sou · GSB3113d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Däremot är det svårt att bedöma hur mycket efterfrågan kommer att öka, men man kan ändå försiktigt- vis utgå från att en ökning av personalbehovet med åtminstone är rimlig och att en större ökning inte är osannolik. Utredningen har som räkneexempel uppskattat rekryte- rings- och utbildningsbehov vid en ökning med 10, 20, respektive Räkneexemplet redovisas i tabell 2 i slutet av detta av- snitt. Det är vidare svårt att bedöma vilka yrkesgrupper som kommer att påverkas av en ökad efterfrågan. Det som talar för en ökad efterfrågan på företagsläkare är en ökad efterfrågan på företagshälsovårdens kompetens i sjukskriv- nings- och rehabiliteringsprocessen. Visserligen behövs, med tanke på den komplicerade symptombilden, en multidisciplinär kompe- tens i bedömningar av arbetsförmåga och rehabiliteringsinsatser, men det är läkaren som slutligen har rätten att utfärda sjukintyg och som har en viktig roll i samverkan med primärvård och försäk- ringskassa. Detta talar för ett ökat behov av läkare. Det framtida utbildningsbehovet av företagsläkare enligt den nuvarande utbild- ningen kan komma att påverkas av det förslag om förändringar i specialiseringsutbildning, som redovisas i kapitel 14. Företagssköterskorna har tagit över en del av den tidigare skyddsingenjörsrollen att vara kontaktytan mot kundföretagen, vilket delvis kräver en vidgning av yrkesrollen och medför behov av vidareutbildning i hur man genomför en bra kunddialog. finns det de som hävdar att yrkesrollen förflackats mot mer av häl- sokontroller och provtagning, som lika gärna kan utföras av under- sköterskor. Ser man till vad som händer i omvärlden kan upptäckas nya aktörer i form av bl.a. försäkringsbolag som är beredda att ta över företags sjukadministration och rådgivning i samband med sjukanmälan, bl.a. för att tidigt identifiera behov av rehabiliter- ingsinsatser. Hur yrkesrollen för och behovet av företagssköters- kor utvecklas beror alltså på hur väl företagshälsovården förmår svara upp mot efterfrågan och utveckla sitt utbud av tjänster. I en framtida företagshälsovård kan företagssköterskorna bli något av en sammanhållande nyckelgrupp, men det kräver en vidareutveck- ling av kompetens och yrkesroll. Skydds- och arbetsmiljöingenjörer är en yrkesgrupp som minskat i antal och som inte har en tydlig roll i företagshälso- vården. Att efterfrågan har minskat tycks hänga samman med att stora företag anställer arbetsmiljöingenjörer i produktionen, vilket medger en specialisering på arbetsmiljön i det aktuella företaget. har vidare skett en avmattning i intresset för utbildning och andra stödinsatser för systematiskt arbetsmiljöar- bete, som traditionellt varit en viktig uppgift för yrkesgruppen. synes återigen intresset för arbetsmiljöfrågor öka, men om detta leder till en ökad efterfrågan på tekniska tjänster återstår att se. tillkommande uppgift skulle kunna vara behoven i småföretag, som i vissa branscher borde ha behov av teknisk kompetens. Småföretag är dock olika och kan ha skiftande problem – kemiska, produk- tionstekniska, buller, ventilation, biologiska, strålning etc. vilket kräver en bred generalistkompetens och möjlighet för arbetsmiljö- ingenjören att fungera som mäklare av kompetens när den egna inte räcker till. Den påfyllning av högskoleutbildade ingenjörer som kan iakttas i ALI:s utbildningar i kombination med nytän- kande i företagshälsovårdsbranschen skulle kunna innebära en ny och vidgad marknad för tekniska tjänster. Psykologer och beteendevetare borde, med hänsyn till att orsa- kerna till den höga sjukfrånvaron till betydande del kan hänföras till stress och andra psykiska orsaker, vara en efterfrågad yrkes- grupp. Det finns dock tecken på att beteendevetare mer används till att åtgärda individer som drabbats än att åtgärda bristerna i arbets- miljön. Som redovisats i kapitel 4 har företagshälsovården liten marknadsandel i arbetsorganisatoriska frågor. Om detta beror på att den anses ha för dålig kompetens på en organisatorisk nivå i dessa frågor jämfört med andra konsulter, eller att arbetsgivare inte är beredda att se problemen i vitögat eller inte vill släppa in externa konsulter, är svårt att bedöma. Det kan också hänga samman med att den tidigare ALI-utbildningen var mer inriktad på individpro- blem än den som genomförs och som mer utgår från ett organsiationsperspektiv. En ökad efterfrågan på beteendevetare kan dock noteras. Efter- frågan kan förutses öka eftersom frågor som rör sambanden mellan arbetsorganisation, produktivitet och hälsa är företagshälsovårdens viktigaste kompetensområde och av strategiskt intresse för branschens överlevnad, åtminstone som leverantör av tjänster som utgår från arbetsmiljölagens definition av företagshälsovård. Ergonomer och sjukgymnaster kan förväntas vara en fortsatt efterfrågad grupp. Även om de traditionella arbetsmiljöproblemen med belastningsskador p.g.a. tunga lyft och liknande problem har minskat tillkommer nya former av ensidigt arbete och andra belast- ningsproblem. Ergonomerna har en bred kompetens beträffande sambandet mellan människa och miljö och kommer att vara en fortsatt efterfrågad yrkesgrupp inom företagshälsovården. Utredningen har inte funnit det meningsfullt att försöka upp- skatta hur den framtida fördelningen mellan de befintliga och eventuellt tillkommande yrkesgrupper i företagshälsovården kom- mer att förändras. Säkerheten i sådana bedömningar skulle bli Som nämndes i inledningen till detta avsnitt finns dock anledning att som ett räkneexempel försöka uppskatta rekryte- ringsbehov som kan uppstå vid olika tillväxtalternativ i efterfrågan på företagshälsovård. Utredningen har därvid utgått från samma fördelning mellan de olika personalgrupperna som . En ökad efterfrågan kan dels uppkomma genom en ökad täck- ningsgrad, dvs. att fler arbetsgivare anlitar företagshälsovård, dels genom att mer av företagshälsovårdstjänster används hos de arbetsgivare som redan har en relation med företagshälsovården. Det bör betonas att det inte går att beräkna hur branschen kommer att utvecklas. I tabellen nedan visas vad en volymökning av företagshälsovår- dens omfattning med 10, –2010 skulle innebära för rekryterings- och utbildningsbeho- vet. a.Hälsoakademiker, friskvårdare, och övrig personal, som fanns i Tabell 1, har uteslutits ur denna beräkning. Det är svårt att bedöma hur hälsoakademiker och friskvårdare kommer att efterfrågas inom företagshälsovården i framti- den, men finns ingen företagshälsovårdsut- bildning för dem. I den mån det finns ett behov av dem och efterfrågan ökar blir det en fråga för den av utredningen föreslagna företagshälsovårdsnämnden att bedöma lämpliga åtgärder. Övrig personal och chefer har uteslutits ur tabel- len eftersom det inte finns någon given relation mellan en volymökning i branschen och behovet av denna personal. Administrativ personal tagits med p.g.a. ersättningsbehov vid pensionsavgångar. Däremot kan beräkningen av behovet p.g.a. volymökning vara överskattat eftersom det finns en rationaliseringspotential beträffande denna personalgrupp. b.har hämtats ur tabellen ovan och är alltså utredningen upp- skattning av nuvarande personalstyrka c.har också hämtats ur tabellen ovan och är beräknat utbild- ningsbehov p.g.a. ersättningsrekryte- ringar vid pensionsavgångar och utbildningsbehov för den personal som inte genomgått företagshälsovårdsutbildning beräknat nyrekryteringsbehov vid volymökning med 10–och med samma fördel- ning mellan yrkesgrupperna som nu g–i. beräknat årligt utbildningsbehov, jämnt fördelat på de sex åren i perioden. Om utredningens förslag genomförs får det sannolikt inte genomslag, varför fördelningen över de sex åren kan bli ojämn. (c+d)/6 (c+e)/6 (c+f)/6 Räkneexemplet tyder på ett ökat utbildningsbehov och ett behov av att expandera utbildningarna. Som utredningen återkommer till i nästa kapitel om utbildningsfrågorna bör den föreslagna företags- hälsovårdsnämnden som en viktig uppgift följa branschens utveck- ling och därav föranledda rekryterings- och utbildningsbehov. 13.3Konsekvenser för sjukvården eller annan för samhället viktig verksamhet De bedömningar utredningen gjort tidigare i detta avsnitt visar på ett ökande behov av företagshälsovårdspersonal. De yrkesgrupper där en expansion kan påverka omvärlden är framför allt läkare och sjuksköterskor, där en ökad rekrytering till företagshälsovården skulle kunna medföra minskad tillgång i sjukvården för motsvarande per- sonalgrupper. Utredningen vill i detta avseende hänvisa till kapitel 2. I samband med att den första företagshälsovårdsutredningen genomförts gjordes och försök att styra tilldelningen av läkarresurser till företagshälsovården. Detta miss- lyckades kapitalt. Antalet företagsläkartjänster växte snabbare än utredningen räknat med. På en fri marknad är det alltså svårt att styra, och den styrning som möjligen skulle kunna tillgripas är att strypa tillträdet till utbildningen av företags- hälsovårdspersonal, vilket bara skulle leda till ett ökat antal outbil- dade i företagshälsovårdsverksamheten. Utredningen avråder där- för från försök att styra tilldelningen av personal till företagshälso- vården genom centrala åtgärder. Utredningen vill också erinra om att den medicinska personalen inom företagshälsovården är en försvinnande liten del av det totala antalet anställda inom hälso- och sjukvård. Det finns t.ex. drygt 700 företagsläkare medan det finns över 30 000 läkare totalt i riket. Motsvarande förhållanden gäller för sjuksköterskor. Om staten, såsom framgår av direktiven till utredningen, hyser förhoppningar om att företagshälsovården ska kunna bidra på ett väsentligt sätt i kampen mot ohälsan, måste staten också ge företagshälsovården förutsättningar att leva upp till denna förhoppning. En ökad med- verkan av företagshälsovården i sjukskrivnings- och rehabiliter- ingsprocessen kommer att avlasta den allmänna hälso- och sjukvår- den och väl motivera ökade insatser av medicinsk personal i före- tagshälsovården. Vad staten kan bidra till – även om det är ett svår- styrt område – är att enligt utredningens förslag i kapitel 12 att verka för en ökad samverkan mellan den allmänna sjukvården och företagshälsovården, bl.a. för att skapa bättre logistik i patientflö- den. Utredningen ser alltså ingen anledning att utifrån den begrän- sade expansion av företagshälsovårdens personalbehov som kan förutses föreslå särskilda åtgärder för att styra företagshälsovårdens personalförsörjning. Om det uppstår brist på vissa personalkatego- rier är det inte primärt företagshälsovårdens behov som är orsaken. Problemet får i stället åtgärdas med generella medel för att öka grundutbildningskapaciteten eller genom rekrytering av utländsk personal eller genom omfördelning av befintliga resurser inom hälso- och sjukvården. Slutligen vill utredningen framhålla att den största faran i före- tagshälsovårdens personalförsörjning ligger i att verksamheten utar- mas så att den inte förmår dra till sig kompetenta sökande. Att upprätthålla efterfrågan på företagshälsovårdens tjänster och kva- litet i det den levererar är av grundläggande betydelse för dess lång- siktiga personalförsörjning. 14Företagshälsovårdsutbildning samt forskning och utveckling (FoU) ges ett tydligt ansvar för planering, dimensionering, inne- håll i, utveckling och utvärdering av företagshälsovårdsutbild- ningarna. Uppdraget bör föras in i ALI:s instruktion. Det är däremot inget krav att genomför utbildningarna i egen regi. Den kapacitetsökning som är nödvändig ställer tvärtom krav på att också andra utbildningsanordnare anlitas genom uppdragsutbildning. bör i samverkan med den föreslagna företagshälsovårds- nämnden utarbeta ett program för utveckling av basutbildning- arna för företagshälsovårdspersonal. bör möjligheterna till en forskarutbildning beaktas. ges inte examinationsrätt, men genom att en större andel av utbildningarna kommer att genomföras som uppdragsutbild- ningar minskar frågans betydelse Utredningen uppmärksammar regeringen på behovet av FoU om företagshälsovård och föreslår att regeringen ger upp- draget att planera och starta FoU om företagshälsovård. Utredningen ska lämna förslag om huvudmannaskapet för före- tagshälsovårdsutbildningen samt hur utbildningen ska organiseras och dimensioneras. Förslagen ska säkra en långsiktigt god basut- bildning och fortbildning av tillräcklig omfattning och säkra kon- takt med forskningen inom området samt bidra till att potential finns för metodutveckling. Utredningen ska också undersöka möj- ligheterna till samverkan mellan utbildningsanordnare, företagshäl- sovårdsbranschen och arbetslivet, bl.a. med sikte på spridning av forskningsrön och annan kunskap till arbetsplatserna. Företagshälsovårdsutbildning samt forskning och utveckling (FoU) Frågan om utbildning av personal för företagshälsovårdens behov har behandlats i så gott som alla utredningar om företagshäl- sovård. Det som avhandlats är bl.a. dimensionering av och innehåll i utbildningen, vem som ska vara huvudman och utbildningens meritvärde. Någon långsiktig lösning har inte uppnåtts. Det finns många intressenter i utbildningsfrågorna, med delvis rätt olika intressen: yrkesgrupper inom företagshälsovården och deras orga- nisationer, branschen, , arbets- och miljömedi- cinska enheter, forskare, universitet och högskolor. Att komma fram till en lösning som fullt ut tillgodoser alla är naturligtvis omöjligt. P.g.a. de förestående pensionsavgångarna och den ökande efter- frågan på företagshälsovård, som kan bli en konsekvens av utred- ningens förslag, måste utbildningen på kort sikt kunna expandera för att tillgodose behoven. Med tanke på de förändringar som fortlöpande sker i arbetslivet måste utbildningen dessutom bli ett verktyg för att företagshälsovården dynamiskt ska kunna utvecklas. Detta måste ske i ett samspel mellan forskningen och de olika intressenterna i företagshälsovården. 14.2Arbetslivsinstitutets () uppdrag bildades genom en sammanslagning av Arbetsmiljöin- stitutet, Arbetslivscentrum och en del av Arbetsmiljöfonden. tog över utbildningsverksamhet. En tydlig skillnad kunde emellertid urskiljas i instruktionen för i jämfö- relse med dess föregångare. hade haft en instruktionsenlig skyldighet att ansvara för utbildningen av företagshälsovårdens personal, står i ALI:s instruktion endast att institutet ska bedriva utbildning. Från början hade inte särskilda anslag för utbildning av företagshälsovårdens personal. Finansieringen av denna utbildning blev därför beroende av hur prioriterade sin verksamhet. När drabbades av ekonomiska svårigheter påverkades företagshälsovårdsutbildningarna negativt och några planerade utbildningar fick ställas in. I regeringens 11-punktprogram för bättre arbetsmiljö och tydli- gare arbetsgivaransvar, som presenterades i budgetpropositionen , avsattes för att stärka metodutveck- lingen inom företagshälsovården. Efter förslag från AV i samråd Företagshälsovårdsutbildning samt forskning och utveckling (FoU) med användes en del av dessa medel för metodutveckling och förstärkning av utbildningen för företagshälsovårdens personal. Som ett led i kampen mot ohälsan föreslog regeringen i budget- propositionen en satsning på företagshälsovårdsutbild- ning, vilket också blev beslut. Detta innebar att 15 mil- joner kronor tillfördes ALI:s anslag för detta ändamål. I ALI:s regleringsbrev ställdes som ett villkor att av det totala anslagsbeloppet till ALI:s verksamhet ska användas för utbildning av personal inom företagshälsovår- den. Därutöver ska användas för att stärka metodutvecklingen av företagshälsovården genom framtagande av nya metoder/modeller för användning inom företagshälsovården och utbildningsinsatser kopplade till detta. I en teknisk ändring av regleringsbrevet har regeringen öronmärkt ett ramanslag på , som ska användas för utbild- ning av personal inom företagshälsovården. presenterade ett förslag till utformning av nytt utbildningsprogram för personal inom företagshälsovården, som bygger på att alla yrkesgrupper i företagshälsovårdsteamet skulle få en likvärdig basutbildning omfattande 20 högskolepoäng. Därut- över skulle utbildningen kunna vara längre beroende på yrkes- grupp. Delar av utbildningen skulle vara gemensam för de olika yrkesgrupperna. Förslaget byggde på att utbildningen genomförs i olika block, vilket också skulle medföra ökade möjligheter till vida- reutbildning. Förslaget innebar också att utbildningen borde orga- niseras på flera orter i landet i samarbete med universitet och hög- skolor och en vidareutveckling av distansundervisningen. skickade ut sitt förslag på remiss och en remissammanställ- ning finns. Många remissinstanser ansåg att ett genomförande av förslagen borde anstå till företagshälsovårdsutredning tagit ställning till bl.a. frågan om huvudmannaskapet för utbildningen. Dessutom pekar många som svarat på remissen på att de grundläg- gande problemen med osäkerheten om företagshälsovårdens upp- drag och verksamhet bör ut innan utbildningsprogram läggs fast, detta med utgångspunkt i att det måste vara de faktiska pro- blemen i arbetslivet som bör styra efterfrågan på företagshälsovår- dens tjänster och därmed också innehållet i utbildningen. Efter remissomgången har inte gått vidare med förslaget. Företagshälsovårdsutbildning samt forskning och utveckling (FoU) ALI:s utbildning för företagshälsovårdspersonal är inte gemensam utan genomförs för varje personalgrupp för sig. Den är av olika längd för de olika grupperna och det finns vissa skillnader i inträ- deskrav vad gäller krav på anställning inom företagshälsovården. I samtliga fall förutsätts dock att deltagarna har anställning och att arbetsgivaren står för tjänstledighet och kostnader; studiemedel utgår alltså inte. Varje kurs eller utbildningsomgång omfattar 25–30 deltagare. Tillgodoräkningen av utbildningen i form av akademiska hög- skolepoäng varierar också. Ett gemensamt drag är att utbildning- arna bedrivs på halvfart eller i något lägre tempo. Samtliga utbild- ningar bedrivs delvis genom självstudier på hemorten. Detta anses vara en fördel genom kopplingen till det arbete som deltagarna har och de möjligheter det ger att omsätta de teoretiska kunskaperna i praktiskt arbete. medför det en stressituation för de stu- derande, som förstärks genom att en del företagshälsovårdsföretag har svag ekonomi. I samtliga fall (utom möjligen för läkare, där kursen är en av flera förutsättningar för att erhålla specialistkompetens) är det svårt att klassificera utbildningen som specialist-, vidare- eller befattnings- utbildning, vilket hänger samman med att den inte är inordnad i det reguljära utbildningssystemet som t.ex. specialistutbildningar för sjuksköterskor är. har innehållet i utbildningarna delvis för- ändrats. Det gäller t.ex. beteendevetarutbildningen (Arbetsorgani- sation och förändringsarbete – vidareutbildning för beteendevetare inom företagshälsovård), som nystartades efter ett avbrott, men även i de övriga utbildningarna har genomförts successiva för- ändringar. Det ovannämnda förslaget till utbildningsprogram har i viss mån bidragit till detta. I det följande redovisas kortfattat de olika utbildningarna med avseende på bl.a. inträdeskrav, utbildningsvolym, genomförande, meritvärde m.m. Utöver dessa utbildningar genomförs också korta kurser (totalt ) för administratörer inom företagshälso- vården. Till skillnad från de utbildningar som redovisas nedan tar ut en kursavgift för kurserna för administratörer. Företagshälsovårdsutbildning samt forskning och utveckling (FoU) Företagsläkarutbildningen har anordnats och genom- förts av . Det är en utbildning som motsvarar 15 högskolepo- äng och innehåller som läggs ut under tre terminer. Dessutom ska ett projektarbete genomföras under utbildningsti- den. Kursen vänder sig till redan verksamma och blivande före- tagsläkare. Förkunskapskravet är att man ska vara legitimerad läkare. Det förutsätts att läkarnas arbetsgivare står för lön och kostna- der under utbildningen. Utbildningen ger formellt inga högskole- poäng, men för läkarna synes detta vara en ointressant fråga. Annan specialiseringsutbildning för läkarna ger inte heller poäng. Däremot är genomgången kurs ett av kraven för att erhålla specialistbehörig- het i företagshälsovård. Mer därom nedan. Utbildningskapaciteten vid svarar inte mot efterfrågan. Därför träffades, inom ramen för de medel som anvisats genom regeringens 11-punktsprogram för utbildningssatsningar som bidrar till utveckling av arbetsmetoderna i företagshälsovården, avtal med /om att genomföra ytterligare en kurs i . Syftet var i första hand att nedbringa de långa köerna av sökande men också att pröva andra organisatoriska och pedagogiska former för utbildningarna. Den första kursen genomfördes –av Yrkes- och miljömedicin (YMK) vid Sahlgrenska universitets- sjukhuset i . Innehållet var detsamma som i ALIs utbild- ning, däremot var uppläggningen annorlunda. Ytterligare en utbildningsomgång genomförs i . Detta innebär att utbildningskapaciteten är cirka 35 platser i och cirka 35 platser per tre terminer i . Företagsläkarna är den enda personalgrupp inom företagshälso- vården som har medicinsk specialistkompetens enligt i princip samma regler som för annan vård. Läkarnas specialistkompetens regleras i författning1. Det finns 62 specialiteter upptagna i den gällande förteckningen. Företagshälsovård är en av dem. För varje specialitet finns en målbeskrivning som fastställs av . 1 Lag (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område samt förordning (1998:1513) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Företagshälsovårdsutbildning samt forskning och utveckling (FoU) Specialistutbildningen för läkare karakteriseras av att den är mål- styrd och att den sker under handledd tjänstgöring som läkare under tillsvidareanställning (s.k. ST-anställning). Minimitiden för utbildning är . Ansvaret är splittrat. Staten har en relativt liten roll. Den sätter ramarna för specialistutbildningen och har genom ansvaret för utfärdande av specialistbevis. Landstingen svarar för finansieringen av ST-tjänsterna, handledar- utbildning och inrättande av studierektorsbefattningar. Kvalitets- kontrollen av uppnådd specialistkompetens åvilar verksamhets- chefen för den enhet ST-läkaren tjänstgör vid. Företagshälsovården ingår inte i landstingens verksamhet, vilket ger speciella förutsättningar för specialistutbildningen i företags- hälsovård. Landstingen är inte inblandade som för andra speciali- teter. För att genomgå specialistutbildningen för företagsläkare ska läkaren redan ha förvärvat en specialistkompetens i t.ex. allmänme- dicin. Den handledda tjänstgöringen för företagsläkare omfattar därför . Handledare – som ska inneha specialistkompetens i företagshälsovård och som ska vara företagsläkare eller verksamma inom områdena arbets- respektive miljömedicin – utbildas av och gemensamt. Det är som på dispens från granskar att specialistkompetens uppnåtts innan meddelar specialistkompetens. Specialistkompetens är inte ett nödvändigt krav för anställning som företagsläkare. En del har endast genomgått ALI:s utbildning. Något register över hur många av de nu tjänstgörande företagslä- karna som har specialistkompetens finns inte. Kravet på att de som utbildar sig vidare till specialistkompetens som företagsläkare redan har en specialistkompetens medför att de specialistkompetenta företagsläkarna närmar sig medelåldern eller är ännu äldre när de får sin specialistbehörighet. har på regeringens uppdrag genomfört en över- syn av läkarnas specialistutbildning och strukturen för de medi- cinska specialiteterna. Förslaget, som redovisades , innebär bl.a. att de nuvarande specialiteterna yrkes- och miljömedi- cin och företagshälsovård läggs samman till en ny specialitet med benämningen arbets- och miljömedicin.