sou · GSB3119 · 2005-01-01 00:00:00 — Vi står inför en utveckling som borde passa väl för svensk industri. har internationellt sätt mycket goda förutsätt- ningar inom de kompetensområden som krävs för innovativa kollektivtransportsystem: Trafikanalys och -planering Om vi inte själva driver utvecklingen blir vi hänvisade till att importera de system som utvecklas i andra länder. Goda idéer går inte i längden att hejda. Frågan är inte om, utan var och när de första innovativa transportsystemen sätts i drift. Sedan kommer vi att undra varför ingen gjorde det tidigare. Regeringen bör utreda frågan om spårbilsystem i , och investera i ett modellprojekt, för utvärdering och eventuell vidare- utveckling i större skala. finns det ca 500 miljoner bilar i världen. Men antalet ökar snabbt; med samma biltäthet som skulle enbart ha drygt 900 miljoner fordon. Om sextio, är antalet bilar på klotet kanske uppe i 1,8 miljarder. Med dagens teknik skulle det leda till mycket stora koldioxidutsläpp och en påtagligt ökad global uppvärmning. De flesta hoppas därför på ett kommersiellt genombrott för den så kallade bränslecellen. Det är något helt annat än en för- bränningsmotor och fungerar som ett batteri som inte mattas av så länge bränsletillförsel pågår. Bränslecellen – som drivs med vätgas eller vätebärare som metanol, etanol, naturgas eller bensin – har inga rörliga delar, är tystgående och mycket ren (släpper bara ifrån sig vattenånga). Bränslecellen är också en synnerligen effektiv kraftkälla, med en verkningsgrad på eller mer. En personbil kan köra på flytande väte, motsvarande bensin. Många bilföretag har visat upp prototyper och testbilar, t.ex. (), Toyota, , , , , , . , GM, DaimlerChrysler och Toyota. Åtskilliga problem återstår dock att lösa innan den nya tekniken kan göra sitt förväntade segertåg, t.ex. lagringen av vätgasbränslet; här laborerar man med gas i trycktankar, nedkyld gas, gas i metallhydrider, som metanol eller kanske borax, ett som kan utvinnas ur uttorkade saltsjöar. En annan knäckfråga handlar om hur vätgasbränslet självt skall kunna produceras i tillräckligt stor mängd utan att man använder fossila bränslen och därigenom indirekt bidrar till ökade koldioxid- utsläpp. Är det miljömässigt acceptabelt att göra så kallad elektro- lys av vatten, med el från kärnkraftreaktorer? Eller skall vi sätta vår tillit till el från solceller? Ett tredje problem handlar om platina, ädelmetallen som tjänstgör som katalysator och driver på processen i bränslecellen. Vissa bedömare anser att det kan bli brist på platina redan strax efter 2030, medan andra menar att alternativ har hunnit utvecklas . Avgörande är förstås också hur priset för den nya tekniken kommer att utvecklas. Kanske får vi vänta på bränslecellbilarna ännu . Troligen kommer de inledningsvis att finnas i städernas armador av taxibilar, bussar och utryckningsfordon, där man enklare kan lösa till- gängligheten på mackar med rätt bränsle. I finns ett litet antal vätgasbussar i drift. Regeringen bör förstärka stödet till svensk bränslecellforskning samt praktiska projekt som initierats, t.ex. inom ramen för Energiteknikcentrum i Ale kommun. 8Tillväxt, hållbar välfärd, livstillfredsställelse 8.1Mina förslag i korthet Regeringen bör initiera, stärka och tillgodogöra sig syn- punkterna från en bred offentlig debatt om sambanden mellan global rättvisa, svensk ekonomisk tillväxt, hållbar utveckling och en djupare livstillfredsställelse Regeringen bör uppmärksamma, stödja samt sprida erfaren- heter av den verksamhet som utvecklas inom ramen för regionala och lokala modellprojekt av det slag som pågår i t ex och kommun, och som syftar till att skapa en långsiktigt hållbar utveckling utifrån ett brett miljö-, kultur- och hälsofrämjande perspektiv har konsumtionen enligt gängse mått tredubblats. I första hand kan det tillskrivas teknikutvecklingen, i bred mening. Dessutom beror det på ett ökat utnyttjande av energi och andra naturresurser – vi använder fler energislavar för att höja vår levnadsstandard – och en globalisering av ekonomin som utnyttjar låglönearbete. Inom ramen för denna tredubbling har konsumtionen ändrat innehåll och inriktning eftersom förutsättningarna skiftat. Materiell konsumtion har gynnats av relativt sett sjunkande priser medan person-till-person-tjänster blivit dyrare. Därigenom har social konsum- tion – vård, omsorg och skola – missgynnats eftersom skattenivån och därmed de tillgängliga resurserna inte hållit jämna steg med behoven. Denna ändrade inriktning har också ökat naturresurs- förbrukningen. Mätetalen för konsumtionen är osäkra eftersom dess innehåll skiftat karaktär. Även vardagslivets förändrade vanor Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet och skiftande fördelning mellan inköp och eget arbete påverkar det som registreras som konsumtion. Ett växande konsumtionsutrymme betyder framsteg i form av bättre möjligheter att tillgodose behov och önskningar. Docent vid KTH, Kungl Tekniska , lyfter emellertid fram studier som visar att det trots ökad konsumtions- volym finns en stark individuell besvikelse, rentav ett missnöje med utvecklingen, åtminstone under de senaste tjugo, trettio åren. Rapporterad genomsnittlig lyckonivå från fem studier i –2000 Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet Livstillfredsställelse i –1999. Efter FSI, Forsk- ningsgruppen för Samhälls- och informationsstudier ... sitt eget liv ...sin egen ekonomi En sammanställning av lyckostudier för till – var man anser sig stå på en 4-gradig lyckoskala – visar en svagt fallande trend, se figur 8:1. En annan serie undersökningar om livskvalitet bygger på ett frågebatteri med ett tiotal livsområden, och en helhetsbedömning, se fig 8:2. Även här är tendensen negativ; den sammanfaller även med uppfattningen om den egna ekonomin utom . Båda dessa trender (och särskilt den senare) kan naturligtvis förklaras som ett utslag av växande anspråk eftersom de ekonomiska resurserna har ökat avsevärt; de är dock mer snedfördelade vilket kan vara ett skäl till missnöje (se vidare nedan). Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet Så har livet förändrats (1965–1995) Tolkning av ett opublicerat enkätmaterial från En tredje undersökning – om hur människor bedömer att livet förändrats – visar att man ser positivt på utvecklingen i några avseenden, däribland ekonomin, men negativt i de flesta andra, se figur 8:3. En sammanfattande åsikt är att utvecklingen varit negativ. Detta hänför sig till den allmänna samhällsutvecklingen. En mer specifik fråga är om konsumtionsökningen – eller den ekonomiska tillväxten – leder till en ökad tillfredsställelse med livet. Här är resultatet av en brittisk studie: Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet Förändring i BNP och tillfredsställelse med livet i (and Halpern, 2002) Diagrammet visar att BNP stigit kraftigt medan tillfredsställelsenivån envist ligger envist kvar på samma nivå. Välfärdsmätningar – som utgår från objektiva mått på individers levnadsförhållanden – visade på tydliga och ganska samfällda för- bättringar fram till ungefär 1975. Trenderna därefter pekar däremot åt olika håll. Kopplingen mellan å ena sidan konsumtion och å andra sidan livstillfredsställelse och välfärdsindikatorer förefaller kort sagt att vara ganska svag i samhällen av vår typ. Det finns tecken på att många människor känner sig främmande för fenomen som hyperkonsumtion och tempot i vardagslivet: sjukskrivningar och kulturella uttryck för missanpassning och protester. Detta är viktiga frågor för politiken, värda att begrunda och med direkt anknytning till ämnet för denna utredning om hållbar konsum- tion och den höga förbrukningen av naturresurser. Problemställ- ningarna kan och bör kopplas till varandra. Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet 8.2.2Moralisk och politisk utmaning Att reflektera över hur man ska kunna dämpa konsumtionen och/eller delvis förändra dess innehåll är såväl en intellektuell som moralisk och politisk utmaning. Forskning, både kring konsumenters beteende och om ekonomins och politikens sätt att fungera, ger många ledtrådar till hur det borde vara möjligt att påverka konsumtionen i en mer hållbar riktning. leder sådana analyser till svåra avvägningar. Många forskningsrapporter har konsumenten som centralfigur; hennes beslut betraktas som avgörande och därför fokuseras hennes tankar, hur hon påverkas, hennes villkor och situation etc. Det finns lika goda skäl att studera vad som finns runt henne: vad som formar hennes villkor, vad som påverkar hennes beslut etc. Sådana studier av samhället, av ekonomi och kultur ger en bredare bild. Genom att gå uppströms från konsumentens köpbeslut kan man också hamna i kontroversiella frågor som utmanar vårt tänkande om samhället, bl.a. om vad som bör betraktas som verkliga och långsiktigt hållbara framsteg. En sådan utmaning är att vi sällan använder ökad effektivitet för att t.ex. spara tid eller andra insatser utan i stället ökar volymen. I internationell hållbarhetslitteratur spelar man ofta ut efficiency mot sufficiency eller tillräcklighet. Tanken är att det förra måste åtföljas av det andra. Tillräcklighet innebär en acceptans av gränser; att begränsa sina anspråk och låta sig nöja. Detta kräver reflektion och sannolikt också ifrågasättande av de egna vanorna. styrs detta dock snarare av sociala normer, och en kritisk fråga är vad som i sin tur styr dem. Vad kan och bör det civila samhället eller samhället/staten sätta upp mot den kommersiella marknadsföringen? Som det nu är fortsätter resursförbrukningen att öka. Men tanken att konsumtionsvolymen skulle trefaldigas en gång till (dvs. en niodubbling !) de kommande femtio åren måste betraktas som omöjlig. Tredubblingen indikerar däremot hur stor förändringspotentialen kan vara. Men för att kreativiteten ska leda i en hållbar riktning krävs en samhällelig styrning. Att utveckla teknik är kanske t.o.m. ett mindre problem än att utveckla rätt teknik genom en samhällelig förståelse och en politisk struktur som styr i rätt riktning. Ett vanligt argument i den politiska debatten är att konsumtionen behöver öka för att rädda jobben. Även om denna föreställning Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet fortfarande lever stark kan man möjligen ana en insikt om att detta argument inte är gångbart för evigt. En brittisk rapporten om källorna till livstillfredsställelse (and Halpern, 2002) behandlar också frågan om och hur staten kan agera för att främja lyckan. Eftersom studien härstammar från premiärministerns kansli är det intressant att den uppvisar en så skeptisk inställning till ökad konsumtion, och att det bland förslagen finns idéer om att skapa en bättre balans mellan arbete och fritid, dvs. att minska arbetstiden. Detta rimmar också väl med vanliga antaganden om att ett gott liv har andra sidor än materiell konsumtionen. Många av dem är – som rapporten också säger – beroende av att samhällets organisation kan ge hälsa, trygghet och social förankring. Det är inte orimligt att tro att människor skulle uppskatta mer av de missgynnade persontjänst- erna snarare än ökad materiell konsumtion. 8.2.3Måste cykeln välta? Dessa resonemang gränsar till den känsliga frågan om tillväxtens betydelse. Ekonomisk tillväxt är ju förändringen i bruttonational- produkt. Den registrerar såväl privat som social konsumtion. Det vore alltså fullt möjligt att genom utbyggnad av vård, skola och omsorg skapa tillväxt, på samma sätt som vid en expansion av t.ex. industrin. Det är inte så att den privata konsumtionen måste öka för att det ska bli resurser till den sociala. Den tanken utgår snarare från ett annat, underförstått villkor, nämligen att det finns gränser för hur stor andel av samhällets resurser som kan gå till sektorer som vård, skola och omsorg som ju i huvudsak är offentligt finansierade. Dessa sektorer drabbas av det s.k. tjänstedilemmat – att person-till-person-tjänster tenderar att öka i pris relativt materiell konsumtion. Därför kräver redan ett upprätthållande av det vi kan kalla vård-eller-Volvo-balansen ett successivt växande skatteuttag eller alternativ finansiering. Det kan vara problematiskt ur politiskt perspektiv men bottnar inte i någon ekonomisk lag. Det finns även farhågor om att social konsumtion, p.g.a. vad som uppfattas som lägre produktivitet, skulle bromsa eller stoppa den ekonomiska tillväxten. Man har talat om cykelekonomin som en bild av att ekonomin måste gå framåt, dvs. växa för att inte kollapsa (hjulen måste snurra för att cykeln inte skall välta). Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet Statistik visar dock att många länder haft negativ tillväxt men att detta inte resulterat i några sammanbrott. För- utom olika produktivitet beror tillväxten i hög grad på omfatt- ningen av investeringarna. Om man skulle komma till en dämpning av konsumtionen borde det rimligen också leda till minskade investeringar. Satsade man mer på social konsumtion – där bidraget till bruttonationalprodukten beräknas utifrån kostnaderna, dvs. till stor del lönerna – så skulle det även kunna ge ett mindre bidrag till BNP än privat konsumtion hade gjort (såvida man inte kunde lyckades höja lönerna till vård- och skolfolket! Om dessa två effekter skulle leda till en dämpning av tillväxten så är det naturligtvis viktigt att vara medveten om att den beror på önskade förändringar i samhället, inte på ett misslyckande. Att använda tillväxten som mått på framsteg i den riktning man valt skulle vara missvisande.1 8.3Hållbar utveckling – med större känsla av sammanhang 8.3.1Medicin för det hållbara samhället När hälso- och sjukvårdens roll i det hållbara samhället diskuteras gäller det oftast hur den skall minimera sin egen miljöpåverkan i användningen av kemikalier, egna transporter, förbrukning av energi i de egna fastigheterna m.m. En annan koppling mellan hälso- och sjukvårdens verksamhet och särskilt miljöfrågorna handlar om de negativa hälsoeffekter man kan se eller befara uppstå p.g.a. olika miljöfaktorer såsom luftföroreningar, buller, föroreningar i livsmedel m.m. Båda dessa områden – internt miljöansvar och miljömedicn – är viktiga och har en tämligen självklar ställning som delar i hälso- och sjukvårdens ansvar. Men det finns också ett annat snabbt växande kunskapsfält. Det handlar dels om olika riskfaktorer för hälsan, men dels också om en ökad förståelse för faktorer som främjar hälsa. Frågan Vad är en människa? är inte bara filosofisk-etisk utan kan också allt mer besvaras med hjälp av det vetenskapliga arbete som berör människans djupare natur och behov. Här ligger stora utmaningar 1 En grundligare behandling av detta – som vore välkommen – skulle också behöva omfatta fördomsfria studier av kopplingen mellan produktionens inriktning och förmågan till för- nyande teknik och internationell konkurrensförmåga m.m. Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet för hälso- och sjukvården i att sprida denna kunskap i de egna leden och finna metoder att arbeta med denna typ av kunskap på ett effektivt sett i det enskilda mötet med patienter men också gente- mot befolkningen och beslutsfattare. kallas detta synsätt för ett salutogent perspektiv. Råd och information om vad man bör göra för att skydda miljön eller på andra sätt öka samhällets hållbarhet tenderar ofta att fram- stå som ryckta från sina sammanhang. Rekommenderade aktiviteter kan kännas futtiga och meningslösa att som enskild individ försöka sig på. Många vittnar om känslan av att det spelar väl ingen roll vad jag gör. Andra försöker anstränga sig att vara duktiga men även då ofta med en bristande känsla för sammanhanget. Mass- medial fragmentering av stora och komplicerade frågor skapar förvirring och tar udden av förändringsviljan och riskerar att föra stora delar av befolkningen bort från vad som skulle vara en väg till det hållbara samhället. Frågan om samhällets hållbarhet tenderar dessutom att vara ett projekt för specialister och idealister medan stora delar av befolk- ningen uppfattar den som svår, omöjlig och något som man till slut vänder sig bort ifrån, i den känsla av vanmakt som lätt infinner sig när de till synes oöverstigliga problemen betraktas. Detta är olyckligt. Hållbar utveckling och hållbar konsumtion är frågor som till sin natur är direkta angelägenheter för var och en av oss vare sig vi vill det eller ej. En viktig uppgift är således att göra frågan om samhällets hållbarhet tillgänglig för den breda allmän- heten utan att den framstår som ett projekt för de duktiga eller något som skrämmer människor från att delta i. I arbetet för det hållbara samhället behövs olika sätt att närma sig frågorna i kontakten med allmänheten. Helt avgörande för att nå framgång är att stora delar av befolkningen uppfattar frågan om det hållbara samhället som begriplig, hanterbar och meningsfull dvs. når en starkare känsla av sammanhang. En sådan är i sig själv hälsofrämjande. Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet Motverka fragmentisering och underlätta orienteringen i informations- samhället. Öka förståelsen för sambanden mellan livsstil, hälsa och hållbarhet Inse de nära valmöjligheter som finns i vardagen. Öka förståelsen för vad som är de primära, verkligt grundläggande villkoren för hälsa och hållbarhet. Motverka känslan av vanmakt. Öka förståelsen för att det som har betydelse för din hälsa också har en betydelse för samhällets hållbarhet. Mot en sådan bakgrund pågår i projektet landmärken för hälsa och hållbarhet, i syfte att kommunicera frågan om hållbar utveckling på ett sätt som ger en starkare känsla av sammanhang hos hälso- och sjukvårdspersonal, folkhälsoaktörer och patienter men också i annan offentlig verksamhet och i företag. De sju landmärkena handlar om grundläggande behov hos män- niskan. Man stannar alltså inte vid problemen – droganvändning, bristande jämställdhet, överkonsumtion, miljöförstöring – utan utgår positivt från hälsan som bas för ett hållbart samhälle: 1.Använd kroppen mer i vardagen. 2.Använd mer frukt och grönsaker i kosten. 3.Skapa plats för mänskliga möten. 4.Skapa plats för föräldraskapet. 6.Närhet till naturen. 7.Närhet till kulturen. Verksamheten i har vissa likheter med det unika modell- bygge med salutogent helhets- och hållbarhetsperspektiv som arbetas fram inom ramen för det så kallade Uppdrag Uddevalla- projektet, i samverkan mellan Fyrbodalinstititutet, näringsliv, kommun, sjuk- och hälsovård och frivilligorganisationerna. Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet 8.4Lagom-Sverige – en nygammal debatt skrev och , båda knutna till Sekretariatet för framtidsstudier, en uppsats på beställ- ning av . Den publicerades under rubriken is enough, och i svensk översättning som Hur mycket är lagom? (1976). Den hade som kärna ett antal synnerligen konkreta förslag till förändrad konsumtion i , och skapade en livlig debatt, som det känns angeläget att återkomma till. I detta avsnitt skall jag därför påminna om huvud- dragen i uppsatsen och ge något av den bakgrund mot vilken den skrevs och debatterades . Den debatt som skapades är fortfarande av intresse, inte minst för att den avslöjar åtskilligt om vilka motiv som upplevs som relevanta för att behålla – eller ändra på – våra livsstilar. Jag avslutar med några reflexioner om hur motsvarande problem ser ut , då behovet av hållbar utveckling, nationellt och globalt, står i centrum, jämfört med den mer ekonomiska tonvikt (en ny ekonomisk världsordning) som dominerade . Egentligen är nog skillnaden inte så stor, men några av kontrasterna tycks mig lärorika. /Ingelstams konkreta förslag koncentrerades till fem punkter, som här redovisas tillsammans med kortfattade motiveringar. 1 Ett tak för köttkonsumtion För att producera (nöt)kött krävs spannmål. Konsumtionen är (1974) kött. En begränsning till c:a per person och år borde införas. Hellre via kvotering/ransonering än via höjda skatter eller accis. 2 Ett tak för oljekonsumtionen Nivån olja per person gällde kring 1975. Borde stabiliseras och sedan gradvis sänkas. Motivet världsekonomiskt och utrikes- politiskt. Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet 3 Mer ekonomiskt utnyttjande av byggnader Medelnivån 1975 var uppvärmd volym, eller golvyta, per invånare. Av detta är två tredjedelar bostadsyta. Mängder av lokaler utnyttjas endast under korta tider. Hindra underutnyttjande av bostäder, samt utnyttja kommunala och kommersiella lokaler bättre (mer flexibelt). Lagstadgad hållbarhet för vissa varor. Kvalitetsbesiktning (ex bilar, besiktningen ökade livslängden ). Totalt produkt- ansvar från tillverkning till skrotning (kretslopp). Vissa basvaror garanteras av samhället (jfr blåvita). 5 Inga privatägda bilar Bilismen är flexibel och en del av det moderna samhällets upp- byggnad. Men privat bilägande har nackdelar: lågt utnyttjande, omöjligt att välja alternativ (sänkta kostnader), samhällsplaneringen ställs i den ena tvångssituationen efter den andra. Hyrbilar (bil- pooler) i kombination med flexibla och billiga kollektiva färdmedel är överlägset; bl.a. energiekonomiskt. Hela upplägget till Ett lagom måste ses mot bakgrund av den internationella situationen och debatten om världens tillstånd. ägde en enorm avkolonisering rum i och . En rad fattiga länder uppträdde nu som egna aktörer i det ekonomiska livet, men fick också en politisk röst, framför allt i FN. Mönstren från kolonialtiden bestod: man exporterade råvaror och importerade industritillverkade produkter. De fattiga länderna ställde gång på gång krav på bättre villkor. Men de var splittrade och förhandlingsstyrkan svag. Oljekrisen innebar här en för- ändring. Länderna inom OPEC blev en avgörande maktfaktor. De slog följe med fattigare i den s.k. 77-gruppen. 1973–74 innebar diplomatiska framgångar, och den historiskt viktiga (men icke-bindande) Declaration on the of a Economic Order (NIEO) i FN . Huvud- punkterna i denna var: Livstillfredsställelse, sammanhang, förnöjsamhet varje stats suveränitet över sina naturresurser och sin ekonomi, innefattande rätten till nationalisering kontroll av transnationella företag rättvisa prisrelationer mellan råvaror och andra u-lands- produkter och sådan utrustning som producerar ökat bistånd, fritt från politiska och militära bindningar en gynnad och skyddad ställning för på så många områden av det ekonomiska samarbetet som möjligt hejdande i alla stater med slöseriet med naturresurser, inklusive livsmedel underlättande av samarbete mellan , bland annat i producentfrågor. Detta krav, på en ny ekonomisk världsordning, togs på stort allvar inte minst i . Man kan notera en mängd officiella uttalanden med innebörden att sådana förändringar låg i vårt eget långsiktiga intresse, inte minst av omsorg om världsfreden. Så länge orättvisa, utsugning och misär råder för mänsklighetens majoritet kan ingen framtid i fred och frihet skönjas (utrikesminister i , ). Den svenska , lokaliserad i , kan ses som del i ett tredje system (vid sidan av politik och näringsliv), innefattande internationella folkrörelser, och inte minst oberoende intellektuella med bra kontakter. Man ville understödja det som var på gång men också lägga andra perspektiv: de ensidigt utvecklingsekonomiska hade fått dominera för mycket. Mot den bakgrunden lanserades begreppet En annan utveckling, Another development. Avsikten var att bryta upp vane- tänkande, som rättvisefrågan förblev central. Beställ- ningen från var: Skriv något om behovet av En annan utveckling i , mot bakgrund av NIEO. Vad kunde, i detta perspektiv, vara en rimlig strategi för framtiden för vårt lilla rika och relativt välskötta land? Författarna menar själva att de spetsade till den första frågan så här: Vad skulle kunna göras för att de omställningar som behövdes för en NIEO skulle bli smidiga och gradvisa, och inte blockeras av en ilsken folkopinion ställd inför kravet att avstå? Framför allt valde de att undersöka vilka kombinationsfördelar det kunde finnas: utvecklingar som både harmoniserade med den tänkta internationella ekonomin, och som kunde rikta svensk livs- stil i en bra riktning.