sou · GSB369 · 2005-01-01 00:00:00 — Det kan tilläggas att den nu beskrivna ordningen enligt utred- ningens mening inte utgör sådan delegering till marknadsföretagen som avses i punkt c i artikel 12.1 i marknadsmissbruksdirektivet. Reglerna om handelsstopp är en del av marknadsplatsens handels- regler och ingripande en del av tillsynen av att handelsreglerna hanteras korrekt. Att ingripandet från Finansinspek- tionen vid behov sker med ett direkt beslut om handelsstopp i stället för med ett föreläggande om rättelse har sin naturliga för- i åtgärdens brådskande natur. Rätt att begära att tillgångar fryses eller beläggs med kvarstad Enligt punkt g i artikel 12.2 i direktivet skall den behöriga myndig- heten ha rätt att begära att tillgångar beläggs med kvarstad eller att de fryses. Några allmänna regler om frysning av tillgångar finns inte i . Våra regler om kvarstad och beslag har ansetts tillgodose syftena bakom frysningsinstitutet. Verktyg för tillsyns- och utredningsverksamhet Regler om kvarstad i brottmål finns i 26 kap. . Kvarstad beslutas av domstol på ansökan av undersökningsledare, åklagare eller målsägande. En första förutsättning är att den mot vilken åtgärden skall riktas är skäligen misstänkt för brott. Kvar- stad kan beviljas oavsett brottets beskaffenhet. En andra förutsätt- ning är att det skäligen kan befaras att den misstänkte genom att avvika, undanskaffa egendom eller på annat sätt undandrar sig att betala den ersättning som kvarstaden avser att trygga. Kvarstad kan alltså bara tillgripas för att säkra betalning av ett penningbelopp som man kan anta att den misstänkte kommer att förpliktas betala på grund av brott. Såvitt angår anspråk från det allmännas sida avser kvarstad betalning av böter, värdet av egendom som genom brott förverkats, företagsbot och annan ersättning till det allmänna. Regler om kvarstad i tvistemål finns i 15 kap. . Om någon visar sannolika skäl för att han har en fordran, som är eller kan antas bli föremål för rättegång eller prövning i annan liknande ordning, och det skäligen kan befaras att motparten genom att avvika, skaffa undan egendom eller förfara på annat sätt undan- drar sig att betala skulden får domstolen förordna om kvarstad på så mycket av motpartens egendom att fordringen kan antas bli täckt vid utmätning. Det är inte bara privaträttsliga fordringar som omfattas av kvarstadsmöjligheten. Det finns flera typer av offentlig- rättsliga betalningsanspråk som realiseras på samma sätt som privat- rättsliga fordringar och sådana omfattas också (prop. 1980/81:84 s. 411). Åklagaren har enligt nuvarande regler möjligheten att ansöka om kvarstad för att säkerställa att egendom finns för betalning av t.ex. böter och företagsbot i mål om insiderbrott eller otillbörlig marknadspåverkan. Med utgångspunkt i utredningens förslag att insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan även i fortsättningen skall beivras med straff finns det inte anledning att ge motsvarande befogenheter. Rätt att begära tillfälligt förbud mot utövande av yrkesverksamhet Enligt punkt h i artikel 12.2 skall den behöriga myndigheten ha rätt att begära tillfälligt förbud mot utövande av yrkesverksamhet. Enligt 1 och 4 §§ lagen (1986:779) om näringsförbud kan vissa personer meddelas näringsförbud om de i sin egenskap av närings- idkare grovt åsidosatt vad som ålegat dem i näringsverksamheten Verktyg för tillsyns- och utredningsverksamhet och därvid gjort sig skyldiga till brottslighet som inte är ringa. Näringsförbud meddelas av allmän domstol på talan av åklagare. Den som är underkastad näringsförbud får inte bedriva näringsverk- samhet, och han eller hon får inte heller vara bl.a. styrelseledamot eller verkställande direktör i ett aktiebolag. Näringsförbud gäller och rätten kan, om det är uppenbart att grund för näringsförbud föreligger, förordna om tillfälligt förbud till dess frågan om förbud slutligt har avgjorts (10 § lagen om näringsför- bud). Enligt bestämmelserna i 12 kap. 7 § lagen om börs- och clearing- verksamhet, 6 kap. 9 § lagen om värdepappersrörelse och 7 kap. 16 § bankrörelselagen (15 kap. 2 § lagen om bank- och finansierings- rörelse) kan återkalla tillståndet att bedriva verksamheten om någon som ingår i styrelsen eller är verkställande direktör eller vice verkställande direktör inte uppfyller respektive lags krav på lämplighet. Bestämmelserna innebär i praktiken att inspektionen kan hindra olämpliga personer från att inneha vissa uppdrag. I sammanhanget bör även Swedsec AB:s licensieringsprojekt nämnas. Genom avtal med Swedsec, som är ett dotterbolag till , har flertalet svenska värdepappers- institut förbundit sig att se till att institutets aktiemäklare, för- valtare m.fl. har s.k. licens som utfärdas av Swedsec. Licensen er- hålls efter avklarat kunskapstest och kan återkallas av Swedsec om licenshavaren t.ex. har brutit mot de lagar och föreskrifter som gäller för verksamheten. Om licensen återkallas av sådana skäl inne- bär detta i praktiken ett yrkesförbud för personen ifråga eftersom ett institut bryter mot avtalet med om institutet anställer en person vars licens återkallats. Med beaktande av att enligt utredningens förslag skall ha straffrättsliga sanktioner mot insiderhandel och otillbörlig marknads- påverkan och formuleringen i artikel 12.2 om att befogenheterna skall utövas i enlighet med nationell rätt, måste de svenska bestäm- melserna om näringsförbud och möjligheter att hindra olämpliga personer att ingå i marknadsaktörernas ledning anses tillräckliga för att uppfylla direktivets krav. Verktyg för tillsyns- och utredningsverksamhet Utredningen föreslår således att utrednings- befogenheter kompletteras med rätt att ålägga dels även andra än dem som står under inspektionens tillsyn att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat, dels den som förväntas kunna lämna upp- lysningar i saken att inställa sig till förhör. 10.4Reglernas placering och tillämpningsområde Enligt utredningens förslag skall regler som har sitt ursprung i mark- nadsmissbruksdirektivet införas i flera olika lagar: den nya marknads- missbrukslagen, lagen om handel med finansiella instrument, lagen om börs- och clearingverksamhet samt lagen om anmälningsskyl- dighet för vissa innehav av finansiella instrument. Som angetts ovan har enligt 6 kap. 1 a § lagen om handel med finansiella instrument rätt att från vissa närmare angivna aktörer på värdepappersmarknaden få de upplysningar som inspektionen behöver för att kunna övervaka efterlevnaden av be- stämmelserna i den lagen, lagen om värdepappersrörelse, lagen om börs- och clearingverksamhet och insiderstrafflagen. Bestämmelsen omfattar alltså tre av de fyra lagar som berörs av utredningens för- slag. Det är därför lämpligt att de nya bestämmelserna om Finans- inspektionens utredningsbefogenheter tas in i lagen om handel med finansiella instrument och att de görs tillämpliga också på lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. föreslagna nya befogenheter går något längre än nuvarande bestämmelse i 6 kap. 1 a § lagen om handel med finan- siella instrument, fastän den praktiska skillnaden inte torde vara stor; det kan inte vara ofta som det blir aktuellt att begära uppgifter från någon utanför den nuvarande kretsen. Även om skyldigheten för att ge inspektionen de utvidgade befogenheterna bara avser inspektionens tillsyn över efterlevnaden av de regler som har sin grund i marknadsmissbruksdirektivet, bör de nya reglerna enligt utredningens mening göras tillämpliga på all den tillsyn som om- fattas av 6 kap. 1 a §. Den praktiska skillnaden är som sagt inte stor, och det finns skäl att räkna med att nya direktiv på värdepappers- marknadsområdet kommer att ha samma utformning i denna del som marknadsmissbruksdirektivet. 11Finansiella analyser och investe- ringsrekommendationer riktade till allmänheten Enligt artikel 6.5 i marknadsmissbruksdirektivet skall medlemssta- terna se till att det finns ett lämpligt regelverk för att säkerställa att personer som tar fram eller sprider analyser eller information med rekommendationer om investeringsstrategier som är avsedda för distributionskanaler eller allmänheten vidtar rimliga försiktighets- mått för att säkerställa att informationen presenteras sakligt och att de uppger vilka intressen de har eller öppet redovisar eventuella in- tressekonflikter beträffande de finansiella instrument som omfattas av informationen. Med stöd av artikel 6.10 har kommissionen vidare antagit genomförandebestämmelser om den närmare tillämpningen av artikel 6.5 (direktiv /125/EG). Syftet med bestämmelserna i artikel 6.5 och igenomförandedirek- tivet är inte att reglera hur man skall utarbeta eller sprida finansiella rekommendationer i allmänhet, utan syftet är att minimera risken för sådant spridande av falsk eller vilseledande information som kan innebära otillbörlig marknadspåverkan. Som framgått i avsnitt 5 ut- gör spridandet av vilseledande information otillbörlig marknads- påverkan om den som spred informationen insåg eller borde ha in- sett att informationen var falsk eller vilseledande (punkt c i arti- kel 1.2 i marknadsmissbruksdirektivet). Bestämmelserna omfattar varje juridisk eller fysisk person som tar fram eller sprider rekommendationer som ett led i sin yrkesut- övning eller affärsverksamhet. I denna krets finns t.ex. värdepappers- bolag och banker som står under tillsyn, men även andra, såväl juridiska som fysiska personer som yrkesmässigt sprider analyser eller rekommendationer till allmänheten. En person- kategori som innefattas i denna grupp och som blivit föremål för viss särbehandling i direktiven är journalister som inte skall om- fattas av direktivets bestämmelser om de i stället omfattas av en Finansiella analyser och investeringsrekommendationer riktade till allmänheten likvärdig lämplig självreglering. Detta aktualiserar frågor om inne- hållet i pressens självreglering. Bestämmelserna i direktivet gäller information som är avsedd för spridning genom distributionskanaler och till allmänheten. Sådan spridning kan i stor utsträckning förväntas ske genom media. Yttranden som sker i ett medium som omfattas av tryckfrihetsför- ordningens (TF) eller yttrandefrihetsgrundlagens (YGL) tillämp- ningsområde är skyddade oavsett om informationen lämnas av värde- pappersföretag och banker eller om den lämnas genom journalistisk rapportering. Frågan är därför hur direktivets bestämmelser för- håller sig till bestämmelserna om tryck- och yttrandefrihet i grund- lagarna. Både i marknadsmissbruksdirektivet och i genomförande- direktivet uttalas i ingresspunkter att bestämmelserna inte hindrar medlemsstaterna från att tillämpa sina konstitutionella bestämmel- ser om pressfrihet och yttrandefrihet i medierna. Genomförandedirektivet (se bilaga 4) är indelat i fyra kapitel. Det första innehåller definitioner. Det andra innehåller regler som gäller när en person som omfattas av direktivet själv utarbetar en rekom- mendation, medan det tredje kapitlet gäller spridning av andras re- kommendationer. Det fjärde kapitlet innehåller regler om inför- livande och ikraftträdande. En person som omfattas av direktivet benämns relevant person och är, som nämnts inledningsvis, en fysisk eller juridisk person som tar fram eller sprider rekommendationer som ett led i sin yrkesutövning eller affärsverksamhet. I artikel 1 punkt 3 definieras ordet rekommendationer. Det är analyser eller annan information med direkta eller indirekta rekom- mendationer eller förslag om investeringsstrategier som avser ett eller flera finansiella instrument eller emittenter av finansiella instru- ment, däribland synpunkter på nuvarande eller framtida värde eller pris på dessa instrument, och som är avsedda för distributions- kanaler eller allmänheten. Personliga rekommendationer som läm- nas av ett värdepappersföretag till en klient och som inte är avsedda att bli allmänt tillgängliga omfattas alltså inte av direktivet (jfr in- gressats 3). När det gäller den närmare innebörden av vad som är direkta respektive indirekta rekommendationer anges i ingressats 2 som exempel på direkta rekommendationer köp, behåll, sälj, Finansiella analyser och investeringsrekommendationer riktade till allmänheten medan en indirekt rekommendation sägs kunna ske genom en hän- visning till en riktkurs eller på annat sätt. I artikel 1 punkt 4 anges närmare vilken typ av information som träffas av direktivets innehåll. För det första avses information som direkt eller indirekt ger en viss investeringsrekommendation om ett finansiellt instrument eller om en emittent av ett finansiellt instru- ment och som lämnas av en oberoende analytiker, ett värdepappers- företag, ett kreditinstitut eller någon annan person vars huvudsak- liga verksamhet är att ta fram rekommendationer eller av en med- hjälpare till någon av dessa. Vidare omfattas information som tagits fram av andra personer än dem som räknats upp, om informa- tionen innehåller direkta rekommendationer om ett särskilt investe- ringsbeslut om ett finansiellt instrument. Artiklarna 2–6 innehåller regler som riktar sig till dem som producerar rekommendationer. I artikel 2 ställs krav på att det tydligt skall anges vem som gjort den aktuella analysen eller lämnat investeringsrekommendationen. Om det är en juridisk person som har ansvaret för utarbetandet skall även namnet på denna anges. Beroende på vilken typ av per- son som lämnar rekommendationen ställs även upp krav på att hän- visning skall ske till behörig myndighet eller befintliga självregle- ringsstandarder. Artikel 3 och 4 anger vilka krav som skall ställas när det gäller själva presentationen av rekommendationen. Fakta skall tydligt skiljas från tolkningar och antaganden. Vidare skall det anges tydligt om källan är otillförlitlig. Planer, prognoser och riktkurser skall klart betecknas som sådana och det skall anges vilka antaganden som ligger till grund för dem. Om rekommendationen lämnas av en oberoende analytiker, ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut, en närstående juridisk person eller en annan relevant person vars huvud- sakliga verksamhet består i att ta fram rekommendationer lämnas i artikel 4 ytterligare bestämmelser om vad informationen skall inne- hålla. Alla väsentliga materiella källor skall anges på lämpligt sätt tillsammans med uppgift om huruvida synpunkter från den aktuelle emittenten har påverkat utformningen av rekommendationen. Alla värderingsgrunder och metoder som använts för utvärdering eller för att sätta upp ett prismål skall anges. Innebörden av alla rekom- mendationer som lämnas skall förklaras på lämpligt sätt och lämp- liga varningar för risker skall utfärdas. Vidare skall viss särskild in- formation lämnas om planerade uppdateringar av en rekommen- dation, och rekommendationen först släpptes Finansiella analyser och investeringsrekommendationer riktade till allmänheten Slutligen skall det anges om rekommendationen av- viker från en tidigare rekommendation om samma finansiella instru- ment som avgivits . Artiklarna 5 och 6 gäller frågor om offentliggörande av ekono- miska intressen och intressekonflikter beträffande aktuella finan- siella instrument. I artikel 5, som omfattar alla relevanta personer, ställs krav på att omständigheter som rimligtvis kan förväntas på- verka förtroendet för rekommendationens objektivitet skall anges. Sådana omständigheter är om den som tar fram eller sprider re- kommendationen har ett väsentligt ekonomiskt intresse i något av de finansiella instrument som avses eller om det föreligger en väsentlig intressekonflikt i förhållande till den emittent vars finan- siella instrument rekommendationen avser. Om det är en juridisk person som ansvarar för rekommendationen skall informationen innehålla upplysning om åtminstone sådana intressekonflikter som är eller kan förväntas vara tillgängliga för de personer som tar fram rekommendationen eller för personer som annars får kännedom om eller kan förväntas få kännedom om innehållet i rekommenda- tionen innan den sprids till allmänheten. Om rekommendationen har tagits fram av den personkategori som beskrivits ovan beträffan- de artikel 4 lämnas i artikel 6 särskilda bestämmelser som skall till- lämpas utöver dem som anges i artikel 5. Om den som upprättat rekommendationen har ett större aktieinnehav i emittenten () och vice versa, skall detta anges. Även andra finansiella intressen och avtalsförhållanden skall anges (se närmare punkterna b–f i artikel 6.1). Innehållet i artiklarna 2–6 gäller oavsett om rekommendationerna lämnas skriftligen eller muntligen. I anslutning till var och en av ar- tiklarna anges emellertid att medlemsstaterna skall se till att de krav på information som ställs anpassas så att de inte blir oproportioner- liga i de fall de skall lämnas i anslutning till en muntlig rekommenda- tion. Även om rekommendationerna är skriftliga kan de krav på information som uppställs bli oproportionerliga i förhållande till rekommendationens längd. En del av den information som skall lämnas enligt artiklarna 4–6 kan i sådant fall lämnas genom en hän- visning till plats där informationen finns lätt tillgänglig, t.ex. en lämplig webbplats. När det gäller journalisters ansvar för rekommendationer de själva tar fram och publicerar i media görs i anslutning till artiklarna 2, 3 och 5 undantag från de krav som ställs upp om journalisten om- Finansiella analyser och investeringsrekommendationer riktade till allmänheten fattas av en likvärdig, lämplig självreglering, förutsatt att denna reglering uppnår liknande effekter som bestämmelserna i direktivet. Artiklarna 7–9 innehåller regler som omfattar relevanta personer som sprider en rekommendation som tagits fram av någon annan. Av artikel 7 följer att spridarens identitet skall framgå klart och tydligt. Om den ursprungliga rekommendationen ändras i samband med att den sprids skall detta framgå klart och tydligt. Om ändringen innebär att slutsatsen i rekommendationen blir en annan (t.ex. sälj ändras till köp) skall spridaren enligt artikel 8 vara underkastad de krav som framgår av artiklarna 2–5 såvitt gäller den väsentliga ändringen. De personer – juridiska eller fysiska – som sprider vä- sentligt ändrade rekommendationer skall ha en skriftlig policy så att personer som tar emot informationen lätt kan få tillgång till identiteten på den som tagit fram den ursprungliga rekommenda- tionen och själva rekommendationen samt uppgifter om ekonomiska intressen och eller intressekonflikter hos den personen – allt dock bara under förutsättning att dessa delar är offentliga. Den som sprider en rekommendation som tagits fram av någon annan utan att själv ha gjort någon ändring i huvudinnehållet om- fattas inte av bestämmelserna i artikel 8. Spridaren behöver alltså inte lämna någon hänvisning till källdokument och behöver inte kontrollera att den som tagit fram rekommendationen följt de regler som direktivet ställer upp. Den som sprider sammanfattningar av rekommendationer skall ange vilka källdokumenten är och var allmänheten kan få tillgång till dessa dokument, förutsatt att de är offentliga. Slutligen uppställs särskilda krav för det fall att spridaren är ett värdepappersföretag eller liknande (artikel 9). I så fall skall företa- gets identitet anges klart och tydligt. Om inte den som har utarbetat rekommendationen redan har spridit den information som avses i artikel 6 genom en distributionskanal, skall vidare spridaren lämna den informationen. Ett värdepappersföretag som gör en väsentlig ändring i en rekommendation blir genom en hänvisning till art. 2–6 underkastad samma bestämmelser som den som producerat rekom- mendationen. Finansiella analyser och investeringsrekommendationer riktade till allmänheten De lagar som reglerar värdepappersmarknaden innehåller inte några närmare bestämmelser om vilka krav som skall ställas i samband med att finansiella analyser och investeringsrekommendationer presen- teras. Ett allmänt sundhetskrav finns dock i flera lagar. I 1 kap. 2 § lagen om handel med finansiella instrument uttalas att handel med finansiella instrument skall bedrivas så att allmänhetens förtroende för värdepappersmarknaden upprätthålls och enskildas kapitalinsat- ser inte otillbörligen äventyras. I 2 kap. 1 §, 7 kap. 1 § och 8 kap. 1 § lag om börs- och clearingverksamhet uppställs liknande sundhets- krav för verksamheten hos börs, auktoriserad marknadsplats och clearingorganisation. I 1 kap. 7 § lagen om värdepappersrörelse an- ges att värdepappersrörelse skall bedrivas så att allmänhetens för- troende för värdepappersmarknaden upprätthålls och enskildas kapitalinsatser inte otillbörligen äventyras samt i övrigt så att rörelsen kan anses sund. I bestämmelsen anges också ett antal uppförande- regler. Några av dessa är mer allmänt hållna och anger att ett värde- pappersinstitut i sin verksamhet skall handla på ett ärligt och rättvist sätt, handla med erforderlig skicklighet, omsorg och skyndsamhet och inneha och effektivt använda sådana resurser och rutiner som behövs för att rörelsen skall kunna bedrivas på ett riktigt sätt. Flera regler tar emellertid sikte på relationen mellan institutet och en kund och anger t.ex. att institutet vid sina kundkontakter skall lämna till- räcklig information och undvika intressekonflikter. har vidare, efter bemyndigande, meddelat före- skrifter om uppföranderegler på värdepappersmarknaden (FFFS 2002:7). Dessa behandlar emellertid bara investeringsrådgivning som sker till en individuell kund och som har karaktären av personlig rekom- mendation. har också lämnat allmänna råd om riktlinjer för hanteringen av etiska frågor hos institut som står under inspektionens tillsyn (FFFS 1998:22). Enligt dessa skall varje institut som står under inspektionens tillsyn anta riktlinjer för han- teringen av etiska frågor för verksamheten. har i sina Regler om affärer med finansiella instrument och valuta m.m. gjorda för egen räkning av anställda och uppdragstagare i värdepappersinstitut samt deras närstående antagit kompletterande regler för personal inom analys- och corporate-financeverksamhet. I avsnitt 4.2 anges vilka regler som Finansiella analyser och investeringsrekommendationer riktade till allmänheten skall iakttas av analytiker som är verksamma inom ett värdepappers- institut med uppgift att analysera svenska eller utländska företag. Reglerna gäller för analyser eller skriftlig dokumentation om ett noterat bolag eller ett bolag som avses bli noterat och som inne- håller en rekommendation, en av institutet utarbetad resultatprognos eller något annat väsentligt nyckeltal. Analysen skall, oavsett hur den sprids till kund, innehålla uppgift om namnet på institutet och på den eller de personer vilka utarbetat analysen eller fastställt re- kommendationen eller nyckeltalet. Vidare skall anges om institutet eller de personer som har arbetat med prognosen har något innehav eller annan position avseende aktier eller aktierelaterade dokument i berört bolag. Reglerna ställer också upp vissa förbud för de per- soner som medverkat i arbetet att för egen räkning handla i det berörda bolagets aktier eller därtill relaterade instrument i anslut- ning till att analysen sprids till kund. Instituten skall i en särskild instruktion ange vilken personkrets som berörs av reglerna och vad som i övrigt gäller för tillämpningen av reglerna. har antagit Etiska riktlinjer för finansanalytikers yrkesmässiga handlande och uppträdande an- tagna av styrelsen . Dessa hänvisar till Svenska Fond- handlareföreningens ovan redovisade regler. I riktlinjerna anges vi- dare att en finansanalytiker skall arbeta objektivt och självständigt och sträva efter bästa möjliga underlag för analyser, rådgivning och beslut. Vidare skall analytikern inte låta sig påverkas av egna, familjens eller andra närståendes privata förhållanden.