sou · GSB334 · 2005-01-01 00:00:00 — Procent av total befolkning Procent av total befolknin Källa: SCB/(rAps) De högsta andelarna ålderspensionärer förväntas i , Bergslagen och nordöstra . I finns dock vissa undantag från detta mönster. Det gäller framför allt LA-regionerna och Åre. Bilaga 3 till LU 2003/04 En mycket betydelsefull komponent för regionernas utveckling är storleken och förändringen av gruppen utlandsfödda. Andelen utlandsfödda har ökat i alla regionfamiljer –talet och förväntas fortsätta att stiga . Det är en direkt följd av antaganden i SCB:s befolkningsprognos, som räknar med en ökad nettoinvandring . Som bakgrund till antagandena anges bl.a. näringslivets ökade globalisering och EU:s östutvidgning. Av tabell 2.14 framgår att gruppen utlandsfödda är mycket ojämnt fördelad över rikets regioner. Andelarna är i genomsnitt dubbelt så höga i storstadsregionerna som i Regionala och Sekundära centra. I Småregionerna är andelarna ännu något lägre. Dessa skillnader väntas bestå även 2020, även om nivåerna då över lag är högre. av invånarna i och Malmös LA-regioner kommer då att vara utlandsfödda. I väntas andelen vara klart lägre, . De utlandsfödda har också en åldersstruktur som avviker från befolkningen totalt sett. Andelen i åldersgruppen 20–är betydligt högre än i den svenskfödda befolkningen, vilket är betydelsefullt där arbetskraftsförsörjningen kan komma att bli problematisk. Givetvis blir det då angeläget att an- delen förvärvsarbetande inom denna befolkningsgrupp kan höjas väsentligt från dagens låga nivåer. Bilaga 3 till LU 2003/04 Tabell 2.14 Procent utlandsfödda av total befolkning samt i ålders- gruppen 20–64 år 20–64 år Källa: SCB/(rAps) I Stockholms- och beräknas andelen utlandsfödda i denna åldersgrupp vara , vilket ger dessa regioner en större potential att klara en eventuell arbetskraftsbrist framöver. I figur 2.8 visas hur andelen utlandsfödda varierar i enskilda LA- regioner. Där ser vi att förutom i Storstäderna och i de större LA- regionerna i förväntas andelarna precis som bli höga i vissa gränsregioner. Det är då viktigt att komma ihåg att de utlandsfödda inte är någon homogen grupp, utan har högst varierande nationell bakgrund. I genomsnitt utgör personer födda i de nordiska länderna cirka en fjärdedel av det totala antalet utlandsfödda. Variationen är dock stor mellan regionerna. I Malmös och LA-regioner är denna andel lägre, medan den i ligger mellan . Bilaga 3 till LU 2003/04 Figur 2.8 Andelen utlandsfödda . Procent av total befolk- ning Procent av total befolkning Källa: SCB/(rAps) Sysselsättningen beräknas enligt basscenario 2000–2020, öka . Utvecklingstakten blir i det närmaste densamma i den regionala beräkningen, då samtliga regioner summeras till riket. Den faktiska ökningstakten åren 1994–2001 var avsevärt högre, . Sysselsättningens förväntade ökningstakt om kan jämföras med en något långsammare ökning av befolkningen 20–, vilket ger en svagt ökande andel förvärvsarbetande . Bilaga 3 till LU 2003/04 Liksom för befolkningsutvecklingen koncentreras sysselsättnings- ökningen till de befolkningsmässigt stora regionerna. Av beräkningen framgår att det endast är Storstadsregionerna och Universitets- och högskoleregionerna som väntas få en positiv sysselsättningsutveckling, medan övriga region- familjer får en stagnerande eller minskande sysselsättning. Störst väntas minskningen bli i Småregioner som domineras av privat sysselsättning. Det är regioner som oftast har en hög andel industrisysselsättning och arbetsplatser där kunskapsinnehållet i produktionen är lågt9. sysselsättningsökning väntas bli något lägre än i och Malmös LA-regioner, vilket i så fall skulle vara ett trendbrott mot den utveckling som har förevarit . En bakomliggande orsak i modellberäkningen är att näringsliv i högre grad är specialiserat på sektorer där sysselsättningen väntas öka långsammare än –talet10. Tabell 2.15 Sysselsättningsutveckling i regionfamiljer 1994–2020 (%/år) (%/år) -0,24 -0,30 -0,61 -0,77 -0,51 Källa: SCB/(rAps) 9Sårbarheten i denna typ av regioner analysers vidare i kapitel 3. 10Detta gäller exempelvis teleindustri, finanssektor och företagstjänster. Bilaga 3 till LU 2003/04 Andelen av rikets totala sysselsättning som återfinns i Storstadsregionerna beräknas öka från år , vilket kan jämföras med befolkningsandelen som ökar från . Skillnaden som är mest påtaglig i beror till stor del på att siffrorna avser sysselsatt dagbefolkning och inkluderar en nettoinpendling, som åtminstone för och del förväntas öka till 202011. Med andra ord visar siffrorna att storstadskoncentrationen är starkare avseende arbetsplatsernas lokalisering än för befolk- ningen bostadsmönster. En annan bidragande orsak till ovanstående skillnad skulle också kunna ligga i högre nivåer avseende andelen förvärvsarbetande i Storstadsregionerna. Detta verkar, som vi kommer se nedan, vara giltigt för del, men inte för och Malmös del. beräknas vidare Universitets- och högskoleregion- erna få en oförändrad andel av sysselsättningen, medan övriga regionfamiljer minskar sina andelar av rikets totala sysselsättning. Tabell 2.16 Regionfamiljernas procentandel av rikets sysselsättning Småregioner, privat sysselsättning Småregioner, offentlig sysselsättning Källa: SCB/(rAps) Som framgick av tabell 2.15 förväntas utvecklingen genomsnittligt i regionfamiljerna följa ett tydligt mönster, där starkare utvecklingsförutsättningar också innebär en bättre sysselsättnings- utveckling. Av figur 2.9 ser vi dock att det finns stora skillnader 11 En stor pendling mellan LA-regioner är också ett tecken på den regionförstoring som är särskilt påtaglig runt Storstäderna. Detta förhållande behandlas vidare i kapitel 4. Bilaga 3 till LU 2003/04 inom regionfamiljerna, särskilt inom de familjer som har svagare förutsättningar. Medan vissa LA-regionerna som sämst beräknas få en minskad sysselsättning kring , väntas andra få en liten ökning. Det bör i sammanhanget framhållas att modellberäkningar av detta slag inte ger några exakta resultat avseende utvecklingen för små enskilda LA-regioner. Beräkningarna bygger på nationella antaganden om den ekonomiska och demografiska utvecklingen samt skattade samband för den regionala ekonomin och demo- grafin. Resultaten bygger således på att dessa antaganden och samband äger giltighet för perioden fram . I en liten region kan därför enstaka händelser eller politiska beslut i hög grad påverka utvecklingen så att den avviker från den här beräknade. I sysselsättningshänseende skulle sådana händelser exempelvis kunna röra sig om en större företagsnedläggning, en nyetablering eller nedläggning av ett sjukhus. Den regionala utvecklingen Bilaga 3 till LU 2003/04 (priv syss) (off syss) Källa: (rAps) Studerar vi de geografiska mönstren för sysselsättnings- utvecklingen i figur 2.10, ser vi stora likheter med den karta som beskriver befolkningsutvecklingen. Den starkaste utvecklingen är koncentrerad till , och , medan , Bergslagen och stora delar av inland får den svagaste sysselsättningsutvecklingen12. 12 Utvecklingen för bryter detta mönster. Detta faktum bör dock tolkas med försiktighet eftersom modellresultaten för de allra minsta LA-regionerna är mer osäkra. Bilaga 3 till LU 2003/04 Figur 2.10 Sysselsättningsutveckling –2020 i LA-regioner -0,42 till -1,01 till -0,42 -1,6 till -1,01 Källa: (rAps) I tabell 2.17 redovisas den historiska och beräknade sysselsättningsutvecklingen för kvinnor och män i region- familjerna. Vi kan då se att män har haft en starkare sysselsättnings- ökning än kvinnor i samtliga regionfamiljer – 2001. Särskilt stora har skillnaderna varit i Storstadsregionerna. Det kan noteras att det var som bl.a. den IT- relaterade tjänstesektorn expanderade som mest i storstäderna. Även förväntas män ha en bättre sysselsättningsutveckling än kvinnor i samtliga regionfamiljer. De könsmässiga skillnaderna i förändringstakt väntas dock bli mindre Bilaga 3 till LU 2003/04 än under föregående tidsperiod. Detta gäller framför allt i Storstadsregionerna där skillnaderna i ökningstakt nu är betydligt mindre . Tabell 2.17 Sysselsättningsutveckling för män respektive kvinnor i regionfamiljer 1994–2020 1994–2001 (%/år) 2002–2020 (%/år) -0,05 -0,31 -0,19 Småregioner, privat sysselsättning -0,59 -0,04 -0,67 -0,55 Småregioner, offentlig sysselsättning -0,80 -0,74 -0,59 -0,42 Källa: SCB/(rAps) Andelen förvärvsarbetande är en viktig indikator på en väl fungerande arbetsmarknad. Inte minst regeringen har skapat intresse kring detta mått genom sin målsättning om att av befolkningen 20–ska finnas 2004. Vi har redan tidigare konstaterat att rikets befolkningen i åldersgruppen 20–förväntas öka något långsammare än sysselsättningen, vilket indikerar en höjd andel förvärvsarbetande13. Detta bekräftas också av tabell 2.18. Det är dock några region- familjer som bryter mot detta mönster. Det gäller Göteborgs- regionen samt gruppen Sekundära centra som beräknas få något lägre nivåer . För del beror detta på att tillskottet i åldersgruppen 20–är större än sysselsättnings- ökningen. Sekundära centra har i stället en minskning av befolk- 13 Det bör observeras att andelen förvärvsarbetande i detta sammanhang inte direkt kan jämföras med uppgifter som enbart redovisar rikets nivå. Statistikunderlaget baseras här på den Registerbaserade arbetsmarknadsstatistiken (RAMS), medan det i andra sammanhang baseras på Arbetskraftsundersökningarna (), vilket är en urvalsundersökning. Nivåmässigt skiljer sig dessa statistikkällor något åt. Bilaga 3 till LU 2003/04 ningen 20–, men då sysselsättningen väntas minska ännu mer, minskar också andelen förvärvsarbetande. Det kan också konstateras att har en klart lägre andel förvärvsarbetande än övriga regionfamiljer, en andel som endast förväntas öka marginellt till 2020. Det finns två huvudsakliga förklaringar till detta. Dels har en stor andel utlandsfödda där sysselsättningsnivån är klart lägre än för den svenskfödda befolkningen, dels innebär en nettoutpendling till att andelen förvärvsarbetande underskattas. De utpendlande syns inte i den svenska sysselsättningsstatistiken14. Givetvis kan det också vara så att strukturen på näringsliv och befolkning i övrigt medför att nivån ligger lägre än i övriga regiontyper. Att å andra sidan har så pass hög andel förvärvsarbetande trots en hög andel utlandsfödda beror bl.a. på att andelen högutbildade är högre än i övriga regioner. 14 I gränsregioner är andelen förvärvsarbetande enligt statistiken lägre än den faktiska då pendlare över nationsgräns ej redovisas i den svenska sysselsättningsstatistiken. Detta ger också utslag i beräkningen till 2020. Den regionala utvecklingen Bilaga 3 till LU 2003/04 Tabell 2.18 Andel förvärvsarbetande i åldersgruppen 20–, totalt respektive könsuppdelat Totalt (%) Kvinnor (%) Män (%) Källa: SCB/(rAps) Av figur 2.11 framgår att det regionala mönstret för andelen förvärvsarbetande inte helt liknar mönstret för befolknings- och sysselsättningsutvecklingen. Flera regioner i grupperna Regionala och Sekundära centra samt Småregioner dominerade av privat sysselsättning har högre eller lika höga nivåer som , och LA-regioner. Eftersom sysselsättningsutvecklingen i många av regionerna förväntas bli svag eller t.o.m. negativ, är orsaken till de höga andelarna beroende av relativt kraftiga minskningar av befolkningen i åldersgruppen 20–. Detta kan paradoxalt nog innebära att många regioner trots minskande sysselsättning kommer få en arbetskraftsbrist framöver15. 15 Se vidare i kapitel 3. Bilaga 3 till LU 2003/04 Figur 2.11 Andel förvärvsarbetande i åldersgruppen 20–2020. (priv syss) (off syss) Källa: SCB/(rAps) Beräkningarna med hjälp av rAps ger oss också möjlighet att analysera den branschvisa utvecklingen till 2020. I tabell 2.19 görs en redovisning av utfallet för tre branschaggregat; Industri inkl. byggindustri och utvinning, Privat service och tjänster samt Offentlig förvaltning och tjänster. För industrin väntas sysselsättningen minska i samtliga regionfamiljer . Minskningen väntas bli störst i de regionfamiljer som har den högsta sysselsättningsandelen inom industri, vilket är Sekundära centra och Småregioner dominerade av 16 Då andelen förvärvsarbetande i gränsregioner med stor utrikes nettoutpendling underskattas redovisas ej uppgifterna för och i diagrammet. Sannolikt påverkas också siffrorna för , , och i negativ riktning. Bilaga 3 till LU 2003/04 Andelen industrisysselsatta beräknas här ändå vara ungefär dubbelt så hög som i Storstadsregionerna . Utvecklingen inom privat service och tjänster uppvisar en mer splittrad regional bild. Medan sysselsättningen i Storstadsregionerna väntas öka med i genomsnitt , minskar sysselsättningen i Småregionerna. Det är inom denna branschgrupp som vi har de andelsmässigt största skillnaderna mellan regionfamiljerna. I beräknas av den totala sysselsättningen finnas inom Privat service och tjänster . I Småregionerna ligger denna andel . Även inom offentlig förvaltning och tjänster väntas regionerna utvecklas olika framöver. I beräkningsmodellen bestäms sysselsättningen inom detta branschaggregat utifrån den demografiska utvecklingen i kommuner och län, och med ledning av nationella antaganden för statlig konsumtion. Den kommunala och landstingskommunala verksamheten antas alltså i huvudsak förändras i samma takt som antalet personer i ej yrkesverksam ålder. Beräkningarna av utvecklingen inom dessa verksamheter förutsätter alltså ett fortsatt skatteutjämningssystem som fungerar ungefär som nuvarande system, alldeles oavsett hur detta system kommer att vara utformat . Den regionfamilj som specifikt bildats utifrån svaga produktionsförutsättningar och en hög sysselsättningsandel inom offentlig verksamhet – dvs. Småregioner som domineras av offentlig sysselsättning – beräknas få en sysselsättningsminskning om . Sysselsättningsandelen väntas trots det överstiga . Därnäst kommer Regionala centra som förväntas ha offentligt sysselsatta . Bilaga 3 till LU 2003/04 Den regionala utvecklingen Sysselsättningsutveckling i tre branschaggregat 2002– 2020 samt procentandelar av total sysselsättning (%/år) (%/år) (%/år) -0,56 -0,53 -0,64 -0,49 -0,68 -0,82 -1,05 -1,13 -0,64 -0,93 -0,65 -0,05 -0,76 Källa: SCB/(rAps) Tillväxten i ekonomi var stark –talet. var de regionala skillnaderna mycket stora. var det framför allt företagsanknuten tjänsteverksamhet och IT som utvecklades snabbt, medan industrin i övrigt hade en betydligt svagare utveckling. Den starka koncentrationen av tjänsteverksamhet och IT till och storstadsregionerna medförde att tillväxten här kom att bli extra stark. Koncentrationen av mer traditionell tillverkningsindustri till andra delar av landet gav här en motsatt effekt på den regionala ekonomin. Utöver konjunktureffekter som medfört stora regionala skillnader i ekonomisk utveckling finns också mer långsiktiga och strukturella skillnader som hänger samman med regionala produktionsförutsättningar. Exempelvis finns ett starkt samband mellan arbetsmarknadsregionens befolkningsmässiga storlek och dess ekonomiska tillväxt. Andra viktiga faktorer som också i stor Bilaga 3 till LU 2003/04 utsträckning är befolkningsrelaterade, är branschbredd17, tillgång till utbildad arbetskraft och närhet till olika servicefunktioner. Mindre regioner kan å andra sidan ha andra framgångsfaktorer som en stark entreprenörskapskultur, specifikt materialkunnande eller en långtgående specialisering inom en bransch. De beräkningar som görs med hjälp av rAps utgår från nuvarande regionala skillnader i näringslivsstruktur och produktivitetsförhållanden. I analysen görs dock inga antaganden om regionala skillnader för de olika branschernas tillväxt i fråga om exportefterfrågan, arbetsproduktivitet etc. Modellberäkningen visar en fortsatt ekonomisk polarisering mellan storstadsregioner och småregioner. Skillnaderna i utvecklingstakt beräknas dock bli mindre än de varit –talet. Det är bara storstadsregionerna , och som väntas få en högre tillväxttakt i förädlingsvärdet än riksgenomsnittet. BRP väntas växa något snabbare i än i som i sin tur växer något snabbare än . Universitets- och högskoleregionerna beräknas få en ökning som är i stort sett lika med riksgenomsnittet. Småregioner som domineras av offentlig sysselsättning är den enda regiontyp som framöver beräknas få en högre tillväxt i ekonomin än –talets andra hälft. Trots detta väntas denna regionfamilj få den svagaste BRP-ökningen även under kommande 20–årsperiod. 17 Antalet i regionen representerade branscher på finaste näringsgrensnivå (5-siffer SNI) Bilaga 3 till LU 2003/04 Tabell 2.20 Utveckling av förädlingsvärdet (BRP) i regionfamiljer 1994–2020. Fasta priser18 () (%/år) (%/år) Källa: SCB/(rAps) Sammantaget medför den fortsatt starka storstadskoncentrationen inom ekonomin att närmare hälften (48,) av BNP kommer att produceras 2020. Det innebär en ökning med . beräknas ensamt svara för av rikets BNP 2020. 18 BRP finns ännu så länge inte framtaget i fasta priser. För att ändå erhålla jämförbarhet mellan den historiska och beräknade utvecklingen har en deflator använts för att räkna om 1993 års BRP till nivå. Bilaga 3 till LU 2003/04 Tabell 2.21 Regionfamiljernas procentandel av rikets förädlingsvärde (BRP) Småregioner, privat sysselsättning Småregioner, offentlig sysselsättning Källa: SCB/(rAps) Det kan noteras att motsvarande andel för sysselsättningen i beräknas bli . En mindre andel av sysselsättningen svarar alltså för en större andel av förädlingsvärdet, vilket indikerar en genomsnittlig arbetsproduktivitet som är högre än genomsnittet. I Regionala och Sekundära centra samt i Småregionerna är förhållandet det omvända. I figur 2.12 visas den genomsnittliga procentuella BRP- förändringen för enskilda LA-regioner. Här framgår tydligt hur skillnaderna i produktionsförutsättningar i de olika regionfamiljerna även framöver väntas ge utslag i form av olika tillväxttakter. I de tre regionfamiljer som har svagast förutsättningar finns dock stora skillnader inom grupperna. Exempelvis förväntas regioner som LA (inkl. och kommun) och LA (inkl. ) få en tillväxt i nivå med riksgenomsnittet, medan LA-regioner som , , , och väntas få en utveckling av förädlingsvärdet som ligger under riksgenomsnittet till 2020. Bilaga 3 till LU 2003/04 Figur 2.12 Utveckling av förädlingsvärdet (BRP) 2001–2020 i LA- regioner fördelade på regionfamiljer (priv syss) (off syss) Källa: SCB/(rAps) För Universitets- och högskoleregionerna är skillnaden i årlig tillväxttakt mellan bästa och sämsta region , medan den för Regionala centra uppgår till . och ligger strax över riksgenomsnittet, medan , och LA- regioner ligger under riksnivån. Summerat över hela perioden innebär detta ändå en total skillnad på i utvecklingstakt. En karta över det kommande Tillväxtsverige visar att den starkaste tillväxten kommer att återfinnas i områdena , och västra . I förväntas en relativt god tillväxt i några av de större kustregionerna samt i LA- regionerna , och . Den svagaste tillväxten väntas i , stora delar av inland, Bergslagen och norra . Bilaga 3 till LU 2003/04 Figur 2.13 BRP-utveckling –2020 i LA-regioner Källa: (rAps) 2.4.1Förädlingsvärde per sysselsatt dagbefolkning har vi tittat på utvecklingen av BRP, dvs. tillväxten i den regionala ekonomin. Det kan också finnas anledning att se på BRP i förhållande till sysselsättningen i regionen. BRP per sysselsatt dagbefolkning kan sägas vara ett enkelt mått på den regionala produktiviteten och ger både en indikation på marknadens storlek och dess tillväxtpotential. Måttet är bättre som regionalekonomisk Bilaga 3 till LU 2003/04 Den regionala utvecklingen indikator än BRP per capita, som påverkas av s. k. pendlings- effekter.19 Det bör observeras att BRP per sysselsatt inte kan betraktas som ett regionalt välfärdsmått20 på samma sätt som i vissa fall sker på nationell nivå med exempelvis måttet BNP per capita. Av tabell 2.22 framgår att produktiviteten 2000 ligger över riksgenomsnittet, medan den ligger över rikets nivå. Regionfamiljer med svagare förutsättningar närmar sig i stället riksgenomsnittet . Det gäller särskilt Småregioner som domineras av privat sysselsättning och Sekundära centra. Eftersom regionerna i dessa grupper oftast har höga sysselsättningsandelar inom industri, pekar beräkningen på en fortsatt hög produktivitetsutveckling inom denna näring. 19När förädlingsvärdet (BRP) i inpendlingsregioner relateras till antalet invånare tas ingen hänsyn till att en del av detta värde producerats av inpendlande arbetskraft. Det motsatta förhållandet gäller för utpendlingsregioner. En mer rättvisande bild av den ekonomiska aktiviteten i en region ges därför om BRP relateras till den sysselsatta dagbefolkningen. 20BRP-måttet visar förädlingsvärdet i form av löner och driftsöverskott vid arbetsställen. En generell princip är att BRP fördelas till den region där produktionsenheten är lokaliserad. Alla regioners BRP summerar till BNP. Regional ekonomisk välfärd påverkas dessutom av bl.a. transfereringar och regionalt kostnadsläge. Bilaga 3 till LU 2003/04 Tabell 2.22 Förädlingsvärde (BRP) per sysselsatt dagbefolkning samt jämförelse mot rikets nivå 1993 (kr) 2000 (kr) 2020 (kr) Källa: SCB/(rAps) Som framgår av tabellen förväntas även framöver ha en produktivitet som ligger högt över riksgenomsnittets nivå. Inom övriga regionfamiljer hittar vi dock ett antal enskilda regioner med ännu högre nivåer. Det gäller t.ex. regioner med energiproduktion, gruvnäring eller större process- eller tillverkningsindustri. Några exempel är LA-regionerna (vattenkraftverk), (gruvnäring), (kärnkraftverk) och (Volvos anläggning i ). Bilaga 3 till LU 2003/04 Figur 2.14 Förädlingsvärde (BRP) per sysselsatt dagbefolkning 2020 Procent av rikets nivå 2020 Källa: SCB/(rAps) I figur 2.14 ges en översiktlig bild över vilka regioner som beräknas ha ett högt respektive lågt förädlingsvärde per sysselsatt . Som framgår av kartan finns regioner med hög produktivitet utspridda över alla delar av landet. Kartan visar upp delvis andra mönster än den gängse regionala problembilden och kan därigenom ge en intressant dimension till diskussionen om närande respektive tärande regioner. En hög produktivitet kan alltså föreligga såväl i regioner med stark koncentration av befolkning och näringsliv, som i regioner med en stark bas i råvaruutvinning och industri. Det kan t.o.m. vara så att produktivitetsökningen är något bättre i den Bilaga 3 till LU 2003/04 sistnämnda regiontypen, än i regioner som domineras av tjänsteproduktion. De regionala problemen består i stället av att just denna produktivitetsökning innebär att sysselsättningen successivt kan minskas, som produktionen bibehålls eller ökas – s.k. job-less growth. 2.4.2Tillväxt och produktivitetsutveckling i det privata näringslivet I detta avsnitt renodlar vi analysen av den ekonomiska tillväxten och produktivitetsutvecklingen till det privata näringslivet. Av tabell 2.23 framgår dels förädlingsvärdets utveckling, dels produktivitetsutvecklingen, dvs. förändringen av förädlingsvärdet per sysselsatt . Ökningen av näringslivets förädlingsvärde väntas som sig bör vara något högre i alla regionfamiljer, än om vi räknar in den offentliga sektorn (som definitionsmässigt saknar produktivitetsförbättring). Den regionala fördelning med högre tillväxt i Storstadsregionerna och lägre i Småregionerna känns också igen från föregående avsnitt. Förädlingsvärde och produktivitet (förädlingsvärde per sysselsatt) inom det privata näringslivet Förädlingsvärde/ sysselsatt inom privat Förädlingsvärde inom privat näringsliv 2000(Mkr) 2020(Mkr) (%/år) 2000(kr) 2020(kr) (%/år) Källa: SCB/(rAps) Bilaga 3 till LU 2003/04 Granskar vi däremot produktivitetsutvecklingen, räknat som förädlingsvärde per sysselsatt, finner vi närmast motsatt utveckling. De regionfamiljer som har de svagaste förutsättningarna och det lägsta förädlingsvärdet per sysselsatt, väntas få en något snabbare produktivitetstillväxt än Storstäderna.