sou · GSB3112d4 · 2005-01-01 00:00:00 — Sak samma gäller när fråga uppkommer om att lämna ut vävnadsprover eller överföra pro- verna till en ny biobank. Även ett fortsatt inhämtande av vävnads- prov för bevarande i en biobank torde kräva ställföreträdarens sam- tycke, trots att den enskilde godkänt en serie av sådana åtgärder. Över huvud taget bör nya, positiva åtgärder som påverkar den nu- mera beslutsinkompetente enskilde i princip kräva ett nytt samtycke, från en ställföreträdare. Detta ligger i linje med princi- perna för vilken verkan som skall kunna tillmätas ett samtycke som den enskilde lämnat till hälso- och sjukvård före den tidpunkt då han blivit beslutsinkompetent (se avsnitt B 8.12.2). Vad som sagts innebär sammanfattningsvis att några övergångs- bestämmelser inte erfordras beträffande biobankslagen utan att änd- ringsföreskrifterna skall tillämpas efter ikraftträdandet. När det gäller etikprövningslagen skall inledningsvis konstateras att denna ger ramarna för när viss i lagen angiven forskning skall etik- godkännas. Ändringar sker genom utredningsförslaget av de allmänna utgångspunkter som gäller för att forskningen skall godkännas i fråga om förutsättningarna för att den skall få utföras på vuxna per- soner som själva saknar förmåga att lämna samtycke. Med dagens regler får forskning inte utföras, om forskningspersonens anhöriga eller ställföreträdare enligt motsätter sig forskningen efter ett samråd. Med de nya företrädarreglerna torde forskningen på beslutsinkom- petenta bli mer hanterlig – en ställföreträdare (eller i förekommande fall flera inom en och samma ställföreträdarkategori) tillfrågas om hur han eller hon ställer sig till forskningen och kan avkrävas ett be- sked. Vidare tydliggörs att ett godtagande av forskning kan återtas. De nya ställföreträdarbestämmelserna bör därför gälla även sådana forskningsprojekt som har godkänts före ikraftträdandet. Detta tjänar bl.a. syftet att åstadkomma gemensamma företrädarregler enligt alla lagar som berör forskningen. I denna riktning talar också att ett forskningsprojekt kan pågå . Om de äldre reg- ler, enligt vilka forskningen tilläts, också skulle följa projektet efter ikraftträdandet, skulle forskarna kanske behöva tillämpa flera paral- lella regeluppsättningar . För att någon osäkerhet härom inte skall inträda bör en särskild övergångsbestäm- melse med denna innebörd införas. Har viss forskning utan samtycke blivit tillåtlig före ikraftträdan- det enligt det nu gällande sonderingsförfarandet skall något uttryck- ligt samtycke från ställföreträdaren till forskningen inte behöva inhämtas sedan de nya bestämmelserna har blivit tillämpliga. Härvid saknar det betydelse att den person som efter ikraftträdandet skall anses vara ställföreträdare kanske inte ingår i kretsen av de per- soner med vilka samråd skall ha skett enligt lagen i dess nuvarande lydelse. Om eventuella anhöriga och god man eller förvaltare före ikraftträdandet inte motsatt sig utförandet av forskningen sedan före- skrivet samråd ägt rum, bör forskningen alltså få fortgå på de tidi- gare premisserna. Samtycke måste dock inhämtas om någon ny åt- gärd blir aktuell inom ramen för forskningen, en åtgärd som inte är omfattad av den acceptans som dittills har gjort forskningen tillåten. Då måste samtycket naturligtvis inhämtas från ställföreträdaren, inte den krets av personer som tidigare haft möjlighet att lämna syn- punkter. – Har den enskilde själv lämnat samtycke före ikraftträdan- det, men blir han därefter beslutsinkompetent, skall samma principer för samtyckets verkan gälla som redovisats i anslutning till biobanks- lagen. Kravet på en ställföreträdarprövning torde här anmäla sig på ett tidigare stadium än i de berörda övergångsfallen. Utredningens uppfattning är att ett forskningsprojekt, som har godkänts på äldre premisser, som utgångspunkt inte skall behöva underkastas en ny godkännandeprocedur, trots att forskningen kommer att pågå även efter den tidpunkt då nya regler skall gälla för inhämtande av samtycke från en beslutsinkompetent person. Det är dock inte uteslutet att lagändringarna kan ge behov av en ny ansökan om etikprövning, såsom när projektet (eller förutsättningar- na för ett projekt) drabbas av väsentliga förändringar (jfr prop. 2002/03:50 s. 115). Exempelvis kan forskaren göra bedömningen att en större grupp forskningspersoner bör kunna ingå mot bak- grund av lagändringarna. Det kan också krävas att en ny ansökan görs, om ändringarna i något avseende innebär att forskaren – med tillämpning av de nya reglerna – riskerar att bryta mot ett sådant villkor som enligt 6 § i lagen har förenats med godkännandet (se 38 §). En etikprövningsnämnd som kommer att pröva en ansökan före ikraftträdandet har att beakta i vilken utsträckning de nya reglerna kan bli aktuella. Hänsyn skall alltså kunna tas till de nya bestämmel- serna i de fall det är motiverat. Behovet av en sådan framförhållning blir särskilt tydligt, om forskningsprojektet beräknas pågå efter ikraft- trädandet eller skall ta sin början först efter ikraftträdandetidpunkten (märk väl att ett beslut om godkännande har en giltighetstid , se 6 § andra stycket). En forskningshuvudman bör i förekom- mande fall redovisa hur forskningen förhåller sig till de nya bestäm- melserna på området, något som kan tänkas vara av betydelse för behovet av att efter ikraftträdandet ge in en ny ansökan. Vad som anförts ovan föranleder inte något behov av andra över- gångsbestämmelser i etikprövningslagen än den förut nämnda. När det gäller ändringsförslagen till läkemedelslagen kan konsta- teras att det redan med nuvarande regler finns möjlighet att inhämta samtycke för beslutsinkompetenta vuxna till deltagande i klinisk läke- medelsprövning. Det handlar om samtycke dels från god man eller förvaltare, dels från patientens närmaste anhöriga. Utredningens för- slag innebär att det endast skall vara en ställföreträdarkategori som skall ta ställning. I praktiken innebär detta att det blir färre personer som skall lämna samtycke till prövningen. Om äldre bestämmelser skulle tillämpas på samtyckesfall efter ikraftträdandet, skulle sam- tycke till olika åtgärder försvåras på ett onödigt sätt (se vad som sagts tidigare rörande etikprövningslagen). De nya företrädarreglerna bör därför efter ikraftträdandet tillämpas också på samtyckesfall inom ramen för projekt som har startat före ikraftträdandet. Samtycken som har lämnats före ikraftträdandet av patienten själv såsom beslutsförmögen eller av ställföreträdare bör ha fortsatt ver- kan även efter ikraftträdandet enligt de riktlinjer som har angetts på tal om etikprövningslagen. Det är att märka att det i fråga om läke- medelsprövningen redan enligt gällande rätt handlar om ett positivt samtycke, ofta från samma person som är ställföreträdare enligt de nya reglerna. De nya företrädarna kan återkalla ett tidigare lämnat samtycke. Några övergångsbestämmelser beträffande läkemedelslagen bör sammanfattningsvis inte införas. Bedömning: Utredningens förslag om nya ställföreträdare i form av framtidsfullmäktige, vårdombud och anhöriga kommer inte i sig att innebära några ökade kostnader för samhället. Det ökade antalet ställföreträdarformer kommer i stället att innebära att trycket på bl.a. överförmyndarna lättar med minskade kostnader som följd. I ett övergångsskede kommer det dock att krävas ut- bildning av personal inom kommun, länsstyrelse, hälso- och sjuk- vård samt inom den sociala välfärden i övrigt. Kostnaderna för detta bör rymmas inom respektive organisations verksamhets- anslag. Ändringarna i 6, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 19 och 20 kap. föräldra- balken kommer, enligt vad utredningen kan bedöma, inte att inne- bära några kostnadsökningar för samhället. I vissa avseenden kan ändringarna i stället innebära vissa kostnadsbesparingar. Utredningens förslag till ny bestämmelse i 12 kap. 15 a § för- äldrabalken om solidariskt skadeståndsansvar för kommuner vid förordnade ställföreträdares förmögenhetsbrott mot en huvud- man och utredningens förslag om ändring av beloppsgränsen i 12 kap. 16 § kommer att innebära kostnadsökning- ar för kommunerna. Utredningens förslag att särskilt förordnade vårdnadshavare skall kunna få ersättning också i vårdnadsdelen av sitt uppdrag kan leda till kostnadsökningar för kommunerna. I administrativt hänseende kommer utredningens förslag att innebära vissa merkostnader för framför allt hälso- och sjukvår- den. Även kommunerna kommer inledningsvis att få vidkännas kostnadsökningar i detta hänseende, bl.a. för omläggning av ADB- system m.m. Förslagen om rapporteringsskyldighet för bl.a. och domstolar kommer också att innebära en viss ökning av de administrativa kostnaderna hos såväl överförmyndaren som hos den avsändande organisationen. Härutöver tillkommer kostnader för information till allmän- heten om innehållet i den nya lagstiftningen. Utredningens förslag innebär att nya ställföreträdarformer skapas till förmån för hjälpbehövande personer. Det handlar om ställföreträdare enligt LFA, LSH och LSV samt inom forskningen. De nya ställföreträdarformerna innebär dels att möjligheten för den enskilde att bli företrädd på bl.a. hälso- och sjukvårdens område blir mera heltäckande än tidigare, dels att alternativ till det traditio- nella godmanskapet och förvaltarskapet skapas. De nya ställföre- trädarformerna medför inte några ökade kostnader för samhället. Tvärtom torde systemet med att låta de enskilda representeras av an- höriga, framtidsfullmäktige och vårdombud innebära en avlastning. Detta eftersom de nya ställföreträdarformerna som regel inte kräver överförmyndarens medverkan och i flera fall täcker de upp situatio- ner där den enskilde har kunnat företrädas endast av en god man med de kostnader för kommunen och den enskilde som en så- dan ställföreträdare medför. kan vidare avlastas ge- nom att det inte behöver utses lika många kontaktpersoner som för att bistå den enskilde i olika angelägenheter. Vidare och inte minst kommer det ökade behov av gode män som följer med en allt äldre befolkning att dämpas, vilket innebär också kostnadsbesparingar för samhället. Eftersom gode män ges möjlighet att fatta beslut i hälso- och sjukvårdsfrågor, kommer dessa ställföreträdare att tas i anspråk för mer arbete än . Detta innebär ökade kostnader för kommuner- na och de hjälpbehövande. För framför allt hälso- och sjukvården kommer systemet med ställföreträdare som enligt LSH skall ta ställning i bl.a. medicinska frågor att innebära ett visst ökat administrativt arbete. T.ex. skall uppgift om vårdombud antecknas i patientjournaler. Systemet inne- bär också att sjukvårdspersonalen måste lägga ner tid på att infor- mera patienter, vårdombud och anhöriga om reglerna om ställföre- trädarskap på hälso- och sjukvårdens område samt på att sätta sig i kontakt med ställföreträdare för den enskilde. har dock sjukvårdspersonal en skyldighet att hålla anhöriga till en patient underrättade om händelseutvecklingen. Genom regleringen i LSH blir det möjligt för sjukvårdspersonalen att koncentrera kontakten till den person som enligt LSH företräder den enskilde i hälso- och sjukvårdsfrågor, vilket är kostnadsbesparande. Införandet av nya ställföreträdarformer kommer under ett initial- skede också att innebära ett behov av utbildning av berörd personal inom bl.a. kommun, länsstyrelse och hälso- och sjukvård. Dessa ut- bildningskostnader torde emellertid rymmas inom respektive organi- sations verksamhetsanslag. Införandet av nya ställföreträdarformer kan emellertid på det hela taget och antas innebära kostnadsbesparingar för samhället. 2 Frågor om god man och förvaltare Utbildning av gode män och förvaltare Utredningen föreslår att överförmyndaren skall ansvara för att gode män och förvaltare får erforderlig utbildning. Förslaget innebär när- mast en kodifiering av vad som gäller . Flertalet kommuner avsätter således medel för utbildningsinsatser för förordnade ställföreträdare. Dessa insatser kan effektiviseras och göras mer en- hetliga genom att länsstyrelserna lämnar råd om vad som bör ingå i utbildningen. Samarbete över kommungränserna och med frivillig- organisationer kan bidra till att ytterligare hålla nere kostnaderna för utbildningsinsatserna. Utredningens förslag innebär inte desto mindre att mer pengar måste anslås för utbildningsändamål i syfte att höja kvaliteten hos de förordnade ställföreträdarna, inte minst för att gode män skall kunna ta ställning i t.ex. medicinska frågor. Huruvida dessa kostnadsök- ningar tas ut av angivna möjligheter till kostnadsbesparingar på det aktuella området är emellertid osäkert. Ersättning till gode män och förvaltare, m.fl. Utredningens förslag till utformning av 12 kap. 16 § innebär delvis endast en justering med hänsyn till det nya pensions- systemet, se avsnitt B 14.6. I denna del medför förslaget inte någon kostnadsökning i förhållande till vad som har gällt . Försla- get innebär emellertid också att den hjälpbehövande får behålla mer pengar innan han helt eller delvis måste betala sin ställföreträdares Det innebär i sin tur att kommunerna kommer att få stå för en större del av arvodena och ersättningarna till förordnade ställföre- trädare. Hur stor denna kostnadsökning blir för kommunerna är dock svårt att uppskatta. Härtill kommer att en del kommuner redan tillämpar en för den enskilde mer förmånlig beloppsgräns i nu aktu- ellt hänseende än som följer av gällande regler, vilket dämpar kost- nadseffekterna. Vid en beräkning av kostnadskonsekvenserna måste man också ta hänsyn till att ett högre gränsbelopp i 12 kap. 16 § kan antas minska behovet av socialt bistånd från kommunen. En undersökning bland ett mindre antal kommuner har också visat att de förmodade kostnadsökningarna på grund av den nya utformningen av 12 kap. 16 § skiljer sig mycket från kommun till kommun. Spännvidden på de förväntade kostnads- ökningarna sträcker sig sålunda från och ställföreträdar- skap till och ställföreträdarskap. Utredningens förslag att överförmyndaren skall kunna besluta om ersättning till särskilt förordnade vårdnadshavare också till den del uppdraget har avsett att ta tillvara den underåriges personliga in- tressen kan komma att innebära ökade utgifter för kommunerna. Å andra sidan är detta en kostnad som kommunerna bör svara för redan med dagens förhållanden, låt vara att överförmyndaren inte kan besluta om ersättning i detta hänseende och att det i vissa kom- muner framstår som oklart vem som kan göra det. När det gäller nivåerna för ersättning till förordnade ställföreträ- dare har utredningen föreslagit att det bör utarbetas nya riktlinjer under länsstyrelsernas ledning. Om en generell höjning av arvodes- nivåerna härvid anses påkallad, innebär detta sannolikt ökade utgifter för kommunerna. Kostnadsökningen skulle emellertid kunna dämpas genom en ökad upplysning till de förordnade ställföreträdarna om vilka åtgärder som en ställföreträdare förväntas vidta inom ramen för sitt uppdrag, se avsnitt B 5.3.1. Härigenom undviks att förordnade ställföreträdare utför sysslor som inte bör vara ersättningsgrundande. Solidariskt skadeståndsansvar för kommunen Enligt utredningens förslag till 12 kap. 15 a § skall kommunen svara solidariskt med en förordnad ställföreträdare för ren förmögenhetsskada som uppkommit till följd av den förordnade ställföreträdarens förmögenhetsbrott mot huvudmannen. För de kom- muner som väljer att försäkra sig mot sådana händelser uppkommer en premiekostnad, se avsnitt A 4. Något krav på försäkring finns dock inte. En kommun kan således välja att ta en utgift för skade- stånd om och när den kommer. Det bör i sammanhanget framhållas att skadeståndsansvaret är begränsat till fem prisbasbelopp och att kommunen regressvis kan kräva den brottslige ställföreträdaren på ersättning som kommunen tvingats att betala. Från ett utdömt skade- stånd får kommunen avräkna utbetald försäkringsersättning. Premie- kostnaden för en normalkommun beräknas uppgå till ca . Premiekostnaden blir en utgift för kommunen och kompenseras inte av någon annan kostnadsbesparing än eventuellt minskade krav på ekonomiska stödåtgärder till drabbade huvudmän. Utredningen kan inte heller föreslå några givna åtgärder för finansieringen av premiekostnaden. Ökade befogenheter för överförmyndaren Genom utredningens förslag ges överförmyndaren större möjlighe- ter att agera bl.a. i samband med anordnandet av ett godmanskap eller förvaltarskap och vid tillsynen av dessa ställföreträdarskap. Vidare skall han kunna begära att framtidsfullmäktige och anhöriga lämnar särskild redovisning i vissa fall. De ökade befogenheterna är emellertid inte förknippade med att överförmyndaren åläggs några nya skyldigheter, utan är främst avsedda att effektivisera överför- myndarens arbete. Utredningens förslag innebär att gode män ges möjlighet att agera i fler situationer . Bl.a. inom hälso- och sjukvården kan det uppstå akuta frågor där en god man inom förhållandevis måste fatta ett beslut för den enskildes räkning. Finns det inte någon god man förordnad , måste överförmyndaren med kort varsel kunna utse en sådan. Detta ställer krav på någon form av jour- verksamhet hos överförmyndaren, vilket är förknippat med kostna- der för kommunen. Kostnaderna för denna jourverksamhet får dock inte överdrivas. Det är inte fråga om att överförmyndarens kansli ständigt skall vara bemannat, se avsnitt A 6. Utgifterna för jourhållande torde därför blir måttliga. I ett inledningsskede kan kommunerna komma att drabbas av mer- kostnader till följd av att administrativa rutiner och ADB-system måste justeras och anpassas till den ordning som utredningens för- slag innebär. Överförmyndarna kommer till följd av utredningens förslag till utformning av 16 kap. 11 § och vissa förordningar som innebär underrättelseskyldighet att administrera en större andel underrättelser och utöva tillsyn över fler spärrade konton. Denna administration kommer naturligtvis att ta tid i anspråk, men under- rättelserna medför att överförmyndarens tillsynsverksam- het kan effektiviseras. Eventuella kostnadsökningar hänger i hög grad samman med de åtgärder som en underrättelse medför hos överför- myndaren. En underrättelse som enbart resulterar i en notering i överförmyndarens akt innebär inte några nämnvärda kostnadsök- ningar, men om underrättelsen föranleder ytterligare undersöknings- åtgärder kommer det att medföra kostnadsökningar. En del av dessa kostnadsökningar är emellertid att hänföra till det faktum att över- förmyndaren uppmärksammas på fler risksituationer än . Ut- redningens förslag syftar till att uppnå den ambitionsnivå i tillsyns- frågor som gällande rätt är uttryck för. Kostnadsökningarna kan där- för inte hänföras till några nya uppgifter för kommunerna. En ökad administration uppkommer också hos de myndigheter som har att sända underrättelser till överförmyndaren, t.ex. Skatte- verket och domstolar. och bildande av kommunalförbund Utredningens förslag innebär att möjligheten för kommuner att ha gemensam överförmyndarnämnd och att ingå kommunalförbund klargörs genom uttryckliga regler. Sådana åtgärder innebär kostnads- besparingar som delvis kan kompensera de kostnadsökningar som nämnts ovan. Utredningens förslag innebär att länsstyrelsernas rådgivande funk- tion bör utvecklas på så sätt att länsstyrelserna gemensamt, under ledning av förslagsvis i , utarbetar all- männa råd till landets överförmyndare. Detta kommer att medföra en kostnadsökning för den länsstyrelse som har att leda arbetet. Denna kostnadsökning kan emellertid kompenseras av de besparing- ar som utredningens övriga förslag beträffande länsstyrelserna inne- bär. Utredningen föreslår nämligen att det skall vara möjligt för flera länsstyrelser att samarbeta i tillsynsfrågor på så sätt att en länsstyrelse skall kunna utöva tillsyn över en överförmyndare i ett annat län än det egna. Enligt uppgift från i kräver utredningens förslag ytterligare en årsarbetskraft där till en kostnad om ca . Denna kostnad kan till viss del sparas in genom att motsvarande arbete vid landets övriga länsstyrelser under- lättas. 5 Fordon som registreras på omyndiga Utredningens förslag att förmyndare automatiskt blir ansvariga för de kostnader som deras barns fordonsinnehav medför kommer att innebära ett visst administrativt merarbete för . Förslaget kommer dock sannolikt att få till följd att mycket få barn registreras som ägare till motorfordon, vilket innebär att denna merkostnad för blir marginell. Utredningens arbete berör ett stort antal författningar i vilka det föreslås ändringar. I flertalet fall får emellertid ändringarna inte några kostnadseffekter. Utredningens förslag kommer dock att medföra krav på informa- tion i olika situationer till allmänheten om innehållet i den nya lag- stiftningen, t.ex. information till föräldrar om innebörden av fri föräldraförvaltning. Vidare fordras, som ovan nämnts, upplysnings- verksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Kostnaden för denna information är emellertid omöjlig att uppskatta, och det är ett ofrån- komligt faktum att ny lagstiftning medför kostnader i detta hän- seende. Frågor om Förmyndare och Slutbetänkande av Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av för- valtningsavdelning. Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren kan beställas hos: Fax: 08–405 42 95 Telefon: 08–405 47 29 /propositioner/sou/pdf/remiss.pdf Utredningens uppdrag och arbete ........................................ Något om arbetets inriktning och avgränsning .................... Del A Uppföljning av reform reform i huvuddrag .................................... Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor om förvaltning och tillsyn ......................................... 3.1Uppgifter om barns ekonomiska förhållanden, förmyndar- förvaltningen och annan förvaltning under överförmyndarnas 3.2 De fria föräldraförvaltningarna......................................... 3.3 Utfallet i stort av reformen av förmyndarförvaltningen.....114 3.4Riktlinjer för förstärkning av skyddet för barns egendom Sänkning av gränsbeloppet för den kontrollerade för- Bättre information om brister i förvaltningen........... Gåvor från föräldrar till Skärpt kontroll obligatorisk för barn med stor för- Inskränkningar i möjligheten att placera medel i Information till föräldrarna ...................................... Organisatorisk förstärkning av tillsynen ................... 3.5Förordnade förmyndares, gode mäns och förvaltares 3.6Föräldrars och förordnade ställföreträdares förvaltning av den enskildes egendom samt vissa andra frågor rörande den enskildes ekonomiska angelägenheter .......................... Tillgångar på spärrat konto...................................... 3.6.1.1 Nuvarande regler om spärrade konton ................... Allmänt om spärrade konton..................................... Tillgångar som tillhör en person med förordnad förmyndare, god man eller förvaltare ........................ Förbättrade regler om direktinsättning på spärrat konto, m.m................................................................ Tillgångar som tillhör en person med god man eller Sänkt beloppsgräns i 16 kap. 11 § ..... Verkan av att penningmedel sätts in på ett spärrat konto, m.m................................................................. Spärr enligt 13 kap. 8 § respektive 16 kap. 11 § för- Gåvor med villkor om särskild överförmyndar- Uttag av ränta ........................................................... Överförmyndares möjlighet att spärra VP-konton, fondkonton och depåer ........................................... Värdepapper i depå.................................................... Överförmyndarens möjlighet att spärra VP-konton, fondkonton och depåer ..............................................