sou · GSB3119 · 2005-01-01 00:00:00 — Delegationen skall avlämna sin slutrapport, men det har redan i Budgetpropositionen antytts att timplanerna troligen kommer att tas bort. Med tanke på ett ämnesövergripande kunskapsområde som hållbar konsumtion kan man se fördelar men också risker med detta. Basfärdighetsämnena svenska, mate- matik och engelska kan kanske på detta sätt ges ökad prioritet på bekostnad av andra färdigheter. Vidare finns en viss risk för sämre lärarkompetens i de marginaliserade ämnena. I läroplanen för (Lpo 94 1998), finns ett antal mål som är relevanta för hållbar konsumtion. Kapitlet om Normer och värden handlar om att eleven skall kunna göra och uttrycka etiska ställningstaganden grundade på kunskap och personliga erfaren- heter. Det innebär att respektera andra människors egenvärde, ta avstånd från förtryck och kränkningar samt kunna leva sig in i andra människors situation och utveckla en vilja att handla också med deras bästa för ögonen. Eleverna ska vidare visa respekt för och omsorg om såväl närmiljön som miljön i ett vidare perspektiv. Begreppen konsumtion och konsumentkunskap förekommer ej. Det finns dock två kunskapsmål som inkluderar relationen mellan människa och miljö, även om människan i sammanhanget inte uttalat ses som konsument. Skolan ansvarar för att varje elev efter avslutad grundskola känner till förutsättningarna för en god miljö och förstår grundläggande ekologiska sammanhang Hållbar konsumtion – skolans möjligheter har grundläggande kunskaper om förutsättningarna för en god hälsa samt har förståelse för den egna livsstilens betyd- else för hälsan och miljön Vidare finns ett kunskapsmål som handlar om att eleven skall känna till samhällets lagar och normer och sina rättigheter i skolan och samhället, vilket kan antas innefatta exempelvis konsumentlag- stiftningen. Det enda ställe där konsumentfrågor nämns i läroplanen är under . Rektor ansvarar för skolans resultat och skall därför inom givna ramar tillse att ämnesövergripande kun- skapsområden integreras i undervisningen i olika ämnen. Sådana kunskapsområden är exempelvis miljö, trafik, jämställdhet, konsument- frågor, sex och samlevnad samt riskerna med tobak, alkohol och andra droger. För att kraftfullt kunna motivera och driva på för en utbildning i hållbar konsumtion måste målen i läroplanen bli mycket tydligare. Framför allt borde uttrycket att handla, tillsammans med visa respekt för och omsorg om, ges en konkret innebörd i kunskaps- målen. Det är ett problem att läroplanen enbart talar om samhällsliv i stort; det osynliggör livet därhemma med dess dagliga verksam- heter. Kunskapen om rättigheter och skyldigheter i exemplet ovan omfattar rimligtvis även det sammanhang som familjen utgör. Det föreligger också ett motsatsförhållande mellan betoningen av solidaritet och samhörighet i avsnittet om normer och värden, liksom i kunskapsavsnittets mer individualistiska skrivningar. Det talas om länders och världsdelars ömsesidiga beroende, inte om människornas. Eleverna skall ha förståelse för den egna livsstilens betydelse för hälsan och miljön; här borde dock understrykas att det gäller även andras hälsa samt tillståndet för miljön. Alla ämnen i skolan bidrar genom undervisningen till de mål som finns angivna i läroplanen. Det är också viktigt att se hur komplexa frågor som hållbar konsumtion måste studeras ur de olika perspektiv som de skilda skolämnena respresenterar. Det finns anledning att göra en översyn för att tydliggöra sambanden mellan olika ämnen när det gäller hållbar konsumtion. På så sett blir möjligheterna till och nödvändigheten av ämnesövergripande undervisning synlig. Dessutom blir det uppenbart att det dagliga livet, de vanor och rutiner och de handlingar som vi lever ut i hemmet och som konsumenter, kan vara en utgångspunkt för ämnesöverskridande arbete. Hållbar konsumtion – skolans möjligheter är det avgörande att ett specifikt ämne ges huvud- ansvaret. Det finns annars en överhängande risk att viktig kunskap så att säga faller mellan stolarna. Det är heller inte rimligt att ett för vår framtid så viktigt område som hållbar konsumtion skall vara beroende av frågorna bäres upp av en eller annan eldsjäl på den enskilda skolan. 9.3.4Mina förslag om undervisning i hem- och konsumentkunskap Hem- och konsumentkunskap är ett skolämne som handlar om livet hemma och som konsument, med tyngdpunkten placerad i fyra kunskapsområden: mat och måltider, social gemenskap, boende och konsumentperspektiv. Att äta, bo och att vara älskad/omtyckt av andra är viktigt för alla oavsett ålder. Enligt kursplanen skall de fyra kunskapsområden uppfattas som en integrerad helhet. Vidare är det fyra perspektiv som alltid skall genomsyra undervisningen, nämligen miljö, jämställdhet, hälsa och kultur. En sak som gör hem- och konsumentkunskap unikt är kom- binationen av övning i omsorg och tekniskt rationellt tänkande, effektivitet, sparsamhet etc. Det finns en strävan i ämnet att sammanföra det bästa från två världar. Att på olika sätt spara på resurser, naturens resurser men också mänskliga så som tid, pengar etc. som de mänskliga värdena inrymda i begreppet omsorg ges hög prioritet. Exempelvis är det knappast rationellt att själv ställa sig och baka. Bröd hör till de varor som verkligen blivit billiga att köpa färdigt, och som finns tillgängligt överallt vid så gott som vilken tidpunkt som helst. Varför bakar man då? Det kan motiveras med en rad olika argument Om jag gör brödet själv så vet jag vad jag stoppar i degen. Men det handlar även om eget och andras välbefinnande på ett annat sätt: att man faktiskt tycker om att baka, njuta av både ältandet av degen och den doft som sprider sig när brödet gräddas. Inte minst är det en gåva till min familj, eller mina vänner. Jag bjuder dem på något jag gjort själv. Jag visar att de är viktiga för mig och att jag bryr mig om dem genom att servera dem hembakt bröd (jfr. Lorange , 1995). En annan egenskap hos hem- och konsumentkunskapen är det arbetssätt som dominerar. Historiskt sett räknades det tillsammans med bl.a. slöjd till de praktiska ämnena. Kvar från historien finns Hållbar konsumtion – skolans möjligheter fortfarande betoningen på att göra och erfara dvs. ett mer laborativt, undersökande och sinnligt arbetssätt. I den nu gällande kursplanen står: Genom att utföra skilda hushållsverksamheter får eleven upp genom olika sinnen – syn, känsel, smak, lukt. I arbetsprocessen utvecklas såväl etiska, estetiska som skapande värden. Språkliga och matematiska färdigheter används i konkreta och meningsfulla sammanhang där återkopplingen är förankrad i elevernas egna handlingar och sinnes- upplevelser. I ämnet hem- och konsumentkunskap diskuteras behovet av vanor och rutiner och skapas möjligheter att uppleva glädje, gemenskap och mening i det dagliga arbetet (2000). Undervisningen kännetecknas av meningsfullhet och sinnliga upp- levelser genom att fokus ligger på att göra och erfara, och på ett helhetstänkande. I hem- och konsumentkunskap läser man inte bara om olika valmöjligheter, man provar och upplever skillnaderna. I kursplanen talas om att reflektera i handling, dvs. man följer hela processer och begrundar vad man gör, vad som sker, vilka konse- kvenser valen får etc. Hemkunskapens roll har förändrats radikalt sedan den infördes som obligatoriskt ämne i 1962. är det skolans minsta ämne; på gymnasiet finns det inte alls (se nedan). Möjlig- heterna att välja ämnet – eller kurser som omfattar delar därav som tillval utöver det obligatoriska – har så gott som försvunnit. , av totalt 6 665 garanterade undervisningstimmar, är ett mycket litet beting. Med tanke på den betydelse dessa ämneskunskaper representerar borde timmarna åtminstone fördubblas.1 Den möjlighet som finns i ämnet hem- och konsumentkunskap överskuggas dock ofta av stereotypa föreställningar om vad det hela syftar till. Det finns därför ett betydande behov av förändringar. Lärarutbildningen måste ges chans att utveckla ämneskurserna. Forskning om undervisning i ämnet måste stödjas ekonomiskt; särskilda medel borde exempelvis avsättas inom utbildningsvetenskapliga kommitté. Bara så kan ämnet få status och uppfattas som väsentligt. I dagens lärarutbildning sker undervisningen dels vid högskolan, dels ute i skolorna där sk. kommunala lärarutbildare har ansvar. Detta stärker, tillsammans med ett generellt utbildningsbehov, 1 Att föreslå ett specifikt antal timmar är svårt men en fördubbling kan tyckas rimlig om man jämför med en del andra ämnens garanterade undervisningstid enligt timplanen: Slöjd har , Musik och likaså Bild (SFS 1985:1100 Skollagen, Bilaga 3). Hållbar konsumtion – skolans möjligheter kravet på kompetensutvecklingssatsningar på lärargruppen som undervisar i hem- och konsumentkunskap. Statliga initiativ via Myndigheten för skolutveckling bör övervägas. Med få timmar och därmed ett litet antal lärare i varje kommun som skall erbjudas en ämnesspecifik utbildning, anser kommunerna ofta att det är en alltför för dyr satsning. Förutom utökad tid och väl utbildade och fortbildade lärare finns bör även andra villkor för ämnet förbättras. I kombination med arbetspass om 120–vore det positivt om hem- kunskapen koncentrationslästes under vissa terminer istället för som att portioneras ut vid några få tillfällen under de många skolåren. Det är dock väsentligt att utbildningen sker både före åk 5 och åk 9, beroende på att kursplanen har föreskrivit uppnående- mål vid dessa två tillfällen, men framför allt på ämnets relevans oavsett elevernas ålder. Vidare är det av största vikt att alla i skolan, oavsett ålder, har rätt att bli undervisade av lärare som har utbildning i det ämne de är satta att undervisa i. har i flera av sina rapporter betonat lärarens kompetens som den mest betydelsefulla enskilda kom- ponenten för att elever ska få goda studieresultat. Detta ställer i sin tur krav på lärarutbildningarna. Det behövs fler platser med inriktningen hem- och konsumentkunskap om behovet av lärare med ämneskompetens ska täckas. Troligtvis behöver fler lärarut- bildningar än dagens tre, , och , erbjuda ämnet. Detta borde även vara ett självklart alternativ vid val av fördjupning för lärarstuderande som ska undervisa i de tidigare åren. Med tanke på de stora förväntade pensionsavgångarna finns det även intresse av att erbjuda ämnesutbildningen för redan utbildade lärare. Det föreligger också ett uppdämt behov av nya, ändamålsenliga lokaler, med ugnar, mikrovågsugnar och annan modern teknisk utrustning. De bör vara moderna, så att de motsvarar den utrust- ning man kan förvänta sig att eleverna har i sina hem. De böräven väljas för att möjliggöra tester och jämförelser. Alla elapparater bör vara kopplade till synliga elmätare så att energiåtgången kan jämföras vid exempelvis jämförelser mellan olika matlagnings- metoder. Kranarna bör ha vattenmätare så att vattenkonsumtion kan registreras. Vidare bör det finnas arbetsredskap av skilda slag, möjligheter att vårda olika material osv. Allt kopplat till de verksamheter som bedrivs inom ramen för livet i hem och familj. Hållbar konsumtion – skolans möjligheter 9.3.5Mitt förslag: Hem- och konsumentkunskap bör bli nytt kärnämne i gymnasieskolan Gymnasieskolan har fått en allt tydligare inriktning mot fortsatta studier och mot yrkesutbildning. fanns en konsumtions- linje, där eleverna förbereddes för vissa yrken, men framför allt för livet i hem och familj. kan gymnasisterna välja mellan ett antal treåriga utbild- ningsprogram. Det finns dock en grupp ämnen som är gemen- samma för alla programval. Dessa s.k. kärnämnen inkluderar inte på något uttalat sätt kunskap för livet som konsument eller för livet i hem och familj. Idrott och hälsa ingår med 100 gymnasiepoäng. Det vore minst lika rimligt att alla får kunskap om hur det är att vara konsument, att skapa och vårda ett hem, att sköta sin ekonomi, att leva tillsammans och att klara av sin mathållning. Många frågor behöver, med ökad komplexitet och utifrån elevernas förändrade situation och ålder, behandlas i skolan. Att tala ekonomi, pengar och hållbar konsumtion med en 17-åring är något helt annat än att diskutera det med en 11-åring. 17-åringen har kanske haft sitt första sommar- jobb eller jobbar extra och har därför en egen inkomst och mer pengar att röra sig med. Hon eller han gör därmed också fler och större inköp. Frågor om enskilda konsumenters och hus- hållens förhållande till infrastruktursystem som energi, vatten, avlopp miljö, transporter och global rättvisa kan också behandlas på andra sätt utifrån ökad kunskap och mer livserfarenhet i gymnasie- skolan. Vidare innebär 18-årsdagen förändringar ifråga om rättig- heter och skyldigheter som knappast är relevanta att diskutera förrän dagen närmar sig. Ett nytt kärnämne med detta innehåll, hem- och konsument- kunskap, bör därför införas i gymnasieskolan. 9.4Skolan – en hel miljö Förutom under lektionerna tillbringar eleverna tid i skolan under raster, håltimmar, fritidsaktiviteter etc. Det är inte bara i under- visningen i klassrummet som barn och unga lär sig i skolan. De tar också till sig av vad de ser och gör resten av tiden. Undervisning och lärande om hållbar konsumtion får inte bli ord som gäller bara innanför en stängd klassrumsdörr. Skolan måste med andra ord ses Hållbar konsumtion – skolans möjligheter i ett helhetsperspektiv. Den gamla devisen barn gör inte som man säger utan som man gör är väl värd att fundera över när det gäller exempelvis hållbar konsumtion och mathälsamiljörelationen i skolan. Mat är ett centralt område i sammanhanget. Inom ramen för skolmåltidsverksamheten kan fortfarande åtskilligt förändras om skolan önskar kunna leva som den lär. Det handlar om inköp av råvaror, hantering av avfall, personalens utbildning och själva mål- tidsmiljön. Men också om elevernas inflytande över skolmaten som helhet. Pedagogisk lunch förekommer på en majoritet av landets för- och grundskolor och betyder att lärarna äter tillsammans med barnen/eleverna (). Syftet är att göra måltiden till samvaro mellan vuxna och barn/elever. De pedagogiska luncherna är viktiga för att barnen skall få en positiv upplevelse av måltiden och en naturlig inställning till mat. Barnen behöver vuxna som förebilder och stöd. Den pedagogiska lunchen kan också, när den ingår i lärarnas arbetstid, vara ett arbetsredskap när det gäller lärande om mat och konsumtion. Även skolornas cafeteriaverksamhet måste ses som en del av denna helhet. Det gäller också eventuella mat- och dryckes- automater och andra möjligheter till mellanmål. Utbudet ger signaler om vad skolan anser vara vettiga mellanmål. I genomförs ett projekt där kylelement kopplas till vattenkranarna och eleverna får vattenflaskor märkta Kranvatten från Allt i syfte att minska läskkonsumtionen i kom- munens grund- och gymnasieskolor, vilket är eftersträvansvärt både för elevernas hälsa och för en hållbar konsumtion. 9.5Skolverket och Myndigheten för skolutveckling ansvarsområde är bl.a. att utveckla måldokumenten. De översyner av Läroplaner och kursplaner för både grund- och gymnasieskola som nämnts ovan torde åligga att genomföra på uppdrag av regeringen. Vidare ansvarar för kontroll och inspektion av skolornas måluppfyllelse. Hållbar utveckling i allmänhet och hållbar konsumtion i synnerhet bör kunna bli föremål för utvärdering inom ramen för uppdrag. följer, initierar och stöder skol- utveckling på olika sätt. Detta sker inom ramen för ett antal teman, Hållbar konsumtion – skolans möjligheter bl.a. Demokrati och värdegrund, Hälsa och hållbar utveckling. Inom hälsoområdet jobbar man med något som kallas hälso- främjande skola inom hållbar utveckling, tidigare benämnt miljö med utmärkelsen miljöskola. Alla utbildningsformer kan ansöka om att få utmärkelsen, vilken fungerar som ett verktyg för förskolor och skolor att sätta upp egna miljömål och sedan förverkliga dem. Det handlar om att lyfta fram miljöfrågor i undervisningen och att måna om både den yttre, fysiska respektive den inre, psykiska miljön (Skolutvecklings- myndighetens hemsida). Syftet med utmärkelsen är att stimulera miljöarbetet i skolor och förskolor. I övergången från temat miljö till hållbar utveckling bör hållbar konsumtion, ingå som en central del av temat. 10Hållbar konsumtion i perspektivet stad-land 10.1Mina förslag i korthet Regeringen bör initiera en konsekvensanalys av hur en fort- satt avfolkning av vissa landsbygdsregioner (t.ex. , inre ) påverkar möjligheterna att uppnå ett eko- logiskt, socialt och ekonomiskt mera hållbart . Regeringen bör förenkla de offentliga upphandlingsreglerna i syfte att främja lokala lösningar för servicen på landsbygden Regeringen bör, bl.a. med hjälp av landsbygdsutvecklings- programmet LBU, stödja lokal och regional livsmedels- produktion Regeringen bör införa lånegarantier för bostadslån på lands- bygden 10.2Mörka och ljusa scenarier Det är viktig att understryka beroendeförhållandet mellan de olika delar av som vi gärna kategoriserar i Stad respektive Land. Någon har liknat samhällsutvecklingen i Stad-Land-perspektiv vid ett träd. För att ett träd skall kunna växa sig högt och vittförgrenat måste det finnas ett väl fungerande rotsystem med stark förankring och god näringsupptagande förmåga. På samma sätt är det med Staden. Den är beroende av en väl fungerande landsbygd med dess tillgångar på basresurser och människor samt förmågan att ta hand om restprodukter och omvandla dem till nya näringsämnen. Följande scenarier får kortfattat konkretisera sambandet mellan Stad och Land . Hållbar konsumtion i perspektivet stad-land Det mörka scenariot: Övergivna hus på landsbygden med igenväxta tomter och marker. Människor som bor kvar har relativt hög medelålder. Livsmedel transporteras långa vägar från andra länder. Staden präglas av för- hållandevis hög miljöbelastning och arbetslöshet. Det ljusa scenariot: En landsbygd med väl underhållna bostäder. En del gårdar drivs intensivt med produktionsjordbruk medan andra är omgjorda till industrilokaler. I anslutning till friliggande villor pågår produktion av varor och tjänster. Bredbandet är utbyggt i hela vilket bland annat främjar distansarbete. Det finns flera producenter av biobaserad energi från landsbygden. Varubilar rullar in till staden från landsbygden med kött och grönsaker. Bussar, drivna av biobaserade drivmedel, rullar in mot staden som utgör en levande miljö med lägre arbetslöshet än i det mörka scenariot. Resursfördelningen mellan stad och land är också jämnare. Utifrån ovanstående grundsyn, att Stad och Land hänger, ihop kan några problemområden beskrivas i det följande. Underlaget för att producera livsmedel på lokal och regional nivå har påtagligt försämrats . Butikskedjorna fusionerar och centraliseras i såväl ledning som inköp. ökar möjligheten att inhandla livsmedel från stora geografiska områden, främst inom andra EU-länder. Butikskedjornas ökade tendens att marknadsföra sina egna varumärken är ett medvetet sätt att anonymisera produkterna för att lättare kunna förlägga produktionen till vilket område eller vilket land som helst. Viljan att profilera lokalt eller regionalt producerade produkter är liten. Denna utveckling är negativ för landsbygden, genom att underlaget för ett aktivt jordbruk minskar. Därmed ökar risken för igenväxning av kulturlandskapet, något Hållbar konsumtion i perspektivet stad-land som i sin tur är negativt för den livsmiljö som människor i både staden och på landsbygden efterfrågar. På många håll drivs projekt för att motverka denna negativa utveckling inom livsmedelsområdet. Det handlar om satsningar för ökad lokal och regional identitet på produkterna, mer ekologisk produktion samt producentföreningar för starkare marknadsföring och distribution. Här finns många goda exempel på småskalighet, t.ex. Kaprifolkött – ekologiskt naturbeteskött från som f.n. produceras av ett 70-tal djurhållare genom hävd av hag- marker och strandängar, och försäljs i livsmedelsbutiker i och längs . Etablerade organisationer inom livsmedelskedjan är inte alltid positiva till dessa satsningar; ibland till och med motarbetar de det nya. Argumenten kan variera, men inte sällan oroas man över att de egna varumärken kan komma att utkonkurreras av dessa mer lokala produkter. Ur ett hållbarhetsperspektiv vore det ju tvärtom önsk- värt att det lokala får stöd, t.ex. gentemot importerade lågpris(låg- kvalitets)-produkter som ofta framställts med miljönegativa metoder. Möjligheten att få lån till boende och företagande på landsbygden är inte alltid så enkelt. En studie konstaterar att detta är ett av landsbygdsföretagens största hinder för att kunna expandera. Liknande slutsats drar i sin studie från . Med fusionerade banker och alltmer centraliserad beslutsgång blir det svårare för lokala bankkontor att ta hänsyn till lokala variationer i säkerhetsbedömningen. Ofta blir det avslag – och landsbygden förlorar ännu en potentiell skattebetalare. Staden är beroende av energi i olika former, och landsbygden har basresurserna för att producera delar av behovet. Det sker dock i alltför liten omfattning , vilket ur hållbarhetsperspektiv är olyckligt. Orsakerna är många, bl.a. ett relativt lågt oljepris, starka lobbyintressen som motverkar biobaserade drivmedel samt krafter inom lantbruksorganisationen som ser hellre att bonden fortsätter köpa insatsmedel för traditionell produktion. Hållbar konsumtion i perspektivet stad-land 10.3.4Offentlig och kommersiell service Tillgång till service i form av vård, skola och omsorg anser vi vara självklarheter. I allt fler landsbygdsområden är det inte det. Många mindre skolor på landsbygden har redan lagts ner eller riskerar att läggas ner. Likaså är utvecklingen för de lokala butikerna starkt hotad, inte minst genom affärskedjornas kostsamma krav på datoriserade system. När offentlig och kommersiell service försämras, minskar motivet för en del människor att bo kvar; de söker sig till större tätorter och städer vilket i sin tur ytterligare minskar underlaget för servicen på orten osv. Genom denna utveckling får vi en mindre hållbar utveckling för landet. Det finns en alltför sektoriserad syn på i princip alla service- områden, offentliga och kommersiella. Varje sektor försöker lösa sitt serviceåtagande. I staden kan detta ske utan några märkbara negativa konsekvenser. På landsbygden blir problemet däremot mer påtagligt. Men samverkan över sektorsgränser är inte ett första alternativ. Det är oftast först i ett läge där t.ex. vårdcentralen är nedlagd, posten stängd och skolan nedläggningshotad som diskussionen kommer igång om alternativa lösningar. Då kan flera familjer ha valt att flytta från orten, och måhända var det just de som hade bäst förmåga att genomföra alternativen. När diskussionerna påbörjas präglas de också i allt för stor utsträckning av sektorstänkanden. Posten har sina regler, skolan sina, och kommunen kan inte tillåta att hemtjänst sker på entreprenad utan att offentliga upphandlingsregler följs. I kombination skulle troligen alla dessa uppgifter lösas av exempelvis en lokal utvecklingsgrupp. Ett gott exempel finns i i norra delen av kommun. I ett hållbarhetsperspektiv är konsumtion av infrastrukturtjänster en viktig punkt. Vår användning av bilar för transporter är naturligtvis en avgörande miljöfaktor. i ett StadLandperspektiv kan detta vara problematiskt för den som vill värna landsbygdens möjligheter. Kompromissen bör vara bränslesnåla fordon och alternativa bränslen. Hållbar konsumtion i perspektivet stad-land En lika miljöpåverkande faktor är de tunga transporterna. Med ett ökat oljepris kommer intresset för energieffektiva transporter att öka. Sjöfart och järnväg kommer antagligen att öka i betydelse. med sina stora landområden och behov av att frakta betydande volymer av viktig exportråvara, ex skog, stål, mm, är mycket beroende av att ha tillgång till väl utvecklat fraktnät. Här krävs rejäla satsningar på att stärka såväl de storskaliga systemen som landsbygdsområdens ofta eftersatta vägnät.