sou · GSB3109d2 · 2005-01-01 00:00:00 — I ett inte obetydligt antal fall är det dessutom mindre byggnadsdetaljer som ligger till grund för byggnadsminnesförklar- ingen. En byggnad kan t.ex. ha förklarats som byggnadsminne på grund av sin unika entréhall, välbevarade friser, stuckaturer, deko- rativa fasad etc. Att undanta sådana byggnader i dess helhet från kravet på energideklarering anser vi rimmar illa med direktivets syfte att minska energianvändningen i bebyggelsen. För att säker- ställa att hänsyn tas till de särskilda bevarandekraven för denna typ av bebyggelse, som direktivets syfte om energieffektivise- ring förverkligas, anser vi att dessa byggnader bör omfattas av kra- vet på energideklarering när de säljs eller upplåts med nyttjanderätt, men med möjlighet att undantag kan medges från detta krav. 7 Didón m.fl., del 1, s. 5:46. Byggnader av denna typ bör deklareras av personer med särskild kompetens. Att så sker är särskilt viktigt med tanke på de rekom- mendationer om energieffektiviserande åtgärder som skall åtfölja en energideklaration. Med hänsyn till att många sådana åtgärder torde vara bygglovspliktiga kommer en bedömning av åtgärdernas förenlighet med byggnadens bevarandekrav att ske i samband med handläggningen av bygglovsansökan för åtgärderna. Det säkerstäl- ler att åtgärder som förvanskar byggnaden inte vidtas. För att inte omfattas av den föreslagna lagen bör ägaren till en byggnad som har förklarats som byggnadsminne, eller för vilken skyddsbestämmelser har meddelats i detaljplan eller områdesbestämmelser på grund av byggnadens särskilda historiska, kulturhistoriska, miljömässiga eller konstnärliga värde, kunna ansöka om undantag från kravet att upprätta en energideklaration hos eller motsvarande nämnd i den kommun där byggnaden är belägen. För att kunna undantas anser vi att det bör krävas synnerliga skäl. Ett sådant skäl kan vara att det är uppenbart att inga energibesparande åtgärder kan genomföras med hänsyn till bevarandekraven. Närmare bestämmelser om ansökningsförfarandet och de skäl som bör ligga till grund för att få undantag från kravet på att upprätta en energideklaration bör meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, registermyndigheten. 5.2.4Byggnader som används för industriella och liknande ändamål Bedömning: En byggnad som enligt fastighetstaxeringslagen är indelad som kraftverksbyggnad, industribyggnad, distributions- byggnad, värmecentral eller reningsanläggning bör undantas från kravet på energideklarering. Staten bör i stället undersöka möjlig- heterna att ingå överenskommelser om frivilliga åtaganden med organisationer för ägare av nämnda byggnadskategorier i syfte att uppnå en mer effektiv energianvändning i dessa byggnader. Enligt direktivet får industrianläggningar, verkstäder och jord- bruksbyggnader med lågt energibehov som inte är avsedda som bostäder undantas från kravet på energideklarering. Skrivningen rörande industrianläggningar och verkstäder kan tolkas på två sätt. Det ena tolkningssättet är att en byggnad får undantas så snart den används som industrianläggning eller som verkstad. Det andra tolkningssättet är att en byggnad som används som industrianlägg- ning eller som verkstad får undantas endast om byggnaden har ett lågt energibehov och inte är avsedd som bostad. Det torde vara synnerligen ovanligt att en industrianläggning eller verkstad används för bostadsändamål. Vi tolkar därför direkti- vet på så sätt att industrianläggningar och verkstäder får undantas, oavsett energibehov. Därmed syftar skrivningen med lågt energi- behov som inte är avsedda som bostäder enbart på jordbruks- byggnader. Industribyggnader, el-, gas- och värmeverk samt förbrännings- anläggningar är undantagna i det energimärkningssystem som finns i . Nuvarande system är förvisso under omarbetning och ett nytt förslag förväntas bli presenterat , men det finns inga indikationer på att någon änd- ring skulle ske rörande de byggnadskategorier som undantas enligt nu gällande regler. I många byggnader som används för industriella ändamål beror energibehovet för uppvärmning av vilken verksamhet som bedrivs i lokalerna, t.ex. inom processindustrin. Kraven i bygg- regler (BFS 1993:57) rörande begränsning av värmeförluster och effektiv värmeanvändning behöver heller inte uppfyllas för byggna- der där värmetillskott från processer täcker större delen av upp- värmningsbehovet. Det finns naturligtvis en mängd industribyggnader där energibeho- vet inte alls är avhängigt den verksamhet som bedrivs i byggnaden. Att finna och definiera faktorer som gör att en viss industribygg- nad bör undantas eller inte är dock, med hänsyn till den bredd och variation som präglar verksamheten i dessa byggnader, en närmast omöjlig uppgift. Med hänsyn till detta, och med beaktande av att industribyggnader har undantagits i det danska systemet, anser vi att samtliga industrianläggningar och verkstäder åtminstone inled- ningsvis bör vara undantagna från kravet på energideklarering. När regelverket senare utvärderas bör den närmare omfattningen av detta undantag bedömas på nytt med ledning av de erfarenheter som har vunnits. Det bör noteras att undantaget inte avses gälla sådana byggnader på industriområdet som används för exempelvis administration och som klassificeras som en annan typ av byggnad än industribyggnad. För att arbeta i riktning mot lägre energianvändning i byggnader som används för industriella ändamål bör staten undersöka möjlig- heterna att ingå överenskommelser om frivilliga åtaganden med ledande organisationer inom industrin. De byggnader som bör undantas bör definieras på ett sätt som är enkelt och lätt att tillämpa. Vi anser att ledning bör hämtas från fastighetstaxeringslagens indelning i byggnadstyper. Byggnadskategorierna kraftverksbyggnader, distributionsbygg- nader, värmecentraler och reningsanläggningar har alla ett använd- ningssätt som ligger industribyggnaderna nära. Vi anser därför att dessa byggnader, jämte industribyggnaderna, bör undantas från kravet på energideklarering. 5.2.5Kyrkor och andra byggnader som används för andakt och religiös verksamhet Bedömning: En byggnad som enligt fastighetstaxeringslagen är indelad som ecklesiastikbyggnad bör undantas från kravet på ener- gideklarering vid försäljning och upplåtelse av nyttjanderätt till byggnaden, men inte när byggnaden uppförs. Staten bör i stället undersöka möjligheterna att ingå överenskommelser om frivilliga åtaganden med och andra trossamfund för att uppnå en mer effektiv energianvändning i dessa byggnader. Direktivet ger möjlighet att undanta byggnader som används för andakt och religiös verksamhet. I fastighetstaxeringslagen definie- ras sådana byggnader som ecklesiastikbyggnader. Möjligheterna att vidta energibesparande åtgärder kan i äldre kyr- kor vara begränsade med hänsyn till intresset av att bevara byggna- dens ursprungliga och unika utformning. I kyrkor och liknande byggnader som har byggts gör sig dock inte sådana begränsningar gällande. Dessa byggnader skall dessutom uppfylla kraven i byggregler gällande bl.a. energihushåll- ning och värmeisolering. En möjlighet skulle därför vara att undanta kyrkobyggnader som är uppförda före ett visst årtal. Vi bedömer emellertid att dessa moderna kyrkor och liknande byggnader utgör en mindre del av det svenska beståndet av ecklesi- astikbyggnader. Det torde dessutom vara sällsynt att en kyrka säljs eller upplåts med nyttjanderätt. Med beaktande av dessa omstän- digheter anser vi att kategorin ecklesiastikbyggnader helt bör undantas från kraven på energideklarering vid försäljning och upp- låtelse med nyttjanderätt, men inte när byggnaden uppförs. Staten bör i stället undersöka möjligheterna att ingå överenskommelser om frivilliga åtaganden med och andra trossam- fund för att uppnå en mer effektiv energianvändning i de byggna- der där energianvändningen är hög. Bedömning: En byggnad som enligt fastighetstaxeringslagen är indelad som ekonomibyggnad bör undantas från kravet på energi- deklarering. Staten bör i stället undersöka möjligheterna att ingå överenskommelser om frivilliga åtaganden med och andra organisationer för jordägare i syfte att uppnå en mer effektiv energianvändning i de byggnader där energi- användningen är hög. En annan kategori av byggnader som enligt direktivet får undantas är jordbruksbyggnader med lågt energibehov som inte är avsedda som bostäder samt jordbruksbyggnader som inte är avsedda som bostäder och som används inom en sektor som omfattas av ett nationellt sektorsavtal om energiprestanda. Det skall först konstateras att det inte existerar ett nationellt sektorsavtal för jordbruksbyggnader i . Den kategori av byggnader som detta undantag avser bör, liksom för industriella och religiösa byggnader, definieras utifrån fastighetstaxeringslagen. En byggnad som är inrättad för jordbruk och inte för bostadsän- damål benämns ekonomibyggnad. I sammanhanget bör påpekas att alla ekonomibyggnader som saknar uppvärmningsanordningar faller utanför den av oss föreslagna lagens tillämpningsområde. Byggnader som används inom jordbruket är undantagna i det danska systemet för energimärkning, medan bostadshus som hör till lantbruksegendom skall energimärkas. I klassificeras sådana bostadshus som småhus. har i sitt remissyttrande8 över och om hur och rådets direktiv /91/EG om bygg- naders energiprestanda skall genomföras i angett att för- bundet förutsätter att ekonomibyggnader undantas från kravet på energideklarering. Som argument har anförts att Bygg- regler normalt inte tillämpas för lantbrukets ekonomibyggnader, eftersom kraven på begränsning av värmeförluster och effektiv värmeanvändning inte gäller för byggnader som endast används kortare perioder, eller där inget uppvärmningsbehov föreligger under större delen av uppvärmningsperioden. För dessa byggnader tillämpas i stället Byggråd. har i sitt remissyttrande vidare på- pekat att det inte är uppenbart att växthus skall inkluderas i katego- rin ekonomibyggnader. Växthus har vanligtvis en hög energianvändning överstigande 500 kWh/m2 och definieras enligt fastighetstaxeringslagen som ekonomibyggnad. Om ekonomibyggnader ges ett generellt undantag, kommer således dessa relativt energiintensiva byggnader att undgå kravet på energideklarering. Andra ekonomibyggnader med ett stort behov av energi är byggnader som används för fjä- derfäproduktion. Inomhustemperaturen i sådana byggnader uppgår till . Den sammanlagda byggnadsarean för fjäderfäproduktion i kan uppskattas till . 8 Dnr N2003/3613/ESB lantbrukare befinner sig på en starkt konkurrensutsatt marknad och är fortlöpande tvungna att se över driften av sina anläggningar, liksom drivmedelsanvändningen vid markbearbet- ning, för att få ned produktionskostnaderna. Eftersom ekonomi- byggnader vanligen används med begränsad uppvärmning eller helt utan uppvärmning, eller endast används , finns skäl för att undanta samtliga ekonomibyggnader från kravet på energideklarering. Energianalyser och energirådgivning för dessa byggnader förutsätter specialkompetens och kan därtill inte heller på ett kostnadseffektivt sätt inlemmas i den deklarationsverksam- het som avser det huvudsakliga beståndet av bostäder och lokaler. Det kan dock finnas ett värde i att staten, på motsvarande sätt som för industribyggnader och byggnader som används för religiösa ändamål, söker träffa överenskommelse med och andra organisationer för jordägare om frivilliga åta- ganden för att minska energianvändningen i byggnader med ener- giintensiv verksamhet. Bedömning: En fristående byggnad, vars totala golvarea understi- ger , bör undantas från kravet på energideklarering. Direktivet ger möjlighet att undanta fristående byggnader, vars golvarea understiger , från kravet på energideklarering. De byggnader som framför allt kommer i fråga är garage, friggebodar, förråd, kiosker och liknande. har i sitt remissyttrande över och tidigare nämnda rapport anfört som sin mening att sådana byggnader bör undantas. Det är rimligt att anta att byggnader av den storlek som är i fråga normalt sett inte erbjuder lönsamma energisparåtgärder. Vi anser därför att dessa byggnader bör undantas från den föreslagna lagens tillämpningsområde. Det kan för övrigt konstateras att dessa byggnader sällan är registrerade i fastighetsregistret och att upp- följning av om byggnaderna är energideklarerade eller inte skulle vara svår. Direktivet föreskriver inte vilket ytbegrepp som skall användas. De ytbegrepp som är mest använda i är bruttoarea, bruks- area, nettoarea och lokalarea. och har i sin rapport föreslagit att bruttoareabegreppet skall användas, eftersom metoden för att beräkna sådan area är den enklaste av de fyra. Med bruttoarea avses en area av mätvärda delar av vånings- plan begränsad av omslutande byggnadsdelars utsida eller annan för mätvärdhet angiven begränsning.9 Vi finner inga skäl som talar för en annan bedömning, utan delar myndigheternas uppfattning i den delen. 5.2.8Byggnader som avses att användas i högst två år Bedömning: En byggnad, som avses att användas i högst , bör undantas från kravet på energideklarering. Enligt direktivet kan tillfälliga byggnader, som är avsedda att användas eller mindre, undantas från kravet på energideklare- ring. Av allmänna råd vid fastighetstaxering10 framgår att en byggnad, som med någon grad av säkerhet kan bedömas stå på en fastighet , bör anses vara avsedd för stadigva- rande bruk. Annan byggnad benämns tillfällig byggnad och bör inte taxeras. 9Svenska , Rätt begrepp (1997) s. 19 med vidare hänvisning till Svensk Standard – Area och volym för husbyggnader. Terminologi och mätregler. SS 02 10 52. 10Skatteverket, 2003 s. 14 Bygglov för tillfällig åtgärd regleras i 8 kap. 14 § plan- och bygg- lagen. Bestämmelsen ger möjlighet att utfärda sådant bygglov i högst . Tiden kan på sökandens begäran för- längas i taget. Den sammanlagda tiden för tillfäl- ligt lov får dock inte överstiga . Syftet med att lämna lov för tillfällig åtgärd är att vissa åtgärder som strider mot detaljplan eller områdesbestämmelser skall kunna tillåtas i avvaktan på att planens mer långsiktiga ändamål genomförs. Genom kravet på att åtgärden skall vara tillfällig har lagstiftaren ansett det realistiskt, bl.a. från teknisk och ekonomisk synpunkt, att byggnaden i fråga tas bort eller att användningen av den upphör när tiden för lovet löpt ut. Exempel på tillfällig användning är att en bostadsbyggnad proviso- riskt används som daghem med hög barntäthet i ett område. Andra byggnader som kan bli aktuella för tillfälligt lov är t.ex. större byggarbetsbodar och tillfälliga paviljonger. Det är inte kostnadseffektivt att upprätta en energideklaration för en byggnad som avses bli använd i högst . Vi anser därför att sådana byggnader bör undantas från kravet på energideklarering. Det innebär att byggnader som avses att användas bör energideklareras även om bygglov erhållits för tillfällig åtgärd. Bedömning: Ett fritidshus med högst två bostäder bör undantas från kravet på energideklarering. Direktivet ger utrymme för att undanta bostadshus som är avsedda att användas mindre än från kravet på energi- deklarering. Vad som torde avses är fritidshus. Direktivet gör ingen åtskillnad mellan om huset används eller . För svenskt vidkommande är skillnaden i energianvändning avsevärd, beroende på om ett fritidshus används eller I det danska systemet för energimärkning är fritids- hus undantagna. Enligt en enkätundersökning av () fanns det 690 000 fritidshus i . Enligt undersökningen hade av husen elanslutning och den totala elanvändningen uppskattades till /år (i genomsnitt 4 200 kWh och fastighet), varav den största delen utgjorde hushållsel. Ungefär hälften av byggnaderna använde mindre än 3 000 kWh/år, en tredjedel använde 3 000–6 000 kWh/år och ungefär en femtedel använde mer än 6 000 kWh/år. av fritidshusen använde sig av grundvärme och av husen användes . Jämfört med den föregående mät- ningen hade energianvändningen fördubblats och det kan antas att trenden fortsätter. Fritidshusen använder av den sammanlagda energianvändningen i bostäder. De flesta fritidshus har en bostadsarea inom intervallet 56–. Hälften av fritidshusen är vinterbonade och ytterligare en fjärdedel är delvis vinterbonade. Många av de fritidshus som har tillkommit finns i fjälltrakterna. Enligt SCB:s undersökning fanns totalt av byggnaderna inom temperatur- zon 4. Ett stort antal av dessa fritidshus hyrs ut, varför den bebodda tiden är avsevärd. Enligt definieras fritidshus som småhus som inte är inrättat för helårsboende. Denna definition stämmer inte överens med direktivets definition, vilken sätter en tidsgräns för avsikten med boendet . Att definiera fritidshus utifrån den typkod som åsatts vid fastighets- taxeringen11 låter sig inte heller göras eftersom den registreringen inte alltid stämmer. Det finns således byggnader som har registre- rats som fritidshus, men där ägaren har bosatt sig permanent utan att registreringen har ändrats. Noterbart är också att kraven i Bo- verkets byggregler (BFS 1993:57) om energihushållning och vär- meisolering inte gäller för fritidshus med högst två bostäder.12 Vad som avses med fritidshus framgår av avsnitt 9:1 i byggreglerna, nämligen byggnader som endast används kortare perioder eller där inget uppvärmningsbehov föreligger under större delen av upp- värmningsperioden. 11Ett småhus som är inrättat för åretruntboende åsätts en viss typkod medan ett småhus som inte är inrättat för sådant boende åsätts en annan typkod. 12Jfr avsnitt 1:2 och 9:1 i byggregler. Lokutionen fritidshus med högst två bostäder återfinns även i 10 § fjärde stycket förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. Energianvändningen i det svenska fritidshusbeståndet motsvarar en mycket liten del – – av den totala energianvändningen i bebyg- gelsen. I själva begreppet fritidshus ligger att huset används under innehavarens lediga tid och sålunda en mindre del av året. Det torde vara sällsynt att sammanlagt överstiger fyra måna- der. Såsom tidigare nämnts omfattas inte fritidshus med högst två bostäder av kraven i byggregler på energihushållning. I konsekvens därmed anser vi att sådana byggnader bör undantas från kravet på energideklarering Om en person är folkbokförd på en fastighet där en sådan byggnad är belägen, är det dock en omständighet som gör att byggnaden inte bör anses vara avsedd att användas som fritidshus, och således inte bör omfattas av ett undantag för fritidshus. Bedömning: En byggnad som enligt fastighetstaxeringslagen är indelad som försvarsbyggnad bör inte omfattas av kravet på energideklarering. En byggnad som används för försvarsändamål eller ekonomisk för- svarsberedskap klassificeras enligt 2 kap. 2 § fastighetstaxerings- lagen som försvarsbyggnad, om byggnaden inte är en fristående industriell anläggning. Även mässbyggnad utgör försvarsbyggnad. Försvarsbyggnader omnämns inte bland de byggnader som enligt direktivets artikel 4.3 får undantas från kravet på energideklarering. Av artikel 296 1.a i följer emellertid att ingen med- lemsstat skall vara förpliktad att lämna sådan information, vars av- slöjande medlemsstaten anser strider mot sina väsentliga säker- hetsintressen. Såsom har angetts ovan följer av artikel 296 1.a i att ingen medlemsstat är förpliktad att lämna sådan information, vars avslöjande medlemsstaten anser strider mot sina väsentliga säker- hetsintressen. Att energideklarera försvarsbyggnader och att, såsom direktivet föreskriver, offentliggöra sådana deklarationer torde i flertalet fall strida mot sådana intressen. Försvarsbyggnader bör därför undantas från kravet på energideklarering. Regeringen bör dock ange på vilket sätt de försvarsbyggnader som förvaltas av och andra myndigheter kan bli föremål för energieffektiviserande åtgärder. Förslag: När en byggnad uppförs skall en energideklaration upprättas av den som enligt 9 kap. 1 § (PBL) för egen räkning skall utföra eller låta utföra byggnads- arbetena (byggherren). Deklarationen skall ges in till register- myndigheten för registrering regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, registermyndigheten be- stämmer. Om byggnadens bruttoarea beräknas överstiga skall byggherren låta utreda och till ge in en sär- skild redovisning av alternativa energiförsörjningssystem och möjligheterna att genomföra dessa system. Redovisningen skall vara ingiven senast då bygganmälan enligt 9 kap. 2 § PBL skall göras. Om en redovisning inte har upprät- tats och getts in i rätt tid, får byggnadsarbetena inte påbörjas. Bedömning: Om PBL-kommitténs arbete leder till ändringar i 9 kap. bör tidpunkten för redovisning av alternativa energiförsörjningssystem justeras med hänsyn därtill. Direktivet ställer i artikel 7 krav på att en energideklaration skall upprättas när byggnader byggs. Därtill innehåller artikel 5 en sär- skild bestämmelse för byggnader vars användbara, totala golvarea I fråga om nya sådana byggnader skall med- lemsstaterna se till att det sker en bedömning av om alternativa system är tekniskt, miljömässigt och ekonomiskt genomförbara innan byggandet inleds. Exempel på sådana system är decentralise- rade energiförsörjningssystem som baseras på förnybar energi, kombinerad värme- och elproduktion, fjärr-/närvärme eller fjärr-/närkyla om sådan finns tillgänglig, och värmepumpar under vissa förutsättningar. är av alla flerbostadshus och av byggnader med lokaler anslutna till fjärrvärme. För nyproducerade flerbostadshus är anslutningsgraden något lägre. Av de flerbostads- hus som uppförts är anslutna till fjärr- värme. Fjärrvärmeproduktionen i baseras till på impor- terade fossila bränslen inklusive värme från elpannor. Biobaserad energi står för av produktionen. Därtill kommer spill- värme från industri och värmepumpar. Den andel energi som här- rör från kraftvärmeproduktion är ökande. Fjärrvärmeverkens pro- duktionssystem består normalt av ett antal olika produktionsan- läggningar (pannor för olika bränslen, värmepumpar etc.), vilket medger en flexibilitet vid valet av energislag. De byggnader som ansluts till fjärrvärme torde därmed i de flesta fall kunna anses uppfylla direktivets intentioner såsom dessa har kommit till ut- tryck i artikel 5. Regler om byggande finns i PBL. Enligt 8 kap. 1 § PBL krävs det bygglov för att uppföra en ny byggnad. Bygglov söks hos bygg- nadsnämnden, eller motsvarande nämnd, i den kommun där den tilltänkta byggnaden kommer att vara belägen. En kommun har enligt 8 kap. 5 § PBL möjlighet att undanta vissa byggnader från kravet på bygglov. En förutsättning för det brukar vara att kom- munen i detaljplanen tämligen noggrant reglerar hur byggnationen skall se ut. Minst byggnadsarbetena påbörjas skall byggher- ren, dvs. den som för egen räkning utför eller låter utföra bygg- nadsarbetena, göra en bygganmälan till . I bygg- anmälan skall fastighetens beteckning, byggherrens namn och adress samt tidpunkten för planerad byggstart anges. Till anmälan skall bifogas en beskrivning av byggprojektets art och omfattning. Enligt 10 § förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. skall uppvärmningssystemet i byggnader, som innehåller bostäder eller arbetslokaler, i skälig utsträckning med hänsyn till uppvärmningssättet och energislaget utformas så att skilda energislag, som är lämpliga från allmän energisynpunkt, kan användas utan omfattande ändringar. Det ställs emellertid inte krav på någon redovisning av alternativa energiförsörjningssystem. Om ett större byggprojekt kan antas få en betydande inverkan på omgivningen, eller om byggnaden/byggnaderna i fråga skall förläg- gas inom ett område där det råder stor efterfrågan på mark för bebyggelse, skall dock projektet prövas i detaljplan (jfr 5 kap. 1 § första stycket 2 PBL). Därmed torde vanligtvis en prövning av sådana alternativa system, vilka avses i artikel 5, komma till stånd. När en bygganmälan har kommit in till kallar nämnden till byggsamråd.