sou · GSB3120 · 2005-01-01 00:00:00 — Tillbakablick och framtidsperspektiv i KASAM:s verksamhet Rapport från ett seminarium tillägnat Rapport från för kärnavfallsfrågor (KASAM) SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av för- valtningsavdelning. Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren kan beställas hos: Fax: 08–405 42 95 Telefon: 08–405 47 29 Omslag: "Landskap", textil av Ordförande i 1985–2002 insikt att kärnavfallsfrågan inte är en fråga enbart för naturvetare och tekniker ledde fram till att hon, vid bildandet , såg till att KASAM fick en bred, tvärvetenskaplig sammansättning. Samhällsvetare, jurister och teologer kunde tillsammans med naturvetare och tekniker diskutera de många olika aspekter som denna fråga rymmer – teknik, etik, demokrati etc. Detta angreppssätt vann efterhand gehör hos en bredare allmänhet, inte minst i de kommuner som kom att beröras av arbetet med att finna en plats för ett slutförvar för använt kärnbränsle. har genom klokhet, engagemang och effektivt ledarskap i hög grad bidragit till att KASAM:s idéer och tankar slagit rot inte bara inom kärnkraftsindustrin och hos övriga berörda i utan även i en rad andra länder där kärnavfallsfrågan är aktuell. Som erkänsla för sina insatser utnämndes hon till hedersdoktor vid och i . KASAM vill tacka och hedra sin avgångna ordförande genom att tillägna henne detta seminarium. – , ordförande i ........... Varför bildades KASAM? – , ordförande i 1985-2002 ........ – , ledamot i 1986-2001..... KASAM och Baltiska skölden – , ledamot i .................... KASAM i skärningspunkten mellan teknik och – , ledamot i 1985-1995.............. KASAM i ett internationellt perspektiv – , ledamot i 1985-1992 ............ Risker och etiska värderingar – , tidigare generaldirektör vid strålskyddsinstitut och Kemikalieinspektionen .................. Kunskapsförsörjning på kärnavfallsområdet för framtiden – , ledamot i 1985-1989 ............. Vilka hydrogeologiska frågor önskar vi att platsundersökningarna skall ge svar på? – , ledamot i .................. – , vice verkställande direktör i Svensk – , kommunalråd i genomfördes , i , efter det att hade avslutat sitt arbete som ordförande i . Det har gått men de frågor som belystes är fortfarande i hög grad aktuella. Med denna rapport blir de i denna belysning dessutom tillgängliga för en vidare krets av intresserade läsare. I seminariet deltog många av arbetskamrater och vänner inom kärnavfallsområdet. Bland föreläsarna fanns tidigare och nuvarande ledamöter i KASAM samt företrädare för myndigheterna, industrin och kommunerna, som varit och är berörda av kärnavfallsfrågan. Dokumentationen i denna rapport är baserad på föredrags- hållarnas muntliga anföranden. Rapporten kan beställas enligt anvisningarna på titelbladets baksida. Innehållet i den kommer även att hållas tillgängligt genom KASAM:s hemsida, som har Internet-adressen . Jag vill hälsa alla varmt välkomna till det här seminariet. Ett speciellt och alldeles särskilt välkommen till . , som var den som startade KASAM:s verksamhet, och som har varit och eldsjälen i KASAM:s arbete alltsedan dess start. Det är en oerhört stor utmaning att ta över efter , men också väldigt spännande. Jag har förstått att såväl forskar- samhället som samhället i övrigt har stor respekt för KASAM och det arbete man utfört i KASAM:s regi. Både den vanlige medborgaren och experterna känner ett stort förtroende för KASAM. Detta beror i mycket hög grad på , för den person hon är och på det mycket kompetenta sätt som hon har agerat i KASAM. kommer vi att få en presentation av KASAM:s verksamhet. En översikt och en tillbakablick. Vi skall också behandla vad som står framför oss – ett framtidsperspektiv – det som jag tillsammans med nuvarande och nytillkomna ledamöter, skall arbeta vidare med i KASAM. Det gäller frågor som engagerar många i vår omvärld, frågor som är svåra, men som lika fullt är nödvändiga att hantera. Jag har blivit mycket positivt bemött av och . I KASAM-kretsen finns en fin gemenskap, en genuin känsla av förtroende och inte minst en bred kompetens. intresse och engagemang fram emot de nya arbetsuppgifter som mitt ordförandeskap i KASAM innebär. Ett arbete som jag hoppas även kommer att ha bäring på min egen forsknings- verksamhet. Jag är allt annat än expert inom kärnavfallsområdet. Jag är växtfysiolog liksom och arbetar med forskning i genteknik på (). Ett område som i likhet med kärnavfallsfrågorna inrymmer många svåra etiska ställningstaganden. Jag är övertygad om att arbetet i KASAM kommer att vara berikande och värdefullt även för dessa frågor. Så till er alla, , gamla ledamöter, nya ledamöter och andra personer, som har haft och har kontakt med KASAM:s arbete, varmt välkomna. Därmed överlämnar jag ordet till ! Varför bildades KASAM? Ordförande i 1985–2002 Kära vänner, så roligt att se er alla här! Erfarenhet och förnyelse – så hette det en gång i en valrörelse för länge sedan. Det är en beprövad blandning. Jag är historien – ni är framtiden. Innan ni nu tar uti med framtiden, har man bett mig att berätta hur det hela började. Först skall jag bara konstatera att det är med stor glädje och till- givenhet som jag möter er allesammans – några av er som var med och formade historien och som jag hoppas också skall hjälpa alla dessa nya friska krafter att styra skutan vidare in . Så här började det: blev jag uppringd av dåvarande miljö- och energi- minister . Hon bad mig bli ordförande i en kom- mitté, som hon tänkte bilda som ett komplement till de tre myndigheter som staten hade på kärnavfallsområdet, Kärnkraft- inspektionen (SKI), () och (). Den där kommittén skulle inte vara en statlig myndighet utan ha en friare ställning, inte bara vara ett forum för renläriga utan också vara öppen för oliktänkande. talade varmt för att oväld och respekt för forskning skulle prägla denna fråga, som hade börjat få så allvarliga dimensioner. Varför bildades KASAM? Ett gott och nära samarbete med forskningen skulle spegla en viktig roll, öppenhet för kritiska idéer likaså. Sanning, öppenhet, demokrati och respekt för forskarrollen var den målsättning som hon satte upp. Dessutom var det viktigt att det genom kommit- tén upprättades ett forum för idé-, tanke- och allmänt menings- utbyte mellan de tre myndigheterna. Allt detta tålde att begrundas. Jag bad att få betänketid. Spontant kände jag en avgrundsdjup brist på kompetens. Även om jag läst kemi en gång i tidernas begynnelse och varit docent i växtfysiologi, så var ju avståndet till kärnfysik och teknik svind- lande. Det lilla jag kunnat hade jag dessutom hunnit glömma i regeringen och dryga som landshövding. Och vad skulle den här kommittén kunna tillföra? Det lilla jag visste om såväl myndigheter som om var att de var fyllda av yppersta kompetens. Var det något som fattades? Detta gick jag och funderade över. hade just avlidit och skulle jordfästas i . Det var juni månad. På tåget dit hamnade jag bredvid och hans hustru som var ute i samma ärende. och kände jag sedan tiden i och jag hade stort förtroende för honom. Han fick mina bekymmer över sig. Nästan till min förskräckelse viftade han bort mina invändningar och menade att den teknisk/naturvetenskapliga kompetensen den skulle mina medarbetare i kommittén ställa upp med. Själv borde jag med den bakgrund som jag hade, kunna utvärdera och kritiskt granska medarbetarnas arbete. Dessutom, menade , var det inte ett renodlat tekniskt problem. Starka käns- lor var också involverade. Min politiska erfarenhet, tyckte han, kunde därför också vara av värde i den fastlåsta situation som kärnavfallsfrågan hade hamnat i. Ja, var det något som fattades? Plötsligt stod det klart för mig att trots all sakkunskap och all informationsverksamhet från myndigheter och kärnkraftföretag så var ju många människor rädda! Sakkunskapen nådde inte fram! Jag accepterade uppdraget och mötte de tre myndighetscheferna hos i . Varför bildades KASAM? Lysande kompetens, gedigna nätverk och stimulerande samvaro över wienerbröd som han bakat är vad jag minns från det mötet. Där kläckte vi också den akronym som vi sedan hållit fast vid. SAMKA blev första förslaget, tills någon kom på att det finns nog något som heter så förut. Då vände vi på det och KASAM hade sett dagens ljus! Vi fick rätt snart ihop en välmeriterad skara med hög integritet som jag gärna presenterade för med tillägget att jag också ville ha en teolog, en person med ett naturligt tusenårs- perspektiv och ett fönster öppet mot evigheten. Så hittade vi , som varit med i KASAM ända till . Det är en glädje att se henne här ! Andra som stod på vår första önskelista, och som jag med stor glädje återser är , och . namn väckte dunkla minnen. kom jag på att det var ju han som var generalsekreterare på den nordiska växtfysio- logkongressen i . Med en färsk trebetygsuppsats som enda vetenskapliga bagage hade jag varit med och kom ihåg hur med bjudande auktoritet dirigerade oss och pekade med hela handen. Alla begrep och ingen knys- tade. Dagen avslutades för övrigt med ett oförglömligt mjölk- och ostkalas på . Regeringen hade ont om slantar – en kronisk åkomma – och något eget sekretariat kunde vi inte få. Däremot skulle vi få snylta på resurserna hos SSI, som också ställde sekreterare, , till förfogande. Det gick , men sen höll vi som gökungen på att växa ur boet. på förbarmade sig över oss och försåg oss med en sekrete- rare, fortfarande på deltid. Så kom till oss och blev vår stöttepelare ända till då han avlöstes av . En av idéer med sin skapelse var att den skulle sprida kunskap i kärnavfallsfrågor till en intresserad allmänhet som visserligen saknade fackkunskaper, men som var beredd att lägga ner en del arbete på att tillägna sig bakgrundsinformation. Varför bildades KASAM? Det lade ett tungt ansvar på KASAM:s ledamöter. Vi hade ju inget stort sekretariat som kunde serva kommittén med material, utan ledamöterna blev tvungna att skriva det mesta själva. Detta har utmärkt KASAM framför alla andra utredningar och kommittéer som jag har erfarenhet av: Medlemmarnas eget oförtröttliga, högt kvalificerade arbete för att i någorlunda lätt- läst form, utan att ge avkall på vetenskaplig stringens och akribi, presentera översikter över sina ämnesområden och färska forsk- ningsrön. blev det som KASAM presenterade en sådan kunskapsöversikt. Med viss förbättring av ekonomin fick vi möjlighet att ge anslag till våra ledamöter, så att de kunde aktivera sina doktorander och andra medarbetare i skrivjobbet och därmed dra in en ny generation forskare i ämnesområdet. har vi också haft i uppgift att granska det forsk- nings- och utvecklingsprogram, med tillägget demonstration som levere- rat. och har här varit drivande krafter med aktiv medverkan av de flesta av våra ledamöter som bildat arbetsgrupper för att bearbeta de olika områdena efter var och ens kompetens och intresseinriktning. myndighet utsattes för klåfingrig reformiver efter modell kan du inte skapa något så kan du alltid förgöra något. KASAM fick försöka stå på egna ben. sakkunskap lyckades vi bevara inom KASAM först som ledamot och vice ordförande, sen som sakkunnig när han fick ett eget pastorat och blev särskild rådgivare åt miljödeparte- mentet. Därmed ställdes en resurs på toppnivå med direkt till- gång till Kanslihuset till kommunernas förfogande. KASAM hade känt behovet, men saknat resurser annat än i undantagsfall. kunde vi i god symbios arbeta tillsammans. Att såväl sakkunskap som resurser flutit över från Rådgivaren till KASAM noterar jag med glädje och tacksamhet. Det är sam- tidigt en varning till min efterträdare. Tro inte att KASAM kan fungera väl med nuvarande knappa sekretariatsresurser! Varför bildades KASAM? För att få Finansen att tro att det var något nytt som behövde ökade anslag byttes namnet till för kärnavfallsfrågor. Vår akronym hängde i luften och vi försökte komma på något nytt snillrikt. Förgäves, dessutom började vi bli kända som KASAM bland liknande organisationer som undan för undan uppstått i , , , och på andra håll. Vi behöll akronymen KASAM, som sätter myror i huvudet på dem som försöker tolka den. Våra internationella kontakter vände sig i första hand till . Nästan har vi haft en finsk ledamot ända tills departementet upptäckte att det var olagligt. Leda- moten blev sakkunnig, men det goda samarbetet fortsätter. Vi har ju närliggande problem, jämförbara lösningar. Skillnaden har i allmänhet varit att finnarna har mindre snack och mera verk- stad. Jag frågade en gång varför de alltid låg steget före oss. Han svarade lakoniskt: Vi har alltid varit med om något värre. En tidig internationell kontakt som vi sam- arbetat med regelbundet är NWTRB i , Board. Deras offentliga möten med styrelse- ledamöter och ett tiotal stabsmedlemmar och 200 åhörare är oförglömliga. Åhörarna deltog livligt med frågor och diskussions- inlägg, de flesta av hög klass, men ett antal blindskott däremellan. Jag frågade ordföranden hur de med samma vänliga tålamod orkade svara på allt. Hans maxim var att för NWTRB finns inga dumma frågor, det finns bara dumma svar. Ett gott samarbete har vi också haft med fransmännen, särskilt med CNE, dEvaluation de Recherche pour la Gestion des Dechets Radioactifs. De har varit här och vi har besökt dem, senast när vi hade ett gemensamt seminarium i . Vad de särskilt markerar är att KASAM genom sitt inslag av humanistisk kompetens tar ett mycket bredare grepp över kärnavfallsfrågorna. Vi har bara den teknisk/naturvetenskapliga infallsvinkeln, därför kan vi bara se halva verkligheten har de sagt om sig själva. Varför bildades KASAM? , , , , , – vi har många kontakter över världen. För många organ har vi stått modell. Den oberoende granskning som är KASAM:s uppgift behövs. Vi har också haft ett gott samarbete med inter- nationella organ som och /. granskade oss och strödde mest lovord över oss. En anmärkning stod dock klar: Våra i och för sig utmärkta publikationer var för dåligt kända i världen. Vi var bra på att göra bra saker, men dåliga på att sprida vår kunskap. Idéer om förbättrad kunskapssprid- ning har funnits inom KASAM, men hur de skall förverkligas utan en kraftig förstärkning av sekretariatet kan jag inte se. Det kan bli en trevlig fråga för KASAM:s nya ordförande att grunna på. Till slut några ord om idéer som KASAM lyft fram. Det kunde ha varit huvudämnet för min tillbakablick, men eftersom de strax kommer att presenteras av sina närmaste upphovsmän skall jag fatta mig kort. Några av de spår efter KASAM som i backspegeln ter sig som mest värdefulla är våra seminarier. Vi har fångat upp frågeställ- ningar och problembilder som ofta har legat utanför de väl upp- linjerade scenarier som myndighetsrutiner och regeringsdirektiv har utpekat. Ämnena har skiftat från etiska frågor till beslut under osäkerhet, från naturvetenskaplig kunskapsbas till miljö- frågor. Jag vill också gärna ge våra dissidenter en eloge för de kritiska synpunkter som de fört fram och som lett såväl till eftertanke som till seminarier och andra diskussioner. När jag letar i mina papper hittar jag mitt exemplar av Etik och Kärnavfall – rapport från ett seminarium 1986 om etiskt handlande under osäkerhet. På boken har min sekreterare klistrat en lapp: Har talat med . Det finns inte ett enda exemplar kvar. Tydligen en bestseller. initiativ var tydligen utomordentligt välkommet och låg rätt i tiden. Så hade ingen tagit upp kärnavfallsfrågorna förut. Behovet hade uppenbarligen funnits, men aldrig blivit formule- rat. Människors oro måste tas på allvar, ansvaret för risker som Varför bildades KASAM? vår generation tornat upp kräver en lösning, inte ett slappt över- vältrande till våra barn. skall strax själv beskriva sina tankegångar som f.ö. snabbt togs upp av . En slutsats som drar av att människan är felbenägen – unfoolproof – är att reparerbarhet och möjlighet att förbättra hennes alster alltid måste inräknas i säkerhetskalkylen. För kärnavfallet blev det en fråga om återtagbarhet. Den definitiva förslutningen måste dröja tills man ser att förvaret fungerar som det är tänkt. För mig som biolog var det en naturlig tankegång. Naturen producerar inget avfall. Det som är avfall i en process är utgångsmaterial i nästa del av naturens kretslopp. Är det vår brist på fantasi som gör att vi fastnar i avfall? är kravet på återtagbarhet inbyggt i åtskilliga kärnavfalls- program världen över. När tanken fördes fram här möttes den dock närmast av raseri hos en del tjänste- män på de ansvariga myndigheterna. De hade då ledamotsplatser i KASAM och hotade att reservera sig och i praktiken omöjlig- göra KASAM:s arbete om vi hade fräckheten att föra fram sådana tankegångar i ett officiellt yttrande. Så sent som på ett seminarium inom ville en tjänsteman från våra myndigheter jämställa återtagbarhet med olaga intrång. Det är uppenbart att avfallet läggs ner i djupförvaret utan någon som helst avsikt att ta tillbaka det. Att möjligheten skall finnas är redan inskrivet i bestämmelserna om demonstrationsförvar. Även myndigheter kan komma fram till insikten att människan inte är idiotsäker. En sak till innan jag tackar för mig och släpper in framtiden. Ta vara på den djupa kunskap om människors tänkande, vilja och förmåga som finns ute i kommunerna! Risken finns alltid att tänkandet i kanslihus och myndigheter blir för stockholmscent- rerat – kan mest, vet bäst. Spänningar mellan lokal och central nivå har ofta sin rot i bristande kommunikation mellan de olika nivåerna. Enstaka riksdagsmän har gjort insatser för att lyfta fram kärnavfallsfrågor, men för flertalet verkar inte avfall vara den grund som de helst vill stå på inför ett val. Kommunalmän- nen har stått tämligen ensamma när de sökt kontakt med beslu- Varför bildades KASAM? tande myndigheter, inte minst med regeringen. SKB insåg tidigt att information inte bara var att föra ut ett glättat budskap, det var också att föra tillbaka synpunkter, frågor och krav från en intresserad allmänhet. Alltså skickade de ut ansvariga chefer med högsta kompetens att föra kontakterna med kommunerna, var och en med personligt ansvar för sin kommun. Det var folk som i beslutspositioner kunde återkoppla den kunskap de fört med sig hem från fältet. Myndigheterna har kommit till liknande insikt. Ute i kommunerna möter ni verkligheten. Skrivbordet känns ibland som en trygg plats att gömma sig bakom, men det är där ute, i verkligheten, som insatserna räknas. Vår statsminister invigde kapsellaboratoriet i . Han sa då: Det är inte säkert att ni gör allt rätt från början, men ni gör något, tar ett första steg, kommer närmre en lösning av ett stort gemensamt problem. Det skall ni hedras för. KASAM har arbetat efter den principen, vi har steg för steg försökt att ta oss fram genom en seg materia. Vi har mera ställt frågor och talat om osäkerhet än dragit tvärsäkra slutsatser. Vid vårt seminarium i , långt innan miljöfrågor blivit genomarbetade här hemma, förde vi in krav på miljökonsekvens- bedömningar i diskussionen för att ta till oss erfarenheter från holländare och från EG, som hunnit längre än vi. Ett forum för idé-, tanke- och informationsutbyte var den grund vi fick av , den har vi försökt bygga vidare på och lägga närmre beslutsnivåerna. Den grunden håller också . Ledamot i KASAM 1986–2001 Tyngdpunkten i min skissartade berättelse om etikens roll och hur synen på denna har förändrats från att tidigare främst ha varit en icke-fråga till att bli en integrerad del av kärnavfalls- frågan, har jag valt att lägga på inledningsskedet av KASAM:s arbete. Mina källor är min minnesbild av i KASAM och förnyad granskning av rapporter från främst de första 6–7 åren. Med det lite längre tidsperspektiv vi nu har, och mot bakgrund av den internationella utvecklingen, vågar jag hävda, att inled- ningsskedet och de perspektiv KASAM då valde för sitt arbete har spelat en viktig roll för utvecklingen. Detta har för övrigt också noterats internationellt. Det var i detta skede grundmönst- ret formades för den process, som skulle leda till att etiken inte längre förpassades ut i marginalen som en icke-fråga. Natur- ligtvis kunde detta ske, därför att etiken – i strid mot det då dominerande synsättet, enligt vilket kärnavfallsproblemet defini- erades som ett huvudsakligen tekniskt problem – redan var en angelägen fråga för inte minst KASAM:s ordförande . Det fanns därtill en konstellation av personer också inom forskarvärlden och i departement och myndigheter att knyta an till. Etiken har med andra ord för KASAM aldrig betraktats som en icke-fråga. Skriftliga belägg för detta påstående finns redan i KASAM:s första kunskapslägesrapport i ett avsnitt med rubriken – inte enbart ett tekniskt-naturvetenskapligt- ekonomiskt problem. Rakt på sak konstateras det för oss till synes självklara, att politiska och etiska värderingar måste spela en stor roll för vårt sätt att hantera frågor som rör säkerhet och långsiktig förvaring av kärnavfall. Nyckelfrågan då, 1986, gällde under vilka förutsättningar etiken skulle kunna bli en integrerad del av beslutsprocessen och av den vetenskapliga-tekniska utvecklingsprocessen. Etiken skulle, med en här något omskri- ven viktig formulering av vid KASAM:s första tvärvetenskapliga seminarium , inte begränsas till att vara en humanistisk krydda på en redan färdiglagad tek- nologisk anrättning utan bidra till kravspecifikationen. Med ytterligare andra ord handlar det under hela besluts- och utveck- lingsprocessen om både forskningsmässig, teknisk och etisk mål- uppfyllelse. Med följande formulering anvisade kunskapslägesrapporten den väg som skulle visa sig framkomlig åren framöver: En värdering måste baseras på information från många områden: Tekniskt-naturvetenskapliga, ekonomiska, juridiska och samhälls- vetenskapliga... Ett samspel mellan naturvetenskap/teknik... och övriga områden är nödvändigt... Mot denna bakgrund uttalade så KASAM sin avsikt att verka för ökad förståelse av värderingarnas betydelse i detta samspel. Därefter följer presentationen av en första ansats att belysa de etiska frågeställningarna på kärnavfallsområdet, framlagd och diskuterad vid ett miniseminarium i Forsmark . Så ser de första konturerna ut till den tvärvetenskapliga samspels- modell, som kom att bidra till att omvandla etiken från en icke- fråga till att kunna spela en roll som dynamisk förändringsfaktor i samspel med andra faktorer. Enligt min tolkning är KASAM:s första serie på fyra tvär- vetenskapliga seminarier mönsterbildande för den fortsatta processen. Vid seminariet Etiskt handlande under osäkerhet 1987 prövades och vidareutvecklades den etiska ansatsen mot bakgrund av en bred kunskapsredovisning från olika relevanta Det var också vid detta som den s.k. KASAM-princi- pen formulerades med dess dubbla målsättning: Driftsäkerhet och reparerbarhet, kontroll och åtgärder onödiga men möjliga. Å ena sidan bär dagens generation det fulla ansvaret för att ta hand om kärnavfallet på ett för framtida generationer rim- ligt säkert sätt, å andra sidan bör den inte beröva kommande generationer deras handlingsfrihet eller möjlighet att ta ansvar. Tankarna förs lätt till dagens aktuella term återtagbarhet, ett problemkomplex, som ägnades ett internationellt seminarium , . Låt mig här bara säga, att de etiska överväganden som där gjordes, relaterade också till en vidgad vetenskaplig och teknisk kunskapsbas, med andra formuleringar bekräftade den dubbla principen : Ett förvar måste utformas så att det ger möjlighet både till återtag och är så säkert att det kan fungera som ett slutförvar. Denna dubbelhet ligger i vår förpliktelse att inte beröva kommande generationer deras handlingsfrihet. Att det finns en spänning mellan de dubbla leden tvingas jag förbigå här. Valet av tema för det andra seminariet : Finns det säkra svar?