sou · GSB3125 · 2005-01-01 00:00:00 — 1Dessa bestämmelser i nu gällande finansieringslag har i oförändrad form överförts från en tidigare gällande lag (1981:669) om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. Lagrådets påpekande återfinns i prop. 1980/81:90, bilaga 1, s. 637. 2Forsmarks , , och . slutförvaring av använt kärnbränsle samt avveckling och rivning av kärnkraftsreaktorerna. Enligt lagen (1988:1597) om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m. (Studsvikslagen) är producenterna av kärnkraftsel skyldiga att betala en avgift till staten som ett bidrag till kostnaderna för verksamhet som bedrivits vid bl.a. den kärn- tekniska anläggningen i och som har samband med fram- växten av det svenska kärnkraftprogrammet. Avgiften skall täcka kostnader för dekontaminering och nedläggning samt slutligt om- händertagande av vissa i lagen särskilt angivna kärntekniska anlägg- ningar samt använt kärnbränsle och kärnavfall. Medlen som avsätts enligt finansieringslagen och Studsvikslagen skall föras över till en särskild fond benämnd Kärnavfallsfonden. Medlen får endast användas för att täcka direkta och indirekta kostnader för omhändertagandet av kärnkraftens restprodukter. Dagens finansieringssystem för att ta om hand restprodukter från den svenska kärnkraftsproduktionen består i princip av två delar, dels fonderade medel, dels säkerheter i form av begränsade borgensförbindelser för kostnader som inte täcks av fonderade medel. Medlen i Kärnavfallsfonden är redovisade så att det klart framgår hur stor andel av fondmedlen som belöper på varje reak- torinnehavare samt hur stor andel av medlen som är att hänföra till de avgifter som betalats enligt Studsvikslagen. Kärnavfallsfonden är sålunda en sammanfattande beteckning på fem olika fonder, varav fyra regleras av finansieringslagen och den femte av Studsvikslagen. Behållningen i Kärnavfallsfonden uppgick till (marknadsvärde), medan de sam- manlagda borgensåtagandena som skall kunna tas i anspråk om de fonderade medlen inte räcker till uppgick till totalt . Dessa borgensåtaganden kan tas i an- språk först när fondmedlen är förbrukade. Om ett sådant ianspråktagande kommer att bli aktuellt kommer det sannolikt ske först om flera tiotals år. Skulle det å andra sidan finnas över- skjutande medel i en fond när projektet är genomfört skall dessa enligt 8 a § finansieringslagen betalas tillbaka till reaktor- innehavaren. Genom 1997 och energipolitiska beslut har förutsätt- ningarna för finansieringssystemet ändrats och det har dessutom visat sig ett antal oklarheter och svagheter med systemet såsom det är uppbyggt. Det handlar främst om systemet för årliga avgiftsberäkningar, underlaget för avgiftsberäkningar och de säkerheter kraftföretagen ställer. Regeringen beslutade därför att tillkalla en särskild utredare för att se över finansie- ringssystemet. Ytterligare en förutsättning som förändrats sedan tillkomsten av nuvarande finansieringssystem är principerna för statens hantering av risker genom kreditgarantier och liknande betingade åtaganden. Lagen (1996:1059) om statsbudgeten (Budgetlagen) anger krav på en ekonomisk hantering av statens kreditgarantier och liknande åtaganden genom att kostnaderna skall tydliggöras och täckas i för- väg. Utredningens uppgift är en översyn av finansieringen av om- händertagandet av kärnavfallet med utgångspunkt från att kärn- kraftsindustrin har betalningsansvaret och att kärnkraftsproduk- tionen skall bära kostnaderna för hanteringen. Fokus i utredningen är således inte på det som i fortsättningen kallas kärnavfalls- projektet, dess förtjänster och eventuella svagheter. Istället fokuse- rar utredningen på upplägget av projektets finansiering. Detta innebär följaktligen att huvudintresset riktas dels mot kostnads- sidan och riskerna för kostnadsöverdrag, dels mot reglerna för fonderingen av medel och industrins betalningsansvar. I kapitel 2 ges som bakgrund en översiktlig beskrivning av kärn- avfallsprojektet. Vidare beskrivs förutsättningarna för kärnavfalls- projektets finansiering med hjälp av några jämförande exempel. 1.1Framväxten av dagens finansieringssystem Diskussionerna om hur omhändertagandet av kärnkraftens rest- produkter skall finansieras är lika gammal som den kommersiella kärnkraften i . Den s.k. (Använt kärn- bränsle och radioaktivt avfall) som tillkallades av regeringen hade som en av sina uppgifter att föreslå former för finansieringen av behandling, transport och förvaring av radioaktivt avfall samt av forsknings- och utvecklingsprogram under förutsätt- ning att samtliga kostnader skall bäras av den som ger upphov till avfallet. Målsättningen har således redan från början av det svenska kärnkraftsprojektet varit att det är producenterna av kärnkraftsel som skall betala för hanteringen av kärnavfallet. Enligt skulle ett belopp motsvarande de framtida utgifterna för upparbetning av använt kärnbränsle och slutlig förvaring av högaktivt avfall samt motsvarande utgifter för låg- och medelaktivt avfall från kärnkraftverk avsättas i de kärnkraftsproducerande företagens bokslut. Skattebefriade avsätt- ningar skulle få ske till företagsinterna fonder från vilka framtida kostnader för att ha hand om kärnkraftens restprodukter skulle täckas. Fram till dess att sådana kostnader uppstår skulle de avsatta medlen få användas av respektive företag. Regeringen lade fram en proposition (prop. 1978/79:39) i enlighet med förslaget. De kost- nadsberäkningar som utgjorde underlag för de avsättningar som gjordes under de närmast följande åren utfördes av ett av kärn- kraftföretagen gemensamt ägt företag som senare ombildades till SKB. I utredningen radioaktiva avfall – organisations- och finansieringsfrågor (SOU 1980:14), som förelåg förordades en fortsatt intern fondering i företagens bokslut. Ut- redaren föreslog även olika säkerhetsarrangemang för oförutsedda händelser (kostnader) och att kraftbolagen skulle betala en avgift per kWh för att finansiera statens tillsyn och kontroll. Utredningens förslag behandlades energipolitiska pro- position (prop. 1980/81:90). Där föreslogs en annorlunda lösning av finansieringsfrågan. I enlighet med förslaget i propositionen be- slöt om en ny lag (1981:669) om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. Lagen trädde i kraft och innebar att en avgift skulle tas ut för att täcka kostnaderna för omhändertagandet av kärnkraftens restprodukter, inklusive kostnaderna för avveckling och rivning av kärnkraft- verken. Avgiftsmedlen skulle sättas in på räntebärande konton i , ett för varje tillståndshavare. I samband med över- gången till det nya finansieringssystemet överfördes de medel som redan avsatts av tillståndshavarna i deras bokslut till respektive konto i . Beslutet om en övergång till extern fondering kan ses som en konsekvens av resultatet i folkomröstningen och därpå följande uttalande om att kärnkraften skulle vara avvecklad . De slutsatser som lagstiftaren drog mot denna bakgrund var att medel för att täcka utgifter för hantering och förvaring av kärnkraftens restprodukter löpande måste tas ur inkomsterna från kärnenergiproduktionen, samt att dessa medel måste förvaltas på ett sådant sätt att de med säkerhet skulle finnas tillgängliga när de behövdes . Kärnkraftföretagen hade möj- lighet till återlån från de fonderade medlen, men denna möjlighet slopades . I samband med vissa förändringar av myndighetsorganisationen på det kärntekniska området beslöt på förslag av regeringen om en ny lydelse av finansieringslagen. Den nya lagen (1992:1537) om finansiering av framtida utgifter för använt kärn- bränsle m.m. innebar inte några principiella ändringar i finansie- ringssystemets uppbyggnad. I den s.k. , som tillsattes , restes frågan om finansieringssystemets tillförlitlighet mot bakgrund av att finansieringslagen syftar till att säkerställa att kärnkraftsproduktionen finansierar samtliga kostnader som orsakas av hanteringen och förvaringen av använt kärnbränsle, långlivat kärnavfall samt rivningsavfall. I betänkandet (SOU 1994:107) före- slogs ett system med kompletterande säkerheter för att: 1.säkerställa fonduppbygganden om kärnkraftverken stängs av innan reaktorerna har drivits (säkerhetsbelopp I). 2.säkerställa finansieringen av åtgärderna om fondbehållningen visar sig otillräcklig till följd av att kostnaderna för åtgärderna blir högre än beräknat, kommer tidigare än beräknat och/eller om den reala avkastningen på fondmedlen underskattats i sam- band med avgiftssättningen (säkerhetsbelopp II). Säkerheterna skulle, enligt förslaget, tillhandahållas av tillstånds- havarna. Regering och riksdag följde Kärnbränslefondsutredning- ens förslag med två kompletterande säkerheter (prop. 1995/96:83), men definierade säkerhetsbelopp II som att det skulle omfatta skäliga kostnader för tillkommande åtgärder som beror på oplanerade händelser. Den nya ordningen, som kom att gälla , innebar vidare att medlen i överfördes till och kom att betecknas Kärnavfallsfonden. Medlen skulle förvaltas av en särskild myndighet, (se vidare avsnitt 1.2 och kapitel 5). I Kärnavfallsfonden ingår även medel som avsätts enligt Studsvikslagen. Dagens finansieringssystem enligt finansieringslagen består av två delar, dels de fyra fonderna i Kärnavfallsfonden, dels säkerheter i form begränsade borgensförbindelser för reaktorinnehavarnas för- pliktelser. Dessa borgensåtaganden avser två olika situationer. att kompensera för de avgiftsmedel som inte kommer att betalas in till fonden om en reaktor skulle stängas av före driftstid skall reaktorinnehavarna ställa godtagbara säkerheter, säkerhetsbelopp I. Reaktorinnehavarna skall också ställa godtagbara säkerheter för att täcka bristen på fondkapital om fondbehållningen, efter det att samtliga reaktorer har ställts av, skulle visa sig vara otillräcklig, säkerhetsbelopp II. Detta innebär att behovet av borgensåtaganden avseende säkerhetsbelopp I successivt upphör allteftersom reakto- rerna uppnår driftstid. har regeringen beslutat att borgensåtaganden avseende säkerhetsbelopp I skall uppgå till sammanlagt och säkerhetsbelopp II till sammanlagt . Enligt 1 § finansieringslagen skall avgifter betalas för att finansi- era dels omhändertagandet av använt kärnbränsle och annat radio- aktivt avfall från kärnkraftsreaktorer, dels vissa andra kostnader enligt denna lag och enligt kärntekniklagen. För sådana kostnader för omhändertagande som inte täcks av inbetalade avgiftsmedel skall säkerheter ställas. Avgiften skall enligt 1a § finansieringslagen betalas till den myndighet som regeringen bestämmer och överföras till en fond, benämnd Kärnavfallsfonden. Avgiften betalas av reaktorinne- havarna så länge reaktorerna är i drift och i förhållande till den energi som levereras. Avgifterna beräknas med ett antagande om 25 års intjänandetid för varje reaktor. Detta innebär att de beräknade framtida kostnaderna förutsätts täckas med avgifter . Reaktorinnehavarna är enligt 3 § finansieringslagen ålagda att år- ligen i samråd göra kostnadsberäkningar för kärnavfallsprojektet och redovisa tre belopp. 1.Belopp för avgiftsunderlag, som ligger till grund för beräkningen av avgiften. 2.Grundbelopp,3 som ligger till grund för beräkningen av de säkerheter som skall täcka den fondbrist som uppstår om en kärnkraftsreaktor skulle stänga före reaktorns intjänandetid (Säkerhetsbelopp I4). 3Med grundbelopp avses beräknade kostnader för alla framtida åtgärder för att ta hand om den avfallsmängd som producerats vid en viss aktuell tidpunkt (t.o.m. det år beräkningarna utförs). I grundbeloppet ingår kostnader för rivning av kärnkraftverken. 4Säkerhetsbelopp I utgör skillnaden mellan grundbelopp och fonderat belopp vid en viss aktuell tidpunkt. 3.Tilläggsbelopp,5 som ligger till grund för beräkningen av de säkerheter som skall täcka kostnaderna för sådana åtgärder som kan tillkomma på grund av oplanerade händelser (Säkerhets- belopp II6). Av beräkningarna skall dessutom framgå kostnaderna för de åt- gärder som avses bli vidtagna inom en tidsrymd om . Kostnadsberäkningarna7 utförs av det av reaktorinnehavarna gemensamägda företaget . Uppgifter om de beräknade beloppen lämnas till tillsynsmyndigheten (). SKI granskar beräkningarna, adderar framtida myndighetskostnader och lämnar kostnadsberäkningen tillsammans med ett eget yttrande med för- slag till avgifter och säkerhetsbelopp för nästkommande kalenderår till regeringen. SKI:s förslag till avgifter och säkerhetsbelopp re- missbehandlas. Remissvar skall lämnas . Regeringen fattar beslut om avgifter och säkerheternas omfattning för nästkommande kalenderår . Respektive reaktorinnehavare lämnar förslag på vilka säkerheter de avser att ställa för sin del av det totala säkerhetsbeloppet till . Säkerheterna skall, enligt förordning (1981:671) om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m., vara ställda till , som även skall förvalta säkerheterna. skall, enligt förordningen, yttra sig till regeringen i frågan om säkerheternas kvalitet. Regeringen prövar därefter säkerheterna. Säkerheterna överlämnas till Kärnavfalls- fondens styrelse. Avgiften beräknas så att ingående fondbehållning vid beräk- ningsåret och summan av de beräknade framtida avgiftsinbetal- ningarna skall motsvara summan av de beräknade framtida kost- naderna. I figur 1.1 återfinns SKI:s förslag till avgifter och de genom regeringsbeslut fastställda avgifterna8 (öre per kWh) över tiden. De fastställda avgifterna återges även penning- värde. infördes individuella avgifter per kärnkraftföretag. 5Tilläggsbeloppet avser att täcka de fondbrister som kan uppstå på grund av oplanerade händelser (kostnadsfördyringar). Vid beräkning av tilläggsbeloppet skall ingå kostnader för mindre sannolika men inte orimliga händelser som ger kostnadsförändringar. 6Säkerhetsbelopp II är lika med tilläggsbeloppet. 7För en mer detaljerad beskrivning av beräkningsförutsättningar se kapitel 7. 8SKI har haft denna uppgift . Uppgiften ålåg Statens kärnbränsle- nämnd (SKN) samt dess föregångare. De avgifter som redovisas för åren utgör ett medel- värde för alla kärnkraftföretag. Figur 1.1 Avgifter år 1982-2005 – öre/kWh. anges SKI:s förslag till avgift (Källa: SKI-PM 2004:10). Myndighetens förslag, nominell Regeringens beslut, nominell Regeringens beslut, real Not: Den lägre avgiftsnivån förklarar SKI med förändrade antaganden om real dis- konteringsränta. Fr. o. m. antogs diskonteringsräntan till och med och för åren därefter. antogs diskonteringsräntan för hela kalkylperioden. Denna förändring fick första gången genomslag i det förslag till avgifter och säkerheter som SKI avgav . Från och med det förslag som avgavs antas diskonteringsräntan till och med och för åren där- efter (Källa: SKI PM 2004:10, s. 6). Ytterligare en förklaring till den lägre avgiftsnivån är att det nya avgifts- system som infördes och som fick genomslag på avgifterna för innebar att vissa generella påslag för osäkerhet överfördes till säkerhetsbelopp II (se nedan). Enligt förarbetena till finansieringslagen skall osäkerheter vägas in vid beräkning av kostnadsunderlag för avgifter och säkerheter (prop. 1995/96:83, s. 32). Reaktorinnehavarna gör detta med hjälp av en probabilistisk kalkylmetod som benämns Successiv kalkyle- ring.9 I deras tillämpning av denna kalkylmetod är det en analys- 9 För en fullständig beskrivning av metoden, se , S. (2000). using the Successive Principle – A practical way to manage opportunities and risks, Polyteknisk Press, SKI Report 2003:43, Development of an Estimating Procedure for the Annual PLAN Process – with Special Emphasis on the , För sammanfattande beskrivningar av metoden, se exempelvis SKB, Plan 2003, Kostnader för kärnkraftens radioaktiva restprodukter, SBK 2004; SKB, Plan 2003 – Supplement (TA-04-01), SKB 2004; SKB, Projekt (TA-04-02), Underlag för kostnadsberäkningar PLAN 2004 – Beskrivning av kalkylsystemet med särskilt underlag och dokumentförteckning. SKB 2004; SKB Projekt , PLAN – Tillämpning av Successiv kalkyl i beräkningen av kostnaderna för kärnkraftens restprodukter, SKB 2000; SKB Projekt , Analysgruppen i SKB:s PLAN-process – Gruppens roll och sammansättning samt preliminärt program för PLAN 2004, SKB 2003; SKI Report 2003:43, Development of an Estimating grupp som deltar i arbetet med att identifiera och bedöma den osäkerhet som varje kostnadspost10 förknippas med. Avgiftsunderlagsbelopp såväl som tilläggsbelopp beräknas med hjälp av systemsimulering baserad på den s.k. . Vid en upprepning i simuleringen ges varje stokastisk variabel ett specificerat värde genom slumptal. Dessa värden summeras och resulterar i kostnaden för varje kalkylobjekt och för projektet som helhet. Totalt simuleras kärnavfallsprojektet 2 000 gånger för några olika kalkylräntesatser. Simuleringen resulterar i medelvärde av och standardavvikelse i kostnaden för hela systemet och per objekt. Medelvärde och standardavvikelse definierar den fördelningsfunktion som användas för att beräkna kostnaden för en viss konfidensnivå. En konfidens- nivå på innebär att sannolikheten för ett kostnadsöverdrag är . Denna nivå tillämpas vid beräkning av underlag för avgift, medan underlag för tilläggsbelopp baseras på en konfidensnivå på . Vid beräkning av underlag för tilläggsbelopp kompletteras be- räkningsunderlaget med ett antal ytterligare osäkerhetsfaktorer. Dessa behandlas på samma sätt som de osäkerhetsfaktorer som in- går i underlag till avgifter. I nedanstående figur illustreras utvecklingen av säkerhetsbelopp I, säkerhetsbelopp II och totalt säkerhetsbelopp –2005 i nominella värden. Illustrationen för avser SKI:s förslag. Procedure for the Annual PLAN Process – with Special Emphasis on the , SKI 2003. 10 Kostnadsposter utgörs av kalkylobjekt och generella variationer. Ett kalkylobjekt är en del av anläggningen eller systemet och utgör en enhet i kostnadsberäkningen. Alla kalkylobjekt sammantaget beskriver hela systemet. Generella variationer utgörs av variationer kring generella villkor. Generella villkor är speciellt definierade förutsättningar inom olika områden, såsom exempelvis teknik och ekonomi. (SKB Projekt , s. 4) Figur 1.2 Säkerhetsbelopp I, säkerhetsbelopp II och totalt säker- hetsbelopp 1997–2004 i nominella värden. Illustrationen för avser SKI:s förslag. Not 1: Enligt SKI:s förslag skall säkerhetsbelopp II byggas upp successivt för att vara fullt utbyggt vid ut- gången av (Källa: 2004:39, s. 3). Not 2: Ökningen av säkerhetsbelopp II för är enligt SKB främst orsakat av en ny bedömning rörande osäkerheten i den framtida prisutvecklingen (Källa: SKB Projekt , s. 9). Systemet med säkerhetsbelopp I kommer att vara helt avvecklat när samtliga reaktorer varit i drift (intjänandetiden), medan säkerheterna för säkerhetsbelopp II först kan återlämnas när åt- gärdsprogrammet för hantering och slutförvaring av använt kärn- bränsle beräknas vara avslutat cirka . Nedan sammanfattas viktigare moment i samband med beslut om avgifter och säkerheter i kronologisk ordning. 1.Reaktorinnehavarna skall till SKI lämna kostnadsberäkningar för omhändertagandet av använt kärnbränsle m.m. Reaktorägarna har gemensamt uppdragit åt SKB att beräkna och sammanställa dessa kostnader. Detta görs i den s.k. med supplement och detaljerade be- räkningsunderlag. 2.SKB lämnar, efter förfrågan från SKI, kompletterande underlag till . 3.SKI skall till regeringen lämna kostnadsberäkningar för omhändertagandet av använt kärn- bränsle m.m. tillsammans med ett eget yttrande som innehåller förslag till avgifter och säkerhetsbelopp för nästkommande kalenderår. 4.SKI:s förslag till avgifter och säkerhetsbelopp remissbehandlas. Remissvar skall lämnas november/december (var det ). 5.Regeringen fattar beslut om avgifter och säkerheternas omfatt- ning per reaktorinnehavare för nästkommande kalenderår . 6.Respektive reaktorinnehavare lämnar förslag på vilka säkerheter de avser att ställa till . Säkerheterna skall vara ställda till , som även skall förvalta säkerheterna. 7.Riksgäldskontoret skall pröva säkerheterna och till regeringen yttra sig i frågan om dessas kvalitet . 8.Regeringen fattar därefter beslut om säkerheter. 9.Säkerheterna överlämnas till . Avgiften erläggs kvartalsvis och inbetalas senast efter varje kvartals utgång till Kärnavfallsfonden. Fonderade medel bokförs på respektive fond i Kärnavfallsfonden. Avkastningen för- delas på reaktorinnehavarna och bokförs på respektive fond.11 betalade reaktorinnehavarna totalt in till Kärnavfallsfonden (). Den totala av- kastningen i fonden var (). tog reaktorinnehavarna ut sammanlagt ur sina fonder. Motsvarande siffra för var . Uttagsprocessen beskrivs närmare i kapitel 6. 11 Se Kärnavfallsfondens styrelses årsredovisning (s. 6-7) för en beskrivning av den metod som tillämpas för att beräkna hur stor andel av Kärnavfallsfondens medel som belöper på varje reaktorinnehavare. 1.3Inbetalningar och utbetalningar – en schematisk beskrivning I detta avsnitt belyses hur inbetalning till fonderna i Kärnavfalls- fonden kan komma att förhålla sig i tiden till utbetalningar i sam- band med genomförandet av kärnavfallsprojektet. Med dagens finansieringssystem kan avgifter tas ut från respektive reaktorinnehavare fram till dess att leveranserna av el från kärn- kraftsreaktorerna upphör. Därefter kan avgifter inte längre tas ut. Varje reaktorinnehavare skall nämligen, enligt 1 § finansierings- lagen, betala avgift så länge reaktorn är i drift. Det finns en osäkerhet om hur länge kärnkraftsreaktorerna kommer att vara i drift och leverera el. Därmed finns det också en osäkerhet om hur länge avgifter kan tas ut. Det går emellertid att göra scenarier för hur länge de olika kärn- kraftsreaktorerna kommer att vara i drift. Ett sådant scenario är att reaktorerna förutsätts ha en driftstid . Med en sådan förut- satt driftstid stängs 1, som är den äldsta reaktorn i det svenska kärnkraftsprogrammet, . 3 och , som är de yngsta reaktorerna, skulle då stängas . Dessa förhållanden illustreras för alla reaktorer i figur 1.3. Figur 1.3 Tidsplan för avveckling och rivning av reaktorer enligt Fall A (Källa: – Supplement, 2004). Not: Intjänandetiden förutsätts vara och innebär att de beräknade framtida kostnaderna förutsätt täckas med avgifter . Driftstid definieras som den tidsperiod under vilken varje reaktor antas vara i drift. Vid avställningsdrift har reaktorn stängt av, men bränslet finns kvar och lagras i reaktor- bassängerna. Vid servicedrift är bränslet bortforslat till mellanlagring i CLAB. Rivningsförberedelser görs parallellt med servicedriften Enligt detta scenario finns det möjlighet att ta ut avgifter till Forsmark Kraftgrupp AB:s fond och OKG AB:s fond till och med andra halvan av . För Ringhals AB:s fond kan avgifter i detta fall betalas till och med . Under förutsättning att stängs upphör då också möjligheten till avgifts- inbetalningar till Kraft AB:s fond. SKB arbetar med ett scenario för när i tiden olika anläggningar i kärnavfallsprojektet skall uppföras, tas i drift och avvecklas. Som närmare anges i avsnitt 2.1 räknar SKB med att lämna in en ansökan om att anlägga ett slutförvar för använt kärnbränsle på en viss plats . Försöksdrift skulle i så fall påbörjas och reguljär Kapselfabrik och inkapslingsanläggning för använt kärnbränsle skall enligt samma scenario vara färdigställt innan för- söksdriften påbörjas. Vidare antas ett slutförvar för rivningsavfall (SFR 3) vara färdigställt . Skulle också de ovan givna antagandena om 40 års driftstid kombineras med detta scenario för anläggningarna kan tre av fyra fonder kunna tillföras avgiftsmedel ungefär fram till dess att ovan nämnda anläggningar är färdigställda och i drift. Rivning av reaktorerna ligger i scenariot delvis efter det att av- giftsmedel inte kan tas in längre. Detta gäller även för drift av an- läggningarna och reinvesteringar. I SKB:s referensscenario avslutas kärnavfallsprojektet . Det finns givetvis osäkerheter vad gäller såväl inbetalningar som utbetalningar.