sou · GSB331 · 2005-01-01 00:00:00 — ., Debatten om begreppen – genus i Kvinnovetenskaplig tidskrift 1980–1998 i Kvinnovetenskaplig tidskrift, nr 2, 1998. Offentligt tryck, m.m. Förslag till rådets direktiv om miniminormer för när tredjelandsmedborgare och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning, (KOM (2001)510). UNHCR Executive Committee Conclusions No. 39 (XXXVI) – 1985, Refugee Women and International Protection. UNHCR Executive Committee Conclusions No. 73 (XLIV) – 1993, Refugee Protection and Sexual Violence. UNHCR, Guidelines on international protection: Gender-Related Persecution within the context of Article 1 A (2) of the 1951 Convention and/or its Protocol relating to the Status of Refugees, HCR/02/01, 7 2002. UNHCR, Guidelines on international protection: Membership of a particular social group within the context of Article l A (2) of the 1951 Convention and/or its Protocol relating to the Status of Refugees, HCR/02/02, 7 2002. Maj:ts proposition till rörande ratifikationen av konvention angående flyktingars rättsliga ställning. Maj:ts proposition angående godkännande av om traktaträtten. 1975/76:18 Regeringens proposition om ändring i utlänningslagen (1954:193), m.m. 1979/80:96 med förslag till ny utlänningslag, m.m. 1983/84:144 Förslag till Lag om ändring i utlänningslagen (1980:376). 1988/89:86 Förslag till utlänningslag m.m. 1993/94:117 Inkorporering av och andra fri- och rättighetsfrågor. 1996/97:25 Svensk migrationspolitik i ett globalt perspektiv. 1999/2000:43 Förslag till ändring i lagen (1987:813) om 2000/01:68 Ersättning för ideell skada. 2001/02:59 Hets mot folkgrupp, m.m. 2001/02:72 Ändringar i regeringsformen – samarbetet med EU m.m. 2002/03:65 Ett utvidgat skydd mot diskriminering. 1993/94:KU24 Inkorporering av och andra fri- och rättighetsfrågor. 1998/99:AU4 om införandet av ny lagstiftning mot diskriminering i arbetslivet. 2001/02:KU23 Hets mot folkgrupp, m.m. 2002/03:KU7 Hets mot folkgrupp, m.m. (vilande grundlags- förslag och följdlagstiftning). SOU 1951:42 Betänkande med förslag till utlänningslag m.m. SOU 1972:84 Flyktingskap. SOU 1983:29 Invandringspolitiken. SOU 1995:75 Svensk flyktingpolitik i ett globalt perspektiv. SOU 1997:197 Förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning. SOU 2001:39 Ett effektivt diskrimineringsförbud. Om olaga diskriminering och begreppen ras och sexuell läggning. SOU 2002:116 Stabiliseringspolitik i valutaunionen. 1998:35 Rasistiskt och främlingsfientligt våld. Australienska rättsfallet of , Appelant S395/2002 v. Minister for Immigration and Multicultral Affairs, Matter No. S395/2002 [2003] HCA 71, . Australienska rättsfallet of , Appelant S396/2002 v. Minister for Immigration and Multicultral Affairs, Matter No. S396/2002 [2003] HCA 71, . Australienska rättsfallet Applicant A. v. Minister for Immigration and Ethnic Affairs, (1997) 190 CLR 225, 264, 142 ALR 331. Brittiska rättsfallet and others v. Secretary of State for the Home Department; R. v. Immigration Appeal Tribunal and Secretary of State for the Home Department ex parte Syeda , [1999] 2 W.L.R. 1015; [1999] INLR HL 144. s. 162, (and ). Kanadensiska rättsfallet (Attorney-General) v. , [1993] 2 SCR 689, [1997] INLR 42, Sup. Ct., (). Nya Zeeländska rättsfallet Refugee Status Appeals Authority, Appeal No. 71427/99, at 14 2000. , v Immigration and [1985] Int. 2986, US . , Matter of Kasinga, 21 I & N Dec. 357 , US (1996). dom v. , No. 33692/00, 1 2003. 24573/94, UK, A/25 Objections), A/323 para. 23452/94, dom Z. and others v. UK, No. 29392/99, 10 2001. Inter-Amerikanska domstolens rådgivande yttrande Restrictions to the Death Penalty, OC-3/83, , Ser A no. Internationella domstolens rådgivande yttrande Traction, Light and Co. Case (v. ), ICJ Rep. 1970, s. 1. Internationella domstolens rådgivande yttrande Certain Expenses of the UN Case, ICJ Rep., 1962, s. 159. Internationella domstolens rådgivande yttrande Legal Consequences for States of the Continued Presence of South in (South West ) notwithstanding resolution 276 (1970) ICJ Rep. 1971, s. 22. Internationella domstolens rådgivande yttrande Reservations to the Genocide Convention, ICJ Rep. 1951, s. 16. Ombudsmannens mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) beslut i ärende med dnr 114-2000. Utlänningslagen – Vägledande beslut, reg. Utlänningslagen – Vägledande beslut, reg. Utlänningslagen – Vägledande beslut, reg. Utlänningslagen – Vägledande beslut, reg. Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 48-92. Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 287-95. Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 312-97. Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 328-97. Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 341-97. Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 344-97. Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 417-00. beslut – UN 02/03290. Flyktingstatus för personer som är förföljda på grund av kön eller sexuell läggning En särskild utredare skall föreslå de författningsändringar som är nödvändiga för att personer som känner en välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning skall kunna betraktas som flyktingar enligt Genèvekonvention. Internationella regler om flyktingbegreppet har anslutit sig till Genèvekonvention angående flyktingars rättsliga ställning (fortsättningsvis: Genève- konventionen), ändrad genom New York-protokoll. En grundläggande definition av begreppet flykting finns i artikel 1 A 2 i konventionen. Enligt definitionen finns det fem grunder för förföljelse som kan leda till flyktingstatus: ras, religion, nationalitet, tillhörighet till viss samhällsgrupp och politisk åskådning. Förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning är således inte uttryckligen angivna grunder för flyktingskap enligt konventionen. Närmare riktlinjer för tolkningen av begreppet flykting finns bl.a. i ministerrådets gemensamma ståndpunkt av om harmoniserad användning av uttrycket flykting i (EGT L 63/2 13.3.96, Celex 396F0196), FN:s flyktingkommissaries (UNHCR:s) handbok om förfaranden och kriterier för att fastställa flyktingstatus och slutsatser från , . Utlänningslagen (1989:529) Den svenska definitionen av flyktingbegreppet finns i 3 kap. 2 § utlänningslagen (1989:529), UtlL och överensstämmer med den som finns i . Tillämpningen är sådan att förföljelse på grund av enbart kön eller sexuell läggning inte har ansetts kunna leda till flyktingstatus. Annorlunda är situationen om förföljelsen ingår som ett led i förföljelse på grunder som anges i artikel 1 A 2 . Ett exempel är att en person anses som flykting om han eller hon känner en välgrundad förföljelse dels på grund av homosexualitet och dels på grund av politisk verksamhet. Det följer av 3 kap. 3 § första stycket 3 UtlL att den som på grund av sitt kön eller homosexualitet känner välgrundad fruktan för förföljelse inte anses som flykting utan som skyddsbehövande i övrigt. Bestämmelsen om skyddsbehövande i övrigt är utformad med skyddsbestämmelsen för flyktingar som förebild. Samma grad av förföljelse avses för båda kategorierna genom uttrycket välgrundad fruktan för förföljelse. I normalfallet beviljas både flyktingar och skyddsbehövande i övrigt permanent uppehållstillstånd. I propositionen Svensk migrationspolitik i globalt perspektiv (prop. 1996/97:25, s. 98) skriver regeringen följande. Några remissinstanser har fört fram att förföljelse på grund av homosexualitet eller kön också skulle kunna falla in under flyktingbegrepp. Det förutsätter då att homosexualitet eller tillhörighet till visst kön skulle kunna anses utgöra tillhörighet till viss samhällsgrupp i konventionens mening. Att exempelvis kvinnor generellt skulle anses tillhöra viss samhällsgrupp är en mycket vidsträckt tolkning som det dock finns viss möjlighet att göra. har antagit en konklusion med innebörd att enskilda stater har frihet att tolka begreppet på ett sådant sätt för kvinnor som riskerar hård eller omänsklig behandling därför att de har brutit mot de sociala sedvänjorna i det samhälle som de lever i. Vad gäller homosexuella finns avgöranden från , , och där denna kategori betraktas som en viss samhällsgrupp enligt Diskussionerna inom EU tyder emellertid inte på att flertalet EU-länder nu skulle vara beredda att stödja en sådan tolkning. Den som riskerar förföljelse eller trakasserier på grund av kön eller homosexualitet bör därför – när skyddsbehov föreligger – beviljas tillstånd som skyddsbehövande i övrigt. Europeiska gemenskapernas kommission presenterade förslaget till rådets direktiv om miniminormer för när medborgare i tredje land och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning, KOM (2001) 510 slutlig. Förslaget syftar till att fastställa miniminormer för medlemsstaternas lagstiftning och praxis för grunderna för internationellt skydd. Enligt förslaget skall förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning tolkas in under begreppet tillhörighet till viss samhällsgrupp och således omfattas av flyktingdefinitionen. Enligt förslaget kan en sådan grupp definieras utifrån grundläggande egenskaper, till exempel sexuell läggning, ålder eller kön, och grupper av personer som har en gemensam bakgrund eller egenskap som är så grundläggande för personernas identitet eller samvete att de inte skall tvingas avstå från deltagande. I förslagets kommentar till de enskilda artiklarna anges att andra exempel på grundläggande egenskaper kan vara familjeförhållanden eller historisk bakgrund. Hänvisningen till kön och sexuell läggning innebär inte att denna förföljelsegrund nödvändigtvis täcker in alla kvinnor eller homosexuella personer. Tillämpningen skall vara beroende på särskilda omständigheter och sammanhang i ursprungsländerna och av egenskaper i förföljelsen och hos de förföljda. Begreppet skall också omfatta exempelvis kvinnor som är offer för sexuellt våld och stympningar inom familjen och som bor i stater där de inte kan få ett fungerande skydd på grund av sitt kön eller sin sociala status i samhället. Tolkningen av begreppet tillhörighet till viss samhällsgrupp har utgjort en viktig del av UNHCR:s globala konsultationer som påbörjades och som avses leda fram till en Agenda för skydd som skall utgöra vägledning för humanitära organisationers och regeringars arbete för att stärka skyddet för flyktingar. I länder som , , , , och har förts en aktiv diskussionen om förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning skall kunna tolkas in under begreppet tillhörighet till viss samhällsgrupp och kunna leda till flyktingstatus. Regeringen välkomnar kommissionens förslag om internationellt skydd. Förhandlingarna i rådet kan emellertid förväntas ta och regeringen anser därför att det är angeläget att i svensk rätt redan nu genomföra författningsändringar som innebär att förföljelse på grund enbart av kön eller sexuell läggning kan leda till flyktingstatus. Utredaren skall lagtekniskt anpassa utlänningslagstiftningen så att det klart framgår att förföljelse på grund av kön och sexuell läggning omfattas av begreppet tillhörighet till viss samhällsgrupp. Avsikten är inte att ändra utlänningslagens rekvisit för flyktingstatus enligt utan att i lagtexten närmare ange förutsättningarna för en tolkning som även inrymmer förföljelse på grund av kön och sexuell läggning. Utredaren skall även göra en jämförelse av skyddsregler i andra relevanta stater gällande förföljelse på grund av kön och sexuell läggning och analysera de begrepp som används i aktuella sammanhang för att nå en lösning som är väl förenlig med internationell flyktingrättslig terminologi. En sådan fråga som bör studeras närmare är skillnaden mellan könsrelaterad och genusrelaterad förföljelse. I samband med att kommissionens förslag har presenterats har i debatten framförts farhågor för att skyddsbehovet avseende förföljelse på grund av kön och homosexualitet – som uttryckligen regleras i 3 kap. 3 § första stycket 3 UtlL – skulle vara svårare att identifiera om förföljelse på sådana grunder allmänt kom att omfattas av flyktingbegreppet. Mot bakgrund av detta bör utredaren eftersträva en lagteknisk lösning som tydligt visar att förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning kan vara exempel på flyktingskap i fall då en person känner en välgrundad fruktan för sådan förföljelse. När det gäller begreppet sexuell läggning påpekades i remissbehandlingen av kommissionens förslag att uttrycket sexuell läggning i det här sammanhanget bör definieras som hetero-, homo-, bi- och transsexuell läggning. Regeringen erinrar om att i svensk lagstiftning avses med sexuell läggning hetero-, homo- och Utanför begreppet faller däremot beteenden och sexuella variationer som finns hos såväl homo- och bisexuella som hos heterosexuella personer. Regeringen erinrar i sammanhanget om vikten av att uttrycket sexuell läggning aldrig får kunna uppfattas som ett utövande av sexualitet som innebär kränkning av någon annans sexuella integritet eller på annat sätt åsidosättande av en annan persons självbestämmanderätt. Utredaren skall bedöma konsekvenserna som kan bli följden av att personer som betecknas som skyddsbehövande i övrigt kommer att kvalificera sig som flyktingar. Uppdraget skall redovisas . Tilläggsdirektiv till utredningen om flyktingstatus för personer som är förföljda på grund av kön eller sexuell läggning (UD Utredningen om flyktingstatus för personer som är förföljda på grund av kön eller sexuell läggning (UD 2002:03) skall ha slutfört sitt arbete . Utredningen skall följa utvecklingen av förhandlingarna i rådet rörande direktivförslaget om miniminormer för när medborgare i tredje land och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd. Regeringen bemyndigade (dir. 2002:49) det statsråd som har ansvar för förvaltningsärenden som gäller flyktingar, mottagande av asylsökande och utlänningars rätt att vistas i landet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå de författningsändringar som är nödvändiga för att personer som känner en välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning skall kunna betraktas som flyktingar enligt konvention angående flyktingars rättsliga ställning. Utredningen skulle enligt direktivet ha slutfört sitt arbete . Utredningen har ännu inte påbörjat sitt arbete. Utredningstiden förlängs därför, vilket innebär att utredningen skall redovisa sitt uppdrag . Bilaga 2 SOU 2004:31 Europeiska gemenskapernas kommission presenterade förslaget till rådets direktiv om miniminormer för när medborgare i tredje land och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning, KOM (2001) 510 slutlig. Förslaget syftar till att fastställa miniminormer för medlemsstaternas lagstiftning och praxis för grunderna för internationellt skydd. Enligt ursprungsförslaget skall förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning tolkas in under begreppet tillhörighet till viss samhällsgrupp och således omfattas av flyktingdefinitionen. Utredningen skall följa utvecklingen av förhandlingarna i rådet rörande direktivförslaget. Tilläggsdirektiv till utredningen om flyktingstatus för personer som är förföljda på grund av kön eller sexuell läggning (UD Utredningen om flyktingstatus för personer som är förföljda på grund av kön eller sexuell läggning (UD 2002:03) skall ha slutfört sitt arbete . Regeringen bemyndigade (dir. 2002:49) bistånds- och migrationsministern att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå de författningsändringar som är nödvändiga för att personer som känner en välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning skall kunna betraktas som flyktingar enligt konvention angående flyktingars rättsliga ställning. Utredningen skulle enligt det ursprungliga direktivet ha slutfört sitt arbete . beslutades genom tilläggsdirektiv (dir. 2003:7) att utredningstiden skulle förlängas till , eftersom utredningen påbörjade sitt arbete först . Utredningstiden förlängs ytterligare, vilket innebär att utredningen skall redovisa sitt uppdrag . Utredaren skall i enlighet med direktiven lagtekniskt anpassa utlänningslagstiftningen så att det klart framgår att förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning skall kunna omfattas av begreppet tillhörighet till viss samhällsgrupp. Utredaren skall därutöver bedöma konsekvenserna av att personer som betecknas som skyddsbehövande i övrigt istället skall kunna kvalificera sig som konventionsflyktingar. På grund av att flera tillståndsgrunder i utlänningslagen kan bli aktuella i det enskilda fallet beroende på vad personen kan komma att riskera vid ett återsändande till hemlandet i form av förföljelse, trakasserier, övergrepp, social utstötning etc. kan gränsdragningsfrågor härvid aktualiseras. Det finns därför ett behov av att följa det pågående arbetet i av utlänningslagstiftningen (UD 2003:02) då denna kommitté bland annat skall lämna förslag till hur förutsättningarna för en annan tillståndsgrund, nämligen uppehållstillstånd av humanitära skäl, skall preciseras i lag. Europeiska gemenskapernas kommission presenterade förslag till rådets direktiv om miniminormer för när tredjelandsmedborgare och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning (skyddsgrundsdirektivet), KOM (2001) 510 slutlig. Utredningen har i uppdrag att följa förhandlingarna i rådet rörande direktivförslaget. Enligt slutsatserna från i skall direktivet antas före utgången av 2003. Det finns anledning att avvakta utgången av innan utredningen presenterar sitt förslag. Hur olika länder bedömer asylskäl grundade på risk för könsstympning EURASIL har samlat in uppgifter från olika länder för att ta reda på hur kvinnor som löper risk för könsstympning behandlas i asylprocessen och vilket skydd som erbjuds dem. Uppgifterna har sammanställts i en rapport.1 I rapporten redovisas svar på ett antal frågor som ställts till nuvarande och blivande EU-länder, och . Frågeformuläret och svaren återges i rapporten. De länder som har besvarat formuläret är , , , , , , , , , , , , , , , och . I är det ganska ovanligt att risk för könsstympning åberopas som grund för asyl, men det har förekommit. Vid bifall till en sådan ansökan kan kvinnan/flickan ges flyktingstatus och tillämplig förföljelsegrund anses vara tillhörighet till en viss samhällsgrupp. I är det förhållandevis få asylansökningar som grundar sig på risk för könsstympning och det är först som sådana ansökningar har inlämnats. När risk för könsstympning åberopas sker det oftast i kombination med andra asylskäl. I fall där risk för 1 EURASIL THEMES 2003, FGM-02rev1-EN. Draft Compilation of replies to the questions relating to claims based upon the threat of female genital mutilation (FGM), EURASIL, 19–20 2003. könsstympning åberopas som enda grund för asyl kan bifall till ansökan leda till flyktingklassning med hänvisning till förföljelsegrunden tillhörighet till en viss samhällsgrupp. Ett sådant beslut motiveras i regel med att kvinnan riskerar förföljelse /allvarlig diskriminering på grund av sin vägrar att acceptera en social sedvänja (on the grounds of violation of social norms) och att hennes vägran att underkasta sig sedvänjan/könsstympningen kan kopplas till hennes tillhörighet till en viss samhällsgrupp. Könsstympning anses i sig vara en omänsklig och förnedrande behandling som strider mot artikel 3 i den europeiska konventionen av angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (EKMR). I har endast ett fåtal kvinnor/flickor åberopat risk för könsstympning som grund för asyl. De flesta av dessa ansökningar har lämnats utan bifall på grund av bristande trovärdighet hos de asylsökande. Enligt dansk utlänningsrätt är risk för könsstympning inte ett flyktinggrundande skäl. Däremot kan en kvinna/flicka som riskerar könsstympning få skydd som alternativt skyddsbehövande. En förutsättning härför är att det föreligger en konkret risk för att sökanden (eller sökandes barn) kan komma att utsättas för köns- stympning vid ett återvändande till hemlandet. Könsstympning anses strida mot artikel 3 i EKMR, som handlar om förbud mot tortyr och annan omänsklig eller förnedrande behandling och bestraffning. I har inte någon asylsökande åberopat risk för könsstympning som grund för en ansökan om asyl. Enligt den finska utlänningslagen skulle en sådan ansökan inte kunna leda till flyktingstatus, men väl till alternativt skydd (med ett första uppehållstillstånd ). I pågår emellertid en debatt om hur asylansökningar som grundar sig på könsrelaterad förföljelse skall bedömas framöver. Såvitt gäller ansökningar som involverar könsrelaterat våld och andra former av könsrelaterade övergrepp hämtas vägledning från FN:s deklaration om förbud mot all form av våld mot kvinnor (1993). har haft förhållandevis få asylansökningar som grundat sig på risk för könsstympning. En sådan ansökan kan dock ligga till grund för flyktingstatus med hänvisning till förföljelsegrunden tillhörighet till en viss samhällsgrupp. behandlas i ett vägledande rättsfall från den franska Commission des Recours des Réfugiés (CRR, Sissko, ). Rättsfallet avser ett föräldrapar från som sökte asyl i under åberopande av att de utsatts för trakasserier i hemlandet i anledning av att de vägrat att könsstympa sin dotter. Om de återvände till fanns det risk för att trakasserierna skulle fortsätta. noterade i sitt beslut att den maliska staten uppmuntrade en kampanj mot könsstympning som fördes i NGO:s regi, men konstaterade att staten inte hade vidtagit några åtgärder för att lagstifta mot eller kriminalisera företeelsen som sådan. Mot den bakgrunden gjordes bedömningen att den maliska staten medvetet tolererade praktiserandet av könsstympning och att sökandena därför inte kunde söka skydd i sitt hemland. Commission des Recours des Réfugiés ansåg att sökandena, som trakasserades för att de vägrade att låta könsstympa sin dotter, utgjorde en viss samhällsgrupp i den mening som avses i . I är ärenden där risk för könsstympning åberopas som grund för asyl relativt få i förhållande till den totala mängden asylansökningar. En kvinna som riskerar att utsättas för könsstympning kan beviljas flyktingstatus i (oklart på vilken grund) om staten i kvinnans hemland uppmuntrar, stödjer eller accepterar att könsstympning praktiseras bland befolkningen i landet. Enligt tysk rätt anses kvinnlig könsstympning strida mot mänsklig värdighet. Ingreppet bedöms kunna ge allvarliga fysiska och/eller psykiska skador som kan leda till döden. tillhör en etnisk grupp inom vilken kvinnlig könsstympning praktiseras, och som hör till den ålderskategori som riskerar att utsättas för ett dylikt ingrepp, får enligt tysk lag inte återsändas till sitt hemland. Ett exempel på ett sådant fall rör en muslimsk kvinna från . Kvinnan tillhörde en etnisk grupp inom vilken av alla kvinnor genomgår könsstympning. Hon hade blivit könsstympad som flicka och vid ett återvändande till skulle hon, av sin far och av sin blivande make, tvingas att göra om ingreppet i anslutning till att hon ingick ett arrangerat äktenskap. I ärendet konstaterades att könsstympning praktiseras av så gott som samtliga etniska grupper i , att den sökande kvinnan var giftasvuxen och att risken för att hon skulle utsättas för könsstympning var så påtaglig att det på humanitära grunder förelåg ett förbud mot att återsända henne till . har haft flera asylärenden där risk för könsstympning åberopats som grund och vissa av dem har resulterat i att sökanden bedömts vara flykting. Den irländska utlänningslagstiftningen innehåller en definition av begreppet tillhörighet till en viss samhällsgrupp.