sou · GSB366 · 2005-01-01 00:00:00 — Av tabellen framgår att en majoritet av arvslotterna, cirka 222 , värderades till ett belopp understigande . Ytterligare cirka 158 000 arvslotter värderades till ett belopp understigande . Detta innebär att av samtliga arvslotter värderades till belopp understigande . Ett litet antal arvslotter, cirka 1 , värderades till . Av detta framgår att arvslotterna till stor del är små. 2 Beräkningarna bygger på uppgifter om avlidna och är uppräknade för att motsvara helårsekvivalenser. Antal arvslotter i arvslottsgrupper 2002 enligt de värde- ringsregler för tillgångar och skulder som gällde vid arvsbeskatt- ningen , exklusive makars och sambors arvslotter Arvslott värde kr. Antal arvslotter, tusental Andel av arvslotterna i % 000–1 000 000 000–3 000 000 Källa: och egna beräkningar. I tabell 2.3 redovisas den sammanlagda skatten i olika arvslotts- grupper . Där framgår att antalet arvtagare som betalade arvsskatt uppgick till cirka 98 000, vilket motsvarar av samtliga arvtagare. Ungefär 955 miljoner, dvs. av den totala arvsskatten, betalades av arvtagare vars arv värderades till . En stor del av den totala arvsskatten betalades alltså av högt värderade arvslotter . Summa skatt 2002 enligt de värde- ringsregler för tillgångar och skulder som gällde vid arvsbeskatt- ningen , exklusive makars och sambors arvslotter 000–1 000 000 000–3 000 000 Källa: och egna beräkningar. Det är dock viktigt att komma ihåg att de olika värderingsreglerna för tillgångar och skulder ger utrymme för skatteplanering. Genom att placera sin förmögenhet i tillgångar som är lågt värderade går det att sänka arvsskatten kraftigt. Att en så stor andel av arvslotterna inte beskattas kan tyda på att det förekommer skatteplanering, vilket får till följd att arvsskattens utjämnande effekt blir lägre än vad som annars hade varit fallet. 2.2.3Arvsskatten med schabloniserade marknadsvärden De ovan redovisade resultaten bygger på de värderingsregler av till- gångar som gällde vid arvsbeskattningen . Om man beräknar ett schablonmässigt marknadsvärde3 för arvslotterna kan man få en bild av hur stor del av arvens egentliga värde som beskattas och hur detta påverkas om värdering och skattesatser förändras. Genom att dela in arven i olika skikt och dela in tillgångarna i fastigheter, övriga tillgångar och skulder går det att få en bild av hur sammansättningen av arven ser ut. Detta visas i tabell 20.4. De redovisade bruttosiffrorna visar att fastigheter utgör av arvslotternas schabloniserade marknadsvärde, övriga tillgångar utgör . Från detta dras skulderna, som utgör av arvens värde. Fastigheternas andel av arvens värde är låg i små arv, stiger sedan något och sjunker igen för arv . Skuldernas andel av arven sjunker ju större arvet är, medan övriga tillgångar utgör av arvens värde för arvslotter mellan . 3 Det schablonmässiga marknadsvärdet beräknas för varje arvslott genom att boets totala värde delas upp i komponenterna fastigheter och övrigt. Från detta dras boets skulder. Fastigheternas värde räknas upp med 1/0,75 (eftersom taxeringsvärdet antas vara av marknadsvärdet). De övriga tillgångarna antas fördela sig så att är värderade till sitt fulla marknadsvärde (t.ex. bankmedel), är värderade till av sitt marknadsvärde (t.ex. aktier noterade på A-listan) och är värderade till av sitt marknadsvärde (t.ex. aktier noterade på O-listan). Skulderna är värderade till sitt fulla värde. Det schablonmässiga marknadsvärdet beräknas efter formeln: Marknadsvärde = (1/0,75)*fastigheter + 0,50*övrigt + (1/0,75)*0,375*övrigt + (1/0,30)*0,125*övrigt – skulder Svagheten med denna beräkning är att den enbart tar hänsyn till tillgångar som faktiskt finns med i bouppteckningarna och att de övriga tillgångarna antas fördela sig lika över samtliga hushåll. Detta är knappast fallet i verkligheten. Arvslotternas sammansättning , procent, exklu- sive makars och sambors arvslotter 000– 1 000 000 000– 3 000 000 Källa: och egna beräkningar. I Levnadsnivåundersökningen 1994/95 undersöktes vilka som fått arv eller gåva som överstiger . Resultaten visar att människor oftast ärver i medelåldern (här 45–), när föräldrarna avlider. Dessutom ärver tjänstemän, framförallt högre tjänstemän och höginkomsttagare i högre utsträckning än den övriga befolk- ningen. Detta visar att skatt på arv och gåvor har en utjämnande effekt på inkomst- och förmögenhetsfördelningen. avled 95 000 personer i . Dessa lämnade efter sig arv, som vid arvsbeskattningen fördelades på sammanlagt 427 000 arvslotter (exkl. efterlevande make och sambo). Tillsam- mans betalade dessa arvtagare 2,3 miljarder i arvsskatt. De flesta arvtagarna betalade inte någon skatt alls, utan arvsskatt betalades av av arvtagarna. Beräknas ett schabloniserat marknadsvärde av vad arven egentli- gen är värda (och inte vad de är värderade till enligt dagens värde- ringsregler) visar det sig att en majoritet av arvslotterna, 253 , är värda . Detta kan jämföras med 292 000 arvslotter eller vid tillämpning av dagens regler. Ytterligare 88 000 arvslotter har ett schabloniserat marknadsvärde som understiger . Det är bara 2 400 arvslotter med ett värde . För arvslotter med ett schabloniserat marknadsvärde överstigande en miljon betalas 1,2 miljarder i arvsskatt, vilket motsvarar ungefär hälften av den inbetalade arvsskatten (exkl. efterlevande make och sambo). Enligt statsbudgeten för inbringade arvsskatten och gåvoskatten . I jämförelse med beräkningen i vårpropositionen 2003 har prognosen för i höstbudgeten 2003 justerats ned med . Av detta hänför sig till genomförandet av ett slopande av arvsskatten mellan makar och sambor. Arvs- och gåvoskatten utgör en liten andel av statens finanser även om uttaget ökade från av statens inkomster . Allmänna utgångspunkter SOU 2004:66 Statens uttag av arvs- och gåvoskatt i mnkr 2.4Arvs- och gåvobeskattning i vår omvärld Uppgifterna i följande sammanställning är hämtade från European Tax Handbook 2003 utgiven av International i ; Skatter i EU m.fl. stater 2002 av och rättsdatabasen and . I flertalet fall har det endast tagits med sådana uppgifter som motsvarar den beskattning som görs i skatteklass I, dvs. beskattningen av barn och andra bröstarvingar samt i före- kommande fall makar. För andra arvingar och gåvotagare gäller oftast lägre grundavdrag och ibland också högre skattesatser. Så är även fallet i . 1 PLN = , 1 GBP = . (Källa: Affärsvärlden, ). 1 EUR= ,85. SOU 2004:66 Allmänna utgångspunkter I skiljer sig arvs- och gåvoskattesatserna mellan de tre olika regionerna. Brysselregionen har ett grundavdrag på 000 för make och släktingar i rätt upp- och nedstigande led. Därutöver tas en progressiv skattesats ut på mellan där den lägsta skattesatsen tas ut på arvslotter upp till 000 och den högsta på lotter överstigande 000. Vid en arvslott på 000 är skattesatsen . I den vallonska regionen medges ett grundavdrag på 500 för arvslotter till makar och släktingar i rätt upp- och nedstigande led. Skattesatsen är pro- gressiv och varierar mellan där den högsta skatte- satsen även här tas ut på lotter överstigande 000. Vid en arvslott på 000 är skattesatsen . I den flam- ländska regionen består arvsskatt av en fast och en rörlig del. För arvslotter understigande 000 avgår en skattereduktion som För arvslotter upp till En viss nedsättning av skatten tillämpas också på till- gångar i familjeföretag. Gåvoskatt beräknas enligt samma skattesat- ser som för arv i de två första regionerna medan den flamländska regionen har en särskild progressiv skatteskala för gåvor. Den högsta skattesatsen tas ut på gåvor som överstiger 000. I beskattas dödsbon med en modifierad kvarlåtenskaps- skatt. Skatten – boavgiften – tas ut med en proportionell skattesats på på dödsbon med en sammanlagd behållning över- stigande DKK 244 600. Andra närstående än bröstarvingar och för- äldrar beskattas därutöver med i tilläggs- boavgift. Tilläggsboavgiften beräknas på den del av kvarlåtenskapen som återstår efter det att boavgiften räknats av utan grundavdrag. Den effektiva skattesatsen är därför . För gåvor till bröstarvingar och föräldrar tas en gåvoskatt ut efter ett grundavdrag på cirka DKK 49 900. För andra närstående tas gåvoskatt ut efter ett visst lägre grundavdrag. och har ingen arvs- eller gåvoskatt. har ingen arvs- eller gåvoskatt för make eller bröstarvingar. I är arv till make, bröstarvingar och föräldrar skattefria och landet har ingen gåvobeskattning. I beskattas make och barn med en skattesats på mellan efter ett grundavdrag på 800 för make och med 400 för barn . Skattesatsen är på arvslotter mellan 400–17 000, mellan 000–50 över 000. För syskon, halv- syskon och deras bröstarvingar är skattesatserna dubbla och för alla andra arvingar tredubbla. Gåvoskatt tas ut med samma procentsat- ser efter ett grundavdrag på 400. Sammanläggning sker för gåvor som erhållits . I beskattas arv och gåvor med en progressiv skattesats som varierar mellan . Grundavdrag för arv och gåva räknas av med 000 för make och med 000 för föräldrar och bröstarvingar. Viss lättnad ges i samband med över- låtelse av exempelvis onoterade aktier, industriföretag och bostäder eller beroende på givarens ålder. För släktingar i rätt upp- och ned- stigande led utgår skatt på lotter understigande 600, på lotter upp till 400, på lotter upp till 000, på lotter upp till 000, på lotter upp till 000, på lotter upp till 700 000 och på lotter däröver. I arvs- och gåvobeskattas barn och föräldrar med en 20- procentig skattesats efter ett grundavdrag på 000. Grund- avdraget räknas upp med konsumentprisindex . har ingen särskild arvs- eller gåvobeskattning. I stället utlö- ses kapitalvinstbeskattning i samband med dödsfall och gåvotrans- aktioner. Hälften av skillnaden mellan arvlåtarens respektive giva- rens anskaffningskostnad för tillgången och dess marknadsvärde vid dödsfallet respektive gåvotillfället beskattas som kapitalvinst i enlighet med den progressiva inkomstskatteskalan. I tas arvsskatt inte ut på laglott. Make med barn är undantagen från arvsskatt. I annat fall avgår ett grundavdrag på 000. För bröstarvinge utgår skatt för arv utöver laglotten med mellan . Den högsta skattesatsen utgår för lotter överstigande 750 000. Gåvoskatt utgår för gåvor som grundar sig på skriftliga avtal och har därför mera karaktären av en registreringsavgift. Skattesatsen varierar med mellan för gåvor till släktingar i rätt upp- och nedstigande led. Om gåvan utgör ett förskott på arv från förälder till barn och inte överstiger laglotten är skattesatsen . av fastighet beskattas därutöver med en stämpelskatt på . I tas arvs- och gåvoskatt ut med en progressiv skattesats. Make och i vissa fall sambo medges grundavdrag vid arv med 691 och barn för varje levnadsår understigande med 143 dock 284. Barn överstigande får göra grundavdrag på 284 för arvslotter understigande 851. Gåvor understigande 486 är skatte- fria. Barn får göra grundavdrag på 143 från gåvor utgivna under ett kalenderår. För barn mellan höjs grund- avdraget till 284 om arvet inte överstiger 851. Barn mellan får också tillgodoräkna sig ett förhöjt grund- avdrag på 711 . Skattesatsen varierar mellan . Skatt utgår på belopp upp till 714, på belopp upp till 424, på belopp upp till 840, på belopp upp till 673, på belopp upp till 340, på belopp upp till 338 och på belopp däröver. I får alla som är skattskyldiga göra ett grundavdrag på NOK 250 000 för både arv och gåvor. Viss sammanläggning sker. För belopp mellan NOK 250 000 och 550 000 utgår arvs- respektive gåvoskatt och för belopp däröver . I medges ett grundavdrag för arv och gåvor till make och barn med PLN 9 637. Lantbruk och personliga små företag där arv- eller gåvotagaren fortsätter verksamheten undantas från beskattning. Arv och gåvor upp till PLN 9 637 som avser bostäder är skattefria och bostäder har också en lägre värdering. Arvsskatt för bröstarvingar, föräldrar och syskon tas sedan ut på belopp understigande PLN 10 278, på belopp understigande PLN 20 556 och på belopp däröver. I får make och barn ett grundavdrag med 641 för arv och gåvor. Arv och gåvor till barn är skattefria. Därefter utgår en progressiv skattesats på belopp från 641 upp till 14 265, på belopp upp till 312, på belopp upp till 328, på belopp upp till 968, på belopp upp till 968, på belopp upp till 343 och på belopp däröver. I är arvs- och gåvoskatten en regional skatt. Om inte annat bestäms tas skatterna ut med en progressiv skattesats på lägst som utgår på belopp överstigande 993 och med högst på belopp överstigande 555. Vid exempelvis arvslotter och gåvor mellan 893 och 79 880 utgår skatt . Barn får göra grund- avdrag med 882. Barn mellan 13–får göra grund- avdrag med 956 + 3 991 . För make och andra barn är grundavdraget 957. I är make fri från arvsskatt. I övrigt utgår en kvarlå- tenskapsskatt på behållningar överstigande GBP 255 000 () . Sammanläggning sker med gåvor utgivna före dödsfallet. Företagsförmögenhet och viss lantbruks- egendom är skattefri eller beskattas till hälften. I är grundavdraget för makar 000 och för barn 000. Skattesatsen är densamma för arv och gåvor och varierar med mellan vid vid 000. Sammanläggning med gåvor sker inom en 10-års- period. Dessutom görs ett grundavdrag på företagsegendom på 000 och över detta belopp reduceras värdet till . Detsamma gäller andelar i bolag där den avlidne inne- har av bolaget. har en federal kvarlåtenskapsskatt. Avdrag görs för testa- menterade belopp till kvalificerade samhällsnyttiga ändamål respektive till make. Arvsskatt tas ut med mellan . Vid skattereformen beslutades att den högsta skattesatsen successivt ska minskas till fram för att upphöra . Av budgettekniska skäl fattades inte något beslut för tiden därefter. Från skatten får dock dras av en skatte- reduktion (unified tax credit) som uppgår till 114 (). (1 EUR= ,85) I avgår ett grundavdrag med 200 på arvslott till en progressiv arvsskatt ut på på 500 är skattesatsen en arvslott på 000 är skattesatsen högsta skattesatsen utgår vid arvslotter på för gåva till make uppgår till + 2 200 och skattesatserna är desamma som vid arv. Sammanläggning av gåvor sker . 3Motiv för att ta ut arvsskatt och gåvoskatt Av nedanstående redogörelse för de bakomliggande motiven för en arvs- och gåvobeskattning framgår att skatteförmågetanken och andra fördelningspolitiska motiv numera kompletterar varandra. Även om arvs- och gåvoskatterna utgör en liten del av statens finanser har de, såsom framgår av föregående kapitel, en utjäm- nande effekt på inkomst- och förmögenhetsfördelningen i vårt samhälle. Av detta skäl bör skatterna behållas. Av både fördelnings- politiska skäl och administrativa skäl bör skatterna inte tas ut på alltför små förvärv. Det nuvarande systemet med en arvslotts- beskattning med grundavdrag är enligt vår uppfattning bättre än andra system som t.ex. en kvarlåtenskapsbeskattning. Det nuva- rande systemet har emellertid vissa brister bl.a. i det att tillgångar värderas olika, och att det också därmed kan finnas en bristande balans i värderingen av tillgångar och skulder. Vi förordar därför införandet av en likformig beskattning. Ett undantag från detta gör vi dock i fråga om tillgångar i näringsverksamhet där vårt motiv för en särbehandling bygger på att vi skall beakta möjligheterna att främja företagande och tillväxt. Skatteförmågeprincipen har haft stor betydelse vid uppbyggnaden av det svenska skattesystemet. På inkomstskatteområdet fick skat- teförmågeprincipen sitt genombrott genom inkomstskatte- reform och har allt varit den ledande grundtanken bakom inkomstbeskattningens utformning. På arvs- och gåvobeskattning- ens område bär både förordning angående stämpelavgifter, Motiv för att ta ut arvsskatt och gåvoskatt då den schematiska arvslottsbeskattningen introducerades, och förordning om arvsskatt och gåvoskatt spår av skatte- förmågeprincipen. I ett antal artiklar anförde ett annat motiv för arvsskatten, nämligen skattens korrektiv till de förmögenhetsskillnader som arvsrätten kan ge upphov till. Med detta menas att skatten skall åstadkomma en förmögenhetsutjäm- ning genom att till det allmänna helt eller delvis dra in förvärv som ger upphov till stora förmögenhetsklyftor.1 Det var dock skatteförmågeprincipen som sköts i förgrunden vid införandet av lagstiftning under finans- ministertid. Principen har också kommit till uttryck vid skattens utformning, både genom skatteskalornas progressiva konstruktion och genom de särskilda avdragen, främst makes och omyndiga barns avdragsrätt. I förarbetena till lagen (SOU 1939:18 s. 110) sägs följande: Vid beskattning av de särskilda arvs- och testamentstagarnas lotter är, allt sedan arvslottsbeskattningen infördes i vår rätt, icke blott storlek utan även släktskapen mellan arvlåtare och förvärvare bestämmande för skattens höjd. Skatteprocenten är dubbelt pro- gressiv: såväl i förhållande till ökning i lott som till avtagande i släkt- skap. På samma sätt som – i analogi med vad som gäller vid inkomst- och förmögenhetsbeskattningen – en viss ökning av förvärvet anses representera en mer än proportionell stegring av skatteförmågan, framstår arvet och testamentsförvärvet, om de tillföras exempelvis syskon eller föräldrar såsom så att säga mer benefika än bröstarvingars och makes förvärv och därigenom motiverade en proportionsvis högre beskattning, för vilket ändamål de skattskyldiga fördelas i olika klasser. Skatteförmågeprincipen har också haft en avgörande betydelse vid ställningstaganden om tidpunkten för skattskyldighetens inträde och därtill anknutna frågor. Så har den vid upprepade tillfällen åberopats vid utarbetandet av regler om beskattning av de fram- skjutna förvärven men också varit av betydelse för bestämmelserna om eftergift av skatt.2 Även för gåvobeskattningen har skatteförmågetanken lyfts fram. Förutom att hindra ett kringgående av arvsskatten skall den bl.a. ta i anspråk den ökade skatteförmåga som en gåva ger gåvotagaren. Skatteförmågeprincipen har alltså haft stor betydelse för arvs- och gåvobeskattningens uppbyggnad.3 1Englund – Silfverberg, Beskattning av arv och gåva, tolfte uppl. 2001, s. 21. 2Göran , Tidsfaktorn vid beskattning av arvs- och testamentslott, 1969 s. 20. 3Englund-Silfverberg, a.a., s. 21. Motiv för att ta ut arvsskatt och gåvoskatt Någon närmare utredning av skatteförmågeprincipen innebörd har dock inte gjorts i lagens förarbeten och det finns också fråge- tecken kring principens betydelse.4 Alla tillgångar är ju inte omsatta i kontanter och kan alltså inte – åtminstone inte – användas för att betala skatten. När det gäller företagstillgångar som omfattas av lättnadsreglerna får dessa vid gåva dessutom inte avyttras om lättnaden skall kvarstå. menar att det finns tre olika sätt att uppfatta skatte- förmågeprincipen på. Det första är att skatteförmågan kan anses vara en funktion av möjligheterna att i anknytning till en viss tid- punkt omsätta förvärvet i kontanta tillgångar. Det andra är att skatteförmågan är en funktion av förvärvarens faktiska kontanta utbyte av de förvärvade tillgångarna. Det tredje är att uppfatta skatteförmågan som en funktion av förvärvarens successiva till- godonjutande av egendomen i form av konsumtion av dess avkast- ning och, efter eventuell omvandling, dess substans.5 I direktiven till kapitalskatteberedning uttalade departe- mentschefen att beredningen i sitt arbete med att klarlägga änd- ringarna i förmögenhetstillväxten och förmögenhetsfördelningen skulle avväga beskattningen på ett sådant sätt att en av sociala skäl önskvärd fördelning av förmögenhetsinnehavet underlättas. Fördelningspolitiska syften har även angetts i senare förarbeten t.ex. i prop. 1986/87:54. Det var här fråga om att ändra värderingen av A-aktier och från det noterade värdet till av det noterade värdet. I propositionen anförde departementschefen bl.a. följande (s. 14). Innan jag går in på de olika delförslagen vill jag något beröra arvs- och gåvoskattens nivå och utformningen av skatteskalan för arvs- och gåvobeskattningen. Skatten fick sin nuvarande utformning, en arvslottsskatt, genom lagstiftning . Härefter har skiktgränserna och de skattefria grundbelopp som gäller räknats upp . gällande skiktgränser har tillämpats från ingången av . För stora arv och gåvor har också skatteuttaget skärpts i förhållande till vad som beslutades vid reform. En sådan skärpning beslutades . – – – Vad sedan beträffar nivån på skatteuttaget har i den allmänna debatten framförts krav på i vissa fall mycket långt- 4Englund-Silfverberg, a.a. s.19. 5Englund, Tidsfaktorn, s. 24. Motiv för att ta ut arvsskatt och gåvoskatt gående lättnader i skatteuttaget. Sådana synpunkter har också fram- förts vid remissbehandlingen av AGK:s betänkande. Min egen upp- fattning är följande. – Syftet med arvs- och gåvoskatten är i första hand fördelningspolitiskt. Någon radikal sänkning av skatteuttaget av det slag som ibland förordats kan enligt min mening inte komma i fråga. Detta utesluter emellertid inte att vissa justeringar kan vara påkallade. Jag vill i sammanhanget erinra om att de skärpningar som beslutades genomfördes i en helt speciell situation. Höjningen av skatteuttaget var en av många åtgärder som syftade till att på ett rätt- vist sätt fördela de bördor som lades på medborgarna i ett skede då det gällde att snabbt restaurera en kraftigt nedgången ekonomi. Vi befin- ner oss nu i en annan situation och jag anser då att skäl kan anföras för en viss sänkning av skatteuttaget som onekligen vid en internationell jämförelse ligger på en hög nivå. En sådan justering av beskattnings- nivån kan också enligt min mening genomföras utan några påtagliga negativa fördelningseffekter. Efter att ha närmare redogjort för förslaget återkom han till den fördelningspolitiska diskussionen och anförde (s. 21): När jag nu tar upp frågan om arvs- och gåvoskattens nivå vill jag påminna om de allmänna synpunkter som jag redovisat inledningsvis. Ett mycket högt generellt skatteuttag för med sig svårbemästrade pro- blem. Jag tänker på de fall där den höga skatten i kombination med någon tillkommande omständighet, t.ex. kursfall på aktier, leder till resultat som inte framstår som rimliga. En annan nackdel med den höga skattenivån är att den väcker återkommande krav på särskilda lättnader för olika slag av egendom. Lättnadsreglerna för jordbruk och företag är exempel på ingrepp som ansetts påkallade till följd av det höga generella skatteuttaget. Sådana särregler för ofta med sig kompli- kationer vid tillämpningen. Enligt min mening finns det skäl att låta de nu antydda problemen med en hög skattenivå väga tyngre än de fått göra när skattens höjd skall bestämmas. – Som ofta framhållits i debatten kan det också sättas i fråga om det är lämpligt att den svenska arvsskatten markant överstiger den som gäller i jämförbara industri- länder, främst i våra nordiska grannländer. I den frågan vill jag först slå fast att det av främst fördelningspolitiska skäl är uteslutet att reducera den svenska arvsskatten till de mycket låga nivåer som råder i många av de länder med vilka jämförelser brukar göras. Däremot anser även jag att man vid avvägningen av den svenska arvsskattenivån bör tillmäta intresset av att utjämna de nuvarande skillnaderna större betydelse än . – De nämnda aspekterna som talar för sänkning av skatteutta- get måste självfallet vägas mot de fördelningspolitiska skäl som ligger till grund för arvsbeskattningen. Det är också väsentligt att beakta de statsfinansiella effekterna även om vi här rör oss på ett område som totalt ger ett begränsat bidrag till statens inkomster. 4Värderingen av tillgångar och skulder I detta kapitel föreslår vi en gemensam värderingsnivå på för alla tillgångar och skulder med undantag för begravnings- och bouppteckningskostnader samt för tillgångar och skulder i näringsverksamhet. När det gäller begravnings- och bouppteckningskostnader före- slår vi att sådana även fortsättningsvis skall få dras av med sitt fulla värde. För att främja företagande och tillväxt föreslår vi att arv av när- ingsverksamhet skall befrias från arvsskatt.