sou · GSB374d2 · 2005-01-01 00:00:00 — 13 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges en utlänning som behöver vård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. 14 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges ett barn eller en man, om barnets eller mannens närvaro i är nödvändig för att en faderskapsutredning skall kunna genomföras. 15 § Om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd getts ett barn enligt 13 eller 14 §, får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ges också till barnets vårdnadshavare. 16 § En utlänning som med stöd av 12 § har fått ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning får ges ett nytt tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd på den grunden endast om förhållandet består. Utlänningar som har familjeanknytning enligt 7 § och som har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges ett permanent uppehållstillstånd. Om det finns särskilda skäl, får permanent uppehållstillstånd ges före tvåårsperiodens slut. Har ett förhållande upphört får uppehållstillstånd ändå ges, om 1.utlänningen har särskild anknytning till , 2.förhållandet har upphört främst på grund av att i förhållandet utlänningen, eller utlänningens barn, utsatts för våld eller för annan allvarlig kränkning av sin frihet eller frid, eller 3.andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt uppehållstillstånd. När uppehållstillstånd skall ha beviljats 17 § Utlänningar som vill ha uppehållstillstånd i skall ha beviljats sådant tillstånd före inresan i landet. Detta gäller dock inte om 1.en utlänning som flykting eller skyddsbehövande i övrigt har rätt till uppehållstillstånd enligt 5 kap., 2.en utlänning av humanitära skäl bör få bosätta sig här i landet, 3.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tids- begränsat uppehållstillstånd som getts en utlänning med familje- anknytning med stöd av 6 eller 7 §, eller 4.det annars finns synnerliga skäl. Utlänningar får beviljas uppehållstillstånd trots vad som sägs i första stycket om –de enligt 6 § första stycket 1, 2, 3, 4, 5 eller 7 § har stark anknytning till en person som är bosatt i , och –det skäligen inte kan krävas att de återvänder till ett annat land för att lämna in ansökan där. 18 § En ansökan om uppehållstillstånd som avser förlängning av ett besök eller någon annan tidsbegränsad vistelse här i landet får beviljas trots vad som föreskrivs i 17 § första stycket, om det finns vägande skäl för förlängningen. Uppehållstillstånd när det finns ett lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning 19 § Om en utlänning skall avvisas eller utvisas enligt ett beslut som vunnit laga kraft, får en ansökan om uppehållstillstånd beviljas endast om beslutet om avvisning eller utvisning har upphävts enligt 9 kap. 18, 19 eller 20 §. Detta gäller dock inte om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas med stöd av 9 kap. 18, 19 eller 20 §. En ansökan om uppehållstillstånd får beviljas trots vad som före- skrivs i första stycket, –om det följer av föreskrifter som regeringen meddelat enligt 9 § andra stycket, eller –om uppehållstillstånd beviljas med stöd av 8 §. Beviljas uppehållstillstånd enligt andra stycket, upphör beslutet om avvisning eller utvisning att gälla. 20 § Arbetstillstånd skall ges . Det får avse ett visst slag av arbete och förenas med de övriga villkor som behövs. Det som föreskrivs i 17 och 18 §§ om att uppehållstillstånd skall ha beviljats före inresan i landet och om när uppehållstillstånd ändå får beviljas gäller också för arbetstillstånd. 21 § Vid prövning av frågor om arbetstillstånd som har principiell betydelse eller som i övrigt är av större vikt skall berörda arbets- givar- och arbetstagarorganisationer få tillfälle att yttra sig. 22 § Regeringen får meddela föreskrifter om arbetstillstånd. 23 § Beslut om visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd med- delas av . Beslut om visering och uppehållstill- stånd får också meddelas av (Utrikesdeparte- mentet). 24 § Regeringen och, i den utsträckning regeringen föreskriver, får ge andra myndigheter rätt att besluta om visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd. Regeringen får ge ett organ som är knutet till exportråd rätt att besluta om visering. Regeringen får ingå överenskommelse med en stat, som har till- trätt eller anslutit sig till konventionen om tillämpning av eller som har slutit avtal om samarbete enligt kon- ventionen med konventionsstaterna, om att den statens behöriga myndigheter får meddela beslut om visering. 25 § Att den instans som prövar överklagande av beslut om avvis- ning och utvisning får besluta om uppehållstillstånd framgår av 6 kap. 18 §. 4 kap. Återkallelse av tillstånd 1 § Visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd får återkallas för utlänningar som medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller med- vetet har förtigit omständigheter. Detta gäller om uppgifterna eller omständigheterna varit av betydelse för att få tillståndet. Om utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndig- het som först beslutar i saken, får beslut om återkallelse av uppe- hållstillstånd enligt första stycket fattas endast om det finns syn- nerliga skäl för det. 2 § Visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd får också åter- kallas, om det finns andra särskilda skäl för det än som anges i 1 §. Uppehållstillstånd får dock återkallas enligt första stycket endast för utlänningar som ännu inte har rest in i . 3 § Uppehållstillstånd får återkallas för utlänningar som rest in i landet 1.om de utan arbetstillstånd bedriver verksamhet som kräver ett sådant tillstånd, eller 2.om det på grund av deras tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att de kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land. Beslut om återkallelse av uppehållstillstånd enligt första stycket får dock inte fattas om utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndighet som först beslutar i saken. 4 § Uppehållstillstånd får återkallas för utlänningar som har regi- strerats på den spärrlista som avses i 3 § 2 lagen (2000:344) om Schengens informationssystem, om det finns tillräckliga skäl för en återkallelse. 5 § Permanent uppehållstillstånd skall återkallas för utlänningar som är bosatta i . För utlänningar som har vistats här som skyddsbehövande får dock uppehållstillstånd återkallas tidigast när har förflutit efter det att deras bosättning här i landet upphörde. Detta gäller om de har återvänt till ett land där de har varit bosatta därför att de politiska förhållandena i landet har ändrats. 6 § Vid bedömning av om uppehållstillståndet bör återkallas enligt 1 eller 3 § för en utlänning som har rest in i landet skall hänsyn tas till den anknytning som utlänningen har till det svenska samhället och till om andra humanitära skäl talar mot att tillståndet återkallas. Därvid skall särskilt beaktas utlänningens levnadsomständigheter och familjeförhållanden samt hur länge utlänningen har vistats i . 7 § Återkallelse av uppehållstillstånd och arbetstillstånd beslutas av . Återkallelse av visering beslutas av den myndig- het som har beviljat viseringen eller av . Uppehållstillstånd eller visering som har beviljats av () får återkallas endast av . 8 § Regeringen får meddela föreskrifter om att uppehållstillstånd får återkallas även i andra fall än de som anges i 1 och 3 §§ för de utlänningar som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer. 1 § Med asyl avses i denna lag uppehållstillstånd som beviljas utlän- ningar därför att de är flyktingar. Med asylansökan avses en ansökan om uppehållstillstånd som grundas på skäl som avses i 2 eller 3 §. 2 § Med flyktingar avses i denna lag utlänningar som –befinner sig utanför det land som de är medborgare i, därför att de känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa eller politiska uppfattning, och –inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, begagna sig av detta lands skydd. Detta gäller oberoende av om det är landets myndigheter som är ansvariga för att flyktingen utsatts för förföljelse eller om de inte kan antas erbjuda trygghet mot förföljelse från enskilda. Som flyktingar skall även anses utlänningar som är statslösa och som –av samma skäl befinner sig utanför det land där de har haft sin vanliga vistelseort, och –inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, återvända dit. 3 § Med skyddsbehövande utlänningar i övrigt avses i denna lag utlänningar som i andra fall än som avses i 2 § befinner sig utanför det land som de är medborgare i, 1.om det finns skälig anledning att tro att de skulle vara i fara att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, 2.därför att de behöver skydd på grund av en yttre eller inre väpnad konflikt eller inte kan återvända till sitt hemland på grund av en miljökatastrof, eller 3.därför att de känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sitt kön eller homosexualitet. Som skyddsbehövande i övrigt skall även anses utlänningar som är statslösa och som – av samma skäl lämnat det land där de har haft sin van- liga vistelseort, och – på grunder enligt första stycket 1, 2 eller 3 inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill återvända dit. 4 § Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt som befinner sig i har rätt till uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd får dock vägras 1.flyktingar enligt 2 § och skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2 och 3, om det finns synnerliga skäl att inte bevilja dem uppehållstillstånd på grund av vad som är känt om deras tidigare verksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet, 2.skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2, om det på grund av brottslighet finns särskilda skäl att inte bevilja dem uppehållstill- stånd, 3.utlänningar som har rest in från , , eller och kan sändas tillbaka till något av dessa länder i enlighet med en överenskommelse mellan och det landet, om det inte är uppenbart att de inte kommer att beviljas uppehållstillstånd där, 4.utlänningar som kan sändas till ett land som tillträtt konven- tionen rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlemsstaterna i de europeiska gemenskaperna (Dublinkonven- tionen) och som i det landet är skyddade mot förföljelse och mot att sändas till hemlandet eller ett annat land där de inte har motsva- rande skydd, 5.utlänningar som i andra fall än som avses i 3 och 4 före ankomsten till har uppehållit sig i ett annat land än hemlan- det och där är skyddade på det sätt som anges i 4, och 6.utlänningar som har särskild anknytning till ett annat land och där är skyddade på det sätt som anges i 4. 5 § Flyktingar upphör att vara flyktingar om de 1.av fri vilja på nytt använder sig av det lands skydd där de är medborgare, 2.av fri vilja på nytt skaffar sig det medborgarskap som de tidi- gare hade förlorat, 3.förvärvar medborgarskap i ett nytt land och får det landets skydd, 4.av fri vilja återvänder för att bosätta sig i det land där de är medborgare eller där de som statslösa tidigare hade sin vistelseort, eller 5.inte längre befinner sig i en sådan situation att de kan anses som flyktingar och därför inte kan fortsätta att vägra använda sig av det lands skydd där de är medborgare eller där de som statslösa tidigare hade sin vistelseort. 6 § Om en flykting begär det, skall antingen i samband med att uppehållstillstånd beviljas eller därefter förklara att utlänningen är flykting (flyktingförklaring). En flyktingförklaring skall återkallas av , om det kommer fram att utlänningen kan anses som flyk- ting. 7 § För flyktingar och statslösa får utfärda en sär- skild passhandling för resor utanför (resedokument) enligt de föreskrifter som regeringen meddelar. 8 § Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om att den som söker uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. och bedöms ha ett tillfälligt behov av skydd här i landet får ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Ett sådant tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas för en sammanlagd tid av högst . Om ett program för återvändande har inletts inom , får uppehållstillståndet förlängas . Om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd har getts en utlänning med stöd av första stycket, får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ges också till en utlänning som är make, maka, sambo eller barn till den person som först beviljats tillstånd. Detsamma gäller en för- älder, om barnet getts tillstånd enligt första stycket. 9 § Regeringen skall anmäla föreskrifter om tidsbegränsat uppe- hållstillstånd enligt 8 § till genom en särskild skrivelse . 10 § Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om permanent uppehållstillstånd därför att de är skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2 på grund av en väpnad konflikt eller en miljökatastrof. 11 § Regeringen får meddela föreskrifter om att uppehållstillstånd inte får beviljas för skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2, om det behövs därför att möjligheter att ta emot utlänningar har blivit begränsade. Regeringen skall anmäla sådana föreskrifter till genom en särskild skrivelse . 12 § Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från 4 § andra stycket 4 och 5, om utlänningens anknytning till är av sådan art att utlänningen inte bör nekas att få sin ansökan om asyl prövad här i landet. 6 kap. Avvisning och utvisning 1 § Utlänningar får avvisas 1.om de saknar pass när det krävs pass för inresa eller vistelse i , 2.om de saknar visering, uppehållstillstånd eller något annat till- stånd som krävs för inresa, vistelse eller arbete i , 3.om det vid ankomsten till kommer fram att de tänker besöka något annat nordiskt land men saknar det tillstånd som krävs för inresa där, 4.om de vid inresan undviker att lämna begärda uppgifter, med- vetet lämnar oriktiga uppgifter som är av betydelse för rätten att resa in i eller medvetet förtiger någon omständighet som är av betydelse för den rätten, eller 5.om de inte uppfyller de krav för inresa som föreskrivs i artikel 5 i konventionen om tillämpning av av . 2 § Utlänningar får vidare avvisas 1.om det kan antas att de kommer att sakna tillräckliga medel antingen för vistelsen i eller i något annat nordiskt land som de tänker besöka eller för hemresan, 2.om det kan antas att de under vistelsen i eller i något annat nordiskt land antingen inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt eller kommer att bedriva verksamhet som kräver arbets- tillstånd, utan att de har ett sådant tillstånd, 3.om de på grund av tidigare frihetsstraff eller någon annan sär- skild omständighet kan antas komma att begå brott i eller i något annat nordiskt land, 4.om de på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas komma att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelse- verksamhet i eller i något annat nordiskt land, eller 5.om det med stöd av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner har föreskrivits att de får avvisas. Utlänningar får avvisas även i andra fall när det har begärts av den centrala utlänningsmyndigheten i ett annat nordiskt land och det kan antas att de annars beger sig till det landet. 3 § skall pröva ärenden om avvisning om 1.utlänningen söker asyl här, 2.utlänningen har en nära familjemedlem som söker asyl här, 3.utlänningen kan komma att avvisas med stöd av 2 § andra stycket. I andra fall får även polismyndigheten pröva frågan om avvis- ning. Om polismyndigheten anser det tveksamt om en utlänning bör avvisas, skall ärendet lämnas över till . 4 § Beslut om avvisning får inte fattas senare än efter den första ansökan om uppehållstillstånd efter ankomsten till . Utlänningar får inte avvisas, om de vid ankomsten till hade eller därefter har haft uppehållstillstånd som har upphört att gälla. 5 § får förordna att verkets beslut om avvisning får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet) om 1.utlänningen inte söker asyl här, eller 2.det annars är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller skall beviljas på någon annan grund. I 9 kap. 7 § finns närmare bestämmelser om verkställigheten av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet enligt första stycket. Utvisning när en utlänning saknar pass eller tillstånd 6 § Utlänningar som inte avvisas enligt 1 § 1 eller 2 får utvisas ur om de uppehåller sig här men saknar pass eller de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet. prövar ärenden om utvisning. Utvisning på grund av brott 7 § Utlänningar får utvisas ur , om de döms för ett brott som kan leda till fängelse. Utlänningar får också utvisas, om en domstol undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn som de har dömts till och dömer till annan påföljd. Utlänningar får dock utvisas endast om de döms till en svårare påföljd än böter och 1.om det på grund av gärningens art och övriga omständigheter kan antas att de kommer att göra sig skyldiga till fortsatt brottslig- het här i landet, eller 2.om brottet med hänsyn till den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är så all- varligt att de inte bör få stanna kvar. 8 § Utvisning på grund av brott beslutas av den domstol som handlägger brottmålet. 9 § När en domstol enligt 34 kap. beslutar att ändra en påföljd som en utlänning har dömts till utöver utvisning, får domstolen även meddela det beslut om utvisningen som föränd- ringen av påföljd ger anledning till. 10 § När en domstol överväger om en utlänning bör utvisas enligt 7 §, skall den ta hänsyn till utlänningens anknytning till det svenska samhället. Domstolen skall särskilt beakta utlänningens levnads- omständigheter och familjeförhållanden samt hur länge utlän- ningen har vistats i . Utlänningar som är flyktingar och som behöver en i får utvisas endast om de har begått ett synnerligen grovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta dem stanna här. De får också utvisas om de i eller utomlands har bedrivit verksamhet som har inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att de skulle fortsätta sådan verksamhet här. Utlänningar som har flyktingförklaring skall anses som flyk- tingar med behov av i , om det inte är uppenbart att de är flyktingar med ett sådant behov. 11 § Utlänningar får utvisas endast om det finns synnerliga skäl, om de hade vistats i med permanent uppehållstillstånd när åtal väcktes eller om de då varit bosatta i . Detsamma gäller för medborgare i ett annat nordiskt land som hade varit bosatta här när åtalet väcktes. Utlänningar får inte utvisas, om de kom till innan de fyllt och om de vistats här när åtal väcktes. 12 § En dom eller ett beslut om utvisning på grund av brott skall innehålla förbud för utlänningen att återvända till eller utan tidsbegränsning. I en dom eller ett beslut med tidsbegränsning skall utlänningen upplysas om vilken dag förbudet upphör att gälla. I domen eller beslutet skall utlänningen också upplysas om den påföljd som överträdelse av förbudet kan medföra enligt 17 kap. 13 § Bestämmelser om utvisning av hänsyn till rikets säkerhet och på grund av befarad brottslighet som innefattar våld, hot eller tvång för politiska syften finns i lagen (1991:572) om särskild utlän- ningskontroll. Bestämmelser som gäller både avvisning och utvisning 14 § Om en ansökan om uppehållstillstånd avslås eller ett uppe- hållstillstånd återkallas medan utlänningen befinner sig i , skall det meddelas beslut om avvisning eller utvisning, om inte särskilda skäl talar mot det. 15 § När en fråga om avvisning eller utvisning prövas skall hänsyn tas till om utlänningen på grund av bestämmelserna i 9 kap. inte kan sändas till ett visst land eller om det annars finns särskilda hin- der mot att beslutet verkställs. I beslut om avvisning eller utvisning skall det ges de anvisningar i fråga om verkställigheten som den prövningen kan leda till. Detta gäller dock inte utvisning enligt 7 §. 16 § När beslutar om avvisning eller utvisning, får beslutet förenas med förbud för utlänningen att åter- vända till utan att ha tillstånd av . 17 § Utlänningar som med stöd av 12, 16 eller 18 § har förbjudits att återvända till eller utan tidsbegränsning får ges särskilt tillstånd av att göra ett kort besök här i landet, om besöket gäller synnerligen viktiga angelägenheter. Om det finns särskilda skäl, får ett sådant tillstånd ges också på ansökan av någon annan än utlänningen. Beslut vid sidan av beslut om avvisning eller utvisning 18 § När , en migrationsdomstol, Migrationsöver- domstolen eller regeringen avgör ett överklagat ärende eller mål om avvisning eller utvisning, får också beslut fattas i fråga om uppe- hållstillstånd. Detta gäller även om denna fråga inte har tagits upp av utlänningen. En migrationsdomstol, Migrationsöverdomstolen och rege- ringen får vid prövning av ett beslut om avvisning eller utvisning besluta att utlänningen förbjuds att återvända till , även om ingen lägre instans har meddelat ett sådant för- bud. När , en migrationsdomstol, Migrationsöver- domstolen eller regeringen prövar ett beslut om avvisning eller utvisning, får sådant beslut meddelas angående barn som står under utlänningens vårdnad. Detta gäller även om ingen lägre instans har prövat denna fråga. I mål hos en migra- tionsdomstol, Migrationsöverdomstolen och regeringen gäller detta dock inte, om det för barnet har åberopats sådana omständig- heter som avses i 5 kap. 2 och 3 §§, såvida det inte är uppenbart att det inte finns grund för uppehållstillstånd enligt dessa bestämmel- ser. 7 kap. Kontroll- och tvångsåtgärder Kontroll i samband med inresa och utresa 1 § Vid inresa eller utresa skall utlänningar visa upp sitt pass för polismyndigheten, om inte annat följer av föreskrifter som rege- ringen har meddelat. Utlänningarna skall också lämna polismyn- digheten de upplysningar och visa upp de handlingar som är av betydelse för bedömningen av deras rätt att resa in i och vistas i . och är skyldiga att hjälpa polismyndigheten när den kontrollerar utlänningar som reser in eller reser ut enligt denna lag. får efter överens- kommelse med polismyndigheten hjälpa denna vid kontrollen. skall medverka i polismyndighetens kontroll- verksamhet genom att utöva kontroll av sjötrafiken. 2 § Polisman får i samband med inresekontroll kroppsvisitera utlänningar och därvid undersöka deras bagage, handresgods, handväskor och liknande i den utsträckning som det är nödvändigt för att ta reda på utlänningarnas identitet. Sådana undersökningar får också göras för att ta reda på utlänningarnas resväg till , om den är av betydelse för rätten att resa in i och vistas här i landet. Polisman får i samband med inresekontrollen även undersöka bagageutrymmen och övriga slutna utrymmen i bilar och andra transportmedel i syfte att förhindra att utlänningar reser in i i strid med bestämmelserna i denna lag eller en författning som har utfärdats med stöd av denna lag. När inresekontrollen sköts av särskilt förordnade passkontrol- lanter, tulltjänstemän eller tjänstemän vid , skall pass och andra handlingar visas upp för dem. De har under sådana omständigheter samma befogenheter som polisman har enligt första stycket. Om medverkar i kontroll vid inresa, skall pass och andra handlingar visas upp för tjänstemannen vid . Kroppsvisitation får inte göras mer ingående än vad som krävs på grund av ändamålet med åtgärden. All den hänsyn som omständig- heterna medger skall iakttas. Om möjligt skall ett vittne närvara. Kvinnor får inte kroppsvisiteras av eller i närvaro av andra män än läkare eller legitimerade sjuksköterskor.