sou · GSB384 · 2005-01-01 00:00:00 — I vissa fall, t.ex. när det gäller beskattning av energianvänd- ningens externa effekter, kan det med hänsyn till behovet av att garantera en väl fungerande inre marknad vara bäst att vidta åtgärder på gemenskapsnivå. Den här handlingsplanen kommer emellertid i första hand att inriktas på att främja den öppna sam- ordningsmetoden på detta område (se avsnitt 5.3). Miljöskadliga subventioner kan utgöra ett viktigt hinder för införandet av miljöteknik, genom att de snedvrider priserna till förmån för mer förorenande, subventionerad teknik. Man bör i förekommande fall överväga att undanröja sådana snedvridningar, som man tar hänsyn till deras sociala och ekonomiska aspekter. Ett första steg för att korrigera priserna och minska subventionernas negativa miljöpåverkan är, såsom påpekas i sjätte miljöhandlingsprogrammet, att identifiera miljöskadliga subven- tioner. och utveckling () kommer före utgången av 2004 att ta fram en metod som skall underlätta identifiering och mätning av miljöskadliga subven- tioner. kommer kommissionen i samarbete med medlems- staterna och regionala förvaltningar att identifiera de viktigaste subventionerna som har en negativ miljöpåverkan, i största möjliga utsträckning med hjälp av denna metod. Man bör vidta lämpliga åtgärder på varje förvaltningsnivå för att undanröja eller minska de negativa effekterna, t.ex. genom att införa nya skatter eller skatteincitament i kombination med harmoniserade prestandamål se avsnitt 4.2.1. Ett exempel på hur detta kan gå till ges i nedanstående ruta. Det antagna direktivet om beskattning av energi- produkter35 kommer bland annat att göra det möjligt för med- lemsstaterna att införa lägre skattesatser för biobränslen. I kombination med EU:s mål att biobränslena skall ha nått en andel på i alla medlemsstater senast 2010,36 kommer detta skatteincitament att bidra till att garantera innovation och investeringar på detta område. Denna åtgärd kommer att komplettera det meddelande om använd- ning av marknadsbaserade instrument inom miljöskyddsområdet som kommissionen planerar att utarbeta . Genom detta meddelande kommer meddelandet om miljöskatter och miljö- avgifter37 att uppdateras och dess räckvidd att breddas så att det även omfattar frågor som köp- och säljbara tillstånd. Det kommer att omfatta en analys av befintliga gemenskapsregler inom dessa områden, av överensstämmelsen mellan dem och medlems- staternas möjligheter att använda ekonomiska styrmedel. Den offentliga upphandlingen svarar för av EU:s BNP, eller ca ,38 och utgör därmed en potentiellt viktig marknadskraft som kan främja införandet av miljöteknik. Förvaltningar på olika nivåer har därför avsevärda möjligheter att föregå med gott exempel. Medlemsstaterna spelar en viktig roll när det gäller att utnyttja denna marknadskraft. Kommissionen har som ett led i sitt klimatförändringsprogram bidragit genom att lägga fram ett förslag till direktiv i vilket det krävs energi- besparingar i alla medlemsstater,39 och genom att inom ramen för den integrerade produktpolitiken (IPP) ta flera initiativ40 i syfte att 352003/96/EG, EUT L 283, 31.10.2003. 36Rådets direktiv /30/EG av , se ovan. 37KOM(1997) 9 slutlig, 26.3.1997: Miljöskatter och miljöavgifter på den inre marknaden. 38Baserat på BNP . 39Kommissionens förslag till direktiv om effektiv slutanvändning av energi och om energi- tjänster, KOM(2003) 739, 8.12.2003. 40En upphandlare, en produktgruppsdatabas och frivilliga handlings- planer för offentlig upphandling. uppmuntra inköpare att utnyttja de många möjligheter som erbjuds i de befintliga direktiven om offentlig upphandling.41 kommer kommissionen också att undersöka möjlig- heterna att främja miljöteknik genom fastställande av prestanda- baserade krav vid offentlig upphandling. Detta skulle kunna vara ett sätt att få ut miljötekniken på marknaden. Köpare eller grupper av köpare skulle kunna fastställa tekniska specifikationer som stimulerar företagen att utveckla teknik som är ännu bättre än dagens bästa teknik. Företagen vet då att de har större chanser att få viktiga kontrakt om de producerar sådana produkter. Företagens vilja att uppnå dessa kriterier leder till konkurrens och höjer kraven på marknaden. Denna typ av upphandling, som ibland har kallats teknikupphandling, har i ett antal medlemsstater använts för energi- effektiva produkter (t.ex. i för kylskåp och värmepumpar). Det är dessutom nödvändigt att främja beräkning av livscykel- kostnaderna för långsiktiga investeringar såsom byggnader och energiförsörjningssystem. Inom till exempel byggbranschen kan detta antas främja miljöteknik, eftersom de ofta högre byggkost- naderna för en energieffektivare byggnad på lång sikt vanligen uppvägs av lägre driftkostnader i jämförelse med konventionella byggnader. Beräkning av livscykelkostnaderna är lika viktigt vid privat upphandling. 4.2.5Förankra miljötekniken i det civila samhället – medvetandehöjande åtgärder och utbildning med inriktning på företag och konsumenter För att skapa en struktur som främjar investeringar i miljöteknik är det viktigt att samhället tar till sig tekniken. Utmaningen är att skapa positiv syn på miljötekniken, så att samhällets attityder inte utgör ett onödigt hinder för investeringar och inköpsbeslut. Med- vetandehöjande åtgärder med inriktning på konsumenterna kan stimulera efterfrågan på sådan teknik genom att främja produkter och tjänster med mindre miljöpåverkan. För att konsumenterna skall köpa produkter (t.ex. energispar- lampor) och tjänster (t.ex. energiförsörjning eller transportsätt) med mindre miljöpåverkan och i största möjliga utsträckning utnyttja 41 Dessa möjligheter förklaras i detalj i kommissionens tolkningsmeddelande om gemen- skapslagstiftning med tillämpning på offentlig upphandling och möjligheterna att ta miljöhänsyn vid offentlig upphandling – KOM(2001) 274 slutlig, . deras potentiella fördelar måste de först vara medvetna om att de existerar och vilka fördelar de har. Det är emellertid först när sådan information blir allmänt tillgänglig – t.ex. information om de verkliga kostnaderna för en produkt under hela livscykeln – som konsumenterna kan styra efterfrågan. För att undvika att nationella krav utgör ett hinder på den inre marknaden bör produktmärk- ning42 helst ske på EU-nivå. Andra typer av konsumentinformation och främjande av produktmärkning är emellertid effektivare på nationell, regional eller lokal nivå, där informationen kan presenteras på ett sätt som är anpassat till kultur och språk. Av denna anledning måste denna prioriterade åtgärd genomföras av nationella, regionala och lokala myndigheter. Det gäller att göra konsumenterna så medvetna att de kan spela en viktig roll för att främja miljöteknik, i synnerhet genom att köpa miljövänligare produkter och tjänster. Dessa medvetandehöjande åtgärder skulle underlättas om de många innovativa lokala initiativ och projekt vars syfte är att införa miljötekniken i vardagen43 kopplades ihop i nätverk. För informationsflödet mellan företag krävs ofta mer detaljerad information än den som ges till konsumenter. Inom ramen för den integrerade produktpolitiken (IPP) kommer kommissionen att undersöka vilken roll miljövarudeklarationer skulle kunna spela i detta sammanhang. Miljöledningssystem såsom gemen- skapens EMAS-ordning är också ett bra sätt att hantera information och öka efterfrågan på miljöteknik. En annan viktig informations- källa i samband med hållbar produktion och konsumtion är direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC) i vilket det ställs krav på användning av bästa tillgängliga teknik vid stora industri- och jordbruksanläggningar. Det informationsutbyte som krävs enligt direktivet är en viktig drivkraft för bättre miljöprestanda eftersom det omfattar en sektorsvis prestandajämförelse och en omfattande genomgång och bedömning av använd teknik. Genom socialt ansvarstagande ser reformvänliga verksamhets- utövare inom näringslivet dessutom till att konkretisera begreppet hållbar utveckling. Initiativ såsom triple bottom line-redovisning (Global Reporting Initiative) och FN:s initiativ Global Compact skulle också kunna stimulera investeringar i ny teknik. 42Exempelvis miljö- och energimärkning. 43Till exempel införande av nya, hållbara transportlösningar på lokal nivå. Dessutom behövs det utbildning (t.ex. universitetskurser). Detta är särskilt viktigt för dem som genom sitt arbete har möjlighet att främja investeringar i miljöteknik (t.ex. offentliga inköpare, entre- prenörer, underhållsansvariga och finansansvariga). Det är också viktigt för dem som har inflytande på produktion, kommersialisering, drift och underhåll. Vikten av medvetandehöjande åtgärder och utbildning: Exemplet byggbranschen Inom byggbranschen finns det många typer av miljöteknik (t.ex. fönsterglas) som gör det möjligt att minska råvaruförbrukningen, främja återanvändning och återvinning av bygg- och rivningsavfall och öka energieffektiviteten. Detta är viktigt, eftersom av koldioxidutsläppen kommer från bostäder. Dessa utsläpp kan i stor utsträckning påverka branschens effektivitet, särskilt i tätorter. Många kommersialiserade spjutspetstekniker används emellertid fortfarande inte i någon större utsträckning, eftersom viktiga beslutsfattare (t.ex. arkitekter) inte är medvetna om att de finns. Bättre tillgång till viktig information om miljöteknik, t.ex. genom fort- bildning, skulle därför kunna förbättra branschens miljöprestanda. Kommissionen kommer att främja informationsutbyte om utbild- ning för inköpare och användare av miljöteknik, bl.a. när det gäller underhåll. Den kommer därför också att främja utbildnings- möjligheterna inom ramen för Europeiska socialfonden (ESF) och . I enlighet med subsidiaritetsprincipen, bör medlemsstaterna, regionala myndigheter, branschorganisationer och utbildningsorgan sörja för nödvändig utbildning. Utbildnings- programmen kan till exempel rikta sig särskilt till små och medelstora företag med ämnen som offentlig upphandling, inte- grerad produktpolitik (IPP) och EMAS. Detta kan exempelvis ske genom e-lärande, omskolning och prestandajämförelser med hjälp av informations- och kommunikationssystem. Bilaga 2 SOU 2004:84 IPP, ekodesign av energi- förbrukande produkter, fri- villiga avtal, politiska naden (PÅ 4) garantin, ekonomiskt ETS- stöd, tekniskt JI/CDM-stöd, riskkapital inom ramen för miljöteknik (PÅ 5) för förnybar energi, EIB:s globala lån, EIB:s bidrag till parter, bl.a. finans- parter, bl.a. finans- Åtgärder till stöd för Dialog med sektorn och SOU 2004:84 Bilaga 2 med socialt och eko- Riktlinjer för statligt stöd (Prioriterad åtgärd 6) subventioner (PÅ 7) och subventioner, särskilt på grundval av OECD- sparingar, initiativ inom Bilaga 2 SOU 2004:84 där man utgår från ella och lokala myndig- i nätverk, IPP produkt- (Prioriterad åtgärd 9) deklarationer, stöd till utbildning (PÅ 10) Investeringar i miljöteknik ger inte bara möjligheter att öka sysselsättningen och den ekonomiska tillväxten inom EU, utan också att främja en hållbar utveckling på global nivå, särskilt i utvecklingsländer. I och med den ekonomiska tillväxten blir det i många utvecklingsländer alltmer angeläget att göra någonting åt produktionsverksamhetens negativa sociala och ekologiska effekter. Miljötekniken kan främja innovation och konkurrens- kraft, och bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och miljöförstöring, genom att frångå traditionella, förorenande och resursintensiva produktionsmönster och öka miljöeffektiviteten vid användning av naturresurser. Miljötekniken kan alltså spela en viktig roll för uppnåendet av de utvecklingsmål som fastställts på internationell nivå. genomförandet av multilaterala miljöavtal och av de åtaganden som gjordes vid världstoppmötet om hållbar utveckling ökar också efterfrågan på miljöteknik i utvecklingsländerna. På grund av bristen på mänskliga och ekonomiska resurser har utvecklings- länderna emellertid stora svårigheter att få tag i, använda och utveckla miljöteknik. För att övervinna dessa svårigheter krävs både nationella åtgärder och internationellt samarbete. 4.3.1Främjande av miljöteknik i utvecklingsländer Utvecklingsländerna själva spelar en viktig roll eftersom de kan sörja för goda styrelseformer och tydliga och förutsägbara regel- verk (bl.a. på miljöområdet) och skydda immateriella rättigheter. De måste också förbättra utbildningspolitiken för att utveckla den lokala arbetskraftens förmåga att anpassa och modernisera tekniska lösningar, och i slutänden nå ett ökat tekniskt oberoende. Inom EU finns flera sätt att stödja överföring och införande av miljöteknik. Till de viktigaste hör avtal om vetenskap och teknik. Utvecklingsländerna har till exempel möjlighet att delta i flera verksamhetsområden inom sjätte ramprogrammet och det är därmed lättare för dem att medverka i utvecklingen av teknik som lämpar sig för deras behov. Forskningsavtalens möjligheter: Exemplet vindenergi Med hjälp av offentligt stöd utvecklas vindenergin synnerligen snabbt i EU och detta skulle också kunna vara fallet i andra länder. Projekten (CDM för ) och MED2010 (storskaligt införande av sol- och vindkraft i ), som finansieras inom sjätte ramprogrammet visade att mekanismen för ren utveckling (CDM) skulle kunna spela en positiv och viktig roll för att utveckla marknaden för vindenergi i . Installationspotentialen i fyra Medelhavs- länder är som följer: 6 000 MW, 1 000 MW, 10 000 MW och 10 000 MW. Utvecklingssamarbetet kan också spela en viktig roll genom att uppmuntra användning av miljöteknik, t.ex. som genom Cotonou- avtalet. Även om direkt stöd till industrin inte hör till de prioriterade områdena i gemenskapens utvecklingsstrategi, som antogs av kommissionen och rådet , kan teknisk innovation och teknikutveckling utgöra en av åtgärderna inom områden som stöd för strukturell anpassning, inrättande av institutioner och främjande av handel. Införandet av miljöteknik måste diskuteras som ett led i halv- tidsgenomgången av land- och regionstrategidokumenten . Likaså måste befintliga program såsom Pro Eco-programmet för , programmet för stadsutveckling i och liknande program i ses över i syfte att öka deras effektivitet. Tre initiativ som EU tog i kommer också att spela en viktig roll för att främja miljöteknikens spridning. De kommer att genomföras genom partnerskap mellan medlemsstaterna, tredjeland, EIB, internationella institutioner, det civila samhället och den privata sektorn. Initiativ rörande miljöteknik som togs i Syftet med vatteninitiativet är att tillhandahålla rent dricksvatten och förbättra de sanitära förhållandena som ett led i kampen mot fattigdomen. Detta kräver bättre styrelseformer och en integrerad förvaltning av vattenresurser, även gränsöverskridande vattendrag, och bättre samordning och utveckling av nya finansieringsmekanismer. Kommissionen har lagt fram ett förslag om inrättande av en EU- vattenfond avsedd för AVS-länderna, uppgående till . Flera metoder och processer som utvecklas i EU skulle kunna utnyttjas för att nå dessa mål. Syftet med energiinitiativet är att skapa nödvändiga förutsättningar för att utvecklingsländerna skall kunna nå sina nationella ekonomiska, sociala och ekologiska mål, i synnerhet genom att maximera energieffektiviteten (bl.a. genom effektivare användning av fossila bränslen och traditionell biomassa, och genom att öka användningen av förnybara energikällor). Även här medverkar många olika berörda parter som koncentrerar sig på att bekämpa fattigdomen och uppnå en hållbar utveckling genom att förbättra tillgången på lämpliga och hållbara energitjänster till överkomliga priser. Den EU-ledda Johannesburgkoalitionen för förnybar energi består av 82 länder som kommit överens om att sätta upp mål och tidsramar för att öka andelen förnybar energi i sin totala energimix, i syfte att överträffa åtagandena i genomförandeplanen från . Det kommer att finnas ett stort behov av miljöteknik för att öka de förnybara energikällornas andel i de deltagande utvecklingsländerna. På multilateral nivå omfattar alla internationella miljöavtal bestäm- melser om tekniköverföring och kompetensutveckling. Genom- förandet av sådana bestämmelser måste stödjas inom ramen för befintliga instrument, bl.a. den globala miljöfonden. Kyotoprotokollets flexibla mekanismer mekanismen för ren utveckling (CDM) och gemensamt genomförande (JI) ger stora möjligheter att främja teknikutvecklingen i utvecklingsländer, i synnerhet genom investeringsprojekt som finansieras med privata medel och genom offentlig-privata partnerskap. EIB:s nya särskilda finansieringsmöjlighet och ordning för tekniskt stöd kommer att bidra till finansieringen av renare teknik i EU eller JI/CDM- projekt utanför EU. Arbete pågår också inom ramen för konventionen om biologisk mångfald. I ett program om tekniköverföring som håller på att utarbetas, föreslås att den s.k. Clearing House- mekanismen skall utvecklas till ett instrument för att underlätta tekniköverföring, t.ex. av fjärranalysutrustning eller databasprogram- vara. 4.3.2Spridning av miljöteknik genom ansvarstagande vid investeringar och handel Det är naturligtvis inte möjligt att öka miljöteknikens spridning och användning enbart genom förvaltningsåtgärder. Den privata sektorn fyller också en viktig funktion. I synnerhet utländska direktinvesteringar är ett utmärkt instrument för tekniköverföring till utvecklingsländer och länder i ekonomisk omvandling. Genom utländska direktinvesteringar får mottagarländerna inte bara tillgång till ett helt teknikpaket (alltifrån utrustning till utbildning av arbetstagare) utan också till kunskaper och expertis. riktlinjer för multinationella företag utgör ett viktigt steg mot ett ökat ansvar för investerare som är verksamma utom- lands. I dessa riktlinjer uppmuntras multinationella företag att utföra vetenskapligt och teknologiskt utvecklingsarbete i värd- länder, att tilldela licenser på rimliga villkor och på ett sätt som bidrar till värdlandets långsiktiga utvecklingsmöjligheter, att införa metoder som medger överföring och snabb spridning av teknologier och know-how och att införa metoder och drifts- rutiner överallt i företaget som återspeglar miljöstandarderna i de delar av företaget som uppvisar bäst miljöresultat. Det är också viktigt att främja miljöteknik genom att påverka utlåningspolitiken hos de internationella finansinstitut (t.ex. , och ) till vilka medlemsstaterna bidrar. Likaså skulle exportkreditorgan kunna uppmuntras att ta större hänsyn till miljöaspekter. antagna rekommendation om gemen- samma miljöstrategier och statsstödda exportkrediter, vars syfte är att integrera miljöhänsyn i strategier för exportkrediter, innebär ett stort steg framåt. Exportkreditorganen kan spela en roll när det gäller att främja hållbar utveckling och driva på förändringar. Detta kan vara särskilt viktigt inom områden såsom förnybara energi- källor. Kommissionen kommer att undersöka frågan tillsammans med medlemsstaterna för att kunna lägga fram förslag till åtgärder inom . Internationell handel är ett annat viktigt verktyg för att främja spridning och användning av miljöteknik. Fortsatt avreglering av – och undanröjande av hinder för – handel med miljövaror och miljötjänster kan, vare sig detta sker på multinationell nivå genom förhandlingar inom ramen för utvecklingsagendan från eller genom regionala/bilaterala handelsavtal, i stor utsträckning bidra till att främja användning och spridning av miljöteknik. Miljöteknikdimensionen bör ges ökad uppmärksamhet i handels- relaterad verksamhet som rör tekniskt stöd eller kompetens- utveckling. Detta är särskilt nödvändigt inom t.ex. jordbruks- området, där de forskningsinstitutioner som stöds av offentliga och icke-kommersiella organisationer är en viktig källa till teknik- utveckling och teknikspridning i utvecklingsländer och länder i ekonomisk omvandling. De exportfrämjande nätverkens roll och samarbetet mellan nationella exportfrämjande organ måste utvidgas för att främja handel med miljövaror och miljötjänster, i synnerhet om mark- naden utanför EU är stor och om EU-företagen har en kon- kurrensfördel. Den verksamhet som bedrivs inom ETPO () kan bidra till upp- nåendet av detta mål. Kommissionen kommer likaså att stödja det arbete som bedrivs av partner i centrumet för hållbar handel och innovation (STIC) för att främja samarbete inom miljöteknik- området, nätverk för berörda parter, partnerskap och samarbets- arrangemang mellan europeiska företag och företag i utvecklings- länderna. SOU 2004:84 Bilaga 2 Avtal om vetenskap och lingsländer, EIB, inter- nationella avtal, nationella strategier, regionala teknik- och den privata sektorn merna, initiativ som togs hållbar utveckling, globala miljöfonden (GEF), Clearing eringar i och användning lemsstaterna, ETPO, av miljöteknik i utveck- STIC, , , den lingsländer och länder i (PÅ 11) 5 DET FORTSATTA ARBETET Denna handlingsplan och genomförandet av den måste ses över regelbundet, inte bara på grund av miljöteknikens ständiga utveck- ling, utan också för att förfina åtgärderna. Kommissionen kommer på nära håll att följa genomförandet av planen och kommer att utarbeta en rapport till och , bland annat om behovet av ändringar. 5.2Europeisk panel för miljöteknik För att främja införandet av miljöteknik krävs ett aktivt stöd från många olika berörda parter på europeisk nivå. Det finns många pågående initiativ i vilka forskare, företag och andra aktörer utbyter information och utarbetar konkreta initiativ. Kommissionen kommer att undersöka hur man på bästa sätt kan sammanföra dessa initiativ och aktörer i en europeisk panel för miljöteknik, i syfte att förbättra informationsflödet mellan olika aktörer och möjliggöra idéutbyte och gemensamma åtgärder. Panelen kommer också att hjälpa kommissionen att genomföra och vidareutveckla handlings- planen. Förutom åtgärder som vidtas på EU-nivå, omfattar den här planen också många åtgärder som måste utarbetas och vidtas av med- lemsstaterna eller av andra myndigheter som befinner sig ännu närmare medborgarna. I många medlemsstater har man redan stor erfarenhet av sådana åtgärder och det är därför lämpligt att samarbeta och dela information om bästa praxis. Detta skulle kunna vara särskilt värdefullt inom följande områden: –Användning av ekonomiska instrument på nationell och lägre nivå. –Medvetandehöjande åtgärder med inriktning på konsumenter. –Utbildning av viktiga aktörer såsom entreprenörer, under- hållspersonal och offentliga upphandlare. –Exportfrämjande åtgärder. Med tanke på hur viktig denna handlingsplan är för Lissabon- processen, anser kommissionen att den öppna samordnings- metoden är det lämpligaste sättet att gå vidare. Denna metod för genomförandet av Lissabonstrategin har använts inom flera olika områden, bl.a. inom social-, sysselsättnings- och forsknings- politiken. Eftersom det är önskvärt att undvika onödig byråkrati, är den lämplig för att sprida bästa praxis och hjälpa medlemsstaterna att utarbeta sina egna strategier och åtgärder för att främja miljöteknik. I nedanstående ruta anges några av de områden där den öppna samordningsmetoden skulle kunna bidra till att främja miljöteknik. Områden där den öppna samordningsmetoden skulle kunna bidra till att främja miljöteknik (1)Utbyte av information om bästa praxis – Identifiering och utbyte av information om bästa praxis kan öka berörda parters medvetenhet på nationell, regional och lokal nivå. Detta utbyte kommer också att belysa särskilt effektiva åtgärdskombinationer. (2)I tillämpliga fall, fastställande av indikatorer för jämförelse av bästa praxis – Indikatorerna kommer att hjälpa till att mäta framstegen i förhållande till det övergripande målet och möjliggöra prestandajämförelser och expertgranskning. (3)I tillämpliga fall, fastställande av riktlinjer och tidsplaner för handlingsplanen vilka skall gälla för hela EU – På så sätt kan man få en gemensam syn på hur man skall arbeta tillsammans för att uppnå det övergripande målet. Utbyte av bästa praxis,