sou · GSB3103d5 · 2005-01-01 00:00:00 — Lag (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om insatser för särskilt stöd och särskild service åt personer 1.med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd, 2.med betydande och bestående begåvningsmässigt funktions- hinder efter hjärnskada i vuxen ålder föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom, eller 3.med andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd eller service. 2 § Varje landsting skall, om inte något annat avtalats enligt 17 §, svara för insatser enligt 9 § första stycket 1. Varje kommun skall, om inte något annat avtalats enligt 17 §, svara för insatser enligt 9 § första stycket 2--10. 3 § Vad som föreskrivs för landsting i denna lag gäller också kom- muner som inte ingår i något landsting. 4 § Denna lag innebär ingen inskränkning i de rättigheter som den enskilde kan ha enligt någon annan lag. Verksamhetens mål och allmänna inriktning 5 § Verksamhet enligt denna lag skall främja jämlikhet i levnads- villkor och full delaktighet i samhällslivet för de personer som anges i 1 §. Målet skall vara att den enskilde får möjlighet att leva som andra. 6 § Verksamheten enligt denna lag skall bedrivas i samarbete med andra berörda samhällsorgan och myndigheter. Verksamheten skall vara grundad på respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet. Den enskilde skall i största möjliga utsträckning ges inflytande och medbestämmande över insatser som ges. För verksamheten enligt denna lag skall det finnas den personal som behövs för att ett gott stöd och en god service och omvårdnad skall kunna ges. 7 § Personer som anges i 1 § har rätt till insatser i form av särskilt stöd och särskild service enligt 9 § första stycket 1--9, om de behö- ver sådan hjälp i sin livsföring och om deras behov inte tillgodoses på annat sätt. Personer som anges i 1 § 1 och 2 har, under samma förutsättningar, även rätt till insatser enligt 9 § första stycket 10. Den enskilde skall genom insatserna tillförsäkras goda levnads- villkor. Insatserna skall vara varaktiga och samordnade. De skall anpassas till mottagarens individuella behov samt utformas så att de är lätt tillgängliga för de personer som behöver dem och stärker deras förmåga att leva ett självständigt liv. 8 § Insatser enligt denna lag skall ges den enskilde endast om han begär det. Om den enskilde är eller uppenbart saknar förmåga att på egen hand ta ställning i frågan kan vårdnadshavare, god man, förmyndare eller förvaltare begära insatser för honom. Insatserna för särskilt stöd och särskild service 9 § Insatserna för särskilt stöd och service är 1.rådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på sär- skild kunskap om problem och livsbetingelser för människor med stora och varaktiga funktionshinder, 2.biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans, till den del behovet av stöd inte täcks av beviljade assistanstimmar enligt lagen (1993:389) om assistans- ersättning, 4.biträde av kontaktperson, 5.avlösarservice i hemmet, 6.korttidsvistelse utanför det egna hemmet, 7.korttidstillsyn för skolungdom utanför det egna hemmet i anslutning till skoldagen samt under lov, 8.boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet, 9.bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna, 10.daglig verksamhet för personer som saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig. Lag (1997:723). 9 a § Med personlig assistans enligt 9 § 2 avses personligt utformat stöd som ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund av stora och varaktiga funktionshinder behöver hjälp med sin personliga hygien, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade (grundläggande behov). Den som har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov har även rätt till insats enligt 9 § 2 för andra personliga behov om behoven inte tillgodoses på annat sätt. Som kostnad för personlig assistans enligt 9 § 2 anses inte i något fall ersättning som den enskilde själv lämnar 1.till någon som han eller hon lever i hushållsgemenskap med, 2.till en personlig assistent för arbete som utförts på arbetstid som överstiger den tid som anges i 2–4 §§ lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete. Lag (2000:1030). 9 b § Insatser enligt 9 § 2 avser tid efter det att den insatsberätti- gade har fyllt endast om 1.insatsen har beviljats innan han eller hon har fyllt , eller 2.ansökan om sådan insats inkommer till kommunen senast dagen före 65-årsdagen och därefter blir beviljad. Insatser enligt 9 § 2 får dock inte utökas efter det att den insats- berättigade har fyllt . Lag (2000:1030). 9 c § I insatserna enligt 9 § 5–8 och 10 samt i insatsen bostad med särskild service för vuxna ingår också omvårdnad. I insatserna bostad med särskild service för barn och ungdomar samt bostad med särskild service för vuxna ingår också fritidsverksamhet och kulturella aktiviteter. Lag (2000:1441). 10 § I samband med att insats enligt denna lag beviljas kan den enskilde begära att en individuell plan med beslutade och planerade insatser upprättas i samråd med honom. I planen skall även redo- visas åtgärder som vidtas av andra än kommunen eller . Planen skall fortlöpande och minst en gång omprövas. och kommunen skall underrätta varandra om upp- rättade planer. 11 § Om någon till följd av ålderdomssvaghet, sjuklighet, långvarigt missbruk av beroendeframkallande medel eller någon annan lik- nande orsak är ur stånd att själv ta hand om sådant ekonomiskt stöd från kommunen som avses i 9 § första stycket 2, får kommu- nen besluta att ersättningen skall betalas ut till någon annan person för att användas till kostnader för personlig assistans till den stöd- berättigade. 12 § Kommunen får besluta om återbetalning av ekonomiskt stöd som kommunen beviljat enligt 9 § första stycket 2, om den som erhållit stödet eller hans ställföreträdare genom att lämna oriktiga uppgifter eller på annat sätt har förorsakat att det ekonomiska stödet har lämnats felaktigt eller med för högt belopp. Detsamma gäller om det ekonomiska stödet annars har lämnats felaktigt eller med ett för högt belopp och den som erhållit stödet eller hans ställföreträdare skäligen borde ha insett detta. 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i fråga om verksamhet enligt 9 § första stycket 6--10 meddela föreskrifter till skydd för enskildas liv, personliga säkerhet eller hälsa. Särskilda uppgifter för kommunen 14 § Kommunen skall verka för att insatser som skall tas upp i planer som avses i 10 § samordnas. 15 § Till kommunens uppgifter hör att 1.fortlöpande följa upp vilka som omfattas av lagen och vilka deras behov av stöd och service är, 2.verka för att personer som anges i 1 § får sina behov tillgodo- sedda, 3.informera om mål och medel för verksamheten enligt denna 4.medverka till att personer som anges i 1 § får tillgång till arbete eller studier, 5.verka för att det allmänna fritids- och kulturutbudet blir till- gängligt för personer som anges i 1 §, 6.anmäla till överförmyndaren dels när en person som omfattas av 1 § kan antas behöva förmyndare, förvaltare eller god man, dels när ett förmyndarskap, förvaltarskap eller godmanskap bör kunna upphöra, samt 7.samverka med organisationer som företräder människor med omfattande funktionshinder. 15 a § Kommunen skall lämna ut vissa personuppgifter beträffande enskilda som beviljas insatser enligt 9 § till för fram- ställning av officiell statistik. Regeringen meddelar föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas ut. Lag (2003:885). Gemensamma bestämmelser om landstingens och kommunernas ansvar 16 § En kommuns ansvar enligt denna lag gäller gentemot dem som är bosatta i kommunen. Om en person som anges i 1 § tänker bosätta sig i en kommun, skall kommunen på ansökan meddela förhandsbesked om rätten till insatser från kommunen enligt 9 §. Vid prövningen av en ansökan om förhandsbesked skall bestämmelserna i denna lag gälla. Kommunen skall utan dröjsmål planera och förbereda insatser som förhandsbeskedet ger den enskilde rätt till om han bosätter sig i kommunen. Förhandsbeskedet gäller räknat från den dag då insatserna blir tillgängliga för den enskilde. Om behov av insatser enligt denna lag uppkommer under en tillfällig vistelse i en kommun skall kommunen ge det stöd och den hjälp som behövs. Såvitt avser förpliktelser gäller vad som sägs i denna paragraf om kommunen i stället . 17 § Ett landsting eller en kommun får med bibehållet ansvar sluta avtal med någon annan om att tillhandahålla insatser enligt denna lag. Ett landsting och en kommun som ingår i får träffa avtal om att ansvar för en eller flera uppgifter enligt denna lag överlåts från till kommunen eller från kommunen till . Om en sådan överlåtelse sker skall föreskrifterna i denna lag om landsting eller kommun gälla för den till vilken upp- giften överlåtits. Om ett landsting och en kommun har träffat en överens- kommelse enligt andra stycket, får överlåtaren lämna sådant eko- nomiskt bidrag till mottagaren som motiveras av överenskommel- sen. Har en överlåtelse skett från ett landsting till samtliga kommuner som ingår i , får kommunerna lämna eko- nomiska bidrag till varandra, om det behövs för kostnadsutjämning mellan kommunerna. 17 a § Utan hinder av 16 § första stycket får en kommun om sär- skilda skäl föreligger träffa avtal om kostnadsansvar för insatser enligt 9 § för en enskild som genom insats enligt 9 § 8 eller 9 är eller inte kommer att vara bosatt i kommunen. Sådant avtal får träffas med en annan kommun eller med en enskild vård- givare i en annan kommun. Lag (2000:1032). 18 § Av dem som enligt beslut av allmän försäkringskassa är berät- tigade att få assistansersättning enligt lagen (1993:389) om assi- stansersättning får avgift för personlig assistans tas ut inom ramen för sådan ersättning. 19 § Av dem som har hel ålderspension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension eller hel garantipension enligt lagen (1998:702) om garantipension eller hel sjukersättning eller hel akti- vitetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller som har annan inkomst av motsvarande storlek får skäliga avgifter för bostad, fritidsverksamhet och kulturella aktiviteter tas ut enligt de grunder som kommunen bestämmer. Avgifterna får dock inte överstiga kommunens självkostnader. Kommunen skall se till att den enskilde får behålla tillräckliga medel för sina personliga behov. Lag (2002:199). 20 § Om någon som är får omvårdnad i ett annat hem än det egna med stöd av denna lag, är föräldrarna skyldiga att i skälig utsträckning bidra till kommunens kostnader för omvårdna- den. Kommunen får i sådana fall uppbära underhållsbidrag som avser barnet. 21 § I andra fall än som anges i 18--20 §§ får avgifter eller ersätt- ning för kostnader inte tas ut för insatser enligt denna lag. 22 § Ledningen av eller kommunens verksamhet enligt denna lag skall utövas av en eller flera nämnder som fullmäktige utser. Särskilda bestämmelser om gemensam nämnd finns i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. Lag (2003:197). 23 § En enskild person får inte utan tillstånd av yrkesmässigt bedriva sådan verksamhet om avses i 9 § första stycket 6--10. Tillstånd skall sökas hos i det län där verksamheten skall bedrivas. har rätt att inspektera verksamheten. Enskild verksamhet skall stå under tillsyn av den eller de nämn- der som avses i 22 § i den kommun där verksamheten bedrivs. Om ansvaret för uppgiften överlåtits till enligt 17 § andra stycket skall verksamheten i stället stå under tillsyn av motsvarande nämnd. Nämnden har rätt att inspektera verksamheten. 24 § Om det råder något allvarligt missförhållande inom en enskild verksamhet som avses i 23 §, skall förelägga den som bedriver verksamheten att avhjälpa missförhållandet. Om föreläggande inte följs, får åter- kalla tillståndet. 25 § har den centrala tillsynen över verksamhet enligt denna lag. Styrelsen skall följa, stödja och utvärdera verk- samheten samt informera om den och stimulera till vidareutveck- ling. 26 § har inom länet tillsyn över verksamhet enligt denna lag och får då inspektera verksamheten. skall också inom länet 1.informera och ge råd till allmänheten i frågor som rör verk- samheten, 2.ge kommunerna råd i deras verksamhet, 3.verka för att kommunerna och landstingen planerar för att kunna tillgodose framtida stöd- och servicebehov, samt 4.främja samverkan i planering mellan kommunerna, landstingen och andra samhällsorgan. Lag (2000:526). 26 a § Har upphävts genom lag (2002:439). 27 § Beslut av en sådan nämnd som avses i 22 § eller av länsstyrel- sen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol om beslutet avser 1.insatser för en enskild enligt 9 §, 2.utbetalning till någon annan enligt 11 §, 3.återbetalning enligt 12 §, 4.förhandsbesked om rätt till insatser enligt 16 § andra stycket, 5.tillstånd till enskild verksamhet enligt 23 §, eller 6.föreläggande eller återkallelse av tillstånd enligt 24 §. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut i frågor som avses i första stycket gäller . rätten eller kammarrätten får dock förordna att dess beslut skall gälla först sedan det vunnit laga kraft. Lag (2002:439). 28 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 23 § för- sta stycket första meningen döms till böter. 28 a § En kommun eller ett landsting som underlåter att utan oskä- ligt dröjsmål tillhandahålla en insats enligt 9 § som någon är berät- tigad till enligt en domstols avgörande, skall åläggas att betala en särskild avgift. Avgiften tillfaller staten. Lag (2002:439). 28 b § Den särskilda avgiften fastställs till lägst och högst . När avgiftens storlek fastställs skall det särskilt beaktas hur länge dröjsmålet pågått och hur allvarligt det i övrigt kan anses vara. Avgiften får efterges om det finns synnerliga skäl för det. I ringa fall skall inte någon avgift tas ut. Lag (2002:439). 28 c § Frågor om särskild avgift prövas efter ansökan av länsstyrel- sen av den länsrätt inom vars domkrets kommunen är belägen. En ansökan som avser ett landsting prövas av den länsrätt inom vars domkrets förs. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Lag (2002:439). 28 d § Om en kommun eller ett landsting efter att ha ålagts att betala särskild avgift fortfarande underlåter att tillhandahålla insat- sen får ny särskild avgift dömas ut. Särskild avgift får dömas ut bara om ansökan enligt 28 c § del- getts kommunen eller från det att domen om insatsen vunnit laga kraft. Lag (2002:439). 29 § Den som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedri- ven enskild verksamhet som avser insatser enligt denna lag får inte obehörigen röja vad han därvid erfarit om enskildas personliga för- hållanden. Föreskrifter om ikraftträdande av denna lag meddelas i lagen (1993:388) om införande av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Denna lag träder i kraft . Beslut som har meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser. 1.Denna lag träder i kraft . 2.En person som före har beviljats insats enligt 9 § 2 denna lag men som insatsen har upphört för på grund av han eller hon har fyllt har rätt att efter en ny ansökan återfå insatsen tidigast fr.o.m. . Insatsens omfattning skall grundas på det beslut som gällde närmast före 65-årsdagen. En sådan ansökan skall ha kommit in till kommunen . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller när fråga är om dröjsmål med verk- ställighet av avgöranden som meddelats före lagens ikraftträdande. , departementssekreterare, ; fr.o.m. . , departementssekreterare, ; fr.o.m. . , verksamhetschef, ; fr.o.m. . , lärare, ; fr.o.m. . , utredare, ; fr.o.m. den 15 fe- bruari 2002. , ombudsman vid Polioskadade (RTP), Handikappförbundens samarbetsorgan; fr.o.m. . , förbundsordförande vid (), Handikappförbundens samarbetsorgan; fr.o.m. . , sakkunnig, PRO; fr.o.m. . , Kanslichef vid , Ungdomar och Vuxna (FUB), Handi- kappförbundens samarbetsorgan; från . , förbundssekreterare vid , fr.o.m. t.o.m. , 2003. , jurist, , fr.o.m. . , utredare, fr.o.m. . , utredare, fr.o.m. . Referensgruppen för handikapp- och pensionärsorganisationer , Ungdomar och Vuxna , hörselskadade och språkstörda barn Ekonomiska konsekvenser av förtydligandet av insatsen 9 § 1 LSS Rådgivning och annat personligt stöd syftar till att tillförsäkra per- soner med omfattande funktionshinder kvalificerade insatser. Insatserna skall ses som komplement till och inte som ersättning för exempelvis habilitering, rehabilitering och socialtjänst (prop. 1992/93:159, s 59ff). Insatsen är således av övergripande natur som till viss del ligger hälso- och sjukvården nära. Landstingen är enligt 2 § LSS primärt ansvariga för råd och stöd. Det kan konstateras att gränsen mellan råd och stöd enligt LSS och habilitering och rehabilitering enligt HSL är otydlig. Målsätt- ning, inriktning, innehåll och organisation i de olika verksam- heterna har många likheter. Enligt regeringens bedömning bör ett förtydligande göras bland annat vad gäller syftet med råd och stöd, förutsättningar för att erhålla insatsen och på vilket sätt insatsen kan vara ett komplement till åtgärder som ges enligt annan lagstift- ning. Syftet med rådgivning och annat personligt stöd är att tillförsäkra personer med omfattande funktionshinder kvalificerade insatser från flera kompetensområden för att underlätta det dagliga livet. Landstingen svarar för insatsen och får ett statsbidrag om för merkostnader som de beräkna- des få genom att LSS ger en större grupp rätt till rådgivning och annat personligt stöd än den tidigare omsorgslagen. Det finns inga bestämmelser om att huvudmännen skall redovisa hur medlen används. Stora svårigheter föreligger när analys ska göras av hur dessa medel har använts. I de flesta regioner kan medlen ej sär- skiljas eftersom någon särredovisning ej kan presteras. arbetar de tre största landstingen, , och med råd och stödinsatserna integrerat i verksamheter som också ansvarar för habilitering. Dessa har också som mål att erbjuda välfungerande habilitering och rehabilitering för att därigenom minska behovet av insatser enligt 9 § 1 LSS. Man anför att genom att huvudmännen erbjuder en väl utbyggd habilitering och rehabilitering skall den enskilde inte behöva begära särskilt råd och stöd enligt en rättighetslag. Samtliga insatser bör därför ges enligt hälso- och sjukvårdslagen (ref kap. 6.2.3) I kartläggning 1999 (ref kap. 4.6.3) beräknades att av statsbidraget gick till råd och stöd och till habi- litering. Detta fördelningsmönster hade ej förändrats sedan social- styrelsens uppföljning . Vidare konstateras att den gene- rella tendensen, att statsbidraget till stor del användes till habili- teringsverksamhet, innebär att även personer utanför LSS person- krets kan ha fått del av resursförstärkningen. Detta leder också till oklarheter om i vilken utsträckning resurserna tillgodoser svårt funktionshindrades behov av kontinuerliga insatser som syftar till att underlätta vardagslivet. I en samhällsekonomisk kalkyl måste de olika utfallsalternativen först preciseras. Därefter ska samtliga resursuppoffringar identifi- eras och, så långt det är möjligt, värderas. En beskrivning av de ekonomiska konsekvenserna av ett förtydligande av insatsen sker således i tre led. Det första innebär en identifikation av en ny resurs som kommer att nyttjas eller en förändring i nyttjandegraden av en gammal resurs. Ett andra led medför en kvantifiering av den identifierade resursen till exempel i antal timmar eller antal ärenden och slutligen om möjligt en prissättning av den kvantifierade resur- sen. De ekonomiska konsekvenserna framkommer genom ett beak- tande av två olika perspektiv. Det ena perspektivet utgörs av de till- handahållande parterna. För att en ekonomisk konsekvens ska upp- stå är avhängigt av om och i så fall hur de tillhandahållande parterna påverkas av förtydligandet av insatsen. Till exempel genom att de tillhandahållande parterna måste investera i ny kunskap eller bygga upp ny kompetens. Det andra perspektivet utgörs av personkretsen. Här handlar det om och i så fall hur LSS personkrets kommer att förändra nyttjandegrad och omfattning av stödet genom förtydli- gandet. Nedan behandlas de förändringar/förtydliganden som utmynnat ur utredningen. Resurserna beskrivs utifrån huruvida de kommer att innebära något behov av resurstillskott eller andra förändringar som kan påverka kostnader och ekonomiska förutsättningar. Tillhandahållna råd och stödinsatser Experter I utredningen (ref kap. 6.2.6) framkommer Grundläggande för insatsen särskilt personligt stöd är att det finns tillgång till särskild kunskap och kompetens. På motsvarande sätt som i dagens råd och stöd skall det finnas expertkunskap som bygger på kunskap om omfattande funktionshinder och konsekvenserna för den enskilde av dessa funktionshinder. Vikten av hög kompetensnivå fram- kommer på ett flertal ställen i dokumentationen. Däremot går ej att utläsa någonstans i LSS delbetänkande att någon brist på kompe- tens finnes eller befaras finnas. Slutsats dras därför att expert- funktionen finns och någon kostnad för kompetensförändring eller förnyelse ej kommer att uppstå i och med förtydligandet. Tillhandahållna råd och stödinsatser – Förtydligande I utredningsdokumentationen framgår att konstate- rar att en av orsakerna till minskningen av insatsen torde vara osä- kerheten kring innehållet i råd och stöd samt konsekvenserna av Regeringsrättens tolkning att habiliteringsinsatser inte kan betrak- tas som råd och stöd. (ref kap. 4.6.4). Betänkandet har syftat till att förtydliga insatserna och detta bör med största sannolikhet leda till en ökad användning av resurser vilket återspeglas nedan i ett par scenariobeskrivningar. Tillhandahållna råd och stödinsatser – Namngiven samordnare Både i propositionen och på flera ställen i utredningen är beskrivet att En samordning i en organisation förordas bland annat för att åstadkomma en samlad kompetens. (ref kap. 6.2.3), Likaså är en långtgående samordning av insatserna önskvärd (prop. 1992/93:159 sid 60). Längre fram i utredningen (ref kap. 6.3.1) skrives att Behovet av samordning av dessa olika insatser är påtagligt och efterfrågat och detta har påtalats både av brukare och verksamhetsföreträdare. Syftet med och innehållet i särskilt personligt stöd ställer stora krav på samarbete mellan huvud- männen – inte minst när det gäller planering och samordning. Samordning av insatser är en del i råd och stöd. Emellertid tycks behovet vara stort och till och med icke uppfyllt. En välmotiverad kvantifiering av denna nya samordningsfunktion är med ledning av tillgänglig dokumentation svår att göra. I kap. 7.7 påtalas att samordnarfunktionen och utvecklingen av samarbete över organisationsgränser innebär ett klart behov av kompetens- och metodutveckling. På grund av svårigheten med att skatta omfattning av denna resurs redovisas ett par tänkbara scenarier med olika utfall som beskrivning av de ekonomiska konse- kvenserna nedan. Tillhandahållna råd och stödinsatser – Ökad informationsspridning I delbetänkandet lyfts fram att tillgängligheten till särskilt person- ligt stöd måste göras enkel och att den ska vara lätt att söka och väl känd över organisationsgränser. Vidare framkommer att en bidra- gande orsak till att insatsen råd och stöd har minskat kan vara brister i informationsspridningen. Det konstateras att uppsökande verksamhet och riktad information förekommer i alltför liten utsträckning (ref kap. 6.2.5). Det framhålles att det är viktigt att breda grupper inom vård- och omsorgssektorn får en grundläggande kunskap om insatsen särskilt personligt stöd.