sou · GSB324d2 · 2005-01-01 00:00:00 — De utsända kommer enligt denna tankegång i ökad utsträckning att välja att långpendla mellan stationeringsorten och den ort där partnern vistas, vare sig detta är i eller inte. Detta blir enligt utredningen sannolikt en följd av att karriäravbrott inte alltid kan accepteras av parterna i för- hållandet på grund av att partnern kan riskera både kompetens- bortfall och professionellt utanförskap. Detta problem kan inte lösas full ut med ökade ekonomiska incitament, såvitt utredningen erfarit vid sina samtal med medföljare. Däremot kan lätt inses att reseförmånerna i det här perspektivet blir allt betydelsefullare. Enligt 3 § U-ALFA är medföljandetillägget en del av det skattefria utlandstillägget. Det erhålls då en make följer med arbetstagaren. Det är avsett att täcka de merkostnader som uppstår på de olika stationeringsorterna för en utsänd med familj när medföljaren inte förvärvsarbetar eller har en mycket låg inkomst. Medföljandetillägget motsvarar nedan angiven procentuell andel av den statliga genomsnittslönen brutto, plus av tjänste- mannens grundtillägg exkl. hushållshjälpsposten. Exempel på beräkning för stationeringsorten när den utsände är placerad i mkg 1: (23 132 x ) (5 628–1 840 x ) För en utsänd i varierar medföljandetillägget /mån mellan mkg 1 och mkg 6 räknat per . För en utsänd i är motsvarande belopp 4 918 respektive /mån. Medföljandetillägg och extra hardshiptillägg för medföljande Vissa närmare förutsättningar som gäller medföljandetillägget och hardshipkompensation för medföljare är intagna i UtN:s hardship- cirkulär. När det gäller dessa förutsättningar är principen att rätten till det kontanta hardshiptillägget följer medföljandetillägget. Då en make följer med arbetstagaren till en hardshiport utges hardshipkompensation, både i form av tillägg och för resor, även för denne. Den utsände får i dessa fall två hardshiptillägg. Förutsättningarna är enligt UtN:s hardshipcirkulär följande: Till anställd med medföljande make utbetalas medföljandetillägg, och på hardshiporter ytterligare ett hardshiptillägg, förutsatt att maken saknar inkomst, eller att makens inkomst är relativt låg. Medföljandetillägget och på hardshiporterna hardshiptillägget för den medföljande maken utbetalas normalt. dennes utflyttning eller, om maken flyttar till statio- neringsorten räknat från den anställdes ut- stationering, fr.o.m. första dag som den anställde får utlands- tillägg för orten och efter makens avresa från stationeringsorten om maken flyttar ifrån stationeringsorten minst före utlandsstationeringens slut, annars t.o.m. den som den anställde får utlandstillägg. Om den medföljande maken inte flyttar men är frånvarande från stationeringsorten gäller följande: Den anställde får medföljande- tillägg, och eventuellt hardshiptillägg för medföljande, under högst totalt per kalenderår. Som frånvarodag räknas inte sådan dag som är semesterdag för den anställde. Om den medföljande har egen inkomst gäller följande: Över- stiger den förväntade nettoinkomsten ett prisbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring reduceras summan av medföljandetillägget plus hardshiptillägget. Reduktionen görs med belopp motsvarande halva det belopp varmed netto- inkomsten överstiger prisbasbeloppet, dock högst med belopp motsvarande medföljandetillägget plus hardshiptillägget. Reduk- tionen fördelas, så långt det är möjligt, lika över kalenderåret eller enligt överenskommelse. Villkoren för ersättning för s.k. hardshipresor avser dels belopp baserat på de faktiska utgifterna för resa till valfri plats för arbets- tagaren och dennes medföljande familj, dels en schablonersättning för hotellkostnader för arbetstagaren och dennes medföljande familj. Resa ersätts mot redovisad kostnad för flygresa för familjen, tur- och retur , i ekonomiklass mellan stationerings- orten och ett för orten av UtN särskilt angivet resmål. Schablon- ersättningsbeloppen för hotellkostnader är per resa för den anställde och för annan familjemedlem. Hardshipkompensation enligt U-ALFA behandlas i kap. 9. Särskilt om s.k. tandem-par Om makar/motsv. arbetar på samma ort och båda får utlandstillägg (gäller s.k. tandem-par) skall vardera makens grundtillägg minskas med ett belopp motsvarande av det, i kronor räknat, lägre grundtillägget. Två utsända makar skall dock aldrig tillsammans ges lägre utlandstillägg än en anställd med medföljande i den högsta merkostnadsgrupp som gäller för makarna. Endast den ene utsände i ett tandem-par får det högre schablonersättningsbeloppet, för hotellkostnader, vid en hardshipresa. Övriga ersättningar och förmåner för medföljare enligt U-ALFA Reseförmåner för medföljare behandlas i kap. 12. Frågor om för- säkringsskydd, som även berör medföljarna, tas upp i kap. 16. I URA, Allmänna råd till bilagan, pkt 6, Till ersättning för övriga merkostnader, (utlandstillägg) sägs bl.a. att för medföljande maka/make/sambo som på grund av utlandsstatio- neringen går miste om förvärvsinkomst kan ett särskilt belopp betalas till arbetstagaren. Beloppet fastställs i särskild ordning. URA:s medföljarbegrepp motsvarar det som gäller enligt U-ALFA. Medföljandetillägget enligt URA utgör en ersättning för den ökade försörjningsbörda som uppkommer för en arbetstagare med med- följande make/maka/sambo som går miste om förvärvsinkomst. Tillägget bygger alltså – till skillnad från i U-ALFA – på principen om ersättning för inkomstbortfall. är högstbeloppet för medföljandetillägget enligt URA /månad. Detta belopp är det samma som avses i skatte- bestämmelsen i 11 kap. 21 a § IL, som medger skattefrihet för ersättning eller förmån som avser medföljandetillägg för make, maka eller sambo som går miste om förvärvsinkomster till den del det inte överstiger en tolftedel av ett och ett halvt prisbasbelopp . Medföljandetillägget är enligt URA lika för alla stationeringsorter och alltså inte beräknat med hänsyn till kostnadsläget på orten. Det avses ge möjlighet för arbetstagaren att genom egna inbetalningar eller privata pensionsförsäkringar vidmakthålla eller kompensera medföljarens pensionsskydd trots inkomstbortfallet. Förordningen (AgVFS 2002:3 B 3) om särskild ersättning till med- följande make till tjänsteman inom utrikesförvaltningen – den s.k. MAK – infördes ursprungligen7 1985 som en särskild kompen- sation direkt till medföljande makar för uteblivna möjligheter till kvalificering för pension p.g.a. längre utlandsvistelser utan egna förvärvsinkomster. För rätt till ersättning krävs att den medföljan- de har sammanbott utomlands med den utsände . Ersättningen beräknas till av gällande inkomstbasbelopp för det antal utlandsmånader som över- stiger 84 och utbetalas livsvarigt . UD/Sida och de fackliga organisationerna har kommit överens om att MAK kommer att fasas ut till förmån för en samlad gruppensionsförsäkring hos SPP. Under en övergångstid kommer således bägge systemen att gälla. De som har kvalificerat sig för MAK, genom att uppfylla kravet på minst 120 månaders utlandsstationering per , fortsätter att erhålla ersätt- ning. MAK-berättigade födda och tidigare kommer att få sina förmåner utbetalda av UD enligt särskilda regler om inlösen. MAK-berättigade födda fick värdet av sin in- tjänade förmån kapitaliserad genom en engångsinsättning i den gruppensionsförsäkring hos SPP som även den MAK-berättigade har rätt till. kommer samtliga MAK-berättigade födda och senare att få sin förmån kapitaliserad. Basen är varje individs individuellt intjänade MAK-pension redovisad som livs- lång ålderspension . För att ge en uppfattning om pensionens storlek redovisas nedan MAK-ersättningen . 7 SAVFS 1985:10. MAK-ersättning kr/år har UD betalat pensionsförsäkringspremier för med- följare till de utsända. Även Sida och, , special- attachéerna inom omfattas numera av systemet. Premierna knyts till prisbasbeloppet, vilket innebär en årlig juste- ring av dessa. Premien var högst per utlands- månad. Den betalas, i fallande storlek, till SPP för medföljare som tjänar högst brutto . Vid högre inkomst bortfaller premien. Försäkringarna är utformade som kollektiva pensionsförsäk- ringar med individuell anknytning och omfattar dels ålderspension till medföljande, dels en efterlevandepension till medföljande. Bakgrunden till denna lösning var en överenskommelse om en gruppensionsförsäkring för medföljande som träffades 1989 efter förhandling mellan de centrala parterna på det statliga området och som skulle gälla retroaktivt från . I en protokolls- anteckning till UB (Avtal om utlandsbestämmelser) står: Parterna är ense om att medföljandetillägget för tillsvidareanställda tjänstemän med förflyttningsplikt skall höjas huvudsakligen genom att dels en kollektiv pensionsförsäkring tecknas för den medföljande, dels en efterlevandeförsäkring tecknas. Förmånen skall vara flexibel så att det skall finnas möjlighet att variera premierna individuellt utan att försäkringarna tekniskt förändras, t.ex. premieuppehåll vid hemstatio- nering eller möjlighet till privat komplettering för högre . Parterna avsatte lönemedel för finansieringen. Sedermera har viss del av i vart fall UD:s kostnader för pensions- försäkringspremierna finansierats över anslaget. Konstruktionen med SPP-försäkringen har redovisats för . 8.5.7Tjänstledighet och arbete för medföljare Rätt till tjänstledighet för medföljare som är statligt anställda regle- ras i 6 § tjänstledighetsförordningen (1991:1747) och innebär att en statligt anställd medföljare till en utsänd inom utrikesförvaltningen normalt kan räkna med att få tjänstledigt från annan statlig anställ- ning i sammanlagt om han eller hon flyttar med till statione- ringsorten medan statsanställda medföljare till andra yrkesgrupper, exempelvis till specialattachéerna eller till vissa Sida-anställda, får beviljas tjänstledighet i högst . Varje landsting beslutar om en landstingsanställd skall beviljas tjänstledighet för att medfölja UD-tjänsteman förordnad till tjänst på utrikes ort. har delegerat besluten till kom- munerna. Medföljare som är privatanställda har inte rätt till tjänstledighet om de är medföljare till utsända från staten. Detta tillämpas strikt. En medföljare har rätt till tjänstledighet för studier enligt de all- männa reglerna även under vistelsen utomlands. Det finns ingen begränsning av studieledighetens längd, men arbetsgivaren har viss rätt att under vissa förhållanden uppskjuta ledighetens början. Arbete och arbetstillstånd i utlandet Inom EU och EES-området är medföljare befriade från kravet på arbetstillstånd. Detsamma gäller för medföljande utländska med- borgare, s.k. tredjelandsmedborgare (EU:s förordning nr 1612/68). I de flesta andra länder krävs arbetstillstånd för arbete på den reguljära arbetsmarknaden. har ingått bilaterala avtal om arbetstillstånd för medföljare med , , , och . söker få till stånd liknande avtal med flera andra länder. Avtalen befriar inte från skyldigheten att ha arbetstillstånd för att få arbeta men förutsätter en snabb och positiv behandling av de ansökningar som görs. Medföljare, som tar anställning på den lokala arbetsmarknaden, mister normalt sin diplomatiska immunitet både i tvistemål och administrativa mål, som rör deras yrkesutövning. Frågor om med- följare som förvärvsarbetar och immunitet för dem behandlas i bilaga 7. Enligt 14 § folkbokföringslagen (1991:481) skall den som är utsänd i svenska statens tjänst tillsammans med den medföljande familjen folkbokföras på den fastighet och i den församling där den utsände senast var eller borde ha varit folkbokförd i . Detta får bl.a. till följd att familjemedlemmarna fortsätter att vara obegränsat skattskyldiga i . Också enligt 2 kap. 2 och 6 §§ socialförsäk- ringslagen (1999:799, SofL), anses den utsände och dennes familj bosatt i om han eller hon tidigare varit folkbokförd i . En utländsk medborgare som har ingått äktenskap, registrerat partnerskap eller inlett ett samboförhållande med en utsänd folk- bokförs normalt inte förrän vid den faktiska flyttningen till . Enligt 3 § folkbokföringslagen skall nämligen folkbokföring ske först om den som efter inflyttning i landet kan antas under sin normala livsföring komma att regelmässigt tillbringa sin nattvila eller motsv. (dygnsvilan) i landet under . Enligt 4 § samma lag skall en utlänning som är skyldig att ha uppehållstillstånd normalt inte heller folkbokföras om han/hon saknar sådant tillstånd. Utlänningen kan således inte erhålla person- nummer före inflyttning till . Däremot finns det möjlighet att erhålla ett s.k. samordningsnummer. Detta nummer kan dock bara användas i datasystem. Utan personnum- mer går det i praktiken inte att t.ex. öppna bankkonto eller få telefonabonnemang i . De sistnämnda bestämmelserna är av betydelse för de medföljare som är av utländsk härkomst och som medföljer till . En ny socialförsäkringslag (1999:799, SofL), trädde i kraft . I den nya lagen framgår villkoren för varje ersättning. gäller fortfarande lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), om än med relativt omfattande ändringar. Starkt förenklat kan man uttrycka det så att medan SofL klargör vem som är försäkrad och vilka krav som ställs för att komma i åtnjutande av ersättning, måste man gå till AFL och följdförfattningar för att kunna precisera ersättningens omfattning och nivå. Enligt 2 kap. 2 § SofL skall den som av en statlig arbetsgivare sänds ut till ett annat land för att arbeta för dennes räkning anses vara bosatt i utan tidsbegräns- ning. Enligt 2 kap. 6 § samma lag gäller detta även medföljande make samt barn . Med make likställs den som utan att vara gift med den utsände lever tillsammans med denne, om de har varit gifta med varandra eller gemensamt har eller har haft barn. SofL är uppdelad i två huvudgrenar – den ena baserar sig på bosättning i , medan den andra baserar sig på arbete i . Den bosättningsbaserade grenen omfattar bl.a. föräldrapenning på lägstanivå, allmänna barnbidrag, bostadsbidrag, garantipension och pensionstillskott. Föräldrapenning utbetalas till medföljare även utomlands om denne är försäkrad enligt SofL. En förutsättning är att barnet anses bosatt i . Den arbetsbaserade grenen omfattar bl.a. rätt till sjukpenning och havandeskapspenning, föräldrapenning över lägstanivån och in- komstgrundad ålderspension. Den som av en statlig arbetsgivare har sänts ut till ett annat land för arbete åt arbetsgivaren omfattas av den arbetsbaserade delen av socialförsäkringen oavsett utsändningstidens längd (2 kap. 9 § 3 st. SofL). Den utsände har rätt till sjukpenning, föräldrapenning ut- över garantinivån m.m. medan den medföljande, som enbart omfattas av den bosättningsbaserade delen, bara har rätt till förmåner kopplade till den delen. Om exempelvis den medföljande arbetar på distans åt en svensk icke statlig arbets- givare blir inkomsten i regel inte pensionsgrundande i och ger inte rätt till sjukpenning m.m. eftersom den arbetsbaserade försäkringen vid arbete åt icke statlig arbetsgivare endast gäller vid arbete i och vid utsändningsfall när arbetet utomlands kan antas vara högst . Undantag finns dock genom EG-rätten eller på grund av de socialförsäkringskonventioner som slutit med vissa länder. Den som är utsänd av en statlig arbetsgivare omfattas samman- fattningsvis av såväl det bosättningsbaserade som det arbetsbase- rade försäkringskyddet. På grund av utebliven inkomst i riskerar däremot ofta en medföljare att förlora det arbetsbaserade försäkringsskyddet. Utlandsstationerade medföljare och svensk socialförsäkring Försäkringsskyddet i socialförsäkringslagen tillkommer även den med vilken en utsänd gifter sig, oavsett nationalitet, och de barn som föds utomlands, liksom även de barn som mannen eller kvinnan medför i äktenskapet (jfr prop. 1998/99:119 s. 129). Förutsättningarna för sambor utomlands ändrades i och med till- komsten av SofL. Medföljare är försäkrade enligt SofL oavsett om han eller hon är folkbokförd eller inte. Den sambo som inte har varit gift med eller har eller har haft barn med den utsände vid utlandsflyttningen enligt lagstiftningen betraktas dock inte som medföljande familjemedlem även om paret varit folkbokfört på samma adress före utflyttningen. Detta innebär i praktiken att den medföljande sambon anses som utflyttad och att veder- börande förlorar det bosättningsbaserade försäkringsskyddet. Registrerat partnerskap har, med ett par undantag, samma rätts- verkningar som äktenskap. Detta innebär att den medföljande partnern i ett registrerat partnerskap anses som familjemedlem i SofL:s mening medan den medföljande partnern i ett oregistrerat partnerskap inte anses som familjemedlem och då inte heller kommer i åtnjutande av det bosättningsbaserade försäkrings- skyddet. 8.5.10Sjukpenningrundande inkomst för medföljare beslutar om en försäkrads rätt till sjukpenning och fastställer den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) för den som har inkomst av anställning eller av annat förvärvsarbete (van- ligen näringsverksamhet). Den som arbetar utomlands för någon annan än en svensk statlig arbetsgivare är normalt inte omfattad av den arbetsbaserade försäkringen. Detta drabbar ofta medföljaren som normalt saknar inkomst i under utlandsstationeringen och därför endast omfattas av den bosättningsbaserade försäk- ringen. Detta innebär att medföljaren, trots att han/hon arbetat i före utlandsstationeringen, bl.a. förlorar rätten till sjuk- penning och havandeskapspenning. Eventuella inkomster ger inte rätt till inkomstgrundad ålderspension och medföljaren får föräldra- penning endast med garantibeloppet. Vissa yrkeskategorier, t.ex. missionärer och biståndsarbetare, åtnjuter s.k. SGI-skydd enligt bestämmelserna i 3 kap. 5 b § AFL (jfr med 2 kap. 4 och 6 §§ SofL) så att de kan behålla sin SGI- inplacering under det förvärvsavbrott som utlandsstationeringen innebär, dock under längst . Arbetslöshetsförsäkringen enligt lagen (1997:238, ) om arbets- löshetsförsäkring består av en grundförsäkring och en inkomst- bortfallsförsäkring. Ersättning enligt inkomstbortfallsförsäkringen lämnas till den som varit medlem i en arbetslöshetskassa , under förutsättning att medlemmen uppfyllt det s.k. arbetsvillkoret. Under en ramtid före en utlandsstationering krävs enligt 12 § förvärvsarbete och minst 70 timmars arbete per kalendermånad för rätt till inkomstbortfallsförsäkring. När det gäller rätt till ersättning från A-kassan betraktas tiden utomlands som överhoppningsbar. Enligt 16 § p. 7 räknas inte den tid då den arbetssökande varit hindrad att arbeta pga. utlands- vistelse till följd av att den sökande följt med sin make eller maka vid dennes arbete i utlandet under förutsättning att makens eller makans arbetsgivare har sitt säte i och att lönen utbetalas från , varvid med make eller maka jämställs person med vilken den sökande sammanbor under förhållanden som liknar makars. Tiden utomlands betraktas alltså som överhoppningsbar när det gäller ersättning från A-kassan och medföljaren kan ansöka om arbetslöshetsförsäkring utan att behöva redovisa arbete inom den s.k. ramperioden. I tidigare lagstiftning var den överhoppningsbara tiden obegränsad. Genom infogandet av en ny 17 a § i begränsades emellertid den överhoppningsbara tiden till . Detta missgynnar medföljarna eftersom de utsändas stationerings- tider utomlands kan vara upp till 8–i sträck. Utredningen föreslår att den del av hardshipkompensationen enligt U-ALFA som utgörs av s.k. hardshiptillägg inte längre skall vara skattefri. Ev. kontant kompensation för hardshipförhållanden skall i stället ges som ett beskattat och pensionsgrundande lönetillägg. Detta innebär att undantag inte skall göras för hardshiptillägg i den föreslagna bestämmelsen i 11 kap. 21 § inkomstskattelagen. Som utvecklas i avsnitt 9.4.1 sammanfattar begreppet hardship de olägenheter och merkostnader m.m. som kan vara förenade med utlandstjänsten på vissa stationeringsorter. Den kompensation som enligt U-ALFA ges för hardship- förhållanden är av tre slag, ett kontant skattefritt tillägg, rätt till s.k. hardshipresor och i det sammanhanget en schablonersättning för uppkommande kostnader på det särskilt angivna resmålet. Utredningen anser att systemet med av arbetsgivaren betalda hardshipresor är rimligt och omfattningen därav väl avvägt. Dessa frågor bör kunna hanteras på ett likartat sätt i ett nytt system och förmånerna bör vara skattefria. Frågan om det kontanta hardshiptillägget är emellertid mer svår- bedömd och förtjänar att övervägas närmare från bl.a. skatterätts- liga utgångspunkter. Endast denna fråga behandlas i de följande övervägandena. konstaterade propo- sition om utrikesförvaltningen (prop. 1963:75 s. 102) att ekonom- isk kompensation för hardshipförhållanden ingår i både det svenska och andra länders utlandslönessystem. Nämnden förordade att ekonomisk kompensation skulle kunna utgå även i fortsättningen i form av höjt schablontillägg inom diverseposten i utlandslönen. Det kan tilläggas att utsända på hardshiporter enligt lönenämndens förslag skulle ha rätt till semesterhemresor . Hardshiptillägget har sedermera influtit i U-ALFA som en del av hardshipkompensationen. Något sådant tillägg finns inte i URA och det finns inte heller något undantag från beskattning infört i 11kap. 21 a § IL. I andra länders och organisationers utlandsvillkor finns alltid ett element som skall kompensera för hardshipförhållanden inbyggt (jfr kap. 12). I europeiska länder är hardshipkompensationen genom- gående skattefri. Däremot är tilläggen i , liksom i EU:s system och i storföretagen konstruerade som lönetillägg som beräknas som en procentuell andel av lönen. Från amerikansk sida är det uttryckliga motivet för skatteplikten att hardshiptilläggen utgör morötter (incentives) för att kunna rekrytera och behålla perso- nal på hardshiporter snarare än ersättningar för merkostnader. Detta synsätt är annorlunda än det i vanliga merkostnads- motivet, som styr mot skattefrihet. Här bryts två synsätt. En första fråga är i vilken utsträckning hardshiptillägget ersätter faktiska utgifter. 9.2.2Hardship – merkostnad eller olägenhet? Av intervjuerna med de utsända (se bilaga 4) framgår att bland de kostnader som mer genomgående lyfts fram är först och främst kostnader för att tillfälligt komma bort från orten – betydligt oftare än genom de s.k. hardshipresorna – samt kostnader p.g.a. varubrist på orten. Med ett skatterättsligt synsätt är emellertid kostnader för resor ut från hardshiporten för rekreation, utöver de resor som arbetsgivaren redan betalar, att betrakta som privata levnadskostnader. Varubrist gottgörs genom delfaktorn varubrist i speciella merkostnader (se avsnitt 7.10.6). Bland kostnaderna nämns vidare dyrare mat av hygieniska skäl, kostnader för säkerhetsutrustning av olika slag osv. Några utsända framhåller behovet av större, säkrare och terränggående bilar i u- länder med extremt dåliga vägar och höga risker för överfall m.m. Bilkostnader ersätts schablonmässigt genom delposten transporter i grundtillägget (se avsnitt 7.8). I övrigt är det en uppgift för arbetsgivaren att pröva om det på någon stationeringsort av verk- samhetsskäl finns behov av särskilda fordon. Ett tema som framkommer i intervjuerna är att hardship upplevs olika av olika individer. är det påfallande att det finns ett stort inslag av olägenheter som inte kan mätas i pengar enligt de ut- sändas egna uppfattningar om vad hardship innebär. Enligt utredningens mening är merkostnadsmotivet för ett kontant hardshiptillägg dessutom av varierande styrka beroende av vilken hardshiport det rör sig om. Det torde finnas hardshiporter där merkostnader inte uppkommer över huvud taget. Det bör slutligen vägas in att ett extra hardshiptillägg utges till en utsänd med medföljare. Här är enligt utredningens uppfattning merkostnadsmotivet för tillägget ytterligare uttunnat. Sammanfattningsvis utgör enligt utredningens mening hardship- tillägget i stor utsträckning en schablonmässig kompensation för olägenheter av olika slag och endast till en mindre del en ersättning för merkostnader.