sou · GSB3119 · 2005-01-01 00:00:00 — Hela kostomställningen – med en ökad kolhydrathalt och fiberhalt i kombination med en minskad fetthalt, ackompanjerad av ett stort intag av frukt och grönsaker – är förändringar som i den vetenskapliga litteraturen anses vara positiva. En minskad risk för övervikt är också betydelsefull ur cancersynpunkt. Klimatpåverkan från livsmedelskedjan bör minska Hälften av dagens gris- och kycklingmängder har ersatts av balj- växter, vilket minskar fossilenergianvändningen och därmed utsläppen av växthusgaser, framför allt genom ett minskat behov av foder- spannmål. Ett skifte från importerade eller växthusodlade grönsaker till mer inhemska frilandsodlade rotfrukter spar fossilenergi. Mer av närproducerade varor medför mindre transportutsläpp: större andel inhemska rotfrukter och grönsaker, mer potatis, mer svenskodlad pastaråvara, enbart inhemskt kött, mer närproducerat bröd, om möjligt mer närodlad fisk och musslor etc. En stor del av dagens konsumtion av utrymmesmat (livsmedel som inte behövs ur näringssynpunkt) som ofta är relativt processad, ersätts med mer icke-processade basvaror som spannmålsprodukter, potatis, inhemska rotfrukter och frilandsodlade grönsaker. Även detta bör medföra en nettominskning av fossilbränsleanvändningen. Försurningen från livsmedelskedjan bör kunna minska Utsläppen av försurande ämnen blir mindre som en följd av ovan nämnda minskning av fossilbränsleanvändningen. Kväve från livsmedelskedjan till vatten och luft bör kunna minska Mängden kväve till vatten bör bli lägre med en mindre andel kött, då mindre areal för foder behövs och färre djur alstrar gödsel. Om nötproduktionens omställning sker så att ökningen av betesdjur äger rum framförallt i skogsbygderna, blir kväveläckaget från djuren betydligt mindre. Nedfallet av gödande kväveoxider blir mindre som en följd av ovan nämnda minskning av fossilbränsleanvänd- ningen. Det är ovisst om övergången till större andel ekologiskt lantbruk i sig minskar kvävebelastningen. Dock bör det stimulera till en bättre regional balans mellan djurhållning och växtodling, vilket bör minska problemen i de djurtäta områdena. Marknära ozon från livsmedelskedjan bör kunna minska Bildningen av marknära ozon blir mindre som en följd av ovan nämnda minskning av fossilbränsleanvändningen, i synnerhet genom minskade transporter. Användningen av kemiska bekämpningsmedel minskar En större andel ekologisk produktion minskar användningen av kemiska bekämpningsmedel. Detta innebär även en minskad belast- ning på hälsa och miljö i de oftast mer utsatta länder vi importerar från (t.ex. kaffe, te, kakao, tropiska frukter, ris) Natur- och kulturmiljö och biologisk mångfald gynnas Ett skifte från kraftfodernöt mot betes/grovfoderdjur gynnar natur- och kulturmiljövärdena. Betande nöt och lamm är en förut- sättning för att bevara ett levande odlingslandskap med beteshagar och en stor artrikedom. Djuren kan dessutom beta på arealer som inte går att odla på och konkurrerar då inte med annan odling. Enligt behövs aktiv beteshävd med djur på naturlig och kultiverad betesmark för att vi skall kunna nå miljömål för odlingslandskapet och den biologiska mångfalden. Med utgångspunkt från gängse djurtäthet och slaktkroppsvikt innebär detta en konsumtion av svenskt beteskött motsvarande ungefär den totala nötköttskonsumtionen Åkermarken bör kunna förbättras En ökad vallodling och stallgödselanvändning ger mer mullhaltiga åkerjordar . Billigare matkasse med FSM och har i en rapport redovisat överslagsberäkningar där de genomsnittliga livsmedelsutgifterna i dagens konsumtion jämförs med kostnaderna för att äta enligt FSM, Första-steget-maten. Rapporten () visar att mat- kostnaderna per person och år sannolikt minskar med ca eller . Den totala livsmedelskostnaden per person och år är ca per person och år. Enligt FSM skulle den bli ca . FSM innebär dock att vissa livsmedel ökar sin andel av kostnaden: spannmål och potatis från ca till ca frukt och grönsaker från ca till ca En förutsättning för att konsumenten skall tjäna på förslaget är därför att konsumtionen/kostnaden av sådant som inte behövs ur näringssynpunkt, så kallade utrymmesmaten (godis, läsk, glass osv.) halveras, från nära till ca . En förändring av konsumtionen enligt FSM visar sig ge utrymme för mer än en fördubbling av konsumtionen av ekologiska varor – och detta utan att totalkostnaden blir högre . Resultaten visar alltså att en hållbar livsmedelskonsumtion inte behöver vara förenad med högre livsmedelsutgifter och att konsumen- ten, genom att minska på utrymmesmaten, kan spara mycket pengar. En övergång från dagens konsumtion till FSM innebär för konsumenten inte bara ekonomiska vinster utan även hälsomässiga och miljömässiga fördelar. För att FSM skall kunna genomföras krävs förändringar på både samhälls- och individnivå. Förslaget förutsätter också en delvis ny inriktning på jordbruket. Vidare måste livsmedelsindustrin arbeta med produktutveckling så att de föreslagna förändringarna passar in i ett modernt samhälle. Konsumenten måste vid köptillfället ha möjlighet att göra ett medvetet val dvs. konsumenten måste ha kunskaper och tillgång till information för att bedöma olika livsmedel. är ett numera vida spritt utbildnings- och informa- tionsmaterial som argumenterar för FSM utifrån fem nyckelbegrepp: Mindre utrymme för tomma kalorier Rätt köttval, rätt grönsaksval – Smarta/samordnade transporter konstruerade på uppdrag av en kostmeny, baserad på 2/3 vegetabiliskt protein och 1/3 animaliskt protein. Energianvändningen enbart i jordbruksledet beräknas därvid minska jämfört med den målbild som användes. Köttkonsumtionen är så låg att allt kött i stor utsträckning måste komma från mjölkkor (för att säkerställa en bas för mjölkkonsum- tionen). Den resterande delen av köttkonsumtionen härrör antingen från betande nötkreatur eller från lamm, så att målet för biologisk mångfald åtminstone delvis skall kunna uppnås. Detta betyder i sin tur att Grön diet inte kan innefatta vare sig gris- eller kycklingkött. De miljövinster för Första-steget-maten (se ovan) som är kopplade till ökad konsumtion av vegetabilier och därmed en lägre energi- användning, bör gälla även för Grön diet. Dieten är således fördelaktig ur energisynpunkt men mindre effektfull när det gäller att hävda hagar och ängsmarker. Grön diet ger mer vitamin C och fiber än dagens konsumtion; däremot minskar tillförseln av vitamin D och B12 samt selen. Järn och zinkinnehållet är relativt högt eftersom Grön diet innehåller en daglig portion baljväxter. Animaliskt protein stimulerar upp- taget av järn och zink i kroppen. Då mängden animaliskt protein är lägre i Grön diet kan upptaget av dessa ämnen alltså bli mindre. Dessutom är biotillgängligheten av mineraler lägre från vegetabilier än från animalisk föda. De hälsoeffekter som tidigare redovisades för Första-steget-maten gäller också för Grön diet, med undantag för det som nämnts. Sammantaget innebär Grön diet betydligt större förändringar för konsumenten än Första-steget-maten 5.6.3Mitt förslag: FSM bör stå modell för det fortsatta arbetet med hållbar livsmedelskonsumtion Regeringen bör inbjuda studieförbund, SVT och bl.a. idrotts-, konsument- och miljörörelserna till överläggningar om hur frågorna om hälsa, miljö, välfärd och en smartare livsmedelskonsumtion kan kommuniceras och diskuteras på ett lustfyllt och intresseväckande sätt, i huvudsak med utgångs- punkt från ansatserna i FSM, Första steget-maten (kap. 5.6.1) Kunskapsförsörjningen sker genom samverkan med forskar- samhället och berörda myndigheter Regeringen bör aktivt verka för att upphandling och bered- ning av måltider i stat, kommuner och landsting baseras på riktlinjerna i FSM (kap. 5.6.1), kompletterade med det under- lag till handlingsprogram för Bra mat och fysisk aktivitet som utarbetats av och . 5.7Hela livsmedelskedjan måste vara hållbar All påverkan från livsmedelskonsumtion är en produkt av två faktorer: 2.Hur det som konsumeras produceras Båda faktorerna är nödvändiga att förstå och förändra för att nå en mer hållbar livsmedelskonsumtion. Sannolikt är det den första punkten som har störst utvecklingspotential och därmed är viktigast att förändra, men kunskap om den andra punkten är nödvändig för att kunna välja eller styra konsumtionen i riktning mot ökad håll- barhet. 5.7.1Resurseffektiv och miljöanpassad livsmedelsproduktion Miljöpåverkan och resursförbrukning relaterat till mat orsakas, som vi redan sett, till mycket stor del i primärproduktionen (jordbruk, fiske, vattenbruk). Detta är tydligast för animaliska produkter som kött, fisk och mejeriprodukter. Den självklara slutsatsen av detta är att jordbruket, oavsett var det bedrivs, måste bli resurseffektivare. Vi måste producera mer per insatt resurs och per miljöpåverkan. Det är en stor utmaning och ett viktigt område. Men en minst lika viktig slutsats, om än inte lika självklar, är att effektiviteten i kedjan efter gården fram till konsumenten är kritisk. Om man tänker sig att av råvaran som lämnar jordbruket av en eller annan anledning blir svinn, vilket inte är ett orimligt antagande, kommer ju det slutliga kilot mat som verkligen äts upp att ha orsakat miljöpåverkan av att producera i jordbruket. Har dessutom svinnet skett sent i kedjan, som i vårt eget kylskåp, har än mer resurser gått till spillo – då har ju maten dessutom processats och transporterats helt i onödan Alltså är råvarueffektivitet i hela kedjan en central fråga för uthållig livsmedelsproduktion. Dessutom är ökad råvarueffektivitet en ekonomiskt viktig aspekt. Denna syn på resurseffektivitet bygger på att resursen odlings- mark är begränsad. Så är helt klart fallet i ett globalt perspektiv. Arealen produktiv mark per capita har länge minskat och trenden att minskningen kommer att fortsätta är tydlig; vi blir fler människor på jorden och arealen snarare minskar än ökar på grund av erosion, ökenspridning och bebyggelse. Dessutom kommer de nödvändiga minskningarna av växthusgasutsläpp att innebära ett ökat behov av bioenergi, något som är mycket areal- krävande och ytterligare ökar konkurrensen om odlingsmark. Råvarueffektiviteten i livsmedelskedjan är dock kopplad till andra miljöpåverkande aktiviteter än enbart primärproduktionen. Nedan beskrivs vissa centrala kopplingar inom och mellan länkarna i livsmedelskedjan, huvudsakligen de med betydelse för råvaru- effektiviteten, från jordbruket/fisket och framåt. De hållbarhetsaspekter som är mest relevanta för jordbruket är övergödning, växthusgasutsläpp, biologisk mångfald och djuromsorg. För fisket handlar det om biologisk mångfald (nyttja hållbara bestånd och minimera bottenpåverkan och bifångster) och att minimera Arbetsmiljö är naturligtvis också viktigt. Råvarans tekniska kvalitet, som form och hanterbarhet, dess sensoriska kvalitet och mikrobiella status (att den kan förvaras utan att för- störas) har mycket stor påverkan på svinnet i senare led. Ett viktigt effektiviseringsarbete i jordbruket och fisket är att leverera precis det som kunderna vill ha: rätt kvantitet av rätt kvalitet i rätt tid. Överskottsproduktion, som är en potentiell svinnkälla, kan emellertid inte alltid åtgärdas i ett led i livsmedels- kedjan. Det går inte att producera lättmjölk utan att det blir en del kött och grädde. I fisket går det inte att bara fiska de arter som har högst kommersiellt värde, man får även bifångstarter med lägre värde och en hel del som måste kastas. På liknande sätt förhåller det sig med spannmålsodling: för att odlingen ska vara effektiv, både miljö- och resursmässigt, krävs bland annat en varierad växtföljd vilket ger en blandning av produkter med olika efterfrågan. En annan sida av kundanpassad jordbruksproduktion är att det finns etiska aspekter på hur och hur hårt vi ska avla våra djur för att öka avkastningen och även om man kan styra pro- duktens sammansättning med fodret måste utfodringen göras med djurens välfärd för ögonen, utan risker för djurhälsan. De flesta jordbruks- och fiskeriprodukter processas industriellt innan de når konsumenten, och även om den inte förädlas så för- packas nästan all mat. Till skillnad från jordbruket är energianvänd- ningen den mest relevanta hållbarhetsaspekten. Men även arbets- miljön är viktig. Produktionsplaneringen inom industrin är avgörande för råvarueffektiviteten: mycket svinn orsakas av produktbyten i en produktionslinje med därpå följande rengöring. Detta accentueras av de ökande kraven på frånvaro av allergener i mat. är en hög hygienisk och smakmässig kvalitet väsentliga för att produkterna inte ska kasseras senare i kedjan. Ett seriöst och systematiskt kvalitetsarbete är centralt även med tanke på konsekvenserna av dålig hygien; det är varken ekonomiskt, mänskligt eller miljö- mässigt acceptabelt att folk blir sjuka av maten. När alla dessa aspekter på råvarueffektivitet beaktas kan man konstatera att en storskalig industri oftast har högre råvarueffektivitet. Priset man får betala är normalt sett ökade transporter och här finns alltså en hållbarhetsmässig trade-off att göra. Förpackningarna svarar för en mycket stor del av miljöpåverkan i livscykeln för vissa livsmedel. Både tillverkningen av materialet och avfallshanteringen spelar roll. är förpackningar nöd- vändiga för att bibehålla en hög kvalitet och undvika svinn genom kedjan. Det är alltså en avvägning i varje enskilt fall hur mycket och vilken sorts förpackningsmaterial som ska användas. Dessutom är förpackningens utformning viktig, eftersom en förpackning som inte går att tömma innebär stort svinn. Som exempel kan nämnas att av en yoghurt kan vara kvar i förpackningen när man bedömer den som tom. Med en smartare design av förpackningar kan svinnet minska kraftigt. Val av förpackningsmaterial är också viktigt, liksom möjlig- heterna att återvinna materialet. Förnyelsebara förpackningsmaterial är en intressant utveckling: en förpackning som kan komposteras eller rötas kan hanteras tillsammans med livsmedelsavfallet, vilket gör att även kladdiga förpackningar kan återvinnas. Med en smartare förpackningsdesign och transportlogistik kan också lastnings- graden och därmed effektiviteten i transporterna öka. Inom detaljhandeln är bristande kunskap om framförallt klimat- kraven hos potatis, frukt och grönsaker en orsak till att många ton produkter går till spillo. Kyl- och frysförvaring och butiks- exponering anpassade till dessa produkter skulle minska svinnet i butik. En lägre leveransfrekvens skulle innebära att industrin kan planera sin produktion på ett råvarueffektivare sätt, genom att satserna och serierna inom industrin då kan öka (se ovan). Med glesare leveranser ökar emellertid risken att produkterna blir för gamla med ökat svinn till följd, särskilt om placeringen av butiker och bostäder begränsar hushållens möjligheter att agera, främst vad gäller frekvensen på inköpsresor. En stor del av vår mat äts ute. Svinnet i storkök kan påverkas av kunskap om svinnets betydelse för ekonomi och miljö. Att anpassa portionsstorleken efter individ är ett bra sätt att minska svinnet. Liksom inom industrin är ett strukturerat hygienarbete viktigt. Genom planering av utbudet kan sannolikt svinnet minska. Hushållen svarar för en stor del av matens miljöpåverkan under dess livscykel. Mycket mat slängs utan att den är dålig, men uppenbarligen är det alltför billigt att slänga och istället köpa ny mat. är det självfallet inte bra att äta sig sjuk på gammal mat, så kunskap är viktig, inte minst om hygienfrågor. Några aspekter där hushållen kan påverka svinnet är val av förpackning och korrekt förvaring. En viktig faktor är tillagning och förvaring. De kräver mycket energi på grund av bristande teknik men kanske framför allt bristande kunskap. Med en bättre planering skulle maten kunna utnyttjas bättre, liksom energin som går åt i matlagningen. En annan och oerhört viktig sak gäller hushållens val av livs- medel. Det är stor skillnad på olika råvarors miljöpåverkan och det är konsumenten som bestämmer vad som ska produceras. Om man exempelvis skulle äta vegetariskt (förutsatt att den vegetariska rätten har producerats på ett bra sätt) eller minska storleken på biffen på tallriken skulle stora miljövinster kunna göras. Hemtransporter av maten är ett viktigt område. Resmönster för privatpersoner är en komplex fråga som hänger samman med bebygg- elsestruktur och arbetssituationen och bör behandlas gemensamt med dessa frågor. Transporten kan troligen effektiviseras genom hemtransporter organiserade av en transportör. De transporter som sker mellan jordbruk och industri samt industri och handel har i de allra flesta livscykelanalyser inte haft någon avgörande betydelse för resultaten. Transporter i dessa led innebär oftast att tillverkningen kan specialiseras med därpå följande svinnminskning (se ovan om industrin). Transporter med- för dock påverkan som inte ingår i utförda livscykelanalyser, som buller, olycksrisker och infrastrukturförändringar med ökade barriäreffekter i våra samhällen. Det är viktigt att det livsmedelsavfall som ändå uppstår hanteras på ett klokt sätt. Kan det användas som foder är detta ett resurs- mässigt bra alternativ, annars bör växtnäringen återföras till jord- bruket. Växtnäringsåterföring sker troligen bäst efter att avfallet utnyttjats för biogasframställning. Detta ger både ett högvärdigt bränsle och en bättre gödselprodukt än exempelvis kompost. Förpackningar bör återvinnas, om det kan ske på ett effektivt sätt. 5.7.2Vägar till ökad hållbarhet i svensk jordbruksproduktion Svenskt jordbruk och svenskproducerad mat håller – med de brister som kan finnas – god internationell klass vad gäller matkvalitet, miljö, djuromsorg och landskapsvård. Branschen arbetar med att minska sin energiförbrukning och miljöbelastning. En fortsatt hög andel svenskproducerade baslivsmedel på våra matbord underlättar och påskyndar möjligheterna att uppnå de miljö- och hälsopolitiska målen för en hållbar utveckling i . Det betyder även att transporter av livsmedel kan minskas, med positiva effekter för bl a klimatmålet. För att ytterligare stärka en långsiktigt positiv utveckling bör det vara ett jordbrukspolitiskt mål att stimulera till nyttjande av förslagsvis två miljoner hektar åker för vallodling samt hela den kvarvarande arealen naturbetesmark för mjölk- och nötköttsproduktion. Det är viktigt att understryka att har goda agrara förutsättningar att mer extensivt producera mjölk och nötkött med hjälp av större andel gräsfoder, mindre inslag av spannmål och helt utan importerat kraftfoder av typen GMO-soja (GMO=genmodifierade organismer) En omläggning av detta slag skulle sannolikt medföra en rad miljö-, folkhälsomässiga och ekonomiska vinster. Det skulle minska nötköttproduktionens andel av klimatpå- verkande gaser och snabbare reducera jordbrukets näringsläckage och användning av kemiska bekämpningsmedel. skulle det hålla marker öppna som annars under de närmaste tio, femton åren kommer att växa igen med sly eller beskogas. Det handlar om kulturlandskap som representerar betydande, stundom omistliga hållbarhetsvärden: Sociala – trivsel, skönhet, rekreation, turism Biologiska – mångfald, friskt mullkapital Ekonomiska – levande landsbygd, turism För folkhälsan och sjuk- och hälsovårdens ekonomi skulle detta innebära betydande vinster. Ny forskning visar nämligen att kött från djur som uppfötts på gräs innehåller proportionellt sett mer av de nyttiga omega 3-fettsyrorna än motsvarande från djur som äter spannmål. Orsaken är att örter och gräs är särskilt rika på omega 3-fett, vilket bl.a. fungerar som växternas frost- skyddsmedel. Frön innehåller dock betydligt mindre omega 3, därav den låga halten av fettet i djurens spannmålskost. Omega 3- fett minskar risken för hjärt- och kärlsjukdomar, fetma, ögonsjuk- domar, Alzheimers demens och sannolikt även vissa typer av cancer. Kött från betande djur innehåller också 3–6 gånger mer av antioxidanten E-vitamin än djur som utfodras med kraftfoder Svenskt Sigill grundades av Svenska Lantmännen och för att skapa en standard för hög miljöhänsyn, kvalitet och livsmedelssäkerhet i spannmålsproduktionen. Svenskt Sigill ägs av LRF och 2003 anslöt sig , (Gröna näringens riksorganisation), med sitt Svenskodlat-koncept. har regler för produktion av nötkött, mjölk, kyckling och honung utarbetats, och målet är att även gris- och äggproduktionen skall få möjlighet att ansluta sig. Idén med Svenskt Sigill är att skapa ett långsiktigt hållbart lant- bruk som möter konsumenternas och marknadens krav. Svenskt Sigill ger fem löften till konsumenterna: Säkra livsmedel: Höga krav, strikta regler, provtagningar och analyser ger säkra och trygga råvaror. Råvaran kan spåras tillbaka till gårdarna genom noggrann dokumentation. God djuromsorg: En ansvarsfull djuromsorg, med höga krav på djurens miljö och skötsel, ger friska och välskötta djur som mår bra. Öppna landskap: Svensk produktion, skyddade miljöer och betande djur ger levande och öppna landskap. Miljöansvar: Planering, precision och skyddsåtgärder ger mindre läckage av ämnen som över- göder naturen, mindre risker med bekämp- ningsmedel och en lägre förbrukning av jordens resurser. Fristående kontroll: Ett oberoende kontrollföretag ser till att regler följs och att den höga kvaliteten säkras. Planerade kontroller och stickprov bidrar till råvaror som uppfyller Svenskt Sigills löften. Svenskt Sigill-märket garanterar svenska råvaror och har därför stor betydelse för det svenska kulturlandskapet. Den producent som ansluter sig åtar sig att producera enligt certifieringssystemet () Så länge reglerna i systemet uppfylls kan kvalitetsmärket användas. Produktions- reglerna bygger på svensk lag och internationella standarder för jordbruksproduktion (Eurep GAP standarden). Två viktiga utgångs- punkter för reglerna är att nivån måste vara tillräckligt hög för att leva upp till Svenskt Sigills löften; de måste också vara realistiska utifrån dagens produktion. Svenskt Sigillmärkning förutsätter kvalitetssäkring av produktionen. Det innebär förebyggande arbete för att nå bättre i stället för att åtgärda brister i efterhand. Lantbruk och Svenskt Sigill kvalitetssäkras till exempel hygien, skötseln av kor och kalvar, hantering av kemikalier och gödsel, hantering av foder osv. En viktig kvalitetssäkring är den oberoende kontrollen som garanterar att uppsatta regler följs. Revisionen består av en årlig egenkontroll, och en andrapartskontroll . Detta kombinerat med att ett oberoende certifieringsorgan kontrollerar systemet för andrapartskontrollen, och även stickprovskontrollerar av gårdarna, för trovärdighet. Foderproduktionen är en väsentlig del i djurhållningens bidrag till en uthållig livsmedelsproduktion från såväl positiv som negativ synpunkt. Ett positivt exempel är naturbeten som bevarar den svenska biologiska mångfalden; negativt är odling av soja i länder, där detta innebär nedhuggning av oersättlig regnskog och hög bekämpningsmedelsanvändning. Konsumentmärkning av foder är beroende av system för öppen deklaration av ingående råvaror i foderblandningar, spårbarhet och kvalitetssäkring. Det finns krav på att köparen av fabriksblandat foder ska få upplysning om ingående råvaror och inblandningsprocent i foderblandningar (öppen deklaration). finns också krav på märkning av foder avseende GMO (genmo- difierade organismer). De nya EG-förordningar som träder i kraft kräver spår- barhet ett led framåt och ett led bakåt i livsmedelskedjan. I spårbarheten ingår foder som en väsentlig del främst av livsmedels- hygieniska skäl. Konsumenten kommer då att kunna få information om fodrets sammansättning och ursprung. Därmed skulle kött och mjölk kunna marknadsföras som producerat på endast svenska foderråvaror, viss andel grovfoder eller på foder som inte innehåller GMO-soja. Förutsättningen för detta är dock att fodrets ursprung och sammansättning kvalitetssäkras, vilket sker inom Svenskt Sigill och KRAV. 5.7.3Mina förslag om ekomaten på marknaden