sou · GSB375d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Utlänningssekretess för uppgifter som en myndighet har fått på grund av ett av godkänt internationellt avtal skall i stället regleras gemensamt med andra liknande bestämmelser i den nya 9 kap. 30 §. I sak är ingen förändring avsedd. Ändringarna i 8 kap. 5 § fjärde stycket om sekretess i verksamhet med bl.a. tillsyn över den finansiella sektorn, innebär att de frågor som gäller sekretess på grund av internationella avtal som godkänts av skall regleras gemensamt med andra liknande bestäm- melser i den nya 9 kap. 30 §. De regler som gäller sekretess på grund av sådana internationella avtal som själv ingår efter delegation av regeringen föreslås däremot bli kvar i paragrafen, men vissa justeringar görs i lagtexten för att bestämmelsen bättre skall anknyta till utformningen av 9 kap. 30 §. Genom det nya skade- rekvisitet om röjandet av uppgiften skulle strida mot avtalet markeras att sekretess hos en svensk myndighet på grund av ett internationellt avtal inte skall vara strängare än vad som faktiskt föreskrivs i det bakomliggande avtalet (se avsnitt 7.4.3). Förslaget innebär att bestämmelsen i 8 kap. 6 § andra stycket upp- hör att gälla. Sekretess i statliga myndigheters tillsyns- och utrednings- verksamhet m.m. för uppgifter som en myndighet förfogar över på grund av ett av godkänt internationellt avtal, skall i stället regleras gemensamt med andra liknande bestämmelser i den nya 9 kap. 30 §. I sak är ingen förändring avsedd. Den längre sekretesstiden () beträffande handlingar som anger villkor i slutet avtal skall tillämpas även i affärsverksamhet hos ett statligt företag enligt 1 kap. 9 §. Våra överväganden beträffande detta finns i avsnitt 3.4.2. Ändringarna är endast av språklig karaktär, för att bestämmelsen bättre skall anknyta till utformningen av den nya bestämmelsen i 9 kap. 30 §. Ändringarna är inte avsedda att innebära någon förändring i sak, utan utgör en anpassning till utformningen av den nya bestämmelsen i 9 kap. 30 §. Genom det nya skaderekvisitet om röjandet av upp- giften skulle strida mot avtalet markeras att sekretess hos en svensk myndighet på grund av ett internationellt avtal aldrig skall vara strängare än vad som faktiskt krävs i avtalet (se avsnitt 7.4.3). Förslaget innebär att bestämmelsen i 9 kap. 3 § andra stycket upphör att gälla. Sekretess i beskattnings- och exekutionsverksamhet för upp- gifter som en myndighet förfogar över på grund av ett av godkänt internationellt avtal skall i stället regleras gemensamt med andra liknande bestämmelser i den nya 9 kap. 30 §. I sak är ingen förändring avsedd. Ändringen är rent språklig och syftet är att lydelsen skall vara den- samma som i övriga motsvarande paragrafer – om begränsning av informationsutbytet mellan myndigheter med anledning av sekretess på grund av internationella avtal – som vi föreslår skall ändras. 30 § (ny) Paragrafen är ny och ersätter vissa av de nuvarande särskilda be- stämmelserna om sekretess för uppgifter som svenska myndigheter har på grund av internationella avtal (7 kap. 14 § femte stycket, 8 kap. 5 § fjärde stycket och 6 § andra stycket samt 9 kap. 3 § andra stycket sekretesslagen). I sak är ingen förändring avsedd i förhållande till vad som gäller . Paragrafens syfte är tvådelat. De ovan nämnda bestämmelserna skall samordnas i en gemensam bestämmelse och det skall tydligare framgå under vilka förutsättningar en svensk myndighet får eller skall tillämpa sekretess som följer av ett av godkänt avtal med en annan stat eller en mellanfolklig organisation (se avsnitt 7.3). Sekretessen skall endast skydda enskildas intressen. Bestämmelsen är tillämplig på uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden som en svensk myndighet förfogar över. Det förutsätter dock att uppgifterna omfattas av sekretessklausuler antingen i EG- förordningar och EG-direktiv eller i avtal som efter godkännande har ingått med andra länder eller mellanfolkliga orga- nisationer. Bestämmelsen innebär att uppgifter som en myndighet förfogar över på grund av ett internationellt avtal kan omfattas av sekretess trots att ingen svensk sekretessbestämmelse är direkt tillämplig. Den innebär också att uppgifter som omfattas av sekretess enligt någon annan bestämmelse i sekretesslagen kan få ett starkare skydd än vad den annars skulle ha. Avgörande för vilka uppgifter som omfattas av sekretessen – och med vilken styrka sekretessen gäller – är vad som anges i det bakom- liggande internationella avtalet eller de tillämpliga bindande EG- föreskrifterna (förordningar och direktiv). Detta markeras genom att sekretess för en uppgift skall gälla endast om röjandet av uppgif- ten skulle strida mot avtalet. En sådan skadeprövning kräver att den svenska myndigheten noggrant prövar innebörden av sekretessklau- suler i ett aktuellt avtal. Se närmare om bestämmelsens tillämpning i avsnitten 7.4.1–7.4.4. Paragrafen är generellt utformad. Det innebär att den framöver kan komma att bli tillämplig hos fler myndigheter och inom fler verksamheter än vad som är fallet enligt dagens fyra sekretessbestäm- melser. Avgörande för detta är antingen att med andra stater eller mellanfolkliga organisationer ingår nya avtal som innehåller sekretessklausuler, och att godkänner sådana avtal, eller att det tillkommer nya bindande EG-rättsliga föreskrifter i vilka det ställs krav på sekretess. Sekretess enligt de nya avtalen eller före- skrifterna gäller i en sådan situation enligt bestämmel- sen. 3 och 4 §§ Ändringarna i 12 kap. 3 och 4 §§ är en följd av att vi föreslår att 9 kap. 3 § andra stycket sekretesslagen skall upphöra och att den sekretessen i stället skall regleras gemensamt med annan sekretess i den nya 9 kap. 30 § samma lag. I sak innebär förslaget ingen för- ändring (se avsnitt 7.4.8). Det nya tredje stycket ålägger myndigheter att närmare precisera vilka regler om sekretess i internationellt samarbete som myndig- heterna stödjer sig på när den fattar ett överklagbart beslut om avslag på en begäran från en enskild att ta del av allmän handling med internationell anknytning. Det skall inte vara tillräckligt att åberopa sekretess enligt t.ex. de nya bestämmelserna i 2 kap. 4 § och 9 kap. 30 § sekretesslagen, utan myndigheterna måste också ange vilket internationellt avtal som avses och den aktuella sekretess- klausulen i avtalet. Om sekretess enligt 8 kap. 5 eller 24 § eller 9 kap. 3 eller 30 § sekretesslagen gäller på grund av medlemskap i , skall myndigheterna i stället ange tillämpliga EG-förordningar eller EG- direktiv, tillsammans med relevanta artiklar i föreskrifterna. Detta kan däremot inte bli aktuellt när den åberopade sekretessen gäller enligt den föreslagna 2 kap. 4 §, eftersom den bestämmelsen inte är tillämplig i fråga om sekretess som föreskrivs i EG-rättsliga före- skrifter. Förslaget är en följd av att bestämmelsen i 8 kap. 6 § andra stycket om sekretess på grund av vad som föreskrivs i ett internationellt av- tal upphör att gälla. Vi föreslår ingen motsvarande bestämmelse om kvalificerad tystnadsplikt för uppgifter som kan sekretessbeläggas enligt den nya bestämmelsen i 9 kap. 30 §. Det innebär att med- delarfriheten inte kommer att vara inskränkt för uppgifter som om- fattas av sekretess endast på grund av ett internationellt avtal (se avsnitt 7.4.5). 8.3Förslaget till lag om ändring i arkivlagen (1990:782) 2, 2 a och 8 §§ Förslaget är en följd av att vi föreslår att offentlighetsprincipen skall tillämpas även i statliga företag. För att ett sådant förslag skall få verkligt genomslag krävs att de statliga företagen tillämpar även arkivlagen. De statliga företagen skall jämställas med statliga myn- digheter i arkivlagens mening. Det gäller även sådana företag där staten utövar ett rättsligt bestämmande inflytande tillsammans med kommuner och landsting. Bestämmelserna innebär bl.a. att det är de statliga arkivmyndigheterna som har tillsyn över att företagen fullgör sina skyldigheter enligt arkivlagen. Våra överväganden när det gäller arkivlagen framgår i avsnitt 3.4.3. Reservation och särskilda yttranden Reservation av ledamöterna (), (), () och () Överväganden och förslag om insyn i statliga företag m.m. Två frågor måste lösas för att huvudregeln om insyn i statliga före- tag skall kunna förenas med en möjlighet att meddela undantag för vissa företag. Den ena rör hur undantagen skall avgränsas, dvs. vilka omständigheter som skall kunna ligga till grund för ett undantag. Den andra är av lagteknisk natur och rör på vilken författningsnivå undantagen skall meddelas, dvs. lag eller förordning. Vi delar kommitténs åsikt att insynen i statliga respektive kom- munala företag i princip bör vara enhetlig. Det innebär att offent- lighetsprincipen skall gälla oavsett om det är det allmänna genom en kommun eller ett landsting eller genom staten som har ett rätts- ligt bestämmande inflytande över företaget. Det kan emellertid ändå finnas sådana skillnader mellan kommunala respektive statliga företag som innebär att denna enhetliga syn inte kan upprätthållas fullt ut. Men – och där delar vi också kommitténs åsikt när det gäller undan- tag från offentlighetsprincipen – sådana undantag måste grundas på omständigheter som innebär en konkret skillnad mellan de statliga och kommunala företagen. Däremot menar vi att det ligger i allmänhetens intresse att be- stämmelser som rör insyn i de statliga bolagen regleras av genom lagstiftning. Dels därför att dessa frågor är värda en offent- lig debatt, dels därför att det kan finnas en risk att den utvidgade offentligheten inskränks mer än avsett om besluten över- lämnas till regeringen. Normgivningsdelegation bör alltså inte ske i frågor som rör offent- lighetsprincipen. Särskilt yttrande av ledamöterna () och Kommittén har inte behandlat eller statlig verksamhet som förekommer inom ideella föreningar, med hänvisning till direk- tiven. Enligt de regler som gäller för eller statlig verksamhet i ideella föreningar omfattas dessa inte av offentlig- hetsprincipen. Det gäller t.ex. kommun- och landstingsförbundens verksamhet, eftersom de i juridisk mening är ideella föreningar. Enligt vår uppfattning kan direktiven läsas så att de innefattar även dessa frågor även om de inte explicit uttrycker det. Vi beklagar denna brist i betänkandet men delar mot den bakgrunden kommit- téns uppfattning att dessa frågor bör ses över i annat sammanhang. Särskilt yttrande av experten Jag delar kommitténs uppfattning (avsnitt 5.3) att Regeringsrättens avgörande i det s.k. scientologmålet inte bör föranleda någon änd- ring av utrikessekretessen. Jag kan däremot inte fullt ut dela kom- mitténs motivering, nämligen att det konkreta informationsinne- hållet i en uppgift helt skulle sakna betydelse för bedömningen av om ett röjande kan antas medföra skada för och svenska intressen och att det skulle vara tillräckligt att röjandet som sådant skulle kunna antas medföra sådan skada. Enligt min mening ter det sin besynnerligt att göra gällande att sekretess skall råda för en uppgift – t.ex. om att ett visst ärende finns på dagordningen inför ett statsbesök – när de uppgifter som ärendet i sig avser inte är föremål för sekretess. Ett sådant synsätt riskerar att bana väg för att legitimera alltför generella och oprecisa påståenden och antaganden om att skada skulle kunna uppstå och därmed begränsa ett inte sällan angeläget insynsbehov. Särskilda sekretessregler på grund av internationella avtal Kommittén föreslår (avsnitt 7.5) att en ny bestämmelse införs i sekretesslagen (2 kap. 4 §) till skydd för det allmännas intressen. Mera konkret är den tänkt att gälla uppgifter i av god- kända avtal med en annan stat eller en mellanfolklig organisation om särskilt skydd för vissa uppgifter (s.k. säkerhetsavtal), dvs. avtal som upprättas separat och vid sidan av de egentliga samarbetsav- talen och som bl.a. reglerar sekretessvillkor. Bakgrunden är den konflikt som uppstår i förhållande till bestäm- melsen i 2 kap. 14 § tryckfrihetsförordningen – enligt vilken de svenska myndigheter som faktiskt förfogar över en uppgift också skall besluta om skaderekvisiten är uppfyllda och om en uppgift skall sekretessbeläggas – när sådana säkerhetsavtal innefattar sekretess- klausuler med innebörd att mottagaren förbinder sig att inte lämna ut information ur det internationella avtalet utan samtycke från den som upprättat handlingen (s.k. originator control). Problematiken skall dock inte överdrivas. Så anför t.ex. kommit- tén: 1.att Ofta medför säkerhetsavtalen inte några egentliga problem för från sekretessynpunkt, 2.att När ett internationellt avtal klart anger att känsliga uppgif- ter som får del av skall hållas hemliga och den som har upprättat ursprungshandlingen motsätter sig ett utlämnande, torde det nämligen i stort sett alltid (min kurs.) kunna antas att det skulle skada mellanfolkliga förbindelser om upp- gifterna röjs, 3.att Viktiga uppgifter som förfogar över på grund av internationella avtal och som enligt ett särskilt säkerhetsavtal skall hållas hemliga, kan därför i stort sett undantagslöst (min kurs.) sekretessbeläggas enligt den allmänna bestämmelsen om utrikessekretess i 2 kap. 1 §. I vissa fall skulle även 2 kap. 2 § om försvarssekretess och eventuellt andra bestämmelser i sek- retesslagen kunna vara tillämpliga. Kommittén gör vidare gällande att nuvarande ordning skulle med- föra risk för att helt eller delvis skulle utestängas från inter- nationellt samarbete där sekretess är av avgörande betydelse, främst på försvars- och säkerhetsområdet. Om så var fallet är det natur- ligtvis ett tungt argument för den föreslagna sekretessregeln och jag har i kommittén därför efterlyst exempel på att så ägt rum. Några sådana exempel har dock inte kunnat ges. Man skall inte lagstifta i oträngt mål – det gäller i synnerhet om det handlar om att införa nya sekretessregler. Jag kan i och för sig förstå att det till och från kan uppfattas som besvärande att inte fullt ut kunna ställa sig bakom ett avtal med villkor om originator control. Jag har också noterat kommitténs strävan att begränsa den föreslagna bestämmelsens tillämpningsområde. Även om den föreslagna bestämmelsen inte syftar till att i prak- tiken åstadkomma någon egentlig utvidgning av sekretessen, innebär den dock, formellt sett, att absolut sekretess införs på ett område som varit föremål för en traditionell skadeprövning. Mot den bakgrunden kan jag, i första hand från principiella utgångs- punkter, i denna del inte ställa mig bakom kommitténs förslag. Särskilt yttrande av experten Insyn i all verksamhet som finansieras med offentliga medel Medborgarna har rätt till insyn i all verksamhet som de är med och finansierar. När Offentlighets- och sekretesskommittén genom föreliggande betänkande föreslår att statliga företag ska omfattas av offentlighetsprincipen kvarstår tre stora områden där insynsfrågan inte är löst. Det gäller offentlig verksamhet som drivs i form av ideella föreningar, entreprenader och fristående skolor. På samtliga dessa områden är det viktigt att offentlighetsprincipen kan tilläm- pas fullt ut. När det gäller det offentligas ideella föreningar för kommittén ett resonemang och pekar på behovet av insyn, dock utan att lämna några förslag. Exempel på ideella föreningar där behovet av insyn är stort är och , som går samman under namnet Kommuner och Landsting. När det gäller entreprenader rör de ofta verksamhet som omfattar många människor, till exempel äldreomsorg. Att sådan verksamhet bedrivs utan insyn från allmänheten innebär bland annat ökad risk för kva- litetsproblem och en sämre rättssäkerhet för de berörda, liksom kraftigt beskurna rättigheter för de anställda. Inte heller fristående skolor omfattas av offentlighetsprincipen. Förutom att allmänheten inte ges någon rätt till insyn innebär det sämre rättigheter för elever, föräldrar och personal jämfört med skolor med huvud- man. Det är därför angeläget att regeringen tillsätter en ny ut- redning med uppdrag att lägga förslag om tillämpningen av offent- lighetsprincipen på dessa tre områden. Vår kartläggning av statliga företag I denna bilaga finns en förteckning över aktiebolag och stiftelser i vilka vi bedömer att staten ensam eller tillsammans med en kommun eller ett landsting har ett sådant rättsligt bestämmande inflytande som krävs enligt förslaget för att offentlighetsprincipen skall tilläm- pas. Vi har inte tagit hänsyn till att det skall vara möjligt med undan- tag från offentlighetsprincipen för statliga företag. Förteckningen är inte fullständig bl.a. för att vi inte har undersökt med samtliga departement vilka privaträttsliga organ som kan bli aktuella, se av- snitt 2.6.2. Kartläggningen av de statliga företagen bygger på Verksamhets- berättelse för företag med statligt ägande 2003.1 I regeringens skri- velse finns bolag som anses vara under avveckling. Ett av dessa har trätt i likvidation (). Ett annat beräknas finnas kvar ytterligare . Det är , som hanterar nödlidande engagemang från . Dessa bolag finns inte med i uppräkningen nedan. 1 Bilaga till skr. 2003/04:120 redogörelse för företag med statligt ägande Swedish national road consulting AB, Stiftelserna redovisas under det departement som lämnat uppgifter om respektive stiftelse till oss. och allergiforskning () (nyhetsinformation och litteratur) Stiftelsen Ajtte – svenskt fjäll- och samemuseum Stiftelsen i Stiftelsen Stiftelsen (eventuellt) för , och (Genom stiftelsen omfattas även , och Utbildnings- radio AB. Dessa bolag äger i sin tur (fastighetsbolag) och Radiotjänst i .) internationella fredsforskningsinstitut () Stiftelsen (skall enligt uppgift upphöra ) Ansvarig handläggare: ................................ Med förbindelser med EU avses i frågeformuläret förbindelser såväl med EU:s institutioner som med EU:s eller EES:s medlemsländer inom ramen för EU-samarbetet. Med andra internationella förbindelser avses i frågeformuläret annat än förbindelser med EU (t.ex. förbindelser med andra mellanfolkliga organisationer, med länder utanför EU/EES eller med länder som är medlemmar i /EES när förbindelsen inte rör EU-samarbetet). a)Hur ofta, uppskattningsvis, får myndigheten en begäran från andra myndigheter eller enskilda om att lämna ut handlingar/uppgifter som rör förbindelser med EU? 1–/dag1–/vecka1–/månad b) Hur ofta, uppskattningsvis, får myndigheten en begäran från andra myndigheter eller enskilda om att lämna ut hand- lingar/uppgifter som rör andra internationella förbindelser? 1–/dag1–/vecka1–/månad a)Hur betraktar myndigheten – vid en begäran om utlämnan- de – vanligtvis arbetsmaterial, mellanprodukter och andra preliminära handlingar som myndigheten har erhållit från andra länder eller från EU eller andra mellanfolkliga organisationer inom ramen för en beredningsprocess? Som icke allmänna handlingar, dvs. de hanteras normalt enligt 2 kap. 9 § TF på samma sätt som arbetsmaterial m.m. i ett nationellt beredningsförfarande Som allmänna handlingar, dvs. de hanteras som inkomna hand- lingar enligt 2 kap. 6 § TF b)Ange det svarsalternativ som passar bäst in på följande på- stående: När myndigheten vägrar lämna ut handlingar/uppgifter som rör förbindelser med EU eller andra internationella förbindelser, så är orsaken A.att handlingarna/uppgifterna inte är allmänna i TF:s mening B. att handlingarna/uppgifterna i och för sig är allmänna enligt TF, men att de omfattas av utrikessekretess eller annan sekretess enligt sekretesslagen Orsaken är uteslutande eller nästan uteslutande alternativ A Orsaken är uteslutande eller nästan uteslutande alternativ B Bägge alternativen förekommer med följande inbördes rangordning: ................................................................................... Är det vanligt att en allmän handling som begärs utlämnad och som rör förbindelser med EU eller andra internationella för- bindelser lämnas ut delvis, dvs. att endast vissa uppgifter i hand- lingen bedöms vara sekretessbelagda? Ja, det är vanligt Nej, vanligtvis lämnas hela handlingen ut eller ingenting alls a) Hur ofta är det bestämmelsen om utrikessekretess i 2 kap. 1 § sekretesslagen som tillämpas när myndigheten gör en sekretessprövning av om handlingar/uppgifter som rör förbindelser med EU eller andra internationella förbindelser kan lämnas ut? Aldrig eller nästan aldrig b)Vilka andra bestämmelser i sekretesslagen än 2 kap. 1 § tillämpar myndigheten regelmässigt när den gör en sekre- tessprövning av om handlingar/uppgifter som rör för- bindelser med EU eller andra internationella förbindelser kan lämnas ut? Myndigheten tillämpar följande bestämmelser: .......................... Myndigheten brukar inte tillämpa några andra bestämmelser än 2 kap. 1 § sekretesslagen Vilka internationella förbindelser är det som vanligtvis berörs när myndigheten tillämpar 2 kap. 1 § sekretesslagen vid pröv- ning av om uppgifter/handlingar kan lämnas ut? Oftare förbindelser med EU än andra internationella för- bindelser Ungefär lika ofta förbindelser med EU som andra inter- nationella förbindelser Oftare andra internationella förbindelser än förbindelser med EU a)Brukar det uppstå svårigheter vid bedömningen av om upp- gifter/handlingar kan lämnas ut när myndigheten tillämpar 2 kap. 1 § sekretesslagen? b)Om svaret är ja på fråga a), är det någon skillnad beroende på om de aktuella uppgifterna/handlingarna rör förbindelser med EU eller om de rör andra internationella förbindelser? Ja, svårigheter uppstår oftast när det gäller förbindelser med EU Ja, svårigheter uppstår oftast när det gäller andra inter- nationella förbindelser Nej, det är ingen större skillnad c)Om svaret är ja på fråga a), vilka är de vanligaste svårig- heterna? Finns det något övrigt som myndigheten vill tillföra? Mottagare av enkätförfrågan (sändlista) 20.Stockholms kommun/Stadskansliet 24.Sveriges ständiga representation vid EU 25.Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) Vårt författningsförslag i förhållande till förslaget till ny sekretesslag (SOU 2003:99) I denna bilaga redovisar vi hur huvudförslagen i detta slutbetänkande kan fogas in i vårt förslag till ny sekretesslag (SOU 2003:99). För- ändringarna i förhållande till förslaget i SOU 2003:99 är markerade med streck i marginalen. Förslaget i detta slutbetänkande om ett nytt andra stycke i 15 kap. 6 § sekretesslagen återfinns inte i denna redovisning, eftersom den bestämmelsen närmast skulle höra hemma i vårt förslag till ny lag om hantering av allmänna handlingar (se SOU 2002:97). Grundläggande begrepp och bestämmelser 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om sekretessens innebörd (2 §) vissa andra grundläggande begrepp (3–9 §§) inre sekretess (10 §) att sekretess inte överförs automatiskt mellan myndigheter (11 §) konkurrens mellan flera bestämmelser (12 och 13 §§) tillämpningen av överföringsbestämmelser i vissa fall (14 §) beräkning av sekretesstid (15 §) sekretessmarkering (16 §) meddelarfrihet hos statliga och kommunala företag (17 §). _ _ _ _ _ _ _ 16 § Om det kan antas att en sekretessreglerad uppgift i en allmän handling inte får lämnas ut, får myndigheten anmärka detta genom en särskild anteckning (sekretessmarkering). 2.datum då anteckningen gjordes, och 3.den myndighet som har gjort anteckningen. Om utlämnande till en enskild av en allmän handling, som är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet, enligt förordning skall prövas endast av en viss myndighet, skall sekretessmarkering så snart möj- ligt göras på handlingen eller på annat sätt framgå av handlingen. Av anteckningen skall det framgå vilken myndighet som skall pröva frågan om utlämnande. Meddelarfrihet hos statliga och kommunala företag 17 § I förhållandet mellan sådana bolag, föreningar och stiftelser som avses i 3 kap. 5 § och deras anställda gäller vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen om 1.rätt att lämna uppgifter i vilket ämne som helst för offentlig- görande och