sou · GSB3129d2 · 2005-01-01 00:00:00 — 3Lag om konkurrensbegränsningar (480/1992), inkl. lagen 318/2004. 4Elmarknadslag (386/1995). och – en beskrivning av närliggande elmarknader Den finska marknaden övervakas av och det finska . har dels till uppgift att övervaka elmarknaden, dels att främja verksamheten på elmarknaden som bygger på konkurrens. Verket genomför sina övervakningsuppgifter i samarbete med Handels- och industrimini- steriet. Det krävs inget tillstånd för att verka som elleverantör i . övervakar elnätsverksamhet och nättarifferna. Fingrid har systemansvaret. Fingrid ägs förutom av staten bl.a. även av andra aktörer på elmarknaden. Den danska marknaden började öppnas gradvis . Samtliga kunder kunde välja leverantör först . Den danska elproduktionen utgörs främst av kol och naturgas- baserad värmekraft samt av vindkraft. Den danska produktionskapaciteten delas upp i centraliserade och decentralise- rade anläggningar. Elproduktionen från de centraliserade anlägg- ningarna kan säljas fritt i det nordiska systemet. Den decentralise- rade produktionen utgörs av vindkraft och mindre lokala produk- tionsanläggningar. Delar av den decentraliserade produktionen ut- görs av s.k. prioriterad produktion, vilken skall utgöra en viss andel den totala elförbrukningen i . Priset för decentraliserad produktion fastställs enligt dansk lag. Det har kommit ett danskt avtalspaket som rör de långsiktiga villkoren på den danska elmarknaden. Avtalspaketet omfattar bl.a. att all el skall handlas på marknaden och att kunderna inte längre kommer att vara skyldiga att köpa vindkraft och små- skalig kraftvärme till fastställda priser. Sådan kraft har uppgått till av förbrukningen i . Restriktioner vad gäller kapital och ägande förändras för att gynna investeringar och strukturanpassningar. En ny prisreglering införs. Avtalet omfattar även sammanslagningen av två systemoperatörer, Elkraft och Eltra som kommer slås samman till ett stat- ligt ägt stamnätsföretag, EnergiNet . Elsam och Energi E2 är de enskilt största elproducenterna i . Deras produktion utgör tillsammans av totala elproduktion och de svarar för nästan hela den konkurrensutsatta produktionen. Den danska Konkurrancestyrel- sen godkände Elsams köp av Nesa, men förenade godkännandet och – en beskrivning av närliggande elmarknader med omfattande krav. Ett problem var att förvärvet skulle leda till att Elsam skulle bli delägare i den andra stora producenten i Dan- mark genom att Nesa äger av EnergiE2. och har visat intresse för Elsam. Marknadsandelar i elproduktionen i Källa: Rapport 2. Totalt finns ca 100 företag som traditionellt svarat för försäljning av el till slutkunder. Efter marknadsöppningen har det etablerats ett 30-tal elhandelsföretag. Flertalet av företagen ägs av större in- hemska och utländska energiproducenter. De utländska aktörerna har i första hand vänt sig till större förbrukare. De två största elhandelsföretagen är Disam med 800 000 kunder och Nesa med 530 000 slutkunder. Omstruktureringen av den danska elmarkna- den har varit begränsad. En av orsakerna har varit den lag som gjorde det ekonomisk ointressant för danska kommuner att sälja sina elföretag, den s.k. Schablonavräkning tillämpas för kunder med en årlig förbruk- ning som understiger 200 000 kWh. Nätverksamhet och elhandel skall vara juridiskt och räkenskapsmässigt åtskilda. Den danska elmarknaden övervakas av Energistyrelsen, Energi- tilsynet, Energiklagenævnet och konkurrensmyndigheterna i form av och Konkurrancestyrelsen. De olika myndig- heternas ansvarsområden kan delvis gå in i varandra. Miljø- og ger tillstånd för ny produktionskapacitet. Energi- styrelsen har ett nära samarbete med Konkurrancestyrelsen. Sam- arbetet har en flexibel utformning. Energitilsynet är den danska tillsynsmyndigheten. och – en beskrivning av närliggande elmarknader I avsnitt 2.7 har utredningen i mer detalj diskuterat elmarknadens geografiska omfattning. Utredningens bedömning är att elmarkna- den kan vara svensk, nordisk och eller utgöras av olika varianter av sammanlagda prisområden. Under en relativt stor del av tiden är dock råkraftsmarknaden en nordisk marknad. Elköparna är i högre grad hänvisade till att i sitt agerande beakta var deras uttagspunkter är belägna och för konsumenternas del är marknaden i princip begränsad till det egna landet. Elförbrukningen på den nordiska marknaden uppgick till ca ,5 vilket gör marknaden till en av de största i . har kommit långt vad gäller genomförande av EU:s direk- tiv vad avser öppning av elmarknaden för samtliga elkunder.6 De olika kraftslagen vattenkraft, värmekraft och vindkraft komplette- rar varandra och kan leda till ett effektivt resursutnyttjande av systemet som helhet. De nordiska länderna är sedan gammalt sammanbundna genom ett antal överföringsförbindelser. I samband med öppnandet av de nationella marknaderna skapades även en gemensam nordisk mark- nadsplats för handel med el. För att stödja denna utveckling har även gränstarifferna för handel med el mellan de nordiska länderna tagits bort. Elöverföringen mellan de nordiska länderna har beskri- vits i kapitel 2 i samband med beskrivningen av produktion och råkraftsmarknaden och diskuteras därför inte vidare här. Det finns även en gemensam nordisk marknad för reglerkraft, där systemope- ratörerna avropar reglerkraft. Även på den nordiska marknaden är det samma företag som har de största marknadsandelarna som på de nationella marknaderna, se figuren nedan. De största företagen utgjordes av , Fortum, Statkraft, och Pohjolan Voima Oy.7 5Energimyndigheten: Elmarknaden . 6Europaparlamentets och rådets direktiv om gemensamma regler för den inre marknaden för el (2003/54/EG). 7Energimyndigheten: Elmarknaden . och – en beskrivning av närliggande elmarknader Andel av nordisk elproduktion 2002 * Exkl andel i . Källa: , Elmarknaden . När det gäller försäljningen till slutkund står , och Fortum tillsammans för av försäljningen i Nor- den. Slutkundsmarknaderna är i huvudsak nationella, där dock ett enskilt elhandelsföretag kan agera på mer än en marknad. Andel av nordiska slutkunder Källa: Montel, ÖPwC analys. För att skapa sig en bild av och den nordiska marknaden är det även av intresse hur utrikeshandeln med el har utvecklats sedan den svenska elmarknaden öppnades. I de två första figurerna nedan redovisas import och export fördelat på de länder som elen importerats från respektive exporterats till. I figur 9.8 redovisas utvecklingen av exporten och och – en beskrivning av närliggande elmarknader importen som helhet. har uppvisat en klar trend mot en ökad import. Exporten har inte visat samma tendens även om man kan se några tillfällen där exporten legat på en hög nivå. Denna typ av toppar syns inte efter det att den svenska marknaden öppnades. Sammanfattningsvis kan man konstatera att det sker en relativt omfattande handel med el över gränserna inom . Det går även att se att handeln med norra ökar . Utbytet med har fortsatt , medan utbytet med tillkommit . Vad som inte redovisas separat är i vilken mån import och export utgörs av transitering av kraft. Inte heller tas upp separat. Även om det handlas med el från i det nordiska systemet så har inte den svenska markna- den någon direkt överföringsförbindelse till den ryska marknaden. elimport mellan åren 1996–2004, GWh/vecka 1996-13 1996-25 1996-37 1996-49 1997-09 1997-21 1997-33 1998-09 1998-21 1998-33 1998-45 1999-05 1999-17 1999-29 1999-41 2000-01 2000-13 2000-25 2000-37 2000-49 2001-09 2001-21 2001-33 2001-45 2002-05 2002-17 2002-29 2002-41 2003-01 2003-13 2003-25 2003-37 2003-49 2004-09 2004-21 2004-33 Källa: Kraftläget, . och – en beskrivning av närliggande elmarknader elexport mellan åren 1996–2004, GWh/vecka Källa: Kraftläget, . elhandel med utlandet mellan åren 1996–2004, Källa: Kraftläget, . och – en beskrivning av närliggande elmarknader Vid det nordiska ministermötet på enades de nordiska energiministrarna om konkreta initiativ för att för- verkliga visionen om en gränslös nordisk elmarknad med en effek- tiv handel med omvärlden. I en gemensam deklaration, den s.k. Akureyri-deklarationen, förklarade ministrarna att en harmonise- ring av nationella regler för systemansvar och anpassningar är nöd- vändig för att uppnå detta, samt att gemensamma lösningar för in- vesteringar i nätet är av central betydelse för den fortsatta utveck- lingen av elsystemet i . Man uppmanade de systemansvariga företagen att utreda hur en ökad samordning av systemansvaret samt en gemensam organisering och finansiering av investeringar i nätet och av effekthantering kan genomföras i . Resultatet skall diskuteras vid ministermötet . Nordels nordiska system- utvecklingsplan och deras rapport om prioriterade snitt där fem mer intressanta snitt redovisas framhålls som en utgångs- punkt för gemensamma investeringar. Nordel är de nordiska systemoperatörernas organisation och medlemmarna utgörs av , Statnett, Fingrid, , Eltra och Landsvirkjun Transmisjon.8 Nordels målsättning är att skapa förutsättningar för en effektiv och harmoniserad elmarknad. Organisationen arbetar därför med teknisk koordine- ring av det nordiska systemet, framtagande av tekniskt ramverk för nordiskt samarbete, men arbetar även internationellt och för att främja kontakter med andra aktörer på marknader inkl. organisa- tioner och myndigheter. De nationella myndigheterna har delvis olika uppgifter och kompetenser vilket leder till att vissa frågor kan hanteras på olika sätt inom olika delar av den nordiska marknaden. har Nordel bl.a. arbetat med flaskhalsproblema- tiken. De fem prioriterade snitt som Nordel pekat ut som viktiga för det nordiska systemets funktion som helhet har beskrivits i av- snitt 2.3.2. Nordel har även arbetat med andra frågor såsom indel- ningen i elspotområden och effektproblematiken på den nordiska marknaden. arbetar Nordel t.ex. med frågor som härrör från de nordiska energiministrarnas gemensamma deklaration i samband med det nordiska ministermötet på (se ovan). Det finns även andra former av organiserat samarbete på den nordiska marknaden, både mellan olika myndigheter och inom branschen. Exempel på sådana samarbeten är Nordenergi, som är 8 Landsvirkjun kommer att ersättas av Landsnet fr.o.m. . och – en beskrivning av närliggande elmarknader de nordiska branschföreningarnas gemensamma organisation, och Energy Regulators (FNER), som är ett forum för de nordiska tillsynsmyndigheterna för energi. Den nordiska marknaden har i flera sammanhang framhävts som den enda fungerande internationella elmarknaden. Utredningen har i kapitlet om produktion och råkraftsmarknaden funnit att den nordiska råkraftsmarknaden fungerar relativt väl. Det finns dock utrymme för ytterligare förbättringar för att öka integrationsgra- den. Utredningen föreslår en förstärkning av överföringskapacite- ten och bildandet av en nordisk samrådsgrupp. Förslagen syftar till att ytterligare förbättra funktionen hos den nordiska marknaden. I en rapport från EU kommissionen, DG Energy and Trans- ports Electricity Prices Issue 1: October 2004, beskrivs den nordiska marknaden som en marknad med en bra marknadsstruktur, där överföringskapaciteten mellan länderna är relativt stark. Detta anses ha lett till att konkurrensen är tillräcklig för att leda till ett effektivt marknadspris. Den nordiska elbörsens relativa transparens anses även vara gynnsam för den nordiska marknadens funktion. En större transpa- rens ger de berörda företagen tillgång till mer information på vilken de kan basera sina beslut. I kapitlet om råkraft/produktion diskute- ras de nackdelar som ändå kan finnas på en marknad där transpa- rensen är stor. Sammanfattningsvis kan konstateras att den nordiska marknaden fungerar, men att det finns utrymme för förbättringar. Dels lägger denna utredning förslag i denna del, dels pågår ett omfattande arbete för att stärka integrationen. Detta sker bl.a. genom de olika organisationer och samarbetsforum som beskrivits ovan där Nordel har en viktig roll i utvecklingsprocessen. Arbetet i Nordel och övriga samarbetsorganisationer syftar i stora delar till att ta fram åtgärder och regler som ytterligare bidrar till att förstärka den nor- diska marknaden genom en ökad integration och harmonisering av regelverket. och – en beskrivning av närliggande elmarknader Utredningen har även i uppdrag att belysa elmarknaden ur ett europeiskt perspektiv. Nedan följer därför beskrivningar av två närliggande marknader som redan är förbundna med den svenska/nordiska marknaden genom förbindelserna Baltic Cable och SwePol Link. Avsnittet avslutas med en diskussion av den europeiska marknadens utveckling. är EUs största elmarknad med en förbrukning på ca (av elförbrukningen inom EU). har överkapacitet inom elproduktion, men importerar även en mindre del. Marknaden är fragmenterad med närmare 1 050 aktörer. På den öppnade marknaden har åtta stora integrerade företagen genom sammanslagningar reducerats till fyra företag, , , och EnBW. De fyra stora företagen svarar för ca 80 pro- cent av elproduktionen. Strukturförändringarna inom de regionala och lokala distributionen har varit av begränsad omfattning, även om samarbetet mellan lokala aktörer har ökat. Marknadsandel av tysk elproduktion Marknadsandel av tysk elproduktion Källa: ÖPwC analys. Efter marknadsöppningen 1998 har det tillkommit ett flertal nya aktörer. Flera av företagen har utländska ägare, framför allt företag som bedriver trading. Små och medelstora elhandelsföretag har gått samman och bildat strategiska allianser i syfte att stärka sin mark- och – en beskrivning av närliggande elmarknader De nya aktörerna har tvingat de etablerade företagen att bli mer konkurrenskraftiga. Den första tyska elbörsen, LPX, öppnade i . En andra börs, EEX, öppnade i senare . slogs börserna samman till en börs, den nya (), belägen i . har fyra systemansvariga företag. Dessa företag utgörs av Europé Transmission, , och . Den tyska marknaden är i hög grad integrerad med det europeiska systemet. Den tyska konkurrensmyndigheten, Bundeskartellamt, har en särskild beslutsavdelning som hanterar elfrågor. Utöver sedvanliga konkurrensfrågor hanterar myndigheten även frågor som vanligen hanteras av en sektorsmyndighet såsom tillträde till nät och nätav- gifter. har kritiserat för att inte ha en sektorsspecifik till- synsmyndighet. I det tyska förslaget till ny energilag förslås en sådan myndighet för el och gas. Myndigheten skall utgöra en del av den tyska regleringsmyndigheten för telekommunikation och post (RegTP).9 RegTP har redan inlett arbetet med att utvidga sin verk- samhet till att omfatta el- och gasfrågor. Den polska elmarknaden har öppnats för de största förbrukarna. Marknaden förväntas vara helt öppnad . har inrättat en polsk elbörs, Towarowa Gielda Energii (POLPX). POLPX:s likviditet är låg. Endast ca av elen handlades på dess spotmarknad (day-ahead market) under år 2003.10 Den polska elproduktionen baseras till på kol. Delar av den polska elmarknaden är privatiserad och ett flertal utländska aktörer bedriver verksamhet på den polska marknaden. Den polska regeringen har uttryckt att vattenkraften samt de tre största kraft- verken utgör en nationell strategisk reserv. El till slutkunder har traditionellt sålts genom 29 regionala dis- tributionsföretag. 27 av företagen ägs av staten, medan två företag 9Die Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post. 10Vattenfall: Views on the Electricity Market 2004 Part 2: Description of main markets. och – en beskrivning av närliggande elmarknader har utländska ägare, och tyska RWE. Utländska aktörer har i stort varit utestängda från marknaden. Ovan har utredningen konstaterat att det finns en nordisk marknad för el. , och är medlemmar i och är med i EES. Det finns även direkta förbindelselänkar mellan den nordiska marknaden och övriga . Det finns där- med flera faktorer som gör det intressant att i korthet även beröra den inre europeiska marknaden för el. Förbindelserna mellan den nordiska elmarknaden och omkring- liggande marknader ökar genom att olika överföringsförbindelser förstärks. Detta kommer att leda till att den nordiska marknaden alltmer berörs av förhållandena på de närliggande marknaderna. Målsättningen med EU:s arbete för att skapa en inre marknad för el är att genom en effektiv elmarknad skapa nytta för elkonsu- menterna, både i form av hushåll och företag, i syfte att öka den ekonomiska tillväxten på den europeiska marknaden. För att skapa en fungerande inre elmarknad behövs dels ett fungerande tekniskt system, dels ett regelverk som möjliggör gränsöverskridande han- del. En av de första åtgärderna för att skapa en gemensam elmarknad var elmarknadsdirektivet 96/92/EC som fastlade gemensamma regler för den inre marknaden för el. Avsikten var att skapa gemen- samma regler för produktion, transmission och distribution av el. Därefter har regelverket vidareutvecklats och bl.a. har nya direktiv beslutats för att främja öppnandet av de nationella marknaderna och skapa möjlighet för handel med el över nationsgränserna. Även miljöfrågor omfattas av och samordnas härigenom för att i möjligaste mån ge företagen likartade villkor. Det första elmarknadsdirektivet har ersatts av och rådets direktiv om gemensamma regler för den inre marknaden för el (2003/54/EG). Utredningens delbetänkande11 syftade till att genomföra detta direktiv samt förordningen om gränsöverskri- dande handel med el i svensk lagstiftning. Delbetänkandet inne- håller därmed omfattande beskrivningar av detta material. Förord- ningen om gränsöverskridande handel med el avser att främja rätt- 11 El- och gasmarknaderna – europeisk harmonisering (SOU 2003:113). och – en beskrivning av närliggande elmarknader visa regler för handel med el över gränserna i syfte att förbättra konkurrenssituationen på den inre marknaden. Som ett led i utvecklingen av den gemensamma marknaden kon- kurrensutsätts den. Elmarknadsdirektivet anger att industrikunder skall kunna välja leverantör från och hushållskunder från . Figur 5 nedan visar hur stor andel av slutkon- sumenterna i EU:s medlemsstater samt som har möjlighet att välja elleverantör. Som tabellen visar är det flera länder som ännu inte har öppnat sina marknader fullt ut. De nordiska markna- derna är helt öppnade och samtliga kunder skall ha möjlighet att välja leverantör. Graden av marknadsöppning. Samtliga länder förutom utgör medlemmar i . Östersjö- regionen** Källa: DG Tren: Third benchmarking report on the implementation of the internal elec- tricity and gas market, /Egen bearbetning. I kommissionens tredje benchmarking rapport berörs bl.a. följande som kvarvarande hinder för konkurrensen på marknaden.12 Med- lemsstaterna måste stå fast vid tidtabellen för marknadsöppning. 12 DG Tren Draft Working Paper Third Benchmarking report on the implementation of the internal electricity and gas market , 01.03.2004. och – en beskrivning av närliggande elmarknader Myndigheterna måste säkerställa en effektiv reglering av nätföretag. Den höga marknadskoncentrationen inom elproduktion, brist på överföringskapacitet, inklusive flaskhalsar inom medlemsländer, samt brister i hanteringen av flaskhalsar är fortsatta hinder för nya aktörer. I rapporten konstateras att det inte gjorts några stora framsteg vad gäller förbättringar av elbranschens marknadsstruk- tur. Det noteras dock även att utvecklingen av el- och gasmarkna- derna pågått stadigt, om än inte fullt ut som förväntat, och att medlemsstaterna påbörjat arbetet inför nästa steg . I kommissionens strategidokument Medium Term Vision for the Internal Electricity Market diskuteras utveck- lingen av elmarknaden fram till omkring år 2010.13 De olika aktörernas roller och deras betydelse för den fortsatta utvecklingen mot en gemensam elmarknad lyfts fram, t.ex. diskuteras elbörsers betydelse för utvecklingen. De överföringsbegränsningar som existerar har bl.a. lett till skillnader i råkraftspriser och påverkat konkurrenssituationen på marknaderna varför förstärkningar av överföringskapaciteten i syfte att förbättra marknadens funktion diskuteras. Den höga koncentrationsgraden på många marknader uppmärksammas och olika typer av åtgärder diskuteras. I strategidokumentet diskuteras regionala marknader som ett mellanled i utvecklingen mot slutmålet i form av en gemensam inre marknad för el. Det övergripande målet är en gemensam marknad varför agerande som påverkar handeln eller konkurrensen på den gemensamma marknaden negativt inte kommer att tillåtas. Den tidplan som presenteras anger att regionaliserade råkraftsmarkna- der skall introduceras 2008. Fram till dess skall olika regionala marknader etableras.14 skall de regionala marknaderna integreras till en gemensam marknad. 13DG Tren Draft Strategy Paper: Medium Term Vision for the Internal Electricity Market, 01.03.2004. 14Storbritannien , en iberisk marknad och en ny irländsk marknad , södra och . och – en beskrivning av närliggande elmarknader Potentiella framtida regionala elmarknader inom EU Källa: DG Tren: Medium term vision for the internal electricity market, 2003. I dokumentet kommenteras även de nordiska ländernas hantering av –2003 positivt. Marknadens signaler tilläts fungera såsom det var tänkt, dvs. oavsett de höga prisnivåerna tilläts mark- naden hantera situationen utan ingrepp från statsmakternas sida. På den europeiska marknaden motsvarar handeln mellan medlemsländerna endast 7–av elanvändningen. Ett antal marknadsplatser har etablerats, men deras likviditet bedöms vara otillfredsställande. Ett skäl torde vara att överföringsförbindelserna mellan länderna är otillräckliga. Group of Regulators for Electricity and Gas (EGREG) har skapats bl.a. för att underlätta konsultation, koordi- nering och samarbete mellan medlemsstaternas nationella energi- myndigheter samt mellan dessa organisationer och kommissio- nen.15 EGREG kan bl.a. ge kommissionen råd och hjälp vad gäller skapandet av en inre marknad för el och gas. Gruppen utgörs av medlemsstaternas nationella tillsynsmyndigheter. Även kommis- sionen är representerad. Sammanfattningsvis kan man konstatera att även om utbytet mellan den nordiska elmarknaden och övriga är på väg att utvecklas återstår mycket arbete innan marknaderna kommer att utgöra en gemensam inre marknad för el. För den nordiska mark- 15 Commission Decision of on establishing for Electricity and Gas (003/796/EC). och – en beskrivning av närliggande elmarknader nadens del är det att förvänta att utvecklingen i första hand gäller kontakter med de närliggande marknader där det finns överföringsförbindelser på plats och där nordiska aktörer redan är verksamma. Den nordiska marknaden utgör en förhållandevis väl fungerande regional marknad inom EU. 10Nätavgiften för småskalig elproduktion Enligt en bestämmelse i 4 kap. 10 § ellagen skall småskaliga elpro- duktionsanläggningar endast betala den del av nätavgiften som motsvarar den årliga kostnaden för mätning, beräkning och rapportering på nätkoncessionshavarens nät. Detta innebär att pro- ducenten i fråga inte behöver betala för drift och underhåll av nätet. Denna undantagsbestämmelse har med tiden kompletterats med ytterligare regler och tolkningar. Det samlade regelverket redovisas i avsnitt 10.2 nedan. Bestämmelsen har med tiden ifrågasatts av flera orsaker. Utred- ningen har enligt sina direktiv i uppdrag att kartlägga konsekven- serna av att ta bort bestämmelsen och även att föreslå alternativ till att ta bort den. En innehavare av en småskalig elproduktionsanläggning, dvs. en produktionsanläggning som kan leverera en effekt om högst 1 500 kW, är undantagen vissa nätavgifter. Innehavaren skall endast betala den del av nätavgiften som motsvarar den årliga kostnaden för mätning, beräkning och rapportering på nätkoncessionshava- rens nät, vilket framgår av 4 kap. 10 § ellagen. Denna bestämmelse infördes i samband med att det nya elmark- nadssystemet började gälla .