sou · GSB398d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Enligt deklarationen skall barn gå i vanliga skolor (inclusive education), möjligen med särskilt stöd eller i specialklasser, och undervisningen ska ta hänsyn till att barn är olika och har olika behov. Både standardreglerna och Salamancadeklarationen hävdar att integrerade åtgärder generellt sett skall prioriteras framför speciallösningar. Behovet av en översyn Stärka principen om en skola för alla En långsiktig vision för den svenska skolan är, som nämnts ovan, att den skall utvecklas till en skola för alla där barn, ungdomar och vuxna inte särskiljs därför att de har olika förutsättningar och behov. har kommit en bra bit på väg mot en skola för alla. , gymnasieskolans och den kommunala vuxenutbild- ningens (komvux) verksamhet har utvecklats i en mer flexibel, individanpassad och integrerad riktning. Detta har i många fall inneburit ökade möjligheter för elever med svårigheter i skolarbetet eller med olika typer av funktionshinder att få undervisningen anpassad efter sina behov och förutsättningar. har också genomförts en rad förändringar i syfte att öka samverkan mellan särskolan respektive särvux och övriga skolformer. Skol- formerna har också en gemensam plattform genom att de följer samma läroplan (Lpo 94 respektive Lpf 94). - en fråga om värde- ringar (dnr 2000:2037) visar dock på svårigheten att öka kontak- terna mellan elever med och utan utvecklingsstörning. uppger att särskoleklasser tenderar att vara som isolerade öar i . Även de särskoleelever som går i andra typer av undervisningsgrupper är förhållandevis isolerade från skolan i övrigt. visar att isoleringen ökar i takt med att eleverna blir äldre. utvärdering av försöksverksamheten med ökat föräldrainflytande över val av skolform visar att i endast hälften av de undersökta kommunerna hade undervisningen ändrats eller anpassats efter de elever med utvecklingsstörning som fick sin utbildning där (Uppföljning och utvärdering av försöksverksam- heten med ökat föräldrainflytande över val av skolform för utveck- lingsstörda barn, dnr 96:565). De förändringar som gjordes upp- gavs vara marginella. Utvärderingen visade också att assistenterna ensamma fick ta ett allt för stort pedagogiskt ansvar. Knappast någon av de aktuella eleverna nådde eller hade förutsättningar att nå kunskapsmålen för . av eleverna övergick till särskolan under de tre läsår som följts upp. Skälet var bland annat elevernas svårigheter att nå målen i . I utvärdering av särvux (dnr 96:565) framkom att något samarbete mellan särvux och komvux knappast förekom, trots att detta betonas i förarbetena till bestämmelserna om särvux. Alla elever har enligt skollagen rätt att få sådan undervisning att de ges möjlighet att nå målen för utbildningen. Ökad måluppfyllelse är därför ett prioriterat område i regeringens politik. Betyg används ofta som ett mått på graden av måluppfyllelse. När det gäller särskolan och särvux är det dock förenat med vissa svårigheter att använda betyg som måttstock. I träningsskolan ges inga betyg och i grundsärskolan ges betyg endast på elevens eller vårdnadshavarens begäran. Då målen i grundsärskolan är satta utifrån elevens förutsättningar speglar betyget inte heller någon generell kunskapsnivå utan snarare elevens utveckling utifrån den- nes förutsättningar. Inom särvux ges sällan betyg, trots att skolan är skyldig att göra detta. Någon nationell statistik över betyg i sär- skolan och särvux finns heller inte. Elevers möjlighet att nå målen är i hög grad kopplad till utbild- ningens kvalitet. I om kvaliteten i särskolan uppges att kvaliteten i undervisningen kan relateras till i vilken utsträckning kommuner, skolor och lärare har strategier, planer och mål och därigenom en gemensam verksamhetsidé om hur undervisningen bör bedrivas. studie visar att rektorer och lärare upplever en bristande planering för särsko- lans organisering. Även undervisningen i särskolan saknar ibland tydlig planering. Kortsiktiga mål snarare än långsiktiga strategier styr undervisningen. Vidare uppges att särskolans verksamhet i vissa fall är mer omsorgsorienterad än kunskapsorienterad. Av framgår också att hälften av lärarna som undervisar elever mottagna i särskolan saknar specialpedagogisk utbildning som är inriktad på de behov som finns bland elever med utvecklingsstörning. Överförandet av ansvaret för särskolan till kommunerna har också medfört att allt fler rektorer och lärare, som inte tidigare kommit i kontakt med särskolan, nu ansvarar för undervisningen av särskoleelever. Det är viktigt att framhålla att också visar på en mer positiv bild av särskolan. En majoritet av vårdnadshavarna var nöjda med det stöd och den kunskap deras barn får i särskolan liksom bemötandet de själva och barnen får. Ungefär tre fjärdedelar av de tillfrågade lärarna ansåg att de elever som mottagits i särsko- lan alltid eller ofta får den undervisning de har rätt till. Enligt utvärdering av särvux genomförs inte utbildningen i särvux i enlighet med intentionerna i de nationella Timplaner och kursplaner används i någon mån som riktlinjer, men det är snarare elevernas önskemål och till- gången på resurser som styr utbildningen. Flera skolor har utarbe- tat egna kursplaner eftersom lärarna anser att målen i många kurs- planer är för högt ställda. har även i rapporten Med vuxenutbildning i fokus (dnr 2000:2528) tagit upp problemen med kursplanerna för särvux. skall påbörja en översyn av särvux kursplaner. Markant ökning av antalet elever i särskolan och särvux Antalet elever i den obligatoriska särskolan har mellan läsåren 1992/93 och 2000/01 ökat från drygt 8 250 till 13 500, vilket mot- svarar . Elevökningen i grundsärskolan var . Detta skall jämföras med en ökning av antalet elever i på . ökade antalet elever i gymnasiesärskolan från 3 650 till 5 150 () och i särvux från 2 700 till 4 350 (). Spridningen mellan kommuner och län är stor, både beträffande ökning och beträffande andel elever i särskolan. uppger i sin rapport särskild får man vara? En analys av elevökningen i särskolan (dnr 2000:2037) att övergången från till särskolan sker än tidi- gare år. upphörde i stort övergångar till särsko- lan efter årskurs 6, men pågår de grundskole- tiden ut. pekar i sin rapport på flera orsaker till elevökningen. En orsak är att särskolan blivit mer synlig genom att den ofta finns i samma lokaler som och gymnasieskolan och att per- sonalen i större utsträckning än arbetar inom båda skol- formerna. En annan viktig orsak uppges vara att gränsen mellan framför allt grundskola och särskola har blivit svårare att dra. Många barn som befinner sig i denna gråzon och som tidigare bereddes plats i tas nu in i särskolan. Enligt har brist på resurser och kompetens i , i kombination med det nya betygssystemet och det förändrade kursplaneinnehål- let, gjort det svårare för att klara av dessa elever. Skol- verket uppger också att en ökad ambition att testa och diagnosti- sera barn som på något sätt avviker mot en allt snävare begåvnings- norm har medfört ett ökat tryck på särskolan att ta emot fler ele- ver. Ökningen inom särvux kan troligtvis förklaras med att huvud- mannaskapet övergått till kommunen och att särvux därigenom på många håll integrerats i den kommunala vuxenutbildningen. Särvux har möjlighet att anordna yrkesutbildning, vilket också kan vara en orsak till ökningen av antalet deltagare. Enligt har sammansättningen av elevgrup- perna förändrats sedan kommunen blev huvudman för särskolan. Elever med autism eller autismliknande tillstånd har ökat, liksom elever med ytterligare funktionshinder såsom damp/adhd och ele- ver med koncentrations- eller emotionella svårigheter. uppger också att elever med invandrarbakgrund har ökat och att de är överrepresenterade i särskolan, främst i storstadskommunerna. I den tillsyn av den obligatoriska särskolan som genomförde 1999-2000 framkom att i nio av de elva aktuella kom- munerna fanns brister relaterade till utredningar och beslut om mottagande. Det förekom i några kommuner att elever gick i sär- skolan utan att det var utrett om eleven uppfyllde kriterierna för att kunna tas emot. Det är enligt regeringen viktigt att ett beslut om mottagande i särskolan fattas på korrekta grunder eftersom beslutet har vittgående konsekvenser för den enskilde, t.ex. när det gäller möjligheter till fortsatta studier. Elever i behov av särskilt stöd skall inte tas emot i särskolan om de inte tillhör sär- skolans personkrets. har därför på regeringens uppdrag utarbetat allmänna råd om utredning och beslut om mottagande i särskolan. Det bör dock utredas om ytterligare åtgärder bör vidtas för att säkerställa att särskolan enbart tar emot de elever som den är avsedd för. Förändringarna i elevgruppen aktualiserar också frågan om nuvarande personkrets är tillräckligt tydligt definierad och om den behöver förändras. Elevers och föräldrars valmöjligheter utredning om kvaliteten i särskolan visar att valmöjlig- heterna för elever i den obligatoriska särskolan, både i fråga om val av skola och tillgång till elevens val, är relativt begränsade. Det är också, enligt , tydligt att eleverna i särskolan inte tilltros förmågan att välja. Samma bild ger tillsyn där fyra av de elva kommunerna inte erbjöd ett allsidigt urval av ämnen, vilket innebar att eleverna inte gavs möjlighet till den fördjupning och breddning som avses. I tre kommuner hade ele- verna inte ens möjlighet att delta i elevens val. Enligt utredning anser vårdnadshavare i hälften av de undersökta kommunerna att valmöjligheterna inför gymnasiesär- skolan är begränsade. I en skrivelse till regeringen (dnr 99:870) påtalar behovet av att se över elevers och vårdnadshava- res rätt att välja skolform och program. En avgörande skillnad mellan gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är, enligt Skol- verket, att eleverna i den senare inte har någon rätt att välja pro- gram och inriktning och att de därmed inte heller har någon rätt att välja skola utanför den egna kommunen. Detta får konsekvenser särskilt för elever som bor i kommuner där få program erbjuds. Få deltagare i undervisningsgrupperna inom särvux Som tidigare nämnts består undervisningsgrupperna inom särvux av ett litet antal elever. I de kommuner som ingick i utvärdering av särvux bedrevs undervisningen på grundsärskolenivå oftast i grupper om två till fem elever. På träningsskolenivå var det vanligt med enskild undervisning. I intervjuer uppgav eleverna att de önskade ett större samarbete med andra. Det finns därför ett behov av en närmare analys av gruppdynamikens betydelse för ele- ver inom särvux liksom av det pedagogiska värdet av gruppunder- visning. Om särskolan och särvux skall finnas kvar som egna skolformer finns det skäl att se över de olikheter som finns i det regelverk som gäller för de olika särskoleformerna. En sådan skillnad är utform- ningen av målbeskrivningar i läroplaner och kursplaner. Olikheter finns också i fråga om kurs- och ämnesbeteckningar, betygsnivåer samt i bestämmelser om intyg och betyg. I syfte att förenkla regel- verket och så långt möjligt skapa enhetlighet finns skäl att utreda om de skillnader som finns är motiverade utifrån pedagogiska, sociala och ekonomiska aspekter. Det finns också skäl att utreda om reglerna för särskolan och särvux i större utsträckning än nu bör och kan harmoniseras med reglerna för , gymnasieskolan respektive komvux. Därigenom skulle möjligheterna till samverkan mellan de olika skolformerna kunna underlättas. Harmonisering av reglerna måste självklart göras med hänsyn till de behov och förutsättningar som elever inom de olika skolformerna har. I tidigare nämnda skrivelse till regeringen har även ställt frågan om gymnasiesär- skolan skall vara en spegelbild av gymnasieskolan eller ha en struktur med bredare program. Även detta bör utredas närmare, bl.a. mot bakgrund av de förslag till programstruktur i gymnasie- skolan som 2000 har i uppdrag att lägga fram. Motsvarande frågeställning är också relevant för särvux. Skall sär- vux vara en spegelbild av särskolan, komvux eller vara uppbyggd på ett helt annat sätt? Utgångspunkten för kommitténs arbete skall vara att utbildningen för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning skall hålla en hög kvalitet som principen om en skola för alla skall stärkas. För att ge varje elev möjlighet att nå målen för utbild- ningen måste undervisningen och personalens kompetens vara anpassad efter elevernas behov och förutsättningar. Eleverna skall vara delaktiga i skolans verksamhet och utvecklas i en trygg och socialt god miljö tillsammans med andra barn, ungdomar och vuxna. Utifrån de ovan angivna utgångspunkterna, nationella och inter- nationella utvärderingar samt forskning inom området, skall kommittén föreslå hur den framtida utbildningen för barn, ungdo- mar och vuxna med utvecklingsstörning skall gestaltas och utfor- mas. Här bör bl.a. lyftas fram vilka mål som bör gälla samt hur dessa skall utformas, vilket innehåll utbildningen bör ha och vilka valmöjligheter som bör finnas, hur verksamheten bör organiseras samt vilken utbildning och kompetensutveckling som personalen bör ha. Ett första steg i detta arbete skall vara att analysera i vilken utsträckning nuvarande utbildning och undervisning för barn, ung- domar och vuxna med utvecklingstörning svarar mot deras behov och förutsättningar. Erfarenheter från de olika former av integre- ring som förekommer och från den pågående försöksverksamheten skall ingå i analysen. Som en utgångspunkt för denna analys skall kommittén göra en internationell studie av hur utbildningen för elever med utvecklingsstörning är utformad i andra länder. Studien skall bl.a. omfatta länder och skolor som på ett framgångsrikt sätt inkluderat elever med utvecklingsstörning i den undervisning som ges till övriga barn, ungdomar och vuxna. Kommittén skall, när det gäller att ge förslag till den framtida utbildningens utformning, arbeta med två parallella alternativ, nämligen att särskolan och särvux kvarstår alternativt upphör som skolformer. Kommittén skall analysera för- och nackdelar med den föreslagna utbildningen inom respektive alternativ. Analysen skall, med utgångspunkt i det livslånga och livsvida lärandet, omfatta konsekvenserna för såväl elever med utvecklingsstörning som för de elever som går i , gymnasieskolan och komvux. Analysen skall även omfatta konsekvenserna för befintliga fristå- ende särskolor. Kommittén skall därefter, utifrån såväl pedagogiska, sociala som ekonomiska aspekter, göra en samlad bedömning och ta ställning för ett av alternativen. Om kommittén kommer fram till skilda lös- ningar för barn, ungdomar respektive vuxna med utvecklingsstör- ning skall detta motiveras utifrån tidigare angivna utgångspunkter. Kommitténs arbete skall även omfatta de elevgrupper som i skollagen jämställs med utvecklingsstörda. Frågor att särskilt behandla under alternativet att särskolan och sär- vux förblir egna skolformer Kommittén skall utreda hur samverkan mellan skolformer för ele- ver med utvecklingsstörning och övriga skolformer kan öka. I detta ingår att belysa vilka hinder för ökad samverkan som finns i nuva- rande system samt föreslå hur dessa hinder kan undanröjas. Kommittén skall utreda och vid behov föreslå en mer enhetlig reglering av den obligatoriska särskolan, gymnasiesärskolan och särvux, bl.a. i fråga om styrdokumentens (läroplaner, programmål, kursplaner och timplaner) och betygssystemens uppbyggnad, såvida inte skillnaderna kan motiveras utifrån skolformernas syfte och elevernas behov och förutsättningar. Vidare skall kommittén ta ställning till om bestämmelser om sär- skolans och särvux personkrets bör tydliggöras och eventuellt för- ändras. Kommittén skall även ta ställning till om försöksverksamheten avseende vårdnadshavarens inflytande över val av skolform bör permanentas. Frågor att särskilt behandla under alternativet att särskolan och särvux upphör som skolformer Kommittén skall utreda vilka förutsättningar , gymna- sieskolan och komvux har att ge utbildning åt elever med utvecklingsstörning. Det kan röra sig om praktiska förutsättningar, t.ex. om lokalerna är handikappanpassade och kan utrustas med sådana hjälpmedel som eleverna kan behöva. Det handlar också om , gymnasieskolans och komvux möjligheter och för- måga att anpassa undervisningen efter de aktuella elevernas behov och förutsättningar samt att utveckla en god social miljö som genomsyras av tolerans och acceptans gentemot elevers olikheter. Mot denna bakgrund skall kommittén ge förslag till vilka föränd- ringar som krävs för att möjliggöra att elever med utvecklingsstör- ning får sin undervisning i , gymnasieskolan respektive komvux. Kommittén skall även utreda hur man kan tillvarata den kompetens och det kunnande som personalen inom särskolan och särvux besitter. Kommittén skall vidare utreda vilka författningsändringar som krävs. En viktig aspekt i detta sammanhang är om elever med utvecklingsstörning skall ha särskilda mål och vem som i så fall skall fatta beslut om vilka mål som skall gälla för en enskild elev. Kommittén skall även utreda hur betygssystemet skall vara utfor- mat om det inom en skolform finns olika mål och vilka konsekven- ser detta får för behörighet och urval till gymnasieskola respektive högskola. Exempel på andra områden som kommittén skall pröva är rätten till utbildning, valmöjligheterna inom ramen för utbildningen samt möjligheterna att välja skola. Författningsförslag och ekonomiska konsekvenser Kommittén skall lämna författningsförslag beträffande de två alter- nativen som redovisas samt förslag som kommittén i övrigt ger. Kommittén skall också analysera och redovisa de ekonomiska kon- sekvenserna av de åtgärder som föreslås. I de fall förslagen innebär kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting, skall kommittén ta fram förslag till finansiering. Kommittén skall arbeta med stor öppenhet och stimulera en bred diskussion, bl.a. med skolhuvudmän, myndigheter och berörda organisationer, t.ex. handikapporganisationer. Kommittén skall i arbetet även samråda med andra kommittéer såsom skol- lagskommitté (U 1999:1), 2000 (U 2000:6), Utredningen om läromedel för barn, elever och vuxenstuderande med funktionshinder (U 2001:5), Utredningen om vissa hjälpme- del för personer med funktionshinder samt om vissa insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (S 2001:6) samt beakta kommande förslag från dessa kommittéer. Kommittén skall beakta regeringens nationella handlingsplan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79) och vad som sägs i propo- sitionen om vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen (prop. 2000/01:72). Vidare skall kommittén följa försöksverksam- heten med utbildning utan timplan i (SFS 1999:90). Kommittén skall också uppmärksamma internationella åtaganden inom utbildningsområdet samt beakta FN:s konvention om barnets rättigheter, för att tillförsäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet, Salamancadeklarationen samt Dakaröverenskommelsen. Kommittén skall i betänkandet särskilt redovisa konsekvenserna för små företags villkor i enlighet med 15 § kommittéförordningen (1998:1474). Utredaren skall i detta arbete samråda med Närings- livets . Kommittén skall i ett första skede redovisa dels kommitténs analys av hur den utbildning och den undervisning som ges till barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning svarar mot deras behov och förutsättningar, dels den internationella studie som skall genomföras. Detta uppdrag skall redovisas . Kommittén skall slutredovisa sitt uppdrag . Tilläggsdirektiv till kommittén för översyn av utbildningen för barn, ungdomar och vuxna Beslut vid regeringssammanträde . Förlängd tid för deluppdrag Med stöd av regeringens bemyndigande har chefen för tillkallat en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över utbildningen för barn, ung- domar och vuxna med utvecklingsstörning. Kommittén skall, enligt direktiven, redovisa dels en analys av hur den utbildning och den undervisning som ges till barn, ung- domar och vuxna med utvecklingsstörning svarar mot deras behov och förutsättningar, dels en internationell studie av hur utbild- ningen för elever med utvecklingsstörning är utformad i andra länder. Kommittén skall slutredovisa sitt uppdrag . Utredningstiden för kommitténs deluppdrag förlängs, vilket innebär att kommittén skall redovisa sitt delbetänkande . Slutbetänkandet skall redovisas i enlighet med tidigare direktiv. Tilläggsdirektiv till kommittén för översyn av utbildningen för barn, ungdomar och vuxna Beslut vid regeringssammanträde . Sammanfattning av nuvarande uppdrag Med stöd av regeringens bemyndigande har chefen för tillkallat en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över utbildningen för barn, ung- domar och vuxna med utvecklingsstörning. Utgångspunkterna för detta arbete skall vara att utbildningen skall hålla en hög kvalitet och att kontakterna och samverkan mellan elever med och utan utvecklingsstörning skall öka. Kommitténs övergripande uppdrag är att föreslå hur den fram- tida utbildningen bör utformas t.ex. i fråga om mål, innehåll, orga- nisation och personalens kompetens. Kommittén skall arbeta med två parallella alternativ, nämligen att särskolan och särvux kvarstår alternativt upphör som egna skolformer. Kommittén skall utifrån pedagogiska, sociala och ekonomiska aspekter analysera för- och nackdelar med den föreslagna utform- ningen inom respektive alternativ samt göra en samlad bedömning och ta ställning för ett av alternativen. Kommittén skall lämna för- fattningsförslag beträffande båda alternativen. Kommitténs fortsatta arbete skall främst avse den del i uppdraget som syftar till att förbättra kvaliteten i utbildningen för elever med utvecklingsstörning i såväl särskolan och särvux som i övriga skol- former. Mot denna bakgrund skall författningsförslag endast lämnas för det alternativ som innebär att särskolan och särvux skall kvarstå som egna skolformer. En viktig utgångspunkt för det fortsatta arbetet är att kontak- terna och samverkan mellan elever med och utan utvecklingsstör- ning skall öka. Vi har genom studiebesök, rapporter och projekt tagit del av flera exempel på samverkan och samarbete, mellan särskola och grund- skola/gymnasieskola, på såväl organisationsnivå som individnivå. Vi vill genom att lyfta fram några av dessa väcka nyfikenhet och inspirera till utvecklingsarbete kring samverkan. I många kommuner finns ett etablerat samarbete mellan skolformerna, medan man i andra prövar olika samverkansformer. I de flesta fall dokumenteras tillvägagångssätt och erfarenheter, men långt ifrån alla. Vi har tagit del av rapporter från den s.k. Utvecklingsdialogen mellan kommun och . En kommun startade inom projektet ett utvecklingsarbete i syfte att öka måluppfyllelsen i den obligatoriska särskolan och samverkan mellan skolformerna i alla stadsdelar som har särskola. I en första utvärdering av nuläget i kommunen medverkade föräldrar, lärare och skolledare inom sär- skola och grundskola. Lägesbedömningen visar ett positivt intresse för en ökad samverkan mellan skolformerna, men också en oro för vad som händer med särskolans resurser, kompetens och verksam- het. De insatser som har startat är en plattform för samarbete och samverkan mellan särskolans verksamhetsledning och skolledning och ledning i de olika stadsdelarna. skolledning visar ett stort intresse för att ta ansvar för att tillsammans med särskolan verka för en inkluderande skola. Projektet har inneburit att utbildningar och utvecklings- arbete har startat på olika nivåer inom kommunen. Personal från både särskola och grundskola går en gemensam högskoleut- bildning. Det finns också planer på att starta en gemensam fort- bildning för skolledare i de båda verksamheterna. skolorna utvecklar lärarna lokala skolutvecklingsplaner i syfte att finna inkluderande arbetssätt och arbetsformer.