sou · GSB348 · 2005-01-01 00:00:00 — Den vetenskapliga blick som texten i riktar mot invandrarkvinnan är uttryck för den tidens seriösa och samhällsengagerade journalistik i förhållande till invandraren. Pro- blemet med den vetenskapliga attityden är att den gör de beskrivna människorna till objekt och exempel för läsaren att beskåda. Läsaren inbjuds att se på invandraren ur en överlägsen, saklig och helt enkelt normal position. Journalistik tar efter beskrivningsmodeller som kan vara adekvata inom till exempel medicin eller juridik, där pro- fessionellt ställda frågor har bestämda svar inom en strikt reglerad yrkesgemenskap. Däremot existerar det inte en godkänd diagnos av samhällsfenomen och människor som samhällsvarelser (Schudson 1978). Den norm mot vilken nyheternas invandrare kontrasteras kan delvis fångas via de brister som tillskrivs invandraren. Problematiseringen av invandrarkvinnan vid denna 7 Nutida undersökningar av bilden av invandrade kvinnor i stora svenska dags- tidningar pekar på ett mönster som är sådant att i huvuddelen av artiklarna framträder invandrade kvinnor som offer för våld, förtryck och så kallade kulturkrockar. Den starka och aktiva kvinnan uppträder i en liten del av utbudet och framstår som det undantag som bekräftar regeln (och 1998; och 2002). tid styrs av abstrakta idéer om att andra länder befinner sig längre ner på en utvecklingsskala än och att detta förhållande präglar de individer som har invandrat. karakteriseras som högutvecklat, högutbildat och högkonsumerande medan människor från eller sägs komma från medeltiden eller från åtminstone . Kultur och religion hindrar dem från att orientera sig på rätt sätt i samhället. Vi, samhället, måste därför gripa in med olika slags anpassningsåtgärder och i varje fall försöka rädda kvinnor- na och barnen (2002a, 2003 och kommande). Texten i får exemplifiera förhållningssätt som är viktiga, men naturligtvis inte allenarådande, inslag i nyhetsdiskur- sen över invandraren. De vetenskapliga generaliseringarna, personi- fieringen, metonymierna och undantagskvinnans vittnesbörd skapar en helgjuten typisk invandrarkvinna . I det följande ska jag ge exempel på hur samma slags positioner och tekniker uppträder i nutida nyhetstexter som berör invandrare. Exemplen är hämtade från Dagens Nyheters bevakning . visar det sig att hälften av de ungdomar som har bott i än inte har tillräckliga betyg när de lämnar för att bli antagna till gymnasiet. presen- terar undersökningen med tre rubriker: Invandrare klarar inte skolkrav Invandrare klarar skolan sämst Svårt för invandrare att få gymnasieplats (19/9 2002.) Här betyder invandrare ungdomar som dels har vistats i och dels har lågutbildade föräldrar. Men man måste läsa artik- eln för att förstå det. sämst och svårt i rubrikerna ser ut som egenskaper hos kategorin invandrare. Rubrikerna döljer de problem som artikeln faktiskt behandlar; att skolan misslyckas i att tillgodose elevernas individuella behov. Huvudartikeln är bildsatt med stapeldiagram som åskådliggör betydelsen av vistelsetid i landet och föräldrarnas utbildning för bar- nens skolresultat. Texten rör sig mellan diagrammens budskap, oppo- sitionspolitiker som säger att skolan måste bli bättre och lärare som berättar att deras resurser har minskat. Artikeln belyser ett viktigt pro- Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 69 blem, där alla intar sina på förhand bestämda roller. Som personifika- tion av problemet porträtteras en flicka (med mörka ögon som möter läsarens blick) under rubriken svårt men jag kämpar. Formellt sett finns det flera beröringspunkter med bygget av den typiska invandrarkvinnan: Den vetenskapliga blicken, den källobero- ende berättarstilen, det personifierade exemplet på en övergripande problematik. Men i det som påstås om invandrare är det bara rubri- kerna som arbetar med samma typ av generaliseringar. Om man upp- fattar innehållet som viktigare än formen, så är den skolkritiska artik- eln med rubriken klarar inte skolkrav väsensskild från Hon städar och kan ingen svenska – det är den typiska invandrar- kvinnan. Om man betraktar formen som en viktig del av budskapet så är likheterna påfallande. Formen gestaltar mediets anspråk att göra övergripande och vetenskapliga påståenden om invandrare. Rubriker skapar ordning i läsandet i enlighet med etablerade tolk- ningsmönster. Brödtexter kan arbeta med flera perspektiv. Bröd- textens innehåll skulle kunna sammanfattas i Så här dålig får inte den svenska skolan vara eller Klassbakgrund avgör skolresultat. Men Invandrare klarar inte skolkrav är onekligen mer konkret än att skolan är resurssvag och att klasstillhörighet har betydelse för elever- nas möjligheter. Om å andra sidan rubriken hade varit mer precis: Nykomna invandrare klarar inte skolkrav, så hade den förlorat i nyhetsvärde. Rubrikmakandets strävan att konkretisera strukturella problem knyter gång på gång invandrare till svårigheter av olika slag. Det är ett samhällsproblem att inte klarar av att tillgodogöra sig aka- demiska utbildningar från andra länder. När regeringen efter årtionden av kvalificerad kritik från olika instanser uppdrar åt att ta reda på hur kompletteringsutbildningarna för utländska akade- miker ser ut i , blir rubriken: Svårt för invandrare komplettera utbildning (31/10 2002.) Ytterligare ett par exempel på rubriker som märker ut kategorin invandrare som särskild och bristfällig: Invandrarbarn lever i fattigdom (26/9 2002.) Invandrarelevers dåliga resultat inte skolans fel (29/1 2003.) Stor självmordsrisk bland invandrarkvinnor (27/5 2003.) Invandrare risk i trafiken (15/8 2003.) Sämre trafikvett bland invandrare väcker känslor (16/8 2003.) Få invandrare vill bli poliser Svårt locka invandrare att bli polis (22/4 2003.) I den sista rubriken är det inte invandrare som har svårigheter utan . Det är fråga om ett artikelblock av välkänd konstruk- tion. En övergripande artikel utgår från ansträng- ningar att värva fler män och kvinnor med annan etnisk bakgrund än den svenska. Minutiöst går artikeln igenom hur de sökande till Polis- högskolan fördelar sig efter nationell bakgrund. Ett cirkeldiagram illustrerar. av de sökande till har något slags invandrarbakgrund, det vill säga är född i utlandet eller har en eller två föräldrar som är det. Av hela befolk- ningen har invandrarbakgrund i denna mening. Bara fyra av hundra sökande har utomeuropeisk bakgrund, mot av hela befolkningen. Huvudkällor är rekryteringsansvariga person samt dåvarande vice länspolismästaren i . Den sammantagna sanning som rubriker, diagram och den utredande artikeln meddelar är att det finns ett problematiskt kollektiv som heter invandrare som inte vill bli poliser. Problembeskrivningen kompletteras med en artikel om det positiva undantaget som bekräftar regeln. En ung man i polisuniform avbildas på tidningens första sida. Han har turkisk bak- grund och beskrivs som framtidens polis. Tidningen bevakar Södertörnspolisens informa- tionsmöte på den invandrartäta folkhögskolan i . Bild- text: jobbar hårt för att värva fler invandrare. [] Men hos Eritreafödde Hadish var intresset svagt. En afrikansk man får i bild och bildtext förkroppsliga polisens svårigheter. Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 71 läggningen får oss att glömma att de flesta människor inte vill bli poli- ser. Det ser ut som det är något särskilt med dem som inte vill det. Att de är invandrare. De artiklar och rubriker jag har diskuterat knyter var och en kate- gorin invandrare till en problematik som definieras av tidningen till- sammans med en myndighet. Kategorin beskrivs dels via diagram och generella utsagor, dels i exemplifieringens form. Det är en normal form av nyhetsmakande, där en vetenskaplig blick paras med en strä- van till konkretion. Problemet med verksamheten är de grundförut- sättningar den utgår ifrån: Att det är meningsfullt att göra övergri- pande påståenden om kategorin invandrare med utgångspunkt i sta- tistik och myndigheters problemformuleringar. Rubriktekniken att låta avvikelsen stå för helheten innebär att kategorin invandrare gång på gång associeras med svårigheter. Ytterligare en rutinmässig teknik bidrar till att skapa en begreppslig invandrare. Den innebär i sin enklaste variant bara att små ord fogas in i texten och ger den en generell relevans som den inte har stöd för. De små orden kan till exempel vara många, ofta och invandrarna. En artikel i som handlar om arbetet inom polisens integrationssektion börjar såhär: Invandrargrupperna i misstror polisen. De vet hur den ser ut och hur den uppträder. (Misstro ska luckras upp, 23/9 2002.) Vad polisens integrationssektion gör förstår man bara vagt av artikeln. Vad som tydligt framgår är däremot att invandrargrupperna i på något sätt har varit i delo med polisen. Ordet många i rubrik eller ingress ger intryck av att tidningen tar upp ett utbrett problem. Många invandrare är en fara i trafiken, anser . Trots att information om svenska trafikregler finns på de flesta språk har man svårt att nå fram till invandrargrupperna. (Invandrare risk i trafiken, 15/8 2003.) Här räknas olycksfall i promille av nationalitet. I den mest olycks- drabbade gruppen (män från och ) förekom 1998 16 olycksfall per 1000 körkortsinnehavare mot bara 5 bland Texten påpekar att Ämnet är inte bara känsligt utan också till stora delar outforskat. I följande text framgår inte storleksordningen på det många som rubriken talar om. Många unga invandrarkvinnor vågar inte överge sina familjer – trots att de lever under förtryck. (20/6 2002.) Många syftar här på en okänd andel av ett okänt antal kvinnor, som har varit i kontakt med en av tidningen intervjuad kvinna som arbetar på en kvinnojour i . Följande påstående finns i inledningen till en artikel, som tar på sig uppgiften att berätta vad som har skett året efter mordet på . Många unga invandrarkvinnor har fått mod att reagera, att ta sig den självklara rätten att besluta över sitt eget liv och leva som andra. (Tystnaden om hedersmord har brutits, 19/1 2003.) Underförstått: var många unga invandrarkvinnor inte modiga och de hade ingen rätt att besluta över sina liv och leva som andra. Det finns inget stöd i texten för den övergripande skildringen av sakernas tillstånd. Detsamma gäller följande beskrivning av många kvinnor ute i de invandrartäta förorterna. Påståendena görs i samband med att polisens integrationssektion blir presenterad. Den namngivna kvinnan är en i publiken: För och många andra kvinnor ute i de invandrartäta förorterna pågår en intensiv frigörelsekamp. De vill inte godta omskärelse, de vill inte underdånigt acceptera ett gammaldags patriarkaliskt familjeliv, de vill inte bli förtryckta. Kommer polisen att förstå vad det handlar om när de ropar på hjälp? (23/9 2002.) Underförstått: Många kvinnor ute i de invandrartäta förorterna är förtryckta och kommer att behöva polisskydd när de vill frigöra sig från sina män. Efter moskébranden i intervjuar ett par personer med anknytning till i . Ingen av dem vill spekulera i brandorsaken. Tvärtom: Moskéns grund- are och verkställande direktör hoppas att det ska visa sig att en olycka ligger bakom och ordföranden i skolans föräldraförening slår fast att han ingenting vet. Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 73 Puff på första sidan: Muslimer tror på anlagd brand De flesta muslimer är övertygade om att moskébranden i var anlagd. (29/4 2003.) Formuleringen återkommer inne i tidningen, i en artikel som meddelar att det finns 50 000 muslimer i och omkring 300 000 muslimer i . Vad är syftet med att påstå att de flesta muslimer är övertygade om att branden var anlagd? Förmodli- gen att understryka textens nyhetsrelevans. sker en homo- geniserande karakteristik av muslimer: flesta är över- tygade långt innan den tekniska utredningen av brandorsaken är klar. Det är också möjligt att teckna en generaliserad bild genom att framhäva en individ som ett undantag. En artikel i ekonomidel som delvis berör diskriminering av akademiker inleds på följande sätt: är en av de utomnordiska invandrare som lyckats få jobb (31/1 2003). Den underförstådda för- utsättningen är att de flesta utomnordiska invandrare i inte har arbete. Två bildtexter ger samma undantagsstatus åt den intervjuade personen. Varifrån följande generalisering hämtar stöd är också omöjligt att veta. Undantagspolisen med turkisk bakgrund porträtteras tillsammans med en ung pojke i (som enligt egen utsago inte vill bli polis): Polisen Semsi Kilic är en förebild för många ungdomar med invandrar- bakgrund i . (Svårt locka invandrare att bli polis, bildtext, 22/4 2003.) I artiklarna ovan är det textens berättare eller rubriksättare som tar på sig ansvaret att fälla allmänna omdömen. Men generaliserande utsagor om invandrare kan också härröra från intervjuade personer och tycks fylla samma syfte; att ge en ökad relevans åt texten. Även körkortskravet hindar invandrare från att komma in i polisyrket, enligt . – Kravet kan förefalla rimligt. Men ser man på 18–20-åringar med invandrar- bakgrund så har väldigt få körkort. Eftersom deras föräldrar ofta saknar bil så blir det orimligt dyrt att ta körkort. (Motigt göra poliskåren mångfaldig, 25/4 2003.) Det verkar mer sannolikt att påståendet är grundat i föreställningar än i ett statistiskt underlag, men det publiceras som ytterligare en sanning om invandrare. Den typiska invandrarkvinnan för numera ett tillbakadraget liv i medierna, till skillnad från unga invandrarkvinnor som har stått i centrum för intresset . Men hon dyker upp då och då som föremål för projekt som beskrivs av andra. Lyckat kvinnoprojekt får fortsätta i i har resulterat i ökad integration. Det konstaterar projektledaren . [...] Kvinnorna gör också studie- besök, lyssnar till föreläsningar, plockar svamp och lär sig cykla och simma, vilket många invandrarkvinnor inte kan, säger . Många är väldigt isole- rade och har aldrig varit utanför kommunens gränser. Ofta går de bara mellan bostaden och affären. (16/10 2002.) Notisen har karaktär av evig återkomst. Några uppskattande rader om ett projekt, där vi får veta vad många invandrarkvinnor inte kan. Invandrare utfrågas om invandrare En person som intervjuas i egenskap av invandrare förväntas uttala sig om kategorin invandrare. Semsi Kilic tror att det är inställningen till yrket som gör att så (få)8 invand- rare blir poliser. (Få invandrare vill bli poliser, bildtext, 22/4 2003.) Intervju med samme polisman: Tyvärr märker han att ungdomar med invandrarbakgrund ofta har en aggressiv inställning till polisen. –De frågar : Vad har du för vapen? Har du skjutit på någon? Har någon skjutit på dig? –Svenskarna ställer mjukare frågor, typ: Är det jobbigt att vara polis? Hur var fystesterna på ? (22/4 2003.) 8 Ordet få har fallit bort i originaltexten. Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 75 Här reproduceras uppdelningen i å ena sidan svenskar å andra sidan invandrare av en person vars föräldrar har invandrat. Vilka i texten osynliga frågor har fött fram formuleringen? I följande text syns det nästan hur reportern arbetar för att den intervjuade ska göra den öns- kade övergripande beskrivningen: Skillnaderna i hur svenskar och invandrare väljer utbildning förklarar han del- vis på samma sätt, även om han ogärna vill generalisera. – För de som har det sämre ställt är lönen viktigare än sociala skäl när man väljer utbildning. (Självklart att plugga vidare, 26/11 2002.) Vid valet blir flera invandrare inkryssade i kommunfullmäk- tige och landsting i . De får alltså mandat genom att väljarna har markerat deras namn på valsedeln. Personvalet får nyhetsvärde genom att det område med störst andel väljare som per- sonröstar är , en invandrarförort. Här personröstar mot till exempel i , där det bor få invandrare. (27/9 2002.) Detta kan tidningen rimligtvis inte veta. Desto viktigare blir omdömet från en inkryssad invandrare, visserligen från där personval står lågt i kurs. Många invandrare vill ha någon representant som de litar på, säger . 27/9 2002.) Hon är övertygad om att det var invandrarröster som bar fram henne. – Många invandrare känner sig maktlösa och de vill ha någon representant de kan lita på, någon som delar deras verklighet och vet vad det handlar om. 27/9 2002.) Tekniken att låta en invandrares påståenden om andra invandrare framstå som generell nyhetsvärd kunskap, strider mot en annan rutin i nyhetsjournalistik: Att begränsa den vanliga människans beskriv- ningsutrymme till den egna erfarenheten (m.fl. 1991; och 1994; Kunelius 1996). Det tyder på att inter- vjuerna i dessa fall fyller annan funktion än intervjuer med vanliga människor. De intervjuade ses, utan att ha något mandat för det, som Polismannen, handelsstudenten och vänsterpartipoliti- kern blir representanter för kollektivet invandrarna och förväntas kunna berätta hur den kategorin tänker och handlar. De nyhetstekniker jag har beskrivit – som skapar en social kategori av statistiska skillnader och en generaliserad invandrare – är triviala i den meningen att de används rutinmässigt i nyhetsjournalistik för att ge den egna framställningen läsvärde och relevans. De är inte aggres- sivt främlingsskapande, men de konstruerar generaliserade skillnader mellan ett för det mesta omarkerat vi, en normkategori, och invand- rarna. När teknikerna används upprepat om en kategori, så märker de ut den som särskild, annorlunda och i det här fallet bristfällig, eftersom det är svårigheter och avvikelser som generaliseras. Om man prövar att byta ut invandrare och besläktade beteckningar mot till exempel ensamstående eller kvinna/kvinnor i citaten ovan är det lätt att se hur stigmatiserande teknikerna fungerar vid upprepning. Vissa av generaliseringarna är dessutom av den karaktären att det förmodligen är journalistiskt omöjligt att utsätta någon annan kategori i samhället än invandrare och möjligen muslimer för dem. När det gäller många invandrarkvinnor och de flesta muslimer upprättar journalisten och tidningen objektiviserande beskrivningar utan empir- iskt stöd. Journalistiken tar sig en beskrivningsmakt som är otänkbar i förhållande till, låt oss säga, många svenska medelklasskvinnor eller de flesta kristna. Nyhetsteknikerna med sin förmåga att skapa tydlighet, polaritet och relevans genomsyrar nyhetsförmedlingen. Om de kriterier som nyhetsarbetarna använder när de tillämpar dem skiljer sig för dem som räknas som invandrare och dem som räknas som svenskar så upp- hör de att vara triviala och blir redskap för kollektiv stigmatisering. De artiklar som jag har citerat ur uttrycker en positiv attityd till invandrares möjligheter och medger positiva intervjuer med och bilder av personer som har invandrat. De har delvis syftet att beskriva problem som tillskrivs samhället snarare än invandraren och flera texter lyfter fram så kallade positiva exempel; Handelsstudenten, polismannen, politikern och skolflickan som kämpar fast det är svårt. Personerna framstår som sympatiska. Möjligen är generaliseringarnas och rubrikteknikernas stigmatise- rande potential osynliga för dem som tillämpar dem. Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 77 tycks teknikerna hänga logiskt samman med en tyst åtskillnad mellan å ena sidan svenskar och å andra sidan invandrare, som är sådan att det går att ha kunskap om och uttala sig om invandrare på ett sätt som inte är möjligt i förhållande till svenskar. I det följande tar jag upp mer tydligt främlingsskapande drag i nyhets- berättandet. De går att hänföra till den senmoderna nyhetsjournalisti- kens arbetsformer, där journalister tolkar verkligheten med utgångs- punkt i mediearkivet, det vill säga i egna och andras tidigare och samtidiga journalistiska beskrivningar (, och 2000; och 2001). Ideologiskt sett hänger de främlingsskapande inslagen samman med idéer om kulturer som determinerande system; idéer som ger upphov till en nyhetsbevakning med vittgående anspråk på att definiera invandrar- kontra en norma- tiv svensk identitet. har våldsbrott som har tolkats som uttryck för hederskultur, patriarkaliskt förtryck eller invandrar- killars kvinnosyn givit upphov till intensiv och långvarig bevakning i nyhetsmedierna. Händelserna blir mediehändelser. Det som karakteri- serar en mediehändelse är för det första att en nyhetshändelse fogas in i ett tolkningspaket, där den knyts till en generell tematik. För det andra är det medierna som är drivande i att formulera och gestalta denna tematik i konkreta nyhetshistorier och abstrakta analyser. Läse- krets och opinionsbildare inbjuds att reagera på den verklighet som medierna presenterar, vilket också kan medföra att mediernas verklig- hetstolkningar blir ifrågasatta. I vilket fall ger gensvaret från läsekrets och opinionsbildare legitimitet för en fortsatt bevakning, där grund- läggande påståenden upprepas.9 Medieforskaren som har analyserat mediehändelser i där ras, kultur och sexualitet står i centrum för intresset, poängterar det upprep- ningstvång som kommer till uttryck i mediebevakningen, inom den enskilda mediehändelsens ramar och genom att kommande medie- 9 Mediehändelse har olika innebörd i journalistikforskning. Jag använder uttrycket mediehändelse för en medieinitierad bearbetning av ett tema, där den ursprungliga nyhetshändelsens relevans består i att den fungerar som antändningsmekanism för en intensiv och självbekräftande bevakning. Uttrycket Moral panic används också i medieforskning för att antyda bevakningens karaktär (m.fl. 1978; Ter Wal 2002). händelser upprepar samma tematik med samma uppsättning begrän- sade roller.10 Den ena mediehändelse jag har undersökt är från vårvintern 1997, då en ung kvinna med turkisk bakgrund blev knivhuggen av sin bror utanför en restaurang i . Den andra är från vårvintern 2000 då det som kom att kallas gruppvåldtäkten i blev startskott för en långvarig och samfälld mediebevakning med utgångspunkt i före- ställningar om invandrarkillen som hot mot nationen.11 Knivdådet 1997 knyts till en tänkt generell situation för unga invandrarkvinnor och till invandrarmännens religion, kvinnosyn och bitterhet mot det svenska samhället. Våldtäkten i knyts ihop med idéer om invandrarkillens kvinnosyn och bitterhet mot det svenska samhället (2002b, 2003; 2000; 2000; Bred- ström 2002). En intensiv bevakning av det speciella fallet kombineras alltså med förklaringsmodeller och ett nyhetsinsamlande i syfte att bekräfta händelsens generella relevans. Samma förhållande gäller nyhetsbevakningen efter mordet på , där muslimsk eller kurdisk kultur står i centrum för bevakningen till- sammans med en antagen generell situation för unga kvinnor i patriar- kaliska familjer (2002; Hällström 2003). I samband med mediehändelserna visualiseras och konkretiseras abstrakta idéer om invandrarmän, unga invandrarkvinnor och invandrarkillar. Nyhetstexterna bygger på och bygger in stereotyper i berättandet. Invandrarkillen, invandrarmannen, invandrarflick- an, muslimska tjejer knyts till bestämda roller. Beskrivningar och analyser av enskilda händelser eller personers och begränsade gruppers livssituation framställs som de har generell relevans. Port- rätterade individer eller grupper underordnas en idéstruktur – ett tolk- ningspaket – som de inte själva medverkar i att formulera. De blir exempel att betrakta. Idéstrukturen kommer till uttryck i en förenklad berättelse som upprepas gång på gång, i resonemang med vetenskap- liga anspråk och i kondenserad symbolik i bilder och rubriker. Den expertis som används för att definiera situationen för unga invandrarkvinnor och invandrarfamiljerna är praktiker som arbetar med speciella problem; en psykiatriker, kvinnohusens personal, skol- 10Fiske analyserar upprepningarna som uttryck för det vita desperata behov av att legitimera sin överhöghet, som mediernas arena ger utrymme för ideolo- giska kraftmätningar, där olika grupper kommer till tals för att definiera situationen (Fiske 1994).