sou · GSB31 · 2005-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda frågor om skydd av hotade bevis- personer m.fl. Till särskild utredare förordnades rikspolischefen . Utredningen, som antog namnet , överlämnade delbetänkandet Nationell handlingsplan mot våld i nära relationer (SOU 2002:71). Utredningen har därefter fortsatt sitt arbete med återstående frågor. Följande har såsom experter biträtt utredningen under denna andra del av arbetet: kammarrättsassessorn , kammarrättsassessorn , säkerhetsansvarige , informationschefen , vice överåklagaren , hovrättsrådet , kammarrättsassessorn , tf rådmannen och kommissarien . Hovrättsassessorn har varit utredningens sekreterare. Utredningen får härmed överlämna sitt slutbetänkande Ett nationellt program om personsäkerhet (SOU 2004:1). Utredningens uppdrag är därmed slutfört. Förslag till personsäkerhetslag (200X:XX)............................ Förslag till lag (200X:XX) om Förslag till lag (200X:XX) om behörig domstol vid sekretess för personuppgifter.................................................. Förslag till lag om ändring i ....................... Förslag till lag om ändring i ........................... 6Förslag till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m..................................... Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)......... Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229)............................................................................... Uppdraget och dess genomförande .............................. Hotet från ett narkotikasyndikat – en uppdiktad Möjligheterna till besöksförbud.............................................. Åtgärder under det rättsliga förfarandet................................. Bevisupptagning utom huvudförhandling................... Förhör i parts eller åhörares utevaro............................ Säkerhetskontroll i domstol ......................................... Övergrepp i rättssak...................................................... Våld och hot mot tjänsteman....................................... Billighetshänsyn vid straffmätning .............................. Frågor rörande verkställighet av påföljder.............................. Brev och telefonsamtal ................................................. Underrättelse till målsäganden om permission Skydd av personuppgifter ........................................................ Byte av namn................................................................. 3.10.7 Sekretess hos olika myndigheter.................................. Vittnesskydd i andra länder..................................................... Internationella instrument och samarbetsorgan .................. RPS:s förslag till handlingsprogram för skydd av Övriga kriterier för inträde.................................................... Basutbudet av åtgärder........................................................... Beslut om programmet.......................................................... Behovet av ökade skyddsåtgärder ............................... Vilka står bakom hoten och våldet? Hur ser hoten och våldet ut?................................................. Omfattningen av hot och andra angrepp.............................. Särskilt om vissa utsatta grupper........................................... Ett nationellt program om personsäkerhet ................... 7.1.2 Ett program om personsäkerhet ................................ Förutsättningarna för att tillämpa programmet ................... Polisen och kriminalvården ........................................ Samarbete med andra .................................................. Innehållet i programmet........................................................ Ett basutbud av åtgärder ............................................ Särskilt om kriminalvården ........................................ Utträde ur programmet ......................................................... Två nya sekretessbestämmelser ................................. Inskränkningar i vittnesplikten............................................. Framtida samarbete med andra länder.................................. 7.10.1 Allmänt om internationellt samarbete ...................... 7.10.2 Särskilt om nordiskt samarbete.................................. Ekonomisk ersättning till hotade personer................... Ersättningsmöjligheter enligt gällande rätt .......................... Bistånd enligt socialtjänstlagen.................................. Frågans tidigare behandling................................................... Rapport från RPS........................................................ 8.3.3 Utredningen om vissa folkbokföringsfrågor ............ 8.3.4 Propositionen om skydd för förföljda personer, samordningsnummer, m.m. ....................................... 8.3.7 RPS:s förslag om skydd av bevispersoner ................. 8.3.8 Propositionen om stöd till brottsoffer...................... Överväganden och förslag ..................................................... 8.4.1 Personsäkerhetsersättning – en ny form av Beskattning och utmätning ........................................ 9.2Handläggningen av mål och ärenden då ena parten har Parts uppgiftsskyldighet och domstolens Personuppgifter hos domstolen................................. Närmare om problemen med nuvarande ordning..... Forumfrågans tidigare behandling ............................. Överväganden och förslag.......................................... Frågans tidigare behandling........................................ Säkring av bevis ...................................................................... Bevisupptagning enligt gällande rätt.......................... Förslaget från RPS ...................................................... Överväganden och förslag.......................................... 10.1.1 Utgångspunkterna för våra beräkningar.................... 10.1.2 De beräknade kostnaderna ......................................... Förslaget till personsäkerhetslag........................................... Förslaget till lag om personsäkerhetsersättning .................. Förslaget till lag om behörig domstol vid sekretess för Förslaget till lag om ändring i .................. Förslaget till lag om ändring i ...................... 11.6Förslaget till lag om ändring i lagen om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. .................................................. Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen....................... Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen.............. Förslag till Nationella riktlinjer för Förvaltningslagen (1986:223) Lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt Nytt Juridiskt Arkiv, avd. I Skadeståndslagen (1972:207) Socialtjänstlagen (2001:453) Utsagor från vittnen och andra bevispersoner är ett väsentligt in- slag i en effektiv rättskipning. Hot och våld mot bevispersoner och deras anhöriga utgör därför ett stort hinder i det brottsbekämpande arbetet. Om det allmänna inte kan erbjuda bevispersoner ett till- räckligt skydd vid sådana angrepp, finns det risk för att dessa väljer att inte samarbeta med polisen, vilket i sin tur kan få till följd att grova brott förblir ouppklarade. Också hot och våld mot anställda inom rättsväsendet och andra utsatta grupper är ett allt större problem. I har vi sett mycket allvarligt på försöken att sabotera rättsprocesser genom att påverka bevispersoner med våld eller hot. Detsamma gäller angreppen mot andra utsatta person- kategorier. Polisen spelar självklart en viktig roll i arbetet med att skydda och hjälpa utsatta personer. saknas dock ett för riket sammanhållet och professionellt program för hur skyddet för all- varligt hotade personer skall vara beskaffat. Det skydd som likväl erbjuds riskerar därmed att bli amatörmässigt och mindre effektivt. Det ligger ett värde i enhetliga ramar och en nationell samordning av detta skyddsarbete. Detta kan åstadkommas genom enhetliga bestämmelser rörande skyddsåtgärder, arbetsmetoder och rutiner. Vi har fått i uppdrag att utforma ett nationellt program till skydd för bevispersoner m.fl. och att lämna förslag i frågor som har sam- band med ett sådant program. Till grund för vårt arbete ligger ett förslag från RPS om ett handlingsprogram till skydd för bevispersoner. Ett nationellt program om personsäkerhet Vi föreslår att det skall införas ett nationellt program om person- säkerhet. Programmet skall regleras i en särskild lag. Härmed upp- nås en enhetlig modell för personsäkerhetsarbete i hela landet. I lagen skall vissa grundläggande frågor behandlas såsom förut- sättningarna för programmets tillämpning, beslutsgången och rätten till överklagande. Personer som får beviljas inträde i programmet Programmet är inriktat på att omfatta en snäv personkrets. I första hand är det tänkt att tillämpas beträffande bevispersoner som medverkar i en förundersökning eller rättegång rörande grov eller organiserad brottslighet och deras närstående. Med bevis- personer avses målsägande och vittnen men även misstänkta och tilltalade. Det är erfarenhetsmässigt i sistnämnda grupp som de mera komplicerade skyddsfrågorna uppkommer. Härutöver får programmet tillämpas beträffande anställda inom rättsväsendet, t.ex. poliser, och deras närstående. Slutligen kan programmet tillämpas även beträffande andra per- soner, om det föreligger särskilda skäl. Det kan handla om politi- ker, journalister och andra exponerade grupper. Förutsättningar för programmets tillämpning En första förutsättning för att en person skall beviljas inträde i programmet är att det föreligger en påtaglig risk för brottslighet som riktar sig mot dennes eller en närståendes liv, hälsa, frihet eller frid. För att en bevisperson skall beviljas inträde krävs härutöver att 1)de uppgifter bevispersonen lämnar bedöms ha betydelse för möjligheten att uppnå tillräckliga skäl för åtal och fällande dom, 2)det finns ett samband mellan risken för brott och de uppgifter som bevispersonen lämnar, 3)bevispersonen samtycker till att genomföra programmet och bedöms komma att följa de villkor som ställs, 4)bevispersonen har rätt att stadigvarande vistas i landet och 5)andra säkerhetsåtgärder bedöms otillräckliga. För att programmet skall tillämpas beträffande andra personer än bevispersoner krävs att förutsättningarna i 3–5 är uppfyllda. Be- träffande anställda inom rättsväsendet krävs dessutom att det finns ett samband mellan risken för brott och tjänsten. Att skydda hotade personer är i huvudsak en polisiär fråga. Polisen skall därför ha huvudansvaret för programmet. Även kriminalvården skall dock ha ett visst ansvar för program- met. Det gäller de personer som undergår verkställighet av fängel- se. Polisen skall emellertid ha ansvar för intagen som vistas utanför anstalten med stöd av 34 § KvaL. Polisen och kriminalvården skall samarbeta med varandra och med andra samhällsorgan som berörs av ett personsäkerhetsärende. Insatser från myndigheter utanför programmet kan vara mycket viktiga för att programmet skall lyckas. Det kan t.ex. handla om ekonomiskt bistånd från , medicinsk hjälp från sjuk- vården eller skydd av personuppgifter inom folkbokföringen. En ansökan om inträde i programmet får göras av den som önskar skydd i programmet, en myndighet som utreder ett med inträdet sammanhängande brott eller kriminalvården. Frågan om inträde får även tas upp självmant av polisen. Ansökan om inträde skall göras hos en polismyndighet. Är för- utsättningarna uppfyllda, skall inträde beviljas. Polisen får ställa upp villkor för programmets genomförande som den enskilde är skyldig att följa. Den som beviljats inträde i programmet skall få hjälp med de säker- hetsåtgärder som bedöms nödvändiga och möjliga att genomföra, t.ex. skyddat boende. Den enskilde skall även få hjälp med myndighetskontakter och annat som krävs för att genomföra programmet. En polismyndighet får besluta om utträde ur programmet, om någon av förutsättningarna för att tillämpa det inte längre föreligger. Ett avslagsbeslut på en ansökan om inträde i programmet eller ett beslut om utträde ur programmet får överklagas till RPS. För att arbetet med personsäkerhetsprogrammet skall fungera måste sekretesslagstiftningen vara utformad på ett ändamålsenligt sätt. Uppgifter om dem som skyddas i programmet liksom upp- gifter om polisens arbetsmetoder och rutiner får inte hamna i orätta händer. Vi föreslår därför nya bestämmelser i sekretesslagen. Framtida samarbete med andra länder Ett viktigt inslag i personsäkerhetsarbete är att flytta den hotade personen långt bort från själva hotet. är dock ett relativt litet land, och det är därför inte alltid lätt att uppnå tillräcklig säkerhet vid en flyttning inom landet. Några rutiner för utbyte mellan och andra länder finns inte , eftersom internationellt samarbete regelmässigt förut- sätter att de länder som deltar har ett fullt utbyggt nationellt hand- lingsprogram. När det svenska programmet antagits öppnas därför nya möjligheter till samarbete med andra länder. Ekonomisk ersättning till hotade personer En allvarligt hotad person utsätts inte bara för mänskligt lidande utan drabbas också ofta av ekonomiska problem. Den hotade måste kanske flytta till en annan ort vilket kan dra med sig extra kost- nader för boende och flyttning samt minskade inkomster i sam- band med byte av arbete. Vi föreslår därför att den som är föremål för åtgärder i det nya programmet skall ha rätt till ersättning från staten, s.k. person- säkerhetsersättning. Sådan ersättning skall kunna utgå även till andra personer som riskerar att utsättas för brottslighet som riktar sig mot liv, hälsa, frihet eller frid, om det föreligger synnerliga skäl. Personsäkerhetsersättning skall lämnas i skälig utsträckning för utgifter, förlorad arbetsförtjänst, intrång i näringsverksamhet och förlust vid avyttring av egendom som orsakas av åtgärder till före- byggande av brott. Ärendena om personsäkerhetsersättning skall prövas av Brotts- offermyndigheten. Olika processuella problem kan uppstå i samband med hand- läggningen av mål och ärenden i domstol när ena parten har skyddade personuppgifter. Ett av problemen är svårigheten för käranden att välja rätt forum när sekretess gäller för svarandens adressuppgift. För att komma till rätta med detta problem föreslår vi att det skall införas särskilda forumregler för sådana situationer. För de allmänna domstolarnas del införs en generell forumregel. När det gäller verkställighet i familjemål införs för länsrätternas del en särskild forumregel i . En annan processuell fråga gäller behovet av åtgärder som syftar till att förhindra att en bevisperson, på grund av rädsla för repressa- lier, vid huvudförhandlingen ändrar en tidigare lämnad uppgift eller avstår från att lämna en sådan. I denna del föreslår vi att RPS och RÅ får i uppdrag att utforma riktlinjer för videoinspelning av för- hör med bevispersoner som riskerar att utsättas för brottslighet som riktar sig mot liv, hälsa, frihet eller frid. Internationella erfarenheter visar att skyddsprogram är mycket kostnadskrävande eftersom ett effektivt säkerhetsarbete är förenat med stora utgifter. Dessutom tenderar kostnaderna för ett program att öka år för år beroende på att allt fler beviljas inträde i program- met men få lämnar det. Vi har uppskattat att vårt förslag medför kostnader för staten på uppskattningsvis , varav hänför sig till programmet och till den nya ersätt- ningsformen. Efter hand som fler personer tas in i programmet för- väntas kostnaderna öka med några miljoner . En del av kostnaderna för programmet motsvaras av utgifter som polisen har för personskyddsarbete. Mellanskillnaden uppvägs av avsevärda besparingar i form av uteblivna kostnader för det allmänna och för enskilda. Våra förslag kräver inte så omfattande förberedelser. Det är också angeläget att personsäkerhetsprogrammet kan börja tillämpas . Vi bedömer därför att ikraftträdande bör kunna ske . Statements by witnesses, parties and other persons providing evidence (witnesses) are an essential element of the efficient admi- nistration of . The occurrence of serious forms of threats and violence towards witnesses and their relatives therefore constitutes a major impediment to the work in combating crime. If the public cannot offer witnesses sufficient protection from such attacks, there is a risk that they will opt not to cooperate with the , which in its turn means that serious crimes may remain unresolved. Threats and violence against employees within the public legal services and other exposed groups also constitute an ever greater problem. We have in for many years viewed attempts to sabotage legal proceedings by influencing witnesses through violence or threats as very serious. The same also applies to attacks against other vulnerable categories of persons. The obviously play an important role in the work with protecting and helping vul- nerable persons. However, there is currently no national system of rules regarding the work of the regarding protection of persons subject to serious threats. This means that the security measures that can be implemented vary throughout . In order to achieve uniformity, the work of the should there- fore be coordinated nationally. This primarily involves the intro- duction of uniform provisions concerning protective measures, working methods and routines. against this background, we have been given the assignment to formulate a national programme for the protection of witnesses and others, and to submit proposals on matters related to such a programme. A proposal by () on a programme of action for the protection of witnesses, from , formed a basis for our work. A national programme for personal security We propose that a national programme for personal security is intro- duced. The programme should be governed by a special act. In this way, a uniform model for personal security work will be estab- throughout . Certain fundamental issues will be covered by the act such as the preconditions for the application of the programme, the procedure for decision-making and the right to appeals. Persons who may be accepted into the programme The programme is aimed at covering a narrow group of people. In the first instance, it is intended that it will be applied regar- ding witnesses who participate in preliminary investigations or trials concerning serious or organised criminality, and closely related per- sons. Witnesses here means both the aggrieved party and witnesses, but also suspects and the accused. Experience has shown that it is regarding the latter group that the more complicated protection issues arise. In addition to this, the programme may be applied concerning employees within the public legal services, for example officers and closely related persons. Finally, the programme can also be applied concerning other persons if there are special reasons. For instance it may apply to politicians, journalists and other vulnerable groups. Preconditions for the application of the programme A primary precondition for a person being accepted into the pro- gramme is that there is a manifest risk of criminality that is directed against his or her or a closely related persons life, health, or freedom. In order for a witness to be accepted it is in addition required that: 1)the information provided by the witness is assessed to be of significance to the possibility of achieving sufficient cause to prosecute and a conviction, 2)there is a link between the risk of crime and the information that the witness provide, 3)the witness consents to undergoing the programme and is considered to comply with the conditions that are imposed, 4)the witness is entitled to permanently stay in , and 5)other security measures are considered insufficient. In order for the programme to be applied concerning other persons than witnesses it is required that the preconditions under 3 to 5 are satisfied. As regards employees within the public legal services it is also required that there is a link between the risk of a crime and the service. The protection of threatened persons is mainly a issue. The should therefore have the main responsibility for the pro- gramme. However, the prison and probation service should also have certain responsibility for the programme. This applies to those persons against whom a sentence of imprisonment is being enforced. How- ever, the should have responsibility for inmates who are spending time outside the institution pursuant to Section 34 of the Act on Correctional Treatment in Institutions (KvaL). The and the prison and probation service should coope- rate with each other and with other public bodies that are affected by a personal security matter. The work of public authorities out- side the programme can be very important for the programme to succeed. This may, for example, concern financial support by the social welfare services, assistance by the health care services and protection of personal data within the population registration service. An application for acceptance into the programme may be made by a person who applies for protection under the programme, a public authority investigating a crime related to the acceptance or the prison and probation service. The issue of acceptance may also be taken up by the on their own volition. An application for acceptance should be made to a policy authority. If the preconditions are satisfied, acceptance should be granted. The may impose conditions for the implementation of the programme, with which the individual is liable to comply. Content of the programme A person who has been accepted into the programme should receive assistance with the security measures that are considered necessary and possible to implement, for example protected housing. The individual should also obtain assistance with contacts with the public authorities and other matters required to implement the programme. A authority may decide on exit from the programme, if any of the preconditions for applying it no longer exists. A decision rejecting an application for acceptance into the pro- gramme or a decision on exit from the programme may be appealed against to the RPS. In order to ensure that the work with the personal security pro- gramme functions, the secrecy legislation must be formulated in an appropriate way. Details of those protected under the programme and similarly information about working methods and routines may not end up in the wrong hands. We therefore propose that new provisions are introduced into the Secrecy Act. Future cooperation with other countries An important element of personal security work is to move the threatened person far away from the threat itself. However, is a rather small country, and it is therefore not always easy to achieve sufficient security by a move within the country. There are currently no routines for exchanges between and other countries, as it is normally a precondition for interna- tional cooperation that the countries that participate have a fully developed national programme of action. When the Swedish pro- gramme is adopted, opportunities will therefore be opened for cooperation with other countries. Financial compensation to threatened persons A person subject to serious threats is not only exposed to human suffering but is also often adversely affected by financial problems. The person threatened perhaps must move to another district, which can involve additional costs for housing and moving expenses and also reduced income in conjunction with changing job. We therefore propose that those who are subject to measures in the new programme should be entitled to compensation from the Government, so-called personal security compensation.