sou · GSB316d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Den rörliga delen av koncessionsavgiften, som utformats med kon- cessionsavgiften för TV som förebild, bör uppgå till av tillståndshavarens intäkter som utgör vederlag till programföretaget för att det sänder annonser i sändningar som sker med stöd av till- stånd att sända lokalradio med analog sändningsteknik i den analoga verksamheten. Syftet med den fasta delen av koncessionsavgiften är att täcka Radio- och administration av sändningstill- stånden. Syftet med den rörliga delen är dels att den skall bidra till att likställa konkurrensförhållandena på mediemarknaden i stort, dels att den till en del skall finansiera det intäktsbortfall för staten som föreslagna incitament kan komma att medföra. Kommittén anser att det är rimligt att de tillståndshavare som erhåller del av föreslagna incitament också är med och bidrar till att finansiera det intäktsbortfall som sänkta koncessionsavgifter innebär. Som ett led i kommitténs förslag bör det införas nya bestämmelser i kon- cessionavgiftslagen som anger bl.a. att koncessionsavgiften för den som innehar tillstånd att sända lokalradio som är förenat med villkor om sändningarnas innehåll från ett digitalradiotillstånd (se avsnitt 8.6.3 och 8.6.4) består av en fast och en rörlig del. Kommitténs förslag om koncessionsavgifter påverkar endast de tillståndshavare som innehar tillstånd att sända både analog lokal- radio och digital ljudradio och som förenat sitt analog tillstånd med sådana villkor som avses i avsnitt 8.6.3 eller 8.6.4. Övriga tillstånds- havare för analog lokalradio kommer alltså utifrån kommitténs för- slag att betala koncessionsavgifter enligt samma bestämmelser som . Som tidigare nämnts föreslår kommittén att det tills vidare inte bör utgå några koncessionsavgifter för tillstånd att sända digitalradio. 8.6.9Fastställande och betalning av den rörliga delen av koncessionsavgiften, ränta, m.m. Kommitténs förslag: Bestämmelserna i lagen (1992:72) om konces- sionsavgift på televisionens och radions område som gäller faststäl- lande och betalning av koncessionsavgift, ränta m.m. bör tillämpas även på den nya koncessionsavgift som kommittén föreslagit under avsnitt 8.6.8. Kommittén har under avsnitt 8.6.8 föreslagit att tillståndshavare som förenat sitt analoga tillstånd att sända lokalradio med villkor om sändningarnas innehåll från ett digitalt sändningstillstånd skall betala en fast och en rörlig del av koncessionsavgiften. Kommittén föreslår att bestämmelserna i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på tele- visionens och radions område (koncessionsavgiftslagen) om när avgiftsskyldighet inträder (6 a §), om ränta på koncessionsavgifter (7 §) samt om återbetalning av koncessionsavgifter (9 §) skall tilläm- pas även beträffande denna nya koncessionsavgift. Kommittén föreslår vidare att formerna för fastställande och betalning av den rörliga delen av koncessionsavgiften bör utformas på motsvarande sätt som för den rörliga delen av koncessionsavgiften för televisio- nen (6 §). har i sitt betänkande (Konces- sionsavgift på televisionens område SOU 2003:47) föreslagit att koncessionsavgiftslagen upphävs i samband med att de analoga tele- visionssändningarna upphör samt lämnat förslag till en ny lag om koncessionsavgift på radions område (se SOU 2003:47 s. 14 f.). Till den nya lagen har utredningen, med undantag för ett par redaktio- nella ändringar, oförändrat fört över de bestämmelser som rör ljud- radio i koncessionsavgiftslagen. De redaktionella ändringar som föreslagits innebär att det uttryckligen i den bestämmelse som mot- svarar 7 § första stycket koncessionsavgiftslagen skall anges att Radio- och beslutar om räntan. Vidare har ordet postgiro- konto ersatts med ordet konto i den bestämmelse som motsvarar 8 § koncessionsavgiftslagen. Förslagen bereds f.n. i . 8.7Behövs ytterligare lagändringar avseende särskilda frågeställningar som DAB-standarden ger upphov till? Kommitténs bedömning: Det finns inte behov av att ytterligare reglera de särskilda frågor som DAB-standarden kan ge upphov till. Det kan konstateras att radio- och TV-lagen till stora delar redan är teknikneutral. Ny digital teknik som DAB-standarden ger dock upphov till särskilda frågor som det tidigare inte funnits behov av att reglera. En sådan frågeställning är hur det skall skapas förutsätt- ningar för att kapaciteten i DAB-näten utnyttjas på det mest kost- nadseffektiva sättet. En lösning är att ge behörighet åt en särskild aktör, multiplexoperatör, att sköta fördelningen av kapaciteten i ett nät. Aktören skulle t.ex. kunna ansvara för att välja ut de företag som skall sända i sändarnäten samt fördela kapacitet mellan olika aktörer efter deras behov i varje givet ögonblick. På anser kommittén att det finns ett värde i att det tillskapas möjligheter för en särskild aktör att handha frågor om ut- nyttjande av kapaciteten i digitala sändarnäten, särskilt om all kapacitet i ett DAB-nät upplåts till enbart privata aktörer. bedömer dock kommittén att behovet av särskilda regler kring multiplexering inte är påtagligt. De företag som skall delta i sänd- ningsverksamheten torde kunna lösa frågor om utnyttjande av kapa- citeten i näten på frivillig väg tillsammans med nätägaren. Med stöd av bestämmelserna i radio- och TV-lagen finns det vidare möjligheter att förena sändningstillstånden med villkor om skyldighet att sam- verka med andra tillståndshavare i tekniska frågor. I sammanhanget kan det också tilläggas att Radio- och (KU 2000:01) skall lämna förslag i frågan om multiplexsoperatörsskap med avseende på digitala TV-nät före utgången av . Frågeställningarna om ett multiplexoperatörsskap torde vara principiellt likställda oavsett om det handlar om ljudradio eller TV. Sammantaget anser kommittén därför att det inte finns behov av att lämna något lagförslag med avseende på multiplex- operatörsskap. En annan fråga som kan uppkomma är hur kapaciteten i ett DAB-nät rent allmänt skall utnyttjas. Den digitala tekniken möjlig- gör överföring av all typ av information, såsom ljud, text, och bild. Frekvenserna för befintliga DAB-nät har avsatts för ljudradio och programanknutna tilläggstjänster och enligt lagen (2003:389) om elektronisk information kan en viss del av kapaciteten i näten an- vändas också för s.k. telekomtjänster. Att sända tilläggstjänster av olika slag i DAB-näten kan skapa sådana mervärden för konsumenterna som bidrar till att räckvidden för DAB-sändningarna ökar. En sådan utveckling torde gynna även ljudradioföretag. Kommitténs slutsats är att det nuvarande regelverket är tillräck- ligt flexibelt för att vid sidan av ljudradiosändningar med program- anknutna tilläggstjänster kunna skapa mervärden för konsumen- terna. Lagförslag avseende ytterligare reglering av hur kapaciteten i DAB-näten får användas bedöms därför inte vara erforderliga. Kommitténs bedömning: De fortsatta DAB-sändningarna bör utvärderas . I samband med denna utvärdering bör det bl.a. prövas om ett steg ska tas från ett innovationsperspektiv; att möjlig- göra ett mångsidigare och för fler grupper mera tillgängligt utbud för att öka radiomediets attraktivitet, till ett teknikskiftesperspektiv; att inrikta politiken på att ersätta de nuvarande analoga sändning- arna med digitala sändningar. Det bör också prövas om lagstift- ningen på ljudradions område bör utformas teknikneutralt samt utredas hur närradion vid en avveckling av FM-sändningarna kan garanteras ett digitalt sändningsutrymme av minst samma omfattning som . Regeringen bör vidare utreda möjligheterna att inom ramen för (1998:808) (genom koncessionsprövning) eller (1987:10) (genom miljöbedömning av vissa planer och program enligt förslag i SOU 2003:70) åstadkomma en samlad bedömning och prövning vid utbyggnad av mastsystem för elektro- nisk kommunikation. En samlokalisering av bör eftersträvas och ingå som en del i övervägandet. Kommittén har bl.a. föreslagit en etappvis utveckling av DAB-sänd- ningarna i , där både SR och privata aktörer skall ges möjlig- heter att bedriva sändningar i de befintliga DAB-näten. har kommittén föreslagit att de offentliga investeringarna avseende DAB-sändningarna begränsas under den första etappen av den fort- satta sändningsverksamheten. Kommitténs förslag utgår alltså ifrån att beslut om ytterligare offentliga investeringar avseende DAB- sändningarna bör fattas först efter det att den fortsatta sändnings- verksamheten utvärderats. Enligt kommitténs bedömning bör utvärderingen av de fortsatta DAB-sändningarna genomföras innan nästa tillståndperiod för public service-bolagen löpt ut. Kommittén har utgått ifrån att även nästa tillståndsperiod kommer att vara samt att den kommer att löpa ut . Utifrån detta antagande bör utvärde- ringen enligt kommitténs mening genomföras . Om den etappvisa utvecklingen av DAB-sändningarna inleds kommer deltagande programföretag därmed att ha på sig för att marknadsföra sina DAB-sändningar. Denna tid bör vara tillräckligt lång för det vid utvärderingen skall vara möjligt att avgöra huruvida DAB-standarden utvecklats eller kommer att utvecklas som ett betydelsefullt distributionssystem för ljudradio i och övriga delar av . skjuts beslut om eventuellt utökade offentliga investeringar avseende DAB-sändningarna på en inte alltför avlägsen framtid. Som tidigare framgått anser kommittén att den första etappen av den fortsatta sändningsverksamheten bör utgå ifrån ett innovations- perspektiv, dvs. att sändningsverksamheten skall vara inriktad på att möjliggöra ett mångsidigare och för fler grupper mera tillgängligt utbud för att öka DAB-sändningarnas attraktivitet. Vid den kom- mande utvärderingen bör det övervägas om det är möjligt att övergå till ett teknikskiftesperspektiv, dvs. att inrikta politiken på att ersätta de nuvarande analoga sändningarna med digitala sändningar. Om en fortsatt sändningsverksamhet skall bedrivas ur ett teknik- skiftesperspektiv blir det aktuellt att ta ställning till ett flertal frågor. En fråga är i vilken takt DAB-näten bör byggas ut och FM-näten bör avvecklas. Utbyggnaden av DAB-nät, som skall användas för public service-bolagens sändningar och ha i princip full befolknings- täckning, är resurskrävande och förutsätter betydande offentliga investeringar. kan investeringarna minskas om parallellsänd- ningstiden görs kort och sändningarna i de olika FM-näten upphör etappvis. En annan fråga är om lagstiftningen på ljudradions område bör utformas teknikneutralt. är t.ex. olika regelverk tillämpliga för analoga och digitala lokalradiosändningar och närradion saknar helt möjligheter att bedriva DAB-sändningar. Så länge sänd- ningarna bedrivs ur ett innovationsperspektiv har kommittén bedömt att det inte finns behov av att ändra lagstiftningen. , inte minst om sändningarna skall bedrivas ur ett teknikskiftesperspektiv, är det emellertid väsentligt att programföretagen kan bedriva digitala ljudradiosändningar utifrån samma förutsättningar som de be- driver analoga sändningar. Det bör t.ex. övervägas om tillstånd att bedriva lokala digitala ljudradiosändningar bör meddelas av Radio- och . Ytterligare en fråga som bör utredas är förutsätt- ningarna för tillståndsgivning till en särskild multiplexoperatör för att bl.a. åstadkomma ett snabbt och kostnadseffektivt teknikskifte från analoga till digitala ljudradiosändningar samt ett kostnadseffek- tivt och flexibelt utnyttjande av kapaciteten i digitalradionäten. En multiplexoperatör skulle därvid kunna åläggas skyldigheter såsom att marknadsföra sändningsverksamheten och att bygga ut sändarnäten enligt en viss tidsplan. Vidare bör det utredas hur närradion vid en avveckling av FM- sändningarna kan garanteras ett digitalt sändningsutrymme av minst samma omfattning som . Närradion, som ett lokalt icke-kom- mersiellt medium, möjliggör för olika intressenter att göra sina åsikter hörda. Närradion är viktig för såväl demokrati, yttrande- och infor- mationsfrihet som mångfald, föreningsliv och integration. Vid en kommande utvärdering är det därför viktigt att ta ställning till hur näten bör planeras för att tillgodose närradions intressen på bästa sätt. Vid en kommande utvärdering av den fortsatta sändningsverksam- heten är det också naturligt att pröva villkoren för privata aktörers digitalradiosändningar. Det bör prövas om de incitament till privata aktörer som kommittén föreslagit bör bibehållas alternativt förändras. Vidare bör det prövas om det finns ett kommersiellt intresse hos kommersiella aktörer att bedriva ljudradiosändningar i det nationella DAB-nätet. Slutligen anser kommittén att regeringen bör utreda möjligheterna att inom ramen för (1998:808) (genom koncessionspröv- ning) eller (1987:10) (genom miljöbedömning av vissa planer och program enligt förslag i SOU 2003:70) åstad- komma en samlad bedömning och prövning vid utbyggnad av mast- system för elektronisk kommunikation. Enligt kommitténs mening bör en samlokalisering av eftersträvas och ingå som en del i övervägandet. Enligt kommittéförordningen (1998:1474) skall kommittén redo- visa vilka konsekvenser förslagen i ett betänkande har i en rad olika avseenden. Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekven- ser i övrigt skall även dessa redovisas. När det gäller kostnadsökning- ar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting skall kommittén föreslå en finansiering. Har förslagen i ett betänkande betydelse för den kommunala självstyrelsen skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrations- politiska målen. När det gäller förslagen i detta betänkande är det enligt kom- mitténs mening relevant att redovisa konsekvenserna av dessa, dels vad avser kostnader för som företag samt staten, dels vad avser intäktsbortfall för staten. Vidare bör förslagens samhällsekono- miska konsekvenser redovisas liksom förslagens konsekvenser för sysselsättning, små företags arbetsförutsättningar samt möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Kommittén har däremot inte funnit att förslagen har några kon- sekvenser avseende den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, offentlig service eller jämställdheten mellan kvinnor och män. I kommittédirektiven anges att särskild hänsyn skall tas till vad som anges i kommittéförordningen om kostnadsberäkningar och Vidare anges att om kommittén lämnar förslag med konsekvenser för och får förslagen inte strida mot de rikt- linjer som anges i nuvarande sändningstillstånd och de ekonomiska ramarna för verksamheten inom de två företagen, som riksdag och regering beslutat, skall ligga fast. Kommitténs förslag innebär att SR bör anvisas medel för att kunna bedriva DAB-sändningar både i det nationella och det regionala DAB-nätet. Under den första etappen av den fortsatta sändnings- verksamheten anser kommittén att resurserna bör motsvara SR:s kostnader för utnyttjande av hela kapaciteten i det nationella DAB- nätet och en tredjedel av kapaciteten i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet. Kommittén anser vidare att kostnaderna bör beräknas utifrån antagandet att SR:s sändningar i både det nationella och det regionala DAB-nätet skall ha cirka 35 procents befolkningstäckning. Oavsett hur många sändarstationer som faktiskt utnyttjas i ett sändarnät, uppgår kostnaden för kapaciteten i nätet till kostnaderna för hela det befintliga nätet. Det nationella DAB-nätet var utbyggt till cirka 85 procents befolkningstäckning. Enligt uppgår de årliga kostnaderna för nätet till cirka exkl. mer- värdesskatt. Vid beräkningar av ett programföretags kostnader anser kom- mittén att det som utgångspunkt är rimligt att anta att ett program- företag endast skall betala för den kapacitet som programföretaget disponerar. Kommittén har föreslagit att SR under den första etappen bör anvisas medel för sändningar i såväl det nationella som det regionala DAB-nätet samt att SR:s sändningar i respektive nät skall ha cirka 35 procents befolkningstäckning. I det följande utgår kommittén därför ifrån att befintlig utbyggnadsgrad för vart och ett av näten uppgår till cirka 35 procents befolkningstäckning. Kom- mittén utgår vidare ifrån att kostnaderna för det nationella nätet kan jämställas med kostnaderna för det regionala nätet. Enligt uppgår kostnaderna för det regionala nätet till cirka exkl. mervärdesskatt . Kostnaden för att utnyttja hela kapaciteten i det nationella nätet kan mot bakgrund av kommitténs utgångspunkter antas uppgå till samma belopp. Vidare kan kostnaden för att utnyttja en tredjedel av kapaciteten i det regionala nätet beräknas till exkl. mervärdesskatt . Utifrån kommitténs förslag på sändningsverksamhet under den första etappen kan SR:s distributionskostnader således beräknas till cirka inklusive mervärdesskatt . Kommittén föreslår därför att SR inom ramen för den samlade medelstilldelningen bör anvisas inkl. mervärdesskatt för distribution av digital- radio. liksom 2003 har cirka varit avsatta för digitalradiosändningar. Av dessa resurser har SR använt cirka för att täcka distributionskostnaderna för DAB-sändningarna. I förhållande till detta bör SR således anvisas ytterligare . Kommittén anser att den utökade kostnaden skall finansieras genom en höjning av TV-avgiften enligt lagen (1989:41) om TV- avgift. Enligt Radiotjänst i finns det i genomsnitt cirka 3,4 miljoner personer som erlägger TV-avgift. Mot bakgrund härav finner kommittén att det bör vara tillräckligt att höja TV-avgiften med . Till den del koncessionsavgiften på ljudradions område överstiger den del som skall täcka statens kostnader för hantering av lokalradions tillstånd, dvs. per tillstånd och år, är koncessionsavgiften närmast att betrakta som en punktskatt. är det endast tillstånd meddelade före som har en sådan koncessionsavgift. Detta hänger samman med att dessa tillstånd, till skillnad från tillstånden efter , för- delades vid auktioner till den sökande som åtog sig att erlägga den högsta årliga avgiften till staten. Vid auktionerna gjorde sökandena generellt sett omfattande åtaganden, med en hög koncessionsavgift som följd. Något statsfinansiellt skäl låg dock inte bakom införan- det av auktionsmodellen, utan den infördes enbart i syfte att fördela tillstånden bland flera sökande. Ett av de incitament som kommittén föreslagit för att underlätta för privata aktörer att bedriva DAB-sändningar utgörs av sänkta koncessionsavgifter i fråga om tillstånd att bedriva analog lokal- radio som meddelats före , se avsnitt 8.5.1. Kommittén föreslår att de nya koncessionsavgifterna skall utgöras av en fast del på och en rörlig del, som uppgår till fyra pro- cent av tillståndshavarens reklamintäkter hänförliga till de analoga sändningarna. Kommitténs förslag om en ny koncessionsavgift påverkar inte den del av koncessionsavgiften som skall täcka statens kostnader för hanteringen av lokalradions tillstånd. Däremot kan förslaget komma att påverka den del av koncessionsavgiften som uppkom till följd av auktionsförfarandet och som överstiger RTVV:s kostnader. Efter- som nämnda koncessionsavgift inte infördes av statsfinansiella skäl bedömer kommittén emellertid att det inte ligger inom ramen för uppdraget att lämna förslag till en heltäckande finansiering av den intäktsminskning för staten som kan bli följden av kommitténs förslag. Vid frågor om finansiering av statens intäktsbortfall i form av sänkta koncessionsavgifter kan det också beaktas att tillstånds- havarna för lokalradion har möjlighet att lämna tillbaka sina sänd- ningstillstånd. Enligt RU har lokalradiobranschen ackumulerat ett underskott på cirka 1,1 mdr kr –2002. RU menar att det bland de 82 tillståndshavare som betalar totalt cirka i koncessionsavgifter finns planer på att återlämna sändningstillstånd om det inte kommer till stånd någon förändring i avgiftssystemet. En sådan avveckling skulle enligt RU medföra ett intäktsbortfall för staten på cirka 50–. Kommittén föreslår att det skall utlysas två nationella och omkring sexton regionala digitala sändningstillstånd. Detta förslag kommer att resultera i att omkring 24 analoga sändningstillstånd påverkas vad be- träffar koncessionsavgifterna. Det kan antas att de tillståndshavare som betalar de högsta koncessionsavgifterna för sina analoga sänd- ningstillstånd kommer att vara mest intresserade av att inleda DAB- sändningar och därmed kunna erhålla incitament i form av sänkta koncessionsavgifter. De cirka 24 tillståndshavare som betalar de högsta koncessionsav- gifterna för sina analoga sändningstillstånd betalar tillsammans årliga koncessionsavgifter uppgående till cirka 60–. omsätter de ungefär hälften av vad lokalradiobranschen som helhet omsätter, dvs. cirka 200–mot cirka 450–. Om dessa tillståndshavare skulle betala de av kommittén föreslagna kon- cessionsavgifterna kan statens intäktsbortfall beräknas till maximalt cirka under den första etappen av den fortsatta sänd- ningsverksamheten. Beräkningen utgår ifrån att lokalradiobranschen kommer att bibehålla sin nuvarande marknadsandel av reklamintäkt- erna bland traditionella medier. Internationellt sett har dock ljud- radiobranschen i en låg marknadsandel av reklamintäkterna bland traditionella medier. Om ljudradiobranschen skulle öka sin marknadsandel med två–, från till fem–, och samma förutsättningar i övrigt gäller kan in- täktsbortfallet för staten beräknas till cirka . Ett genomförande av kommitténs föreslagna koncessionsavgifter får, beträffande den rörliga delen av avgiften, kostnadskonsekvenser för RTVV. Enligt RTVV kommer fastställandet av den rörliga delen av koncessionsavgiften att bli en ny uppgift för RTVV som kan förväntas bli relativt resurskrävande. Det gäller bl.a. granskning av tillstånds- havarnas redovisningar, administration i form av kommunicering av- seende beräkning av den rörliga avgiften och påminnelser om att ge in redovisning samt nya krav på RTVV:s register och fakturerings- system. Utifrån ett antagande om att antalet konverterade tillstånd kommer att uppgå till 40–50 tillståndshavare kan en- ligt RTVV de ökade kostnaderna för verket i denna del beräknas upp- gå till en halv årsarbetskraft, eller . Nuvarande analoga radioapparater kan inte användas till mottag- ning av digitala sändningar. För att kunna ta del av programföre- tagens radioutbud som sänds med DAB behöver därför allmänheten införskaffa digitala mottagare. En etappvis utveckling av DAB-sänd- ningarna enligt kommitténs förslag kommer, enligt kommitténs mening, att medföra att ett stort antal konsumenter kommer att förvärva DAB-mottagare för att ta del av det nya utbudet. Hur många mottagare som kommer att införskaffas och till vilka priser är emellertid svårt att precisera. Den tekniska livslängden för analoga radioapparater är begrän- sad. Med en lång övergångstid vad gäller införandet av digitala sänd- ningar och framtida ersättningsbehov av analoga radioapparater kommer därför den samhällsekonomiska kostnaden för obsoleta apparater, till följd av en övergång till ny teknik, att begränsas. En fortsättning av digitala ljudradiosändningar i utökad omfattning jämfört med , innebär en utveckling av radioverksamheten. Utöver SR skall även privata programföretag kunna börja sända digitalt. Den digitala sändningstekniken medför möjligheter till fler kanaler och program. Arbetet med innehållet i dessa kanaler och program torde medföra en ökad arbetsinsats vid programföretagen och påverka sysselsättningen positivt. Konsekvenser för små företag