sou · GSB32 · 2005-01-01 00:00:00 — Analysen avser, med några få undantag, förhållandena . Avslutningsvis redovisas en typfallsberäkning för att på ett tydligt sätt illustrera i vilka inkomstlägen marginaleffekterna är som störst. Den undersökta populationen omfattar lite drygt 4,9 miljoner människor. Av dessa arbetar ca 2,8 miljoner heltid, 1,2 miljoner deltid och ungefär 900 000 är inte sysselsatta.35 Marginaleffekten varierar kraftigt mellan grupper med olika sysselsättningsstatus. Som framgått av tidigare avsnitt har nästan hälften av alla i under- sökningspopulationen (ca 2,5 miljoner) en marginaleffekt som lig- ger mellan 30–. Det stora flertalet av dessa arbetar heltid (se diagram 5.2). Deltidsanställda uppgår till knappt 600 000 perso- ner och de som saknar sysselsättning är ca 300 000. 35 Med heltid avses en årsarbetstid som motsvarar av en heltidstjänst. Med deltid avses en arbetstid som är . Gruppen ej sysselsatta utgörs främst av arbetslösa och förtidspensionärer. Bilaga 14 till LU 2003/04 Diagram 5.2 Antal hushåll i olika marginaleffektsintervall 2003 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Lite av undersökningspopulationen har en margi- naleffekt som ligger mellan 50–. Av dessa är ca 900 000 heltidsarbetande, 100 000 arbetar deltid och knappt 50 000 saknar sysselsättning. Högre marginaleffekter än förekommer främst bland deltidsarbetande och ej sysselsatta. Förklaringen till de höga marginaleffekterna för dessa grupper är framförallt arbets- löshetsersättningen, som vi tidigare visat är det system som genere- rar de största marginaleffekterna. Bland dem som är heltidssysselsatta har nio av tio en marginal- effekt antingen i intervallet 30–eller i intervallet 50–(se diagram 5.3). Det beror som tidigare nämnts på skatte- systemets utformning. Personer som arbetar deltid eller saknar sys- selsättning har i många fall högre marginaleffekter. Nästan 40 pro- cent av dem som saknar sysselsättning och av de deltidsarbetande har marginaleffekter som är större än . Ungefär hälften av dessa återfinns i intervallet 80–. Bilaga 14 till LU 2003/04 Diagram 5.3 Sysselsättningskategoriernas fördelning i olika marginal- effektsintervall 2003 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Den genomsnittliga marginaleffekten skiljer sig förhållandevis lite mellan olika inkomstgrupper (se diagram 5.4).36 Den genomsnittli- ga marginaleffekten varierar från mellan de olika inkomstgrupperna. Lägst marginaleffekt () återfinns bland den tiondel som har lägst disponibel inkomst justerad för försörjningsbörda (inkomstgrupp 1). Den högsta marginaleffekten () återfinns bland den tiondel som har näst lägst inkomst (inkomstgrupp 2). När man fortsätter upp längs inkomstskalan avtar marginaleffekten fram till den sjunde inkomstgruppen, för att sedan återigen öka i de högsta inkomstgrupperna. Noterbart är att den genomsnittliga marginaleffekten bland den tiondel som har högst inkomst (inkomstgrupp 10) ligger lägre än 36 Avser disponibel inkomst justerad med hänsyn till familjens storlek, vilket krävs för att på ett relevant sätt kunna jämföra inkomster i olika typer av familjer. Bilaga 14 till LU 2003/04 marginaleffekten i den tiondel som har näst lägst inkomst (in- komstgrupp 2). Diagram 5.4 Den genomsnittliga marginaleffektens sammansättning i respektive inkomstgrupp 2003 Anm. * Med familjestöd avses: barnomsorgsavgift, bostadsbidrag och underhållsstöd. Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. De bakomliggande orsakerna till de beräknade genomsnittliga mar- ginaleffekterna varierar. Ju längre upp på inkomstskalan desto mer minskar bidragssystemens andel av den totala marginaleffekten och desto större andel utgörs av marginalskatter. Från och med den fjärde inkomstgruppen är det i princip bara inkomstskatten och arbetslöshetsunderstödet som skapar marginaleffekter. I den lägsta inkomstgruppen uppgår marginalskatten i genom- snitt endast till . Den ökar sedan kontinuerligt upp till i den högsta inkomstgruppen. I den lägsta inkomst- gruppen står marginalskatten endast för hälften av den totala mar- ginaleffekten. Den andra hälften utgörs av marginaleffekter från socialbidragssystem (), familjestöd (ca 2 pro- centenheter) och arbetslöshetsunderstöd (). I den tiondel som har näst lägst inkomst utgör marginaleffekten till följd av familjestöd och arbetslöshetsunderstöd Bilaga 14 till LU 2003/04 utgör den genomsnittliga marginaleffekten i socialbidragssystemet . I inkomstgrupp 3 sjunker marginaleffekten till följd av familje- stöd till medan arbetslöshetsunderstödet fortfarande svarar för en marginaleffekt på . Socialbidragets bi- drag till den totala marginaleffekten är på denna inkomstnivå så gott som borta. Flera studier har tidigare genomförts som visar att marginaleffek- terna varierar kraftigt mellan olika familjetyper.37 Barnfamiljer har i regel högre marginaleffekter än övriga hushåll och ensamhushåll har högre marginaleffekter än sammanboende. De högsta marginal- effekterna finns oftast hos ensamstående med barn och med låg förvärvsinkomst. En förklaring till detta är att det främst är denna grupp som träffas av kombinationseffekter av skatter, inkomstbe- roende bidrag och avgifter. I tabell 5.5 presenteras en liknande analys som visar hur den ge- nomsnittliga marginaleffekten utvecklats . var marginaleffekten lägst bland sammanbo- ende utan barn. Den högsta marginaleffekten hade ensamstående med två eller fler barn. Ensamstående hade genomgående högre marginaleffekter än sammanboende. Tabell 5.5 Marginaleffekter för olika familjetyper 1997, 2000 och 2003 Differens 1997–2003 -7,6 Ensamstående med 1 barn -6,5 Ensamstående med 2 + barn -8,9 -5,3 Sammanboende med 1 barn -6,4 Sammanboende med 2 barn -7,1 Sammanboende med 3 + barn -9,0 -6,8 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Bilaga 14 till LU 2003/04 Faktaruta 5.1: Boxplot En boxplot visar en fördelnings utbredning med hjälp av en box. Figuren nedan visar boxplotens alla delar. 1.Ett extremvärde som ligger längre än 1,5 kvartilavstånd från boxen. Med kvartilavstånd avses avståndet mellan den första och tredje kvartilen. 2.Lägsta värdet inom 1,5 kvartilavstånd från boxen. 3.Nedre änden av boxen utgör första kvartilen. 4.Strecket i boxen visar medianvärdets position. 5.Övre änden i boxen utgör tredje kvartilen. 6.Högsta värdet inom 1,5 kvartilavstånd från boxen. 7.Ett extremvärde som ligger längre än 1,5 kvartilavstånd från boxen. Hur marginaleffekten varierar inom de olika familjetyperna kan på ett överskådligt sätt studeras genom ett s.k. Boxplot diagram (se diagram 5.5 och faktaruta 5.1). Boxarna är viktade efter antalet in- divider i respektive familjetyp. Ju bredare box, desto fler individer finns i kategorin. Skillnaden mellan de olika grupperna är, med ett undantag, för- hållandevis små. Det gäller ensamstående med barn där marginalef- fekten i genomsnitt är markant högre än för andra grupper. Samti- digt finns i denna grupp också en stor spridning av marginaleffek- terna. En förhållandevis stor andel har en marginaleffekt , som det också finns många med marginalef- fekter . För vissa ensamstående med barn ligger marginaleffekterna på extremt låga nivåer. Även om marginaleffekten för ensamstående med barn i många fall kan vara förhållandevis stor rör det sig om relativt få individer. I den undersökta populationen ingår ca 130 000 ensamstående med 37 Se exempelvis, Ds 1997:73 Lönar sig arbete?. Bilaga 14 till LU 2003/04 ett barn och 100 000 ensamstående med två eller fler barn. Som an- del av undersökningspopulationen utgör ensamstående hushåll med barn . Diagram 5.5 Marginaleffekternas fördelning hos olika familjetyper 2003 E0= Ensamstående utan barn ca 1 600 000 individer E1= Ensamstående med 1 barn ca 130 000 individer E2= Ensamstående med 2 barn eller fler ca 100 000 individer S0= Sammanboende utan barn ca 1 500 000 individer S1= Sammanboende med 1 barn ca 600 000 individer S2= Sammanboende med 2 barn ca 670 000 individer S3= Sammanboende med 3 barn eller fler ca 280 000 individer Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Det sätt på vilket effekten av olika system varierar i olika inkomst- lägen kan illustreras med hjälp av en systematisk typfallsberäkning (se diagram 5.6) Effekten illustreras tydligast om man t.ex. väljer en ensamstående inkomsttagare med två barn. Den analys som pre- senteras här omfattar barnomsorg, bostadsbidrag och inkomstskatt samt den sammanlagda effekten av dessa tre system. Bilaga 14 till LU 2003/04 Från barnomsorg blir marginaleffekten då barnen an- tas vara två och och befinner sig i förskoleverksamhet. Äldre barn har en procentenhet lägre marginaleffekt och maxtaxetaket träder in först vid en inkomst på och där blir mar- ginaleffekten noll. För bostadsbidrag blir marginaleffekten vid en in- komst . Bidraget är helt avvecklat vid en in- komst på givet att tvåbarnsfamiljen har en hyra på . Diagram 5.6 Sammanlagd marginaleffekt för ensamstående hushåll med två barn 2003 Inkomst (1000-tal) Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Vid en kommunalskatt motsvarande riksgenomsnittet på blir marginalskatten från en taxerad in- komst på . När grundavdraget trappas upp (LO- puckeln) från minskar marginal- effekten till fram till en taxerad inkomst på . Därefter avtrappas grundavdraget från en inkomst på och marginaleffekten blir . Från en inkomst på är grundavdraget 11 400 kro- nor och marginaleffekten blir åter . Vid införs den statliga skatten på och marginaleffek- Bilaga 14 till LU 2003/04 statlig skatt till- kommer vid en taxerad inkomst överstigande var- vid marginaleffekten blir . Den sammanlagda marginaleffekten blir summan av dessa tre komponenter. Som högst kan marginaleffekten bli för inkomster över övre brytpunkten för statlig inkomstskatt och med en barnomsorgsavgift på . I ett mycket litet intervall strax där bostadsbidrag avtrappas som den statliga inkomstskatten införs kan marginaleffekten bli högre. Marginaleffekt från arbetslöshet, underhållsstöd och socialbidrag har inte tagits med i detta exempel. 6Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv 6.1Fyra alternativa vägar ut ur arbetslöshet Internationella jämförelser av ekonomiska drivkrafter har blivit vanligare . I Danmark38 har under en lång följd av år gjorts beskrivningar av system och regelexperiment för olika typfall. Inom OECD39 har det vuxit fram ett antal beräkningar för olika familjetyper och inkomstnivåer som grundar sig på APW (Worker=genomsnittlig industriarbetare) i respektive land. redovisar marginaleffekter av skatt och ar- betsgivaravgifter för ett antal standardiserade familjetyper och in- komstnivåer. I det nordiska samarbetet utarbetas jämförelser inom Nososco:s40 ram. Dessa rapporter har bidragit till ökad kunskap om hur ekono- miska drivkrafter i svenska socialförsäkringssystem ser ut i jämfö- relse med motsvarande system i andra europeiska länder. I detta kapitel presenteras kortfattat några resultat från en av de senaste internationella jämförelserna som har gjorts.41 Jämförelsen är den fjärde i raden av studier som ett antal departementsexperter i sju europeiska länder har utarbetat. Studien innehåller en beskrivning av regler och beräkning av ersättningsgrad inom socialförsäkrings- systemen för olika standardiserade typfall vid arbetslöshet, social- bidrag, sjukdom och förtida avgång från arbetsmarknaden med pension. Särskild betoning har lagts på samverkan mellan socialför- säkring, skattesystem och varaktighet av olika ersättningar. Tidiga- re rapporter har fokuserat på arbetslöshetsförsäkring och socialbi- drag samt möjligheter att lämna arbetsmarknaden före ordinarie pensionsålder. 38Hansen (2002). 39OECD (2003). 40Nordisk Socialstatistisk Komité (2002). 41Salomäki (2003). Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv Bilaga 14 till LU 2003/04 I denna fjärde studie jämförs ersättningen vid arbete och vid ar- betslöshet. Efter en inledande period med arbetslöshet beräknas ersättningsgrad vid fyra alternativa vägar ut ur arbetslöshet (varav sjukdom antas vara en). I den första följer arbetsmarknadspolitiska åtgärder, vilka leder till helt eller halvt återinträde på arbetsmarkna- den till en lönenivå som är eller av den initia- la lönen. I den andra vägen blir personen utförsäkrad och beroende av socialbidrag. I den tredje vägen är alternativet någon form av för- tida utträde från arbetsmarknaden. I fall är det förtida ut- tag av ålderspension som står till buds. Den fjärde vägen innebär att personen blir sjuk, uppbär sjukpenning och i för- längningen förtidspension. Typfallsberäkningar görs för hushåll av olika sammansättning och för olika inkomstnivåer. Ersättningsgrad beräknas för sex olika fa- miljetyper: ensamstående utan barn och med ett respektive två barn, ensamförsörjare med hemmamake, tvåförsörjarfamilj utan barn och med två barn. Den andra maken antas alltid ha hälften av den första makens inkomst. I tvåförsörjarfamiljen förändras för- sörjningen för först den ena, sedan den andre och slutligen båda makarna. De olika hushållsmedlemmarna antas vara i vissa åldrar. Ersättningsgraden beräknas vid fem olika inkomstnivåer. För att nivåerna i så hög grad som möjligt ska bli jämförbara länderna emellan, definieras de som andelar av den genomsnittliga industri- arbetarlönen i respektive land (APW-inkomst). I har den beräknats till (ca ). Den huvudsakliga analysen i rapporten görs för de lägre inkomst- nivåerna där incitamentsproblemen antas vara störst. Beräkningar är gjorda utifrån förhållandena . Tillägg från avtalsförsäkringar ingår vid beräkning av ersätt- ningsgrad från ålderspension och förtidspension men inte i något av de andra systemen. Det inkomstbegrepp som används är disponibel inkomst (dvs. summan av faktorinkomst, skattepliktig och skattefri ersättning samt avdrag för skatt). I denna studie beräknas disponibel inkomst exklusive boendekostnad. Inkomstbegreppet visar med andra ord hushållens konsumtionsutrymme netto efter boendekostnaden, som i denna studie antagits vara av landets APW- Bilaga 14 till LU 2003/04 Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv inkomst (av specificerat antagande). Den valda definitionen avviker på denna punkt från det inkomstbegrepp som använts i de beräkningar som presenterats i övriga delar av denna rapport. Den beräknade ersättningsgraden är därför inte helt jämförbar med de ersättningsgrader i de svenska systemen som redovisats i tidigare kapitel utan blir lägre än vid dessa beräkningar. Det allmänna intryck som studien ger är att de arbetslösa i Dan- mark, och i många fall tycks ha högre er- sättningsgrad, och följaktligen svagare ekonomisk drivkraft än vad arbetslösa i de andra länderna har. och har de lägsta ersättningsgraderna med och någonstans där emellan. Diagram 6.1 Ersättningsgrad vid arbetslöshet 2000. Källa: (2003). I flertalet av de undersökta länderna sjunker ersättningsgraden med stigande inkomst. Det är en följd av att ersättningen i vissa länder Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv Bilaga 14 till LU 2003/04 inte varierar med inkomsten och att det i andra länder i stället finns ett fastlagt tak för maximal ersättning. Vid låg inkomst och medelinkomst är ersättningsgraden för en ensamstående person i relativt hög. Vid hög inkomst ligger den på ungefär samma nivå som genomsnittet för de övriga länder- na (se diagram 6.1). För sammanboende med två barn och två in- komster är ersättningsgraden hög i , och , när huvudförsörjaren har låg inkomst och drabbas av ar- betslöshet (se diagram 6.2). Vid hög inkomst är ersättningsgraden i stället högst i och . Med stigande inkomst sjunker ersättningsgraden i samtliga länder utom i , Neder- länderna och . Diagram 6.2 Ersättningsgrad vid arbetslöshet 2000. Sammanboende med två barn Källa: (2003). I , och är incitamenten att komma tillbaka till arbete samma vid arbetsmarknadspolitiska program som vid arbetslöshet. Länderna skiljer sig i det avseendet från och , där ersättningsgraden är högre vid aktiveringspro- Bilaga 14 till LU 2003/04 Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv och har inga särskilda aktiveringspro- gram. Ersättningsgraden påverkar inte ensamt möjligheterna till återgång i arbete. Den viktigaste delen av aktiveringsprogrammen är ofta inte den ekonomiska drivkraften utan faktorer som att få hjälp med att söka jobb, kompletterande utbildning eller subventionerad ar- betsplats. Tabell 6.1 Ersättningsgrad vid arbetslöshet och återinträde på ar- betsmarknaden till en lägre lön 2000. Ensamstående med två barn Åter i arbete av lönen Hälften arbete av lönen/hälften arbetslöshet Källa: (2003). Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv Bilaga 14 till LU 2003/04 För att återgå till arbete efter en period av arbetslöshet måste den arbetslöse ibland vara villig att acceptera en lägre lönenivå än den som erhölls vid det tidigare arbetet. För att illustrera hur den eko- nomiska drivkraften för att acceptera ett sådant erbjudande ser ut har för en ensamstående med två barn ersättningsgrad vid arbets- löshet jämförts med ersättningen vid ett arbete där den nya lönen är av den föregående lönenivån (se tabell 6.1). Som framgår blir den disponibla inkomsten i , till skillnad mot i övriga länder, högre i ett lägre betalt arbete först vid genomsnittlig APW-nivå. kan arbete på halvtid kompletterat med arbetslöshetser- sättning vara ett möjligt och ekonomiskt fördelaktigt alternativ. För några länder har ersättningsgraden beräknats även för en sådan situation. I blir ersättningen vid deltidsarbete, vid den lägsta inkomstnivån, lägre än vid heltidsarbetslöshet. I är skillnaden minimal. Det är först vid den genomsnittliga industriar- betarnivån som den ekonomiska drivkraften att acceptera erbju- dandet om deltidsarbete blir större än ersättningen vid arbetslös- het. I och är däremot de ekonomiska drivkrafterna påtagliga även vid låga inkomstnivåer. I alla länder har arbetslöshetsersättningen en begränsad varaktighet. Maximal tid för understödet varierar dock mycket länderna emel- lan. När en individ är berättigad till arbetslöshetsunder- stöd återstår i de flesta länder endast socialbidrag. I och finns det dock en kompletterande arbetsmarknadsersätt- ning för dem som blir kvar i arbetslöshet efter att ha blivit utför- säkrad. I kan man redan få ersättning från denna försäkring fram till pensionen. Ersättningsgraden vid arbetslöshet är likartad i länderna. Vid låg inkomst är de ekonomiska drivkrafterna till att leta efter ett nytt arbete relativt svaga i några länder. När rätten till arbetslöshetsun- derstöd upphör och individen hänvisas till socialbidrag eller annan kompletterande ersättning, sjunker ersättningsgraden påtagligt i , , och . I övriga länder blir skillnaden i ersättning inte lika stor. Bilaga 14 till LU 2003/04 Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv Källa: (2003). , och därefter , har den högsta ersättningen för en ensamstående medan , och har den lägsta (se diagram 6.3). och ersättnings- grader är någonstans mittemellan med 50–av disponibel inkomst vid den lägsta inkomstnivån. Vid medelinkomst och högre inkomster är de ekonomiska drivkrafterna betydligt starkare. Er- sättningsgraden vid dessa inkomstnivåer ligger i regel . För en ensamstående med två barn är bilden något annorlunda (se diagram 6.4). Ersättningsgraden är högre i , och jämfört ersättningsgraden för en ensamstående utan barn. I är skillnaden mycket stor mellan arbete och bidrag även för en ensamstående med två barn. Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv Bilaga 14 till LU 2003/04 Diagram 6.4 Ersättningsgrad vid socialbidrag 2000. Ensamstående med två barn Källa: (2003). Ersättningsgraden vid sjukdom och sjukpension är i de flesta länder förhållandevis hög jämfört med den ersättning som utbetalas i and- ra system. Vid sjukpension kan ersättningsgraden i vissa fall även bli högre än vid arbete. Beslut om sjukpension ska dock i princip alltid baseras på medicinska bedömningar och är i den bemärkelsen i de flesta fall ofrivilligt. I allmänhet har länder som betraktar sjukpension som en del av pensionssystemet högre ersättningsgrad än övriga länder. Dessa system är ofta utformade på ett sätt som innebär att den pensione- rade inte förväntas tillbaka i arbete. Särskilda förmåner finns därför inbyggda i systemet. I sex av länderna minskar ersättningsgraden vid sjukpension vid högre inkomstnivåer. I blir den emel- lertid i stället högre. Det är en följd av att ersättning vid sjukpen- sion är skattebefriad till skillnad mot arbetsinkomst och övriga er- sättningar. Bilaga 14 till LU 2003/04 Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv Diagram 6.5 Ersättningsgrad vid sjukpenning och sjukpension 2000. 0,67APW Sjukpenning 0,67APW Sjukpension APW Sjukpenning APW Sjukpension Källa: (2003). I och är ersättningsgraden vid sjuk- dom för en ensamstående med låg inkomst (se diagram 6.5). Detta kan även vara fallet i några andra länder om avtalsmässi- ga tillägg tas med. Dessa tillägg är dock inte med i beräkningarna. I har ersättningsgraden beräknats till vid genom- snittlig industriarbetarlönenivå (APW). Vid sjukpension är ersättningsgraden oftast högre än vid sjuk- penning. I fyra länder är ersättningsgraden vid låga inkomstnivåer till och med (högre än inkomst vid arbete). För dem som har kvar en viss arbetsförmåga kan systemet därför ge upphov till allvarliga fattigdomsfällor. I stiger till skillnad från i andra länder dessutom ersättningsgrad vid ökad inkomst. I har ersättningsgraden beräknats till vid låg in- komst och till vid genomsnittlig inkomst. Möjligheten att få BTP vid låg inkomst är en bidragande orsak till detta. Ersätt- ningsgraden är genomgående lägre vid sjukpensionering än vid sjukdom endast i och i . Ekonomiska drivkrafter sett utifrån ett internationellt perspektiv Bilaga 14 till LU 2003/04 Tabell 6.2 Ersättningsgrad vid sjukpenning och sjukpension 2000. Tvåförsörjarfamilj med två barn där huvudinkomsttagaren blir sjuk Källa: (2003). Ersättningsgraderna för en familj med två inkomsttagare och två barn är överlag höga både vid sjukpenning och vid sjukpension (se tabell 6.2). Ersättningsgrader förekommer endast i och och då vid högre inkomstnivåer. Er- sättningsgrad förekommer i flera länder vid låga inkomstnivåer. I ökar ersättningsgraden som en följd av skillnad i beskattningen. Appendix A: Regelförändringar har det skett en del förändringar i arbetslöshets- försäkringen, socialförsäkringssystemen och i skattesystemet vilka sammanlagt kan påverka marginal- och tröskeleffekter i varierande grad. En helt ny arbetslöshetsförsäkring har införts. KAS har ut- gått och blivit en obligatorisk grundförsäkring i försäkringen som i övrigt är en frivillig inkomstrelaterad försäkring upp till taket. Kompensationsnivån har höjts till , golvet har ökat till och taket till , därefter per dag. Inom socialförsäkringssystemen kan kortfattat nämnas föl- jande ändringar. Pensionstillskottet för förtidspensionärer höjdes 1999 men av större vikt är införande av det nya pensionssystemet 2003 där förtidspension bryts ut och benämns sjukersättning/ aktivitets- ersättning, beloppen höjs och beskattas som det sär- skilda grundavdraget för pensionärer avskaffas. Kompensationsnivån i sjuk- och föräldraförsäkringen höjdes till och golvet i föräldraförsäkringen har höjts till . Underhållsstöd har ersatt tidigare bidragsförskott med större krav på återbetalning och marginaleffekter för de underhålls- skyldiga. Grundbelopp i barnbidraget har höjts från till . Flerbarnstillägg har höjts och flerbarns- tillägg har återinförts för flerbarnsfamiljer. Kompensationsnivå inom bostadstillägget för pensionärer har höjts till , hyresbeloppet som kompenseras har höjts Bilaga 14 till LU 2003/04 till och kravet på att betala de första på hyran har tagits bort. Bostadsbidrag för barnfamiljer har varit oförändrat så när som på att extrabelopp för barn 4 och 5 har tagits bort när man åter fick rätt till nya flerbarnstillägg.