sou · GSB343d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Inriktningen på deras respektive utbildningar skiljer sig dock åt. Det är vanligare att kvinnor väljer vårdinriktade utbildningar än att män gör det och vanligare att män väljer tekniska utbildningar än att kvinnor gör det. Trots detta har flera av de tidigare mansdominerade utbild- ningarna, till exempel till jurist, ekonom och läkare, ökat sin 1 inkluderas här, förutom och , även och samt . Källa: Statistisk årsbok 1950. kvinnoandel och tillhör de gruppen genusbalanserade utbild- ningar. Andelen kvinnor som avlade en juristexamen var till exem- pel /79, en andel som nästan fördubblats då den legat mellan 55 och 60 procent.2 Figur 2 visar hur fördelningen av kvinnliga och manliga studenter ter sig inom två ämnesblock: naturvetenskapliga och tek- niska ämnen samt humanistiska och samhällsvetenskapliga ämnen.3 Total sett finns av alla studenter i något av dessa ämnen. Kvinnor och män fördelar sig dock olika inom dessa block. Medan ungefär lika många män väljer att läsa natur och teknik som huma- niora & samhällsvetenskap, tenderar en stor majoritet av kvinnorna att studera humanistiska och samhällsvetenskapliga ämnen. (Som vi ska se i Avsnitt 4 går detta mönster igen i stora delar av världen.) Genusspecifika val av högre utbildning i Källa: Egna beräkningar från data. De mest genusbalanserade ämnena inom det humanistiska och samhällsvetenskapliga fältet är statsvetenskap och sociologi och inom det naturvetenskapliga och tekniska blocket är de medicin, 2SCB (1994) och SCB (2002). 3Såsom naturvetenskapliga och tekniska ämnen räknas förutom alla naturvetenskapliga ämnen även matematik och ingenjörsutbildningar; såsom humanistiska och samhällsveten- skapliga räknas språk, litteratur- och konstvetenskap, ekonomi, statsvetenskap, sociologi och relaterade ämnen. kemi och biologi.4 Däremot utgör andelen kvinnor inom tekniska utbildningar, matematik och vissa naturvetenskapliga utbildningar fortfarande endast i snitt runt 25 av studenterna.5 Denna relativa stabilitet i mönstret av genusspecifika skillnader i utbildningsval är paradoxal i ljuset av de stora förändringar som universitetsväsendet har genomgått under . Trots att andelen kvinnor som avlagt en universitetsexamen ökat med flera , har deras val, av olika skäl, varit inriktade mot utbildningar som redan hade en avsevärd andel kvinnliga studenter. Finns det då någon anledning att närmare studera dessa genus- specifika skillnader i utbildningsval? Nej, inte om vi tror att alla väljer sina utbildningar isolerat och utan påverkan från det om- givande samhället. Ja, om vi tror att det finns sociala normer som hindrar fria val, så är det någonting vi bör bry oss om. Ett annat skäl till varför vi bör studera genusspecifika utbildningsval är att det är viktigt att alla studerande väljer det ämne de är mest lämpade för. Det skulle ge dem högsta graden av tillfredställelse mest givande att arbeta med det som man är duktig på samt ur ett samhällsekonomiskt perspektiv leda till att rätt person hamnade sig på rätt position. Ytterligare ett skäl är att kvinnor tenderar att i mindre utsträckning än män studera de utbildningar som anses främja den teknologiska utvecklingen. Om motivet bakom kvin- nors val är att de är relativt sett mindre begåvade i till exempel naturvetenskapliga ämnen än män, då är det lägligt att de väljer att ta sin universitetsexamen i andra ämnen. Om det däremot förhåller sig så att kvinnor är lika begåvade för naturvetenskapliga studier, men av olika orsaker ändå väljer bort dessa behöver detta ana- lyseras. Denna rapport handlar om konsekvenserna av kvinnors och mäns val av högre utbildning. Som vi ska se har dessa beslut stor betydelse både på det individuella och på det makroekonomiska planet. För individerna är utbildningsbeslutet intimt sammanvävt med möjligheterna till stimulerande och intressanta arbetsuppgifter samt framtida inkomster. På det makroekonomiska planet kommer fokus att ligga på kopplingen mellan val av utbildningsinriktning och den ekonomiska utvecklingen. 4Det är intressant att notera att i flertalet länder var både medicin och biologi lika mansdominerade utbildningar som till exempel fysik är . Se och (1999) för en analys av förändringar av genusbalansen inom olika ut- bildningar i . 5SCB (2002). ekonomisk tillväxt leder till att mansdominansen på vissa tekniska och naturvetenskapliga utbildningar kommer att diskuteras mer än kvinnodominansen inom exempelvis pedagogik och vårdutbild- ningar. Detta kommer att avhandlas i Avsnitt 2. Avsnitt 3 disku- terar möjliga anledningar till de genusspecifika valen av högre ut- bildning. Där förs det fram att existensen av tydliga sociala normer förmodligen är en starkt bidragande orsak. Den empiriska analysen börjar i Avsnitt 4 med en redovisning och deskriptiv analys av de internationella skillnaderna av kvinnors och mäns val av högre utbildning och fortsätter sedan i Avsnitt 5 med tillväxtregressioner där betydelsen av genusspecifika utbildningsval studeras. Avsnitt 6 diskuterar policyimplikationer. 2 Den högre utbildningens roll i samhällsekonomin Av inledningen framgick att allt fler utbildar sig allt längre. Hur stor effekten av investeringar i humankapital är på den ekonomiska utvecklingen råder det delade meningar om, men bland national- ekonomer är enigheten stor om att effekten är positiv.6 Vad gör då alla högutbildade personer? En del har kanske hög- teknologiska arbeten som inte fanns tidigare, andra har arbeten som funnits länge, men som blivit mer kunskapsintensiva, och sedan finns det personer som har samma arbetsuppgifter som tidi- gare, men där utbildningskraven stigit som en följd av att utbudet av högutbildade ökat. I de två första fallen bidrar ett större antal högskoleutbildade till den ekonomiska tillväxten, medan det i tredje fallet är mer osäkert hur samhällsekonomin påverkas.7 De senaste årens forskning se till exempel de la Fuente och Donénech (2000) och Temple (2000) visar att investeringar i utbildning inte endast är viktiga för utvecklingsländer utan också för industrialiserade länders ekonomiska utveckling. Bassanini och Scarpetta (2001) uppskattar till exempel att om befolkningen i snitt utbildar sig längre i ett OECD-land, då ökar den årliga tillväxttakten på lång sikt. En relaterad fråga handlar om alla utbildningsinriktningar bidrar i samma utsträckning till den ekonomiska utvecklingen. 6Begreppet humankapital de investeringar som görs av personer i färdigheter som ökar deras produktiva förmåga användes redan av och har bland annat utvecklats av . 7Den engelska professorn menar att det finns en klar tendens till överutbild- ning i dagens samhällen. Se (2002). Shleifer och Vishny (1991) argumenterar för att det är bättre för ett land att ha många ingenjörer än att ha många advokater. Något tillspetsat säger de att medan flertalet ingenjörer bidrar till att bygga någonting nytt, är advokaters bidrag mest att hjälpa olika parter att undgå beskattning eller att slåss juridiskt och på så sätt blir bidraget till samhällsekonomins tillväxt olika. Det empiriska stödet för advokaters skadliga inverkan på ekonomin är obefintligt, däremot verkar antalet ingenjörer i ekonomin ha haft en positiv effekt på tillväxttakten i BNP per capita enligt författarna. Trots att detta är ett ganska grovt resonemang pekar det ändå på att det kan finnas anledning att närmare studera olika utbildningsinriktningar. I min egen studie, där jag närmare granskat olika högskole- utbildningars betydelse för den ekonomiska utvecklingen, har jag funnit att högre utbildning främjar den ekonomiska utvecklingen och att investeringar i utbildning därför ökar produktiviteten.8 Detta är speciellt tydligt när personer utbildar sig inom ämnen som de är både intresserade av och begåvade för. Den samhällsekono- miska vinsten av utbildning blir inte bara störst med rätt person i rätt utbildning, utan även på individplanet blir vinsten störst när personen ifråga får syssla med det hon/han vill. Ju mer intresserad och begåvad en individ är, desto större är avkastningen på dennes utbildning. Detta kommer sig av att samhällskostnaden är den- samma för alla individers utbildning, medan en mer intresserad och begåvad person har större möjligheter att tillgodogöra sig sin ut- bildning och omsätta denna i praktiken. Detta innebär att det är viktigt att de som väljer att utbilda sig gör det inom det område som de har mest intresse och talang för, både för samhällets och för sitt eget bästa.9 Ur dessa aspekter är alla utbildningar precis lika viktiga, och det är speciellt betydelsefullt att alla människor väljer att göra det de är mest intresserade/duktigast på. Det finns dock en aspekt som gör att vissa utbildningar har en dubbel funktion, och det gäller de utbildningar som påverkar den teknologiska utvecklingen. Enligt amerikanska data har till exempel nämligen av de som arbetar med Forsknings- och utvecklingsarbete en teknisk eller naturvetenskaplig högskoleutbildning.10 8Boschini (2003). 9Noteras bör att jag i denna skrift utgår ifrån att begåvning och intresse går hand i hand. Det behöver ju naturligtvis inte vara fallet då det för många är omöjligt att bli det man önskar för att begåvning saknas. Om teknologisk utveckling anses vara en viktig drivkraft för den ekonomiska tillväxttakten, måste de personer med kompetens inom exempelvis medicinsk forskning, naturvetenskapliga och tek- niska ämnen, också vara betydelsefulla. Det blir således extra vik- tigt ur ett samhällsperspektiv att se till att personer med intresse och begåvning för dessa ämnen även väljer att studera dem. Nästa avsnitt handlar om olika möjliga förklaringar till varför kvinnor och män skulle välja olika utbildningsinriktningar med ett speciellt fokus på varför kvinnor inte i någon högre utsträckning väljer naturvetenskapliga och tekniska utbildningar. 3Varför väljer kvinnor och män så olika inriktning på sina universitetsstudier? Svaret på denna fråga är naturligtvis mångfacetterad. gjordes försök att förklara kvinnors och mäns olika utbildningsval. Syftet var då främst att förstå varför kvinnor valde kortare utbildningar, men också utbildningar där kunskaperna inte behövde uppdateras kontinuerligt. Den huvudsakliga tesen först formulerad i Mincer och Polachek (1974) förklarade genusspeci- fika utbildningsval som ett resultat av kvinnors annorlunda arbets- kraftsdeltagande. Argumentet var att kvinnor tog hänsyn till att de skulle vara frånvarande från arbetsmarknaden i samband med att de skaffade barn. Därför ansågs kvinnor rationella när de utbildade sig till lärare, språkvetare eller sjuksköterskor, ty alla dessa yrken gick att återvända till efter en lång frånvaro från arbetsmarknaden. Även om denna hypotes fortfarande kan förklara en del av kvinnors annorlunda utbildningsval har dess förklaringsvärde minskat i betydelse dels för att kvinnor numera föder färre barn och spe- ciellt gäller detta högskoleutbildade kvinnor, dels för att en högre andel kvinnor skaffar sig universitetsutbildning. Humankapital- teorins hypotes om att kvinnor skulle välja kortare utbildningar för att deras förväntade avkastning är lägre stämmer alltså inte längre.11 Den kanske enklaste förklaringen till kvinnor och mäns olika val skulle vara att deras genuina intresse och/eller begåvning för olika ämnen skulle skilja sig åt. Låt oss börja med det . Medfödd talang har varit en omdebatterad fråga i termer av om det finns genusspecifika skillnader till exempel vad gäller hjärnans vikt, funktionssätt och så vidare. För att kort sammanfatta forskningen, 11 SOU 1993:85, s. 83, och SCB (2002). tyder den på att det skulle finnas skillnader i fördelningen av kognitiv förmåga mellan kvinnor och män, men att dessa skillnader inte bara är mycket små utan också mindre än de kognitiva skill- naderna inom respektive kön.12 Om det således endast vore den medfödda begåvningen som styrde utbildningsvalen, då skulle dessa i snitt inte skilja sig åt mellan män och kvinnor i den ut- sträckning de gör. När det gäller vad som är genuina intressen och vad som är resultat av miljöns påverkan är svårt att veta. Det verkar ske en polarisering i killar och tjejers intres- sen för olika ämnen som håller i sig även på högskolenivå. (1999) uppskattar att mellan av de genusspecifika utbildningsvalen senare i livet kan förklaras av att tjejer och killar utvecklar komparativa fördelar inom olika ämnen under sina gymnasiestudier.13 En annan möjlighet är att de ekonomiska incitamenten väger tungt vid val av utbildning. Exempelvis har det åtminstone i funnits en stor efterfrågan på välutbildade inom kvinnliga om- råden såsom vårdpersonal, socionomer och lärare under den offentliga sektorns expansion främst . Denna efterfrågan kan ha riktat in kvinnors utbildningsval och lett till en del av den segregering vi ser . Det verkar dock inte finnas några ekonomiska anledningar för kvinnor att undvika mansdominerade högskoleutbildningar. Enligt Wadensjö (1997) verkar det nämligen inte som att det i finns något mönster som tyder på att lönegapet mellan kvinnliga och manliga civilingenjörer skulle vara större , exempelvis, lönegapet mellan kvinnliga och manliga civilekonomer.14 Däremot är det ett välkänt faktum att kvinno- dominerade branscher uppvisar lägre genomsnittslöner än mans- dominerade branscher.15 Om något så verkar det således finnas ekonomiska incitament för kvinnor att välja just de utbildningar som de inte väljer. Låt oss nu fokusera på en förklaring till genusspecifika utbild- ningsval som bland annat framförts av en del sociologer, nämligen 12Se för en överblick av forskningen. 13En vanlig uppfattning är att killar är bättre än tjejer i matematik, men forskning visar att detta fenomen varierar mellan länder. I länder med relativt sett bättre arbetsmöjligheter för kvinnor finns det en tendens till att tjejer är duktigare än killar i matematik i skolan, och vice versa. Se Baker och Perkins (1993). 14En jämförelse av högutbildad personal som arbetar med FoU i ger att lönegapet mellan kvinnliga och manliga ingenjörer är mindre än det mellan kvinnliga och manliga naturvetare (en mindre mansdominerad yrkesgrupp än ingenjörer). 15Se exempelvis Le Grand (1997). sociala normer.16 Sociala (eller samhälleliga) normer är de oskrivna beteendemallar som vi alla känner till. Bebisar av flickkön för- väntas ha rosa sparkdräkt, medan de av pojkkön ska ha ljusblå. Att laga bilen är manligt medan att laga mat är kvinnligt. Trots att många spontant reagerar mot att de skulle påverkas av liknande normer är det sannolikt så att vi ändå influeras av dem. Studier har gjorts av hur kvinnor och män med liknande be- gåvning väljer ämne att studera på universitetsnivå. Mer specifikt har i en studie av och (1999) visats vilka utbild- ningar en grupp mycket begåvade individer i matematik väljer att läsa på universitetsnivå. Alla i gruppen har precis gått ut gymnasiet och har uppvisat ovanligt stor talang i matematik vid det antag- ningsprov som flertalet amerikanska universitetsstudenter gör innan de blir antagna. och (1999) visar att inom denna grupp av individer finns det tydliga genusspecifika skillnader i utbildningsval. Männen som är mycket begåvade i matematik väljer i första hand ingenjörsutbildningar samt matematik och fysik, medan kvinnorna, lika begåvade i matematik, främst väljer humaniora. Visserligen kan det vara så att kvinnorna i snitt har bättre betyg än männen i humaniora och därför väljer detta i större utsträckning, men det är hur som helst slående att många kvinnliga studenter som är begåvade i matematik inte i första hand väljer någonting matematik-relaterat. En förklaring till detta beteendemönster skulle kunna vara existerande sociala normer. Poängen med sociala normer är att vi vet utan att någon egentligen berättat det för oss vilka normer som en man respektive kvinna förväntas leva upp till. Men jag gör som jag vill kanske någon då invänder. Men att bryta mot sociala konventioner kan vara svårt och innebär i den bemärkelsen en kostnad för individen. Hur skulle då sociala normer kunna påverka individers val? En teori, som framförts av Akerlof och Kranton (2000), är att sociala normer har betydelse för individers val genom att det inverkar på deras identitet, där identitet definieras som personers självuppfatt- ning. Vi har som individer många olika identiteter: allt ifrån vår identitet som kvinna/man, vår nationalitet, till våra medlemskap i olika organisationer. Akerlof och Kranton (2000) menar att det är skadligt för den egna identiteten att bryta mot det mönster som 16 (1989) till exempel är en mycket intressant sociologisk studie om könssegregering och utbildnings- och karriärval eller Correll (2001) för att få en inblick i hur kvinnors och mäns självuppfattning påverkas av sociala normer. samhället föreskriver för den egna gruppen. Kvinnor som väljer att studera tekniska ämnen på brottas sålunda med före- ställningen om att det egentligen är manligt att göra detta val och kanske kommer de därför att i någon utsträckning ifrågasätta sin egna kvinnlighet. Vidare skapar kvinnor som bryter mot den man- liga teknolog-normen även tvivel hos män och andra kvinnor som börjar undra över sina egna val i termer av manligt respektive kvinnligt. En reaktion på liknande inducerade tvivel är att försöka normalisera situationen genom att få problemet att försvinna. Den kvinnliga teknologen benämns som manhaftig, okvinnlig, inte lika duktig som en man, medan en man som väljer att bli förskolelärare lätt kan få epitet som feminin, klumpig och inte lika naturlig med barnen som deras kvinnliga kollegor. Att välja vissa utbildnings- inriktningar blir därför förknippat med ifrågasättande av den stu- derandes manliga respektive kvinnliga identitet. Forskning har visat att individers egna uppfattningar om hur begåvade de är i ett visst ämne är avhängig den genusstämpel som ämnet har. Kvinnor tenderar att övervärdera sin förmåga i språk, medan män på samma sätt kan övervärdera sina kunskaper i matematik enligt Correll (2001). Denna internalisering av utbild- ningsnormerna är naturligtvis av grundläggande vikt när det gäller att förklara genusspecifika val. Könsrollsidentiteter har förändrats avsevärt i takt med att det kvinnliga arbetskraftsdeltagande ökat och närmat sig männens. Vissa yrken och utbildningar verkar dock ha en genusmärkning som är seglivad. Men, som vi ska se i nästa avsnitt, har dessa utbildningar inte alltid samma genusprägling i alla länder och det finns heller inget entydigt samband mellan graden av jämställdhet i ett land och utsträckningen av genusspecifika utbild- ningsval. 4Genusspecifika skillnader i utbildningsval mellan olika regioner i världen Det här avsnittet syftar dels till att visa hur utbildningsnormer varierar världen över, dels att visa om det finns några samband mellan mängden och arten av genusspecifika val i ett land, dess allmänna jämställdhetsnivå och ekonomiska utveckling. Till en början studeras en grupp av länder som är likartade ur ett ekonomiskt perspektiv, nämligen OECD-länderna.17 Figur 3 visar de genusspecifika skillnaderna i val av utbildningsinriktning mellan kvinnor och män i OECD-området som helhet . Natur & teknik omfattar samtliga studenter i natur- vetenskapliga ämnen, matematik och ingenjörsutbildningar. Således finns det på OECD-nivå ett markant mönster av genusspecifika utbildningsval på universitetsnivå. Genusspecifika val av högre utbildning i Källa: Egna beräkningar från data. Variationen inom OECD-området är dock rätt stor. Tabell 1 visar andelen kvinnor som studerade inom olika utbildningsområden i sex av . Det kanske mest intressanta är att – som har lägst andel kvinnliga studenter har högsta andelen kvinnor som studerar matematik och data. , ett land som har en något lägre andel kvinnliga universitetsstudenter än , har också en högre andel kvinnor som studerar matematik och till ingenjör. 17 Till gruppen av hör ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ; och . Andelen kvinnor inom olika utbildningsområden på uni- versitet 1999 Källa: (2001). mått på gender empowerment är en bra indikator på den allmänna uppfattningen om hur jämställt ett land är. Det mäter jämställdhet i tre dimensioner: kvinnors och mäns ekonomiska och politiska deltagande och beslutsfattande samt makt över ekonomiska resurser. I Tabell 2 framgår hur jämställda de olika länderna är. Enligt den är de nordiska länderna mest jämställda, med på tredje plats. och däremot uppvisar en generellt lägre jämställdhetsnivå enligt UNDPs gender empowerment index. Därmed är det inte länder som är mest jäm- ställda som har minst genusspecifika val av utbildningsinriktning. Exempelvis har , som rankas som nummer sex i världen med avseende på jämställdhet, den lägsta andelen kvinnliga studenter i matematik och ingenjörsämnen av i Tabell 1. Med andra ord, trots att det internationellt finns ett tydligt mönster av genusspecifika utbildningsval – såsom indikeras i Figur 2 – varierar utsträckningen av genusspecifika val avsevärt även inom den relativt homogena gruppen av . SOU 2004:43 Bilaga 8 Länder rankade efter gender empowerment index Källa: UNDP (2003). Detta skulle kunna förklaras av att de sociala normerna för- knippade med olika utbildningsval varierar mellan länderna. Kanske är det manligare att studera matematik i än i ? En annan möjlighet är att de genomsnittliga normerna är desamma, men att normerna skiljer sig åt mellan inkomstgrupper. Döttrar såväl som söner från familjer i de övre percentilerna av inkomst- fördelningen har förmodligen andra förväntningar på sig, det vill säga andra sociala normer, än de från undre delen av inkomst- fördelningen. Ett enkelt empiriskt test av denna idé utgörs av att se om det finns skillnader mellan länder när det gäller andelen i be- folkningen som studerar vid . Om det är en mycket liten andel av befolkningen som får universitetsutbildning, kommer studenterna sannolikt från de mer välbärgade klasserna och därmed skulle en del av mönstret i de genusspecifika utbildningsvalen mellan länder förklaras av klass snarare än kön. En titt på data visar dock att i såväl , som bedrev av samtliga i befolkningen universitetsstudier under den senare delen av . Således kan inte det faktum att kvinnor i större utsträckning studerar matematik och data i jämfört med och förklaras av att färre kvinnor studerar. I däremot var andelen universitetsstudenter något lägre och uppgick till av befolkningen.18 Det verkar dock inte som att hela förklaringen till de, jämfört med , annorlunda utbildningsvalen i består i skillna- der i den sociala snedrekryteringen, utan det måste även vara andra faktorer, till exempel arbetsmarknaden, som påverkar. 18 Siffrorna är beräknande utifrån den UNESCO-data, som används i den senare analysen. Den empiriska analysen i den resterande delen av detta och nästa avsnitt baserar sig på ett urval av 88 länder världen över för pe- rioden från 1970 till 1998.19 Perioden är uppdelad i tre tioårsinter- vall: 1970 79, 1980 89 och 1990 98. Syftet med empirin är att sätta den svenska utvecklingen i ett internationellt perspektiv och att studera hur stor betydelse genusspecifika skillnader har för den ekonomiska utvecklingen. Data är indelad i sju regioner: , , och , , och , och söder om väntat är skillnaderna mellan regionerna stora i termer av hur många kvinnor och män som studerar vid universiteten. I regionen studerar i snitt av befolkningen på , medan motsvarande siffra för söder om är . Sambandet mellan graden av jämställdhet (återigen mätt i termer av UNDPs gender empowerment index) och andelen universitetsstudenter respektive andelen kvinnliga studenter är dock mindre än väntat.