sou · GSB336d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Det bör nämnas att , i samma lagstift- ningsärende, också beslutade att aktier i bolag som varit inregistre- rade på A-listan eller senare skulle vara skattepliktiga – den s.k. stoppregeln. Regeln infördes för att en del bolag somma- ren flyttade från A-listan till den skattefria O-listan. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Det har inte gått att få fram hur många huvuddelägare det finns, dvs. hur många aktieägare som omfattas av nuvarande befrielse. har inte möjlighet att genom körningar eller liknande få fram antalet huvuddelägare ur beskattningsdatabasen. För att en aktieägare ska anses som huvuddelägare krävs det att han ensam eller tillsammans med närstående, direkt eller indirekt, ägde av rösterna vid inregistreringen eller, om aktierna inregistrerades , vid utgången av . Skattebefrielsen gäller vidare endast aktier som innehafts kontinuerligt sedan inregi- streringen eller utgången av . Med hänsyn till hur skatte- befrielsen konstruerats är det långt ifrån självklart att den som äger av rösterna är huvuddelägare. kan den som äger av rösterna vara huvuddel- ägare, givetvis under förutsättning att han ägde av rösterna vid t.ex. inregistreringen och att han har kvar en del av de aktier som han innehade då. Det rör sig alltså om ett område där det är svårt att få fram några exakta uppgifter. För att kasta lite ljus över frågan hur många huvuddelägare det kan finnas lämnas dock en redogörelse för hur många personer som äger av rösterna i ett aktiebolag vars aktier är in- registrerade på Stockholmsbörsens A-lista. Redogörelsen omfattar även vissa bolag som är noterade på O-listan. Aktierna i dessa bolag är dock skattepliktiga eftersom aktierna eller senare varit inregistrerade på A-listan – den s.k. stoppregeln. Redogörelsen bygger på uppgifter från Börsguiden 2003:1. Avstämningsdatum för det material som redovisas i Börsguiden 2003:1 är . De bolag som tagits med är sådana där det i börsguiden anges att en enskild person ensam eller till- sammans med familj, direkt eller indirekt, äger av rösterna. Bolag där ett annat bolag anges som ägare till av rösterna utan uppgift om vilka som i sin tur äger bolaget har inte tagits med. Det innebär att det kan finnas fler bolag där en enskild person indirekt äger av rösterna. I tio bolag finns det en ägare som ensam eller tillsammans med familj, direkt eller indirekt, äger av rösterna. Andelarna av rösterna varierar mellan och . Dessa personers andelar av kapitalet rör sig mellan och . Bolagens börsvärden sträcker sig från som lägst Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen till som högst . En rimlig slutsats är därför att variationerna inom den här gruppen personer är stora, vilket i sin tur borde innebära att skillnaderna är stora mellan olika personer i fråga om innehav och värdet på innehaven. Eftersom aktier som är noterade på O-listan är skattefria, med undantag för aktier som eller senare varit inregistrerade på A-listan, saknar skattebefrielsen för huvud- delägares aktier betydelse för aktier som är noterade där. Vi föreslår dock i avsnitt 16.10.8 att marknadsnoterade aktier ska vara generellt skattepliktiga och därför finns det skäl att även redogöra för hur många personer som äger av rösterna i ett aktiebolag vars aktier är noterade på O-listan. Redogörelsen omfattar endast bolag vars aktier är skattefria och alltså inte bolag vars aktier omfattas av den s.k. stoppregeln. Bolag vars aktier omfattas av den s.k. stoppregeln finns i stället med i redogörelsen för antalet huvuddelägare i bolag på A-listan. Det bör noteras att redogörelsen inte heller omfattar bolag vars aktier är noterade på börsen eller på någon auktoriserade marknadsplats eller är föremål för någon annan officiell notering. Även när det gäller aktier noterade på O-listan kommer uppgif- terna från Börsguiden 2003:1. De bolag som tagits med är sådana där det i börsguiden anges att en enskild person ensam eller till- sammans med familj, direkt eller indirekt, äger av rösterna. Bolag där ett annat bolag anges som ägare till av rösterna utan uppgift om vilka som i sin tur äger bolaget har inte tagits med. Det innebär att det kan finnas fler bolag där en enskild person indirekt äger av rösterna. I 70 bolag på O-listan finns det en ägare som ensam eller till- sammans med familj, direkt eller indirekt, äger av rösterna. I åtta av dessa bolag finns det två personer som äger av rösterna var. Andelarna av rösterna varierar mellan och . Dessa personers andelar av kapitalet rör sig mellan och . Bolagens börsvärden sträcker sig från som lägst till som högst . Även här verkar alltså variationerna inom gruppen vara stora. Det bör innebära att även när det gäller personer som äger av rösterna i ett bolag på O-listan är variationerna stora i fråga om innehav och värdet på innehaven. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen 16.11.6 En utvärdering av nuvarande skattebefrielse Uppfyller skattebefrielsen sitt syfte? En högst rimlig utgångspunkt för en utvärdering av skattebefriel- sen är att försöka se om undantaget uppfyllt sitt syfte. Syftet med befrielsen är att motverka att bolag där det finns en eller flera huvuddelägare avstår från att inregistrera aktier på A-listan. Den delen av utvärderingen inleds med lite statistik. Uppgifterna kom- mer från Stockholmsbörsen. Propositionen till dagens lag om förmögenhetsskatt beslutades . till lämnade inte mindre än 20 bolag för O-listan. överlämnades Budgetpropositionen där regeringen föreslog att bolag som varit inregistrerade på A-listan eller senare skulle vara skattepliktiga – den s.k. stoppregeln. Därefter upphörde flyttningarna från A-listan till O-listan. Mer än hälften av de bolag som flyttade till O-listan under nämnda period flyttade tillbaka till A-listan . Vissa har sedan flyttat till O-listan igen. Om man bortser från de bolag som flyttade tillbaka till A-listan från O-listan fick A-listan 14 nya bolag –2003, varav vissa kom från O-listan. Under lämnade 13 bolag för O-listan. I vissa fall var det dock inte frivilligt utan för att bolaget avregistrerades från A-listan. Det kan konstateras att det förekommer att bolag lämnar A- listan för O-listan. Å andra sidan förekommer det att bolag väljer att inregistrera aktier på A-listan. Statistiken ger därför ingen enty- dig bild. Dessutom säger inte statistiken något om skälen för bola- gens val av lista. Det är därför svårt att med ledning av statistiken säga om dagens undantag gör att bolag med huvuddelägare avstår från att inregistrera aktier på A-listan. A-listan är börsens finrum. Att ligga där ger en signal om att bolaget är stabilt och välskött. En inregistrering sänder ut en signal om bolagets kvalité till investerare och placerare. Kraven för inregi- strering är strängare än kraven för notering, även om skillnaden minskat . Dessutom finns det en praktisk fördel med att aktierna i ett bolag är inregistrerade. Det hänger ihop med att det för många utländska investerare och placerare finns s.k. placeringsrestriktioner. Dessa restriktioner innebär att kapital endast får placeras i inregistrerade aktier eller att endast en viss Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen procent av kapitalet får placeras i andra marknadsnoterade aktier än inregistrerade. För ett bolags möjligheter att dra till sig riskvilligt kapital är det en fördel om aktierna i bolaget är inregistrerade på A-listan. Om marknadsnoterade aktier beskattades lika skulle sannolikt bolag som uppfyller kraven för inregistreringen på A-listan återfinnas där. finns det dock bolag som uppfyller kraven för A-listan men som återfinns på O-listan. Från tillväxtsynpunkt kan det vara ett problem att bolag inte ligger på den lista där möjligheterna att dra till sig kapital är störst. Å andra sidan måste nuvarande olikformiga beskattning av mark- nadsnoterade aktier beaktas. Att det från kapitalanskaffningssyn- punkt är fördelaktigast att ligga på A-listan om beskattningen är likformig behöver inte betyda att det också är fördelaktigast om beskattningen är olikformig. Omständigheten att aktierna på O- listan är skattefria gör kanske att det för vissa bolag är fördelakti- gare från kapitalanskaffningssynpunkt att stanna kvar där. Det kan dock hävdas att skattebefrielsen ger bolag med huvud- delägare en möjlighet att utan beskattningskonsekvenser för huvuddelägaren välja lista. Vilken lista man väljer beror sannolikt på hur man värderar skattefriheten på O-listan i förhållande till fördelarna med att aktierna är inregistrerade på A-listan. Att det finns bolag med huvuddelägare som avstår från att inregistrera aktier på A-listan behöver därför inte vara negativt. Är förutsätt- ningarna för tillväxt och kapitalanskaffning bättre på O-listan bör självfallet bolaget välja denna lista. I fall där förutsättningarna är bättre på A-listan bör den listan väljs och nuvarande undantag kan då bidra till att bolag med huvuddelägare inte avstår från en inregi- strering. Därigenom kan befrielsen sägas uppfylla sitt syfte, även om det sannolikt rört sig om ytterst få fall i praktiken. Skattebefrielsen skulle alltså bidra till att bolag med huvuddel- ägare kan välja den noteringsform som är fördelaktigast från kapi- talanskaffningssynpunkt utan att huvuddelägarens skattesituation förändras. För huvuddelägare i bolag där aktierna redan var inregi- strerade när skattebefrielsen trädde i kraft har detta dock inte haft någon betydelse. När det gäller sådana huvuddelägare har dock befrielsen sannolikt bidragit till att motverka kapitalflykt, dvs. att huvuddelägare stannar i landet i stället för att flytta utomlands av skatteskäl. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Är gränsen för huvuddelägarskap för hög I direktiven sägs att undantaget för huvuddelägares aktier har kriti- serats från olika utgångspunkter. Kritiken har bl.a. gällt att gränsen för huvuddelägarskap på av rösterna är för hög. Varför gränsen för nuvarande huvuddelägarskap har satts till av rösterna ägnas knappast något utrymme alls i förarbetena. Som svar på remisskritiken att gränsen var för hög uttalade dock regeringen att gränsen fick anses väl avvägd (prop. 1996/97:117 s. 57). Syftet med skattebefrielsen är att motverka att bolag med huvuddelägare avstår från att inregistrera aktier på Stockholms- börsens A-lista. Ser man till syftet med befrielsen är det rimligt att anta att lagstiftaren med en gräns på av rösterna velat fånga in de aktieägare som genom sitt innehav kan utöva ett avgörande inflytande på beslutet om aktierna ska inregistreras eller inte. Med andra ord är avsikten att träffa aktieägare som kan bestämma om aktierna i ett bolag ska inregistreras. Den som äger av rösterna i ett bolag kan i praktiken ensam bestämma om aktierna i ett bolag ska inregistreras på A-listan. Nuvarande gräns för huvuddelägarskap är satt till av rösterna. Det är säkert en andel som regelmässigt ger ägaren ett avgörande inflytande över strategiska beslut i bolaget. I direktiven sägs att det finns synpunkter på att gränsen för huvud- delägarskap är satt för högt. Om en skattebefrielse för huvuddel- ägares aktier ska behållas är det alltså inte aktuellt att höja gränsen utan frågan är om gränsen ska sänkas och i så fall till vilken nivå. När det gäller olika lagar på börsområdet m.m. har lagstiftaren ansett att av rösterna ger ett väsentligt eller beaktans- värt inflytande. Ett sådant exempel är lagen (2000:1087) om anmäl- ningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument där den som äger av rösterna i ett bolag anses ha insynsställ- ning. Om man vill fånga in innehav som ger ägaren ett avgörande inflytande över strategiska beslut i bolaget måste man hålla i minnet att vilket inflytande en andel av rösterna ger till viss del beror på bolagets ägarstruktur. I ett bolag med många mindre ägare och ingen riktigt stor ägare kan en lägre andel av rösterna än sannolikt ge ägaren ett större inflytande än vad andelen av röstetalet motiverar. Den omständigheten att en lägre andel av rösterna än i vissa bolag kan ge ett väl så stort inflytande som av Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen rösterna i andra bolag gör dock inte att nuvarande gräns är för hög. Gränsen för huvuddelägarskap bör nämligen ligga på en nivå av rösterna som regelmässigt ger ägaren ett avgörande inflytande över bolagets strategiska beslut. i det perspektivet är av rösterna inte en för hög gräns. Vad som dessutom talar för att man bör behålla nuvarande gräns är att det knappast finns någon nivå av rösterna som på goda grunder kan hävdas utgöra en rimligare gräns sett till syftet med undantaget. Mot bak- grund av det nu förda resonemanget anser vi att dagens gräns inte är för hög. Skattebefrielsen för huvuddelägare bidrar till att bolag med huvud- delägare väljer den noteringsform som är fördelaktigast från kapi- talanskaffningssynpunkt. Vidare har befrielsen sannolikt bidragit till att motverka kapitalflykt. Gränsen för huvuddelägarskap är inte för hög eftersom skattebefrielsen endast bör omfatta aktieägare som har ett avgörande inflytande på ett bolags val av noterings- form. 16.11.7Behövs skattebefrielsen när marknadsnoterade aktier görs generellt skattepliktiga? Vår bedömning: Även med en generell skatteplikt för mark- nadsnoterade aktier finns det behov av någon form av skatte- befrielse för huvuddelägares aktier. I avsnitt 16.10.8 föreslår vi att marknadsnoterade aktier ska vara generellt skattepliktiga. Aktier som är marknadsnoterade utan att vara inregistrerade ska alltså inte längre vara skattefria. I avsnitt 16.7.6 förordar vi att skattefriheten för företagstillgångar bör behållas, vilket innebär att det inte heller i fortsättningen kommer att fastställas något värde på onoterade aktier i rörelsedrivande bolag. Dessa aktier förblir i praktiken skattefria. Genom våra förslag behövs det inte längre någon skattebefrielse för att motverka att marknadsnoterade bolag med huvuddelägare avstår från att inregistrera aktier vid börs. En inregistrering kommer ju med våra förslag inte att leda till att beskattningen Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Däremot kommer skatteplikt att inträda när onoterade aktier marknadsnoteras och det oavsett vilken noteringsform som väljs. Frågan blir då om det behövs en skattebefrielse för huvud- delägare för att motverka att onoterade bolag med huvuddelägare avstår från att marknadsnotera aktierna i bolaget. För ett bolag som vill dra till sig kapital är det en klar fördel om bolagets aktier är marknadsnoterade. Likviditeten i aktier som är marknadsnoterade är nämligen högre än i onoterade aktier. Den som går in i ett bolag i samband med en nyemission kan om akti- erna är marknadsnoterade lätt omsätta aktierna och därmed när som helst flytta kapitalet till andra investeringar eller helt enkelt bara plocka ut pengarna. Denna möjlighet är inte alls lika stor om aktierna är onoterade. Oavsett hur beskattningen ser ut finns det alltså från kapitalanskaffningssynpunkt en klar fördel med att akti- erna i ett bolag är marknadsnoterade. Bolag där aktierna är mark- nadsnoterade har helt enkelt bättre tillgång till kapitalmarknaden än bolag vars aktier är onoterade. En marknadsnotering förbättrar ett bolags möjligheter att dra till sig kapital. Från tillväxtsynpunkt skulle det därför vara allvarligt om onoterade bolag av enbart skatteskäl avstod från att marknads- notera aktierna i bolaget. Ett sätt att motverka detta är att behålla skattebefrielsen för huvuddelägares aktier. Fortsatt skattebefrielse för huvuddelägares aktier motverkar även att kapital lämnar landet. Vi anser därför att det även fortsättningsvis finns behov av någon form av skattebefrielse för huvuddelägares aktier. Enligt direktiven ska vi dock överväga om ändamålet med nuvarande befrielse kan tillgodoses genom en reglering av annat slag. Detta kommer vi att överväga i nästa avsnitt. 16.11.8 Bör dagens skattebefrielse ersättas med något annat? Vår bedömning: Dagens skattebefrielse för huvuddelägares aktier bör inte ersättas med någon annan reglering. Ett alternativ är att ersätta dagens skattebefrielse för huvuddelägare med ett tak för förmögenhetsskatten. Med ett tak för förmögen- hetsskatten förstås en beloppsgräns som anger hur mycket en skattskyldig maximalt ska behöva betala i förmögenhetsskatt. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Ett annat alternativ är att förse skatteplikten för marknadsnote- rade aktier med ett tak. Med ett tak för skatteplikten för mark- nadsnoterade aktier förstås här att ingen aktieägare ska behöva ta upp mer än en viss andel av rösterna till beskattning. Gränsen skulle kunna sättas vid av rösterna. En aktieägare som äger av rösterna skulle alltså endast behöva ta upp aktier motsvarande av rösterna till beskattning. Med hänsyn till vad som sägs i direktiven är det frågan om ett tak av något slag skulle vara ett bättre sätt att tillgodose ändamålet med nuvarande skattebefrielse. Syftet med nuvarande skattebefri- else är att motverka att bolag med huvuddelägare avstår från att inregistrera aktier vid börs. Eftersom vi föreslår generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier, vilket innebär att skatteplikten kom- mer att inträda redan vid marknadsnoteringen oavsett noterings- form bör befrielsen motverka att aktuella bolag avstår från marknadsnotering. Nuvarande skattebefrielse har vidare sannolikt bidragit till att motverka kapitalflykt. Befrielsen bidrar alltså till att huvuddelägare inte flyttar utomlands av skatteskäl. Det bör skattebefrielsen även göra fortsättningsvis. I avsnitt 16.11.5 redogörs för hur många aktieägare i bolag på Stockholmsbörsens A- och O-lista som äger av rösterna i ett bolag. Av redogörelsen framgår att det rör sig om totalt 88 aktieägare, varav 78 personer äger aktier i ett bolag på O-listan och tio personer äger aktier i ett bolag på A-listan eller i ett bolag vars aktier omfattas av den s.k. stoppregeln. Att aktier på O-listan är skattefria gör att skattebefrielsen för huvuddel- ägare saknar betydelse för storägarna i de bolagen. Eftersom vi föreslår generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier kommer dock en eventuell skattebefrielse att få betydelse för dessa ägare . Av redogörelsen i avsnitt 16.11.5 framgår också att variationerna är mycket stora när det gäller ägarnas andelar av rösterna och kapitalet samt när det gäller bolagens börsvärde. Det gör i sin tur att variationerna också bör vara stora i fråga om aktieinnehaven och värdet på innehaven. Detta är viktigt att hålla i minnet när man diskuterar om nuvarande befrielse bör ersättas med ett tak av något slag. Det är också viktigt att notera att vissa av dagens huvuddelägare betalar flera miljoner i förmögenhetsskatt, och några mer än , trots att deras huvuddelägaraktier är undantagna från Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Vissa av dagens huvuddelägare äger alltså betydande förmögenheter utöver dessa aktier. Att kalibrera nivån på ett tak för förmögenhetsskatten är inte lätt. Ett tak som sätts lågt innebär att huvuddelägare med en bety- dande förmögenhet utöver huvuddelägaraktierna kan få kraftigt sänkt förmögenhetsskatt. Sätts taket högt kommer det å andra sidan endast att få betydelse för huvuddelägare som har mycket höga förmögenhetsvärden på sina huvuddelägaraktier. För andra huvuddelägare kommer taket att bli betydelselöst, dvs. de får betala full skatt på sina huvuddelägaraktier. Det nu sagda talar för att ett tak för förmögenhetsskatten inte skulle vara lika effektivt som nuvarande befrielse när det gäller att motverka att onoterade bolag med huvuddelägare avstår från mark- nadsnotering. Detsamma kan sägas om ett tak för skatteplikten för marknadsnoterade aktier. Oavsett vilket tak som används skulle en marknadsnotering leda till att huvuddelägaren får betala skatt på sina huvuddelägaraktier. Med ett tak för skatteplikten för mark- nadsnoterade aktier skulle huvuddelägaren få ta upp aktier motsva- rande av rösterna till beskattning. Med ett tak för för- mögenhetsskatten skulle huvuddelägaren få betala skatt upp till nivån på taket. Om nuvarande skattebefrielse behålls uppstår dock inga skatteffekter för huvuddelägaren på grund av marknadsnoter- ingen eftersom befrielsen omfattar samtliga aktier som huvuddel- ägaren har vid noteringen. Det är en stor skillnad som sannolikt skulle påverka viljan att marknadsnotera aktier, vilket talar emot att ersätta nuvarande skattebefrielse med ett tak. Att ersätta nuvarande skattebefrielse med ett tak skulle även kunna öka risken för kapitalflykt. Med ett tak skulle nämligen vissa huvuddelägare i bolag där aktierna är skattepliktiga kunna få höjd skatt, t.ex. huvuddelägare som har hela eller nästan hela sin förmögenhet placerad i huvuddelägaraktier. Om vårt förslag om generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier kompletteras med ett tak i stället för fortsatt skattebefrielse för huvuddelägares aktier kommer vidare huvuddelägare i bolag där samtliga aktier är skattefria att få börja betala skatt på sina aktieinnehav. För många huvuddelägare skulle detta kunna utgöra ett incitament för att flytta utomlands. Det gäller särskilt huvuddelägare som inte både kan betala skatten och behålla andelen av rösterna eftersom de kan- ske måste sälja av aktier för att betala skatten. Med ett tak riskerar de därför att förlora kontrollen över bolagen. Den risken finns inte med nuvarande skattebefrielse för huvuddelägares aktier. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen rande skattebefrielse får därför anses vara ett effektivare sätt att motverka kapitalflykt än ett tak för förmögenhetsskatten eller skatteplikten för marknadsnoterade aktier. Mot bakgrund av det ovan anförda anser vi att nuvarande skatte- befrielse för huvuddelägares aktier inte bör ersättas med ett tak för förmögenhetsskatten eller skatteplikten för marknadsnoterade aktier. 16.11.9 Bör huvuddelägares aktier vara skattefria? Vårt förslag: Aktier som innehas av huvuddelägare ska även i fort- sättningen vara undantagna från skatteplikt. Gränsen för huvuddel- ägarskap ska även i fortsättningen vara av rös- terna. Vi anser att det finns två skäl som talar för att det behövs en skat- tebefrielse för huvuddelägares aktier även i fortsättningen. För det första behövs en befrielse för att motverka att bolag med huvuddel- ägare avstår från marknadsnotering, vilket skulle vara negativt för bolagens kapitalanskaffning och därmed också för tillväxten. För det andra behövs skattebefrielsen för att motverka kapitalflykt. Med andra ord motverka att de huvuddelägare som omfattas av befrielsen och de som kommer att omfattas när marknadsnote- rade aktier blir generellt skattepliktig flyttar utomlands av skatte- skäl. Dessa skäl ska vägas mot intresset att ha en helt likformig beskattning av marknadsnoterade aktier. Vi föreslår dock i avsnit- ten 16.10.8 och 16.10.9 att nuvarande skattebas för marknads- noterade aktier breddas från att endast omfatta inregistrerade aktier till att omfatta samtliga marknadsnoterade aktier och att en gemensam värderingsnivå ska gälla. Förslagen ökar likformigheten avsevärt. I avsnitt 16.11.8 prövar vi olika alternativ till nuvarande skattebefrielse och konstaterar där att inget av alternativen är lämpligare sett till de ändamål som bör tillgodoses. Vi anser vidare att befrielsen kan ses som en förlängning av skattefriheten för företagstillgångar och den därmed indirekta skattefriheten för onoterade aktier i rörelsedrivande bolag. En förlängning för den som startat och drivit upp ett företag. Likformig beskattning och möjligheterna att bredda basen Mot den nu angivna bakgrunden anser vi att skälen för att även i fortsättningen befria huvuddelägares aktier från skatteplikt väger tyngre än intresset av att införa en helt likformig beskattning av marknadsnoterade aktier. Vi anser därför att nuvarande skattebefri- else ska behållas. Vi gör också bedömningen att nuvarande gräns för huvuddelägarskap inte är för hög.