sou · GSB325 · 2005-01-01 00:00:00 — Dessutom lokala kostnader i de 27 kårerna. FFK ej, kostnaden är integ- rerad i verksamheterna. Speci- ficering anses ej meningsfull. av FFK:s verksamhet är egenfinansierad genom samhällsnyttig verksamhet. , årlig kurskatalog, hemsidor. Lokala och regionala kurser. Media, flygblad, broschyrer, hemsida. Deltagande vid t.ex. . Allmän information om civilplikten och om . Bro- schyrer, muntlig information. Samverkan med andra organisationer. Samarbete med och . Video- och OH-material vid kurser och möten på flygklubbar. samt video och bemanning vid mässor, flygdagar etc. Information vid flyggymnasierna i och . /år, går även till ca 150 flygklubbar samt vissa org. Efterlyser utlovat centralt producerat material om totalförsvaret. Vpl befäl, resoff, Hv-befäl, andra frivorg, lärare, försvarsanställda. CFB och dess medlemsförbund arbetar mot centralt och regionalt uppsatta mål. Intern information uppnår målen väl, extern infor- mation mindre väl. Ungdomar före mönstring, kommunerna, de civilpliktiga. Man upplever att flera nu vet vad civilplikten är. Ingen egentlig upp- följning av resultat. Förare med kompetens för tunga fordon. Fordons- tekniska gymnasieskolor. Målen uppnås väl, utvär- deras genom omedelbar feed-back. Flygklubbar, alla flygintresserade, allmänheten vid mässor och flygdagar. Medlemmar under utbildning inom FFK. Inga speciella arrangemang för kvinnor eller invandrare, alla är välkomna och behandlas lika. Resultatmätning ej utvecklad, ökande medlemsantal är ett positivt tecken. FIFF (2003) för total- försvarsinformation är intern kostnad. Statlig andel ej angiven. FMCK att ej inkomma. FPF Marginalkostnad för produktion av material ca , ca Medel från kronprinsessan . FRO från FM och KBM. Ca egna medel. FSR Direkt kostnad för informa- tionsverksamhet är . Inom en budget om ca 15 mil- joner kr, varav ca från FM. FVRF Marginalkostnad inom total budget om ca 15 mil- joner kr, varav ca från FM. SBK att ej inkomma. Vid kurser inom organisationen. Externt i sam- band med FV:s flygdagar. Information ges även i , och planeras för och . Visst samarbete med FVRF. Tidning med upplaga 750 ex. Hemsida med ca tre träffar per dag. Broschyrer och utställningsmaterial. FRO-Nytt med upplaga 10.500x4 . Hemsida med mycket stort antal träffar. Broschyrer och utställningsmaterial. Tidningen , mobil utställ- ning, hemsida. Föreningsutskick, månatliga utskick till medlemsförbunden. Totalför- svarsinformation vid förbundens årsmöten, ofta genom MD-chefs försorg. utrymme i FV-Nytt (som 2004 uppgår i en gemensam ). Hemsida, broschyrer, utställ- ningsmaterial. Föreläsningar till målgruppen i samband med utbildning. Medlemmar, allmänheten, andra försvarsmakter i samband med utlandsuppdrag. Kvinnor med ingen- jörsutbildning och grundutbildning inom FM erbjuds medlemskap i . God måluppfyllelse anges. Personer som har kompetens och utbildning Deltar i ca . Man når någorlunda sina målgrupper. Medlemmar och allmänhet. Ca 150 deltagare på seminarier etc. Ett 10-tal försvarsdagar . Ingen specifik målgrupp. Män, kvinnor, unga, gamla, invandrare, handikappade. Utställning- en har besökt större mässor i landet. Totalt har man nått ut till flera hundratusen personer. Främst medlemmarna, delvis allmänheten. Når sina målgrupper någorlunda. Hemvärnsförband och egna medlemmar. SBS Uppskattad cirkakostnad för totalförsvarsupplysning SCF Beräknad totalkostnadnad 2002: . SFF Information anges som bekostad av egna medel. FM stöder med föreläsare m.m. SKBR Ca (2002), varav statli- ga medel. SLK Centralt ca , statliga medel. Verksam- het inom regionala förbund och kårer sker med egna medel. SPSF Egna medel, uppbär inget statligt stöd. Utbildningstillfällen, föreningsmöten. Ger ofta andra organisationer i uppdrag att informera. Självskyddskurser, externa informations- aktiviteter, hemsida, föreningsverksam- het. med upplaga 3000x6 . Visst lokalt broschyrmaterial. Samarbete med SVEROF och FM:s rekryteringscentrum. , hemsida, 4, studiecirklar, studiebesök, totalförsvars- spel (egen produktion), föreläsningar. Egna totalförsvarsinformatörer, arbetar mot skolor, kommunerna, föreningar och näringslivet. Visst samarbete med FM:s informatörer. Tidningen med upplaga på 17.000. Aktiv ungdomsverksamhet från . öppen för medlemskap även för män. Det finns funktionshindrade medlemmar. Allmänheten, ungdomar under utbildning. Kom- munanställda, främst inom skola, vård och omsorg Hög måluppfyllelse anges. Medlemmar och allmänheten. Riktar sig även till skola och högskola. 30–50 deltagare per seminarie- tillfälle. Anser sig någor- lunda nå målgrupperna. Resoff inom Flottan för vidare- och kompletterings- utbildning för FM behov. Främst information om FM, ej totalförsvaret. Anser sig ha nått målgruppen och av- sedda resultat. Medlemmar, funktionärer. Inriktning på kvinnorna i samhället. Försöker nå invandrarkvinnor genom att öppna för medlemskap för mantalsskrivna. Målet uppnås genom att budgeten hålls. Medlemmar och allmänheten. Främst högstadium och gymnasium, men även på arbetsplatser, i kommuner och och mot olika kvinnonätverk. Ca 2 300 deltagare (2002) i studiecirklar. 129 tillfällen i skolor och på arbetsplatser med ca 3 000 åhörare. Medlemmar, endast intern information. SRK från FM. Del av bidrag från Fasta Försvar om totalt . Medel från div. fonder utgör ca . SSF Ca (2003) inom ett RF-bidrag om (ingår ej i FM- eller KBM- redovisning). SVEROF Ca (2003), där- till lokala kostnader. Oklar statlig andel. SVK RF Kostnaderna inbakade i olika konton. Central budget (2003) specifikt för totalförsvarsinformation. SVOF Ca (2002), varav eget ca . VPR Budget (2003) inom statligt bidrag (varav ca går till Vpl-kon- gressen. Gymnasieskolan, högskolan, polisskolor, journalistutbildning. Ungdomar nås främst via skolan. Svårt att skilja mellan rekrytering och allmän information. Rekrytering sker bl.a. via skolor genom lokala klubbars försorg. Information om den egna verksamheten. Tidningen , utskick, ut- ställningsmaterial, hemsida. Information om FM omvandling, om resoff villkor, om , hemsida, broschyrer, deltagande vid båtmässor, konferenser etc. Information om den maritima verk- samheten inom totalförsvaret. Tidning, hemsida, vid utbildning. FM:s informationsmaterial används. Direktkontakt på förbanden, mejl, infor- mation på yoff-program och på mhs, hemsida. Information om medinflytande, om vpl-rättigheter mm. Främst medlemmarna, samt personer som rekry- terats till SRK utbildningar. SRK i redovisar t.ex. att ca 20.000 personer nåtts –2003, samt att informationsträffar för allmänheten hållits med ca 400 deltagare. Beslutsfattare inom FM, när- ingsliv, regering och riksdag. De prioriterade målgrupperna nås. Vpl med genomförd grund- utbildning i marinen. Har föreslagit FM ett sär- skilt projekt för att få in flera ungdomar med invandrarbakgrund. Inga mätbara mål finns. Medlemmar, vpl officerare. Värnpliktiga samt ungdomar som mönstrar. Dessutom officerare samt regering och riksdag Målen nås till viss del. Uppföljning sker bl.a. vid förbandsbesök. Värnpliktig(a) Mellan sårbarhet och säkerhet Det för utredningen relevanta utgiftsområdet är betitlat: Försvar samt beredskap mot sårbarhet. Bakgrunden för denna utrednings arbete är det kända faktum att vi står i en ny tid med ett komplext samspel mellan traditionella territoriella motsättningar i många delar av världen, inklusive inom , och mer funktionellt base- rade konfliktlinjer och hotbilder. Ett bredare och mer sammansatt spektrum av möjliga hot- och möjlighetsscenarier måste uppmärk- sammas av den strategiske planeraren och beslutsfattaren. Självklart ingår fortfarande våld på olika intensitetsnivåer inom detta breda spektrum av möjliga utvecklingar och situationer som kan hota och våra invånare. Problemet är närmast att denna bredare syn på säkerhetspolitik och på möjliga hot kan vidgas mycket långt. Det mesta av ett modernt samhälle skulle kunna ut- sättas för olika typer av störningar med varierande konsekvenser på lång eller omedelbar sikt. Både aktörsbaserade angrepp och struk- turellt betingade sårbarheter kan vara säkerhetspolitiskt relevanta. har fastslagit att ett storskaligt väpnat angrepp på Sve- rige inte inom överskådlig tid kan anses vara en sannolik möjlighet. Sålunda faller detta klassiska värsta-fall-scenario som huvudinrikt- ning för den försvarspolitiska planeringen och för det informa- tionsarbete som skall lägga dess folkliga grund. Försvarsbered- ningen har till uppgift att utforma en nationell säkerhetsstrategi inför beslut om landets framtida försvarsinrikt- ning. Detta arbete kommer att inspireras av den säkerhetsdoktrin för EU, som antogs av det Europeiska Rådet , och som har förbundit sig att följa. I detta styrdokument anges att står inför fyra huvudsakliga yttre hot; terrorism, sprid- ning av massförstörelsevapen, regionala konflikter, stater i upplös- ning och organiserad brottslighet. Sammantaget och i kombination skulle dessa element kunna ställa oss inför ett mycket radikalt hot. dras in i en rad internationella beroendeförhållanden inom det försvarspolitiska området. Utvecklingen inom den euro- atlantiska sfären är mycket dynamisk. Det nya beroendet berör både samverkan inom EU och med Nato. Dessa svenska engage- mang förefaller inte speciellt kontroversiella inom landet trots att de på ett kvalitativt nytt sätt inlemmar våra försvarsstrukturer i det vidare euro-atlantiska arbetet. gäller inte den klassiska svenska principen att hålla en formell distans till denna västliga samverkanssfär, som under det maktbalanserande. I stället betonas av regeringen för- delarna med ett djupgående och brett engagemang i detta multilate- rala, säkerhetsfrämjande arbete. Riktlinjen är att snabbt glida in i det stormaktsdominerade till stöd för vår nationella säker- het. Internationella beroenden är inte i sig ett försvarspolitiskt pro- blem. Sådana yttre kopplingar är både vanliga och nödvändiga. De har varit en grundpelare för vårt välstånd liksom för den nödvändiga resursbasen bakom den väpnade neutraliteten. har hanterat en rad beroendeför- hållanden inom säkerhetspolitiskt relevanta sfärer, som till exempel kol- och oljetillförsel, högteknologi samt hårdvaluta. Beroenden kan bidra till ett lands nationella säkerhet. Detta var en grundtanke bakom skapandet av den europeiska på 1950- talet. och bands då samman, som ett ömse- sidigt beroendepar, av gemensam ekonomisk säkerhet. Dock kvarstår för ett resursknappt, välfärdsorienterat land pro- blematiken kring hur symmetriska olika bilaterala eller multilaterala beroenden är. Frågan måste ställas inför varje konstellation i vad mån både starka och svaga parter i ett ömsesidigt beroende gynnas eller glider in i ett mer eller mindre kalkylerat säkerhetspolitiskt risktagande. Man måste problematisera kring relationen mellan beroende och inflytande och mellan beroende och handlingsfrihet eller autonomi. För små alliansstater är detta en klassisk problema- tik. , , och har rika erfarenheter därav. För är dessa frågor däremot nya i den meningen att vi inte har betonat försvarsrelaterad samverkan med andra stater som en hörnsten för vår nationella säkerhet. Försvarsmaterielområdet är endast ett exempel bland många där svenska beslutsfattare står inför för framtiden avgörande strate- giska ställningstaganden. Ett annat område är informationsopera- tioner och IT-säkerhet. Möjligheter till en förstärkt nationell säkerhet liksom risker med asymmetriska beroendekopplingar föreligger även här. Beroenden är sålunda inte a priori säkerhetspo- litiskt problematiska, men dylika strukturella utvecklingar behöver bevakas och problematiseras då de kan skapa säkerhetsbegränsade sårbarheter. I en sårbarhetsanalys sätts alternativkostnaderna i fokus. Innebär relationen inom till exempel försvarsmaterielområdet att landet låses in i en ensidig beroendeställning till ett eller några stormakter med starka egna intressen, vilka nu eller inte samman- faller med målsättningar? Öppnar ett svenskt deltagande i USA-dominerade nätverk för informationsoperationer nya möjlig- heter till en förstärkt nationell säkerhet eller skapas penetrations- kanaler, vilka kan undergräva vår autonoma linje på det försvarsre- laterade området? Tydliga svar på dessa ödesfrågor kräver grundliga sårbarhetsanalyser av respektive samverkanssfär. Det är inte alls självklart att en beroenderelation skapar sårbarheter, men det är inte heller självklart att så inte sker . I den försvarspolitiska analysen behöver sårbarhet lyftas fram som ett strategiskt viktigt begrepp. Det är mer centralt och kom- plext än beroenden. Sårbarheter är svåra att identifiera och växer fram strukturellt . Det är kostsamt i flera avseenden att ta sig ur dylika relationer, därav termen sårbarhetsfällor. Dessa bäddar för ingångar till inflytande och låsningar av betydelse för det auto- noma utformandet av landets politik. genomlevde en besvärlig sårbarhetsproblematik genom offensiva högteknologiexportkontrollinje. Trots att denna sårbarhetsfälla inte fick mycket medial uppmärksamhet var de försvarspolitiska implikationerna i många avseenden väl så svåra som de samtida, dramatiska ubåtsjakterna. Erfarenheterna från av teknologisk utsatthet satte djupa spår inom den säkerhetspolitiska eliten. Lärdomarna som då drogs har bidragit till de senaste årens svenska betoning av ökad nationell säkerhet genom europeisk samverkan. Den diffusa grå- zonen mellan det generellt godartade beroendet och de problema- tiska sårbarheterna inom vårt lands nya internationella samverkans- relationer på det försvarsrelaterade området behöver belysas offentligt. Klassisk försvarspolitik fokuserar inte på beroenden eller sårbar- heter utan på konkreta hot. Tydliga antagonistiska hot, främst från främmande makt, lyfts traditionellt fram som den säkerhetspoli- tiska analysens kärna. Naturligtvis förblir denna dimension av det försvarspolitiskt relevanta spektrumet viktigt. Att aktörsbaserade hot även kan ha sitt ursprung i andra grupperingar än främmande stater är inte nytt. En tillkommande aspekt är dock då en potentiell antagonist agerar inom vårt samhälle, som till exempel vid terro- rism eller omfattande organiserad brottslighet. Det kan, men behö- ver inte, finnas bindningar till främmande makt i dylika angrepp på den demokratiska rättsstaten inifrån det egna samhället. Det svåra för landets försvarspolitiska planerare torde vara att identifiera kopplingarna mellan samhällets ofta inbördes beroende sårbarheter inom olika sfärer samt de föränderliga förutsättning- arna för att aktivera antagonistiska hot mot vår säkerhet. I detta arbete står inte endast försvaret av territoriet i fokus. Den funktio- nella säkerheten behöver skyddas oavsett om den territoriella integriteten är bevarad. Samhället kan inte fungera eller riket ledas om till exempel den kritiska infrastrukturen är utslagen trots att geografin är intakt. Det behövs kunskap om och beredskap inför de många sårbarheter, som kan bädda för antagonistiska intrång i lan- dets funktionella säkerhet. Konsekvenserna av ett sådant öppet eller dolt angrepp kunde bli betydande och liknas vid vår bristande mentala beredskap . Då var landets territoriella säkerhet i omedelbar fara. Hur väl förberedda är vi att skydda rikets funktionella säkerhet? Den klassiska och för speciella totalförsvarstanken byggde på en logik av samhälleligt stöd till nödvändiga militära insatser till skydd av landets territorium och nationens överlevnad. Många av dagens och morgondagens svenska säkerhetspolitiska utmaningar kan inte lösas enbart med militära medel. En rad civila resurser och förmågor måste mobiliseras för att skydda samhällets vitala funk- tioner i olika avseenden. Ett exempel är säkrandet av rikets ledning vid en svår nationell påfrestning, som till exempel vid ett terrordåd mot eller på . En sådan förmåga ställer en rad krav på fungerande informationsteknologi, en acceptabel informationshantering samt en fungerande kapacitet för beslut, implementering och styrning. Endast i begränsad utsträckning kan den militära infrastrukturen och dess specialkompetenser stötta den nödvändiga civila ledningskapaciteten. I stället för totalförsvar som en ledstjärna för verksamheten inom utgiftsområdet kan begreppet samhällssäkerhet lanseras. Logi- ken är då att det svenska samhället, inklusive dess nödvändiga län- kar till den internationella omgivningen, måste skyddas på olika sätt. Samhällets och medborgarnas behov sätts i centrum, inte för- svarsmaktens måluppfyllelse inför ett antaget hotscenario, som i det nu gällande totalförsvarsbegreppet. Det som skall skyddas genom vår säkerhetspolitik och våra för- svarsansträngningar omfattar inte bara den långa territorialgränsen, enskilda människor eller statsledningen, utan i hög grad det civila samhälle som binder samman befolkningen och lägger grunden för utövandet av statens legitima ledningsfunktioner. Samhällets säker- het utgör en nödvändig komponent av befolkningens gemensamma överlevnad och en förutsättning för fortbe- stånd. Med en ominriktning av den svenska försvarssektorns huvud- uppgifter efter 1996, och i än högre grad riksdags- beslut om ett nytt utgiftsområde med två politikområden, förefal- ler det rimligt att även förnya den informationsverksamhet som bedrivs till stöd för nödvändiga förmågor och kompetenser. Dagens resursprioriteringar speglar tidigare epokers behov och motsvarar inte de hotbilder som lyfts fram i till exempel . För att skapa en nationell beredskap för samhällets säkerhet fordras en rad förmågor, såsom skydd av kritisk infrastruktur, nationell, regional och lokal ledning och styrning, hantering av konsekvensskapande extraordinära händelser samt ett gediget medborgerligt förtroende och engagemang för demokratin och rättsstaten. Därtill krävs internationell samverkan för att säkerställa att samhällets nödvändiga beroendelänkar till omvärlden inte om- vandlas till ensidigt begränsande nationella sårbarhetsfällor. Naturligtvis, kvarstår det väpnade angreppet mot landets territo- rium, inte minst för ett i geopolitisk isolering, som en ytterst svår utmaning att hantera, om det mot förmodan skulle rea- liseras. Förmågan att med framgång genomföra en väpnad strid i eller kring kvarstår sålunda som en nödvändig kapacitet för Försvarsmakten. Dock vore det anmärkningsvärt om denna för överskådlig tid osannolika målbild även fortsättningsvis skulle vara dimensionerande för utgiftsområdets breda ansvarsdomän. Genom att ersätta den klassiska totalförsvarstanken med en samhällssäkerhetslogik kunde den nödvändiga omdaningen av verksamheten inom sektorn finna ett gehör bland de otaliga grup- peringar i samhället, bland företag, folkrörelser och intresseföre- ningar, som berörs av landets potentiella sårbarheter. Dessa civila krafter behöver mobiliseras i arbetet mot en ökad nationell säker- het i bred bemärkelse. Informationsarbetet utgör en viktig del av denna förnyelse. Överlevnad den gemensamma nämnaren Genom mänsklighetens historia har viljan till överlevnad alltid stått i centrum. För den enskilde, för gruppen eller för nationen och dess ledare har säkerhet i meningen tryggad överlevnad varit ett grundläggande värde. Detta synsätt manifesteras tydligt genom att det ansedda () i har betitlat sin paradtidskrift; Survival. Denna principiella ödesproblematik gäller även och i vårt land, även om de hot och risker som måste konfronteras här och är mycket annorlunda än under tidigare epoker. Informationsarbetet till stöd för nationell överlevnad i en interdependent och konfliktfylld värld torde behöva inriktas annorlunda än då var mer avskärmad från olika sårbarhetsskapande ekonomiska, teknologiska och poli- tiska relationer. Innebörden av begreppet överlevnad har omvandlats genom historien. Den individuella och dagliga fysiska överlevnaden har stått i centrum under större delen av människans historia. Denna mänskliga ödesfråga fascinerar många äventyrare, som utsätter sig för personlig fara i otillgängliga bergstrakter. De flesta av oss nöjer sig dock med att beskåda andras överlevnadsinstinkter i någon TV- dramaunderhållning som till exempel Expedition: . Gruppens eller nationens överlevnad då man utsätts för hotande och illasinnade grannar har länge präglat det säkerhetspolitiska om- rådet. I vårt land lyfts i samhällsdebatten överlevnadsfrågan numera till en gemensam angelägenhet om vår befolkningsgrupps långsik- tiga välbefinnande och identitet i globaliseringens kraftfält och i den europeiska integrationens nätverksstruktur. Överlevnad genom gemensam säkerhet tillsammans med andra befolkningsgrupper skall kombineras med egna säkerhetsfrämjande insatser. En komponent i denna svenska framtidsproblematik är natur- ligtvis våra medborgares fysiska överlevnad i ljuset av en rad fort- farande relevanta antagonistiska hot. vapen till en rad stater i konflikt med sin omgivning och eventuellt till internationella terrornätverk inger oro. Det behövs dock ingen antagonist för att en befolkning ska skadas eller förintas av en kärnkraftsolycka eller ett giftutsläpp. Om överlevnad sätts i cent- rum bör en rad svåra situationer med fatala konsekvenser inrymmas i det säkerhetsfrämjande arbetet. Hotbilden har utökats genom historien. Folkliga förväntningar på måluppfyllelse har glidit högre upp i denna hierarki av hot riktade mot ett flerdimensionellt över- levnadsvärde. Det mest grundläggande för en överlevnadskonstnär är att upp- rätthålla förmågan till en flexibel hot- och riskanalys. Under det styrdes våra förberedelser av den gemensamma upp- fattningen att ett väpnat angrepp från en annan stat kunde hota vårt land. Efter har uppmärksamhet åter inrik- tats på möjligheten av ett väpnat angrepp från någon annan, inte en främmande makt utan en terrorgrupp eller ett terrornätverk. Hot- bildsanalysen har vidgats bortom den klassiska fixeringen vid hot från andra stater, främst i vårt närområde, till hot från mer diffusa organisationer eller grupperingar. Om man går tillbaka till debatten före kan vi påminna oss en livlig diskussion om andra typer av hot. Tvingande instrument bortom organiserad våldsanvändning lyftes då fram som en del av det hotspektrum man borde beakta i landets säker- hetspolitiska planeringsprocess. Till exempel noterade Försvars- beredningen 2001 betydelsen av antagonistiska informationsopera- tioner, vars ursprung kan härledas från en främmande makt, ett kriminellt syndikat, en terrorgrupp eller en datakunnig tonåring på andra sidan jordklotet. I angreppsögonblicket, då motåtgärder snabbt måste sättas in, vore det omöjligt att veta från vilken typ av aktör en sådan attack kom. Försvarsberedningen menade då att planeringen inte endast kan utgå från kända hot utan från behovet att bygga en flexibel och robust kapacitet att möta olika angrepp, oavsett de motiv eller aktörstyper som kan ligga bakom. Med många möjliga hotscenarier behöver försvararen skapa flexibla förmågor, vilka kan inriktas mot olika plötsligt uppkomna angreppsformer. En låsning mot en eller ett fåtal tydliga hotbilder ansågs som en olämplig planeringsutgångspunkt. En svår prioriteringsproblematik inom denna breda och flexibla syn på de säkerhetspolitiskt relevanta hoten berör avvägningen mellan sannolikhet och konsekvens. en nationell kapacitet för ett angreppsfall med svåra konsekvenser för rikets säkerhet och som även ansågs rimligt sannolikt. Då kon- sekvenserna av ett misslyckat totalförsvar var så uppenbara inrikta- des planeringsarbetet primärt på att bedöma sannolikheterna av att ett sådant scenario skulle kunna förverkligas. En huvud- uppgift blev sålunda att noga följa den militärtekniska och politiska utvecklingen i vårt närområde för att kunna fastställa både viljan och förmågan till ett väpnat angrepp i det fall det dynamik skulle driva fram ett sådant scenario. I backspegeln fram- står denna hotbildsanalys som rätt enkel då man endast behövde hantera sannolikhetskalkylen utifrån den givna förutsättningen att konsekvenserna vore förödande.