes läkarjournaler m.m. Hälso- och sjukvårdspersonal kan emellertid välja att bryta sin tystnadsplikt och ta kontakt med PST, men detta kan bara ske i fall då den aktuella personen bedöms utgöra ett hot mot tredje man, i detta fall skyddspersonen. Någon skyldighet för personal på kriminalvårdsanstalter att däri- från rapportera inträffade incidenter av betydelse finns inte. Med hotbildsbedömningen som grund rekommenderar enheten för säkerhetsanalys vilka skyddsåtgärder som bör vidtas. Hotbilds- bedömningen och rekommendationerna skickas därefter till det norska Justisdepartementet, som fattar beslut om skyddsåtgärder. Vanligtvis följer departementet men det har möjlighet att säga nej till föreslagna skyddsåtgärder eller besluta andra åtgärder. Efter det att Justisdepartementet fattat sitt beslut är det den öppna polisen som verkställer skyddsåtgärderna. För detta ändamål vidarebefordrar departementet ofta kopior av hotbilds- bedömningarna till politidirektoratet samt till de polisdistrikt som är berörda. Personskyddsverksamheten i några andra länder Skyddsåtgärderna kan förutom livvaktsskydd bestå av olika former av bevakning, tillträdeskontroller, installation av tekniska anordningar såsom larm, installation av lås och skottsäkra glas m.m. Samtliga medlemmar i regeringen har tillgång till bil med chaufför genom den biltjänst som finns inom . Chaufförerna är säkerhetsutbildade och har genomgått en bilkör- ningskurs inom ramen för den livvaktsutbildning som bedrivs. När skyddspersonerna tillträder sina befattningar håller PST trygg- hetssamtal med dem. De informeras då om PST:s verksamhet, vad de bör tänka på och hur de bör uppträda i olika situationer för att minska säkerhetsriskerna. Statsråd och andra skyddspersoner får relativt ofta genom kopior ta del av de skriftliga hotbildsbedömningar som görs, dvs. de infor- meras inte bara muntligen. PST har också haft samtal med samtliga statsråd och staber som underrättats om vilken information PST vill ha när det gäller program, brev, annat material etc. politidistrikt svarar, som nämnts, för all livvaktsverksamhet i . hade politi- distrikt hand om livvaktsverksamheten för kungahuset medan PST hade resterande livvaktsverksamhet. När ett beslut om livvaktsskydd är fattat bestämmer politi- distrikt hur många livvakter som skall sättas in under en insats. Det kan röra sig om en, två eller flera livvakter. Vid politidistrikt tjänstgör totalt knappt 70 livvakter. Det är inga problem att rekrytera nya livvakter. Den utbildning som nya livvakter får uppfattas som god. I är personskyddsverksamheten uppdelad på flera organisationer, som på olika sätt samverkar med varandra. Personskyddsverksamheten i några andra länder systemet spelar det brittiska , Home Office, en viktig roll. Det gör också polisen i , the Metropolitan , och den fristående organisationen . Home Office är det departement som är ansvarigt för inrikes affärer i och . Vid Home Office finns en särskild avdelning – Crime Reduction and – som bl.a. har i uppgift att hand- lägga frågor rörande personskydd för statsledningen och kunga- huset. Home Office har i dessa frågor en samordnande roll med nära kontakter med andra i personskyddsverksamheten involverade organ. Personskyddsverksamheten beträffande den centrala statsledningen i omfattar ca 200 personer. I denna ingår bl.a. rege- ringsmedlemmar, medlemmar i kungafamiljen, vissa parlaments- ledamöter och vissa militärer. Av skyddspersonerna har vissa ministrar och medlemmar i kungafamiljen permanent livvaktsskydd. Övriga skyddspersoner har livvaktsskydd eller andra skyddsåtgärder efter särskilt beslut, grundat på företagna hotbildsbedömningar och riskanalyser. Upprättande av hotbildsbedömningar och riskanalyser Home Office erhåller hotbildsbedömningar från polisen och andra säkerhetstjänster. Hoten bedöms enligt en sexgradig skala, nivå 1- 6, där nivå 1 är den högsta. Efter det att hoten bedömts görs en sårbarhetsbedömning av skyddspersonen. Här tas hänsyn till en mängd faktorer. Dessa utgörs t.ex. av vilka skyddsåtgärder en person åtnjuter, personens rutiner, var han eller hon arbetar och bor, i vilket område och för vilka människor han eller hon framträder, vilka frågor han eller hon driver, om han eller hon är igenkänd p.g.a. exponering i medier etc. Personskyddsverksamheten i några andra länder Efter hotbildsbedömning och sårbarhetsbedömning upprättas som ett sista steg i processen en riskanalys. Sådana riskanalyser uppdateras kontinuerligt. En särskild kommitté på hög nivå har i uppgift att fatta beslut om vilka skyddspersoner som skall ha personskydd eller andra skydds- åtgärder. Till sin hjälp har kommittén flera undergrupper med olika experter och specialister. () är ett ny- inrättat särskilt organ som administrativt placerats under den brittiska säkerhetstjänsten, BSS (the ) eller MI 5 som den också kallas. BSS svarar för den civila säker- hetstjänsten och lyder under Home Office. BSS:s uppgift är i första hand att skydda nationella säkerhet mot terrorism, spionage, sabotage, organiserad brottslighet och annan verksamhet av omstörtande karaktär. BSS:s roll är att utreda olika hot genom att hämta in, analysera och delge underrättelser. Vidare skall BSS bemöta vissa hot genom att medverka till att åtgärder mot dessa vidtas. BSS har dock inte några exekutiva eller polisiära befogen- heter. BSS skall också ge råd och anvisningar till regeringen och andra organ i säkerhetsskyddsfrågor. JTAC har i uppgift att bedöma hot mot brittiska intressen inom och utanför landet och arbetar med särskild inriktning på inter- nationell terrorism (dock inte ). Organisationen är inte in- volverad i beslutsprocessen rörande personskydd men upprättar hotbildsbedömningar som kan tjäna som underlag för sådana beslut. Om exempelvis premiärminister skall resa utom- lands inhämtar organisationen information om förhållandena i det landet med fokus på terrorismhot. Vid JTAC arbetar ca 100 personer. Bland dessa finns analytiker och specialister från BSS, (), Govern- ment Communications Headquarters (), militär, polis, , Home Office m.fl. Personskyddsverksamheten i några andra länder Metropolitan svarar, med undantag för den äldsta delen av – the City – som har en egen polisstyrka, för polisverksamhet. är organisationens högkvarter. Förutom att svara för de vanliga polisiära uppgifterna i har Metropolitan flera olika specialistenheter som utför lands- omfattande uppgifter. En del av dessa är organisatoriskt placerade inom en sektion kallad Specialist . Denna sektion har hand om frågor rörande underrättelseverksamhet, säkerhet, skydd av politiker, ambassadörer och kungligheter samt brottsutredningar rörande vissa allvarliga brott inkluderande rasistiska brott, vålds- brott samt terroristbrott. The Metropolitan Special Irish Branch bildades som en liten sektion inom avdelningen för brottsutredningar. Dess uppgift var att bekämpa en irländsk terrorkampanj. föll ordet Irish bort och enhetens uppgifter utökades till att avse all extremism- och terrorismverksamhet. Special Branch (SO 12) har flera olika uppgifter. En uppgift är att samla in, jämföra, analysera och bearbeta underrättelseinfor- mation rörande extremist- och terroristaktiviteter. En annan är att initiera, planera och leda underrättelseoperationer mot terrorister och politiska extremister. Vidare har Special Branch i uppgift att sprida underrättelseinformation för användning i organisationer som upprätthåller lag och ordning på lokal, nationell eller inter- nationell nivå. Special Branch tillhandahåller också beväpnad personal för att skydda statsråd, utländska VIP-gäster och andra personer under hot mot attacker från terrorister eller extremister. Denna styrka kallas A-Squad. Vidare övervakar Special Branch för att försöka upptäcka nätverk av terrorister eller kriminella inom eller utanför landet. Slutligen assisterar Special Branch utländska säkerhetstjänster vid bekämpning av vissa hot riktade mot säkerheten i . Personskyddsverksamheten i några andra länder A-Squad är den polisstyrka som har i uppgift att svara för livvakts- skyddet av premiärministern samt övriga ministrar och skydds- personer förutom medlemmarna i kungafamiljen, som skyddas av en särskild styrka, Royalty Protection (se vidare under rubriken Royalty Protection). Alla skyddsinsatser planeras noggrant. Skyddspersonernas pro- gram erhålls av departementen som också informerar om vad exempelvis ett möte eller tal kommer att handla om. Informa- tionsutbytet med departementen är viktigt och bygger på förtroen- de. Ändringar i programmen rapporteras så fort som möjligt till A- Squad. A-Squad använder ett varierande antal livvakter beroende på hur hög risken bedöms vara. begär A-Squad också biträde av den öppna polisen för be- vakningsuppdrag m.m. Livvakterna måste ha en god kontakt med skyddspersonen. De måste ha ett sådant självförtroende att de kan säga till skydds- personen att denne måste vänta innan ett fram- trädande eftersom ytterligare säkerhetskontroller måste företas. Både livvakter och skyddspersonen måste vara medvetna om att livvakterna i vilken situation som helst har rätt att ta kontakt med skyddspersonen. Förhållandet dem emellan måste bygga på för- troende. Om en skyddsperson skall resa utomlands, t.ex. till , är det livvakternas uppgift att informera skyddspersonen om säker- hetsläget och hur skyddspersonen bör agera utifrån situationen. Samtliga livvakter har en bakgrund i underrättelseverksamhet, van- ligen inom Metropolitan . De är därefter tränade i person- skydd. Det finns ingen övre ålders- gräns fastställd utan så länge personerna klarar testerna får de vara kvar. Den äldste livvakten i A-Squad är f.n. . Medelåldern är 43–. Livvakterna är normalt som bäst . Personskyddsverksamheten i några andra länder Livvakterna arbetar en period . Sedan skall de arbeta med annat inom Special Branch för att därefter ha möjlighet att komma tillbaka och arbeta ytterligare en period. Femårsperioden kan i vissa fall förlängas. A-Squad har vid stora evenemang möjlighet att låna livvakter från polisen ute i landet. I bedrivs då och då en nationell livvaktsutbildning. Royalty Protection (SO 14) är den enhet inom Specialist som har ansvaret för att skydda drottningen och den kungliga familjen. I gruppens arbetsuppgifter ingår att svara för person- skyddet av medlemmarna i kungafamiljen såväl då dessa befinner sig i som utomlands. Royalty Protection svarar vidare för bevakningen av vissa kungliga palats och slott samt för tekniskt skydd av övriga kungliga gods. I Royalty Protections uppgifter ingår också att svara för personskyddet av vissa med- lemmar i utländska kungafamiljer då dessa besöker . Gruppen tillhandahåller även en särskild eskortgrupp som svarar för eskorter av kungligheter, besökande statschefer och vissa andra personer. Hotbildsbedömningar med inriktning på individer som är fixerade på medlemmar i kungafamiljen Inom Royalty Protection görs hotbildsbedömningar med inrikt- ning på individer som är fixerade på medlemmar i kungahuset (med fixerade menas i detta sammanhang individer som på ett över- drivet sätt är helt upptagna av en skyddsperson och som kan utgöra potentiella hot mot skyddspersonen och personer runt denna). Den grupp som arbetar med denna typ av hotbildsbedömningar samarbetar med flera andra länders säkerhets- och polistjänster som har bred erfarenhet av att arbeta med fixerade personer. Fixerade personer uppmärksammas genom sitt beteende. De kanske har skrivit brev eller andra meddelanden, ringt eller på annat sätt närmat sig skyddspersonen antingen vid en tillställning eller genom att ofta besöka kungafamiljens residens eller liknande. Vissa av personerna har gjort allt detta. För att kunna göra så väl under- Personskyddsverksamheten i några andra länder byggda bedömningar som möjligt studerar gruppen denna typ av beteenden och gör den närmare utredning som kan anses motiverad för att förhindra potentiella faror. I utredningen kan ingå att konsultera psykiatriska experter och andra specialister, allt för att identifiera och minimera risker för alla parter. När Royalty Protection har identifierat en personfixerad individ som ett potentiellt hot informeras de skyddsteam och andra poliser som kan komma i kontakt med personen, t.ex. vid en speciell händelse eller på en särskild plats. Royalty Protection framför också önskemål till poliserna om vilken återrapportering den vill ha. Det kan gälla incidenter, tecken eller annan relevant informa- tion som kan kopplas till fixeringen. (DPG eller SO 16) är den enhet inom Specialist som bl.a. har i uppgift att skydda ut- ländska ambassadörer och andra diplomater. DPG svarar också för yttre bevakning runt ambassader och regeringsbyggnader. I bedrivs personskyddsverksamhet som rör den federala centrala statsledningen vid Bundeskriminalamt (BKA). Polisväsendet i är i princip en delstatlig angelägenhet. Regeringarna i de 16 delstaterna – Länder – utfärdar inom vissa ramar regler och förordningar om polisverksamheten och svarar för dess administration. Delstaterna är indelade i polisdistrikt, som har tillgång till ordningspolis och kriminalpolis. Den delstatliga polisen bedriver också personskyddsverksamhet för medlemmar av del- statsregeringen och andra skyddspersoner som inte arbetar federalt. Denna verksamhet organiseras på liknande sätt som person- skyddsverksamheten på federal nivå. Jag kommer i det följande inte att beröra verksamheten på delstatlig nivå. Personskyddsverksamheten i några andra länder På federal nivå finns två polismyndigheter, BKA och Bundes- grenzschutz (BGS). ansvarar för den polis- verksamhet som bedrivs vid dessa myndigheter. BKA är en kriminalpolisstyrka som huvudsakligen har i uppgift att utreda och bekämpa viss grov internationellt organiserad brottslighet. BKA bedriver bl.a. för det ändamålet underrättelse- verksamhet, biträder i vissa fall andra polisstyrkor både i delstater- na och på federal nivå bl.a. med experthjälp, kriminaltekniska undersökningar och forensisk forskning samt utgör ett nationellt sambandskontor för internationellt polissamarbete via ICPO- och Europol samt inom Schengen (). BGS har bl.a. i uppgift att kontrollera landets gränser, att svara för viss flygplatssäkerhet, visst miljöskydd till havs och vissa sjö- fartsfrågor, att delta i vissa polisiära uppdrag utomlands samt att bistå polisen i delstaterna vid stora polisinsatser. BGS har vidare i uppgift att svara för tillträdesskyddet till vissa offentliga byggnader såsom riksdags- och regeringsbyggnader. Totalt finns det i ca 220 000–290 000 poliser. Av dessa arbetar ca 5 300 personer inom BKA och ca 27 000 inom BGS. BKA bedriver verksamhet i , Meckenheim (nära ) och . BKA:s personskyddsverksamhet bedrivs dels vid personskydds- avdelningen i – Abteilung SG Sicherungsgruppe –, dels vid avdelningen för polisiärt statsskydd i Meckenheim – Abteilung ST Polizeilicher Staatsschutz –, där hotbildsbedömningar upprättas avseende skyddspersonerna. Vid personskyddsavdelningen arbetar ca 500 personer. Avdelningen har utöver personalkostnader en budget om ca . Kretsen skyddspersoner som räknas in i den centrala statsledningen i och som BKA ansvarar för är stor. Den består av ca 1 400 personer. Dessa är bl.a. förbundspresidenten, förbunds- kanslern, övriga medlemmar i regeringen, statssekreterare, leda- möter i Förbundsdagen, författningsdomstolens domare, represen- Personskyddsverksamheten i några andra länder tanter för delstaterna då dessa deltar i det särskilda parlamentet Bundesrat samt deltagare i förbundsförsamlingen som äger rum . BKA svarar också för personskyddet vid statsbesök. Av denna krets är ca 35 personer under BKA:s direkta beskydd. Det är de personer som placerats i en s.k. hotnivå (se vidare under rubriken hotnivå och beslut om skyddsåtgärder). Drygt hälften av dem har permanent livvakts- skydd. Det gäller bl.a. förbundspresidenten, förbundskanslern och samtliga regeringsmedlemmar. Resterande personer har livvakts- skydd i större eller mindre omfattning. Övriga skyddspersoner kan komma under BKA:s direkta be- skydd om något inträffar som medför att hotbildsbedömningen mynnar ut i en hotnivå. BKA har också ansvaret för skyddspersonernas familjer. Upprättande av hotbildsbedömningar och riskanalyser De personer som arbetar med hotbildsbedömningar inom BKA:s personskyddsverksamhet är särskilt erfarna poliser, normalt med universitetsbakgrund. De har i sin tur möjlighet att vid olika typer av analyser och bedömningar anlita all den expertis som finns inom BKA. Därutöver kan de anlita externa experter för särskilda ända- mål. De hotbildsbedömningar som görs inom BKA:s område för per- sonskydd upprättas enligt en särskild mall där hänsyn tas till möjliga hot så som terrorism, höger- respektive vänsterextremism, konkreta hot från enskilda personer eller organisationer m.m. I analyserna beskrivs först den information som finns i de olika delarna. Därefter sammanfattas läget i en eller två slutsatser. På grundval av hotbildsbedömningarna åsätts eventuellt en hotnivå (se under rubriken hotnivå och beslut om skydds- åtgärder). Hotbildsbedömningar upprättas löpande på de personer som står under BKA:s direkta beskydd samt, beträffande övriga, då något särskilt inträffat, t.ex. när ett hot kommit in. För att kunna göra en så korrekt hotbildsbedömning som möjligt i olika situationer och med denna som grund planera eventuella skyddsåtgärder uppdate- ras hotbildsbedömningarna och de utgör alltså en perma- nent pågående process. Personskyddsverksamheten i några andra länder Hotbildsbedömningarna sker som sagts i Meckenheim vid avdelningen för polisiärt statsskydd. Denna avdelning sysslar huvudsakligen med politiskt motiverad brottslighet. Bedömningar- na vidarebefordras till BKA i och ligger till grund för personskyddsavdelningens arbete. Inom BKA:s personskyddsav- delning finns också en särskild enhet som ansvarar för att uppdatera regeringsmedlemmarnas hotbilder. Denna enhet får information från skilda källor. En viktig källa är de olika departementen. BKA har en mycket nära kontakt med ministrarna och medarbetare till dessa. Ministrar- nas planerade aktiviteter förs in av medarbetare i evenemangslistor som är datorbaserade och som BKA har direkt tillgång till. Här förs också samtliga ändringar in. För att fånga upp alla ändringar har BKA dessutom en rutin som innebär att medarbetarna vid en ändring kontaktar BKA på mobiltelefon. Programmen som BKA får av departementen innehåller även konkret informa- tion om vad olika möten handlar om, vilka ämnen som planeras komma upp m.m. BKA får vidare de brev till skyddspersoner som bedöms inne- hålla konstigheter. Förutom hotbrev kan det röra sig om brev från rättshaverister, brev som innehåller förolämpningar, kärleksför- klaringar m.m. Även rapporter om hot per telefon, vid besök eller liknande får BKA. Om breven eller rapporterna innehåller konkreta hot eller t.ex. en förolämpning kan BKA starta en utredning och ta fingeravtryck, göra handstilsundersökning m.m. BKA har ett särskilt system för hanteringen av hotbrev och andra skrivna hot. De systematiseras bl.a. på så sätt att det skall vara möjligt att se om personen i fråga tidigare skickat brev till någon skyddsperson.