sou · GSB352 · 2005-01-01 00:00:00 — Som förenligt med den gemensamma marknaden kan vidare anses stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning samt stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Kommissionens direktiv /723/EG om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag peiska gemenskapernas kommission, i fortsättningen benämnd kommissionen, har med stöd av EG-fördraget, särskilt artikel 86.3 antagit direktiv /723/EEG av , senast ändrat genom direktiv /52/EG av , om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag. I ingressen till direktivet anges bl.a. följande: spelar en viktig roll i medlemsstaternas ekonomi. Fördraget om- fattar inte regler för ägande i medlemsstaterna. Lika behandling av privat och offentligt företagande måste därför garanteras. Fördra- get ålägger kommissionen att se till att medlemsstaterna inte ger sådant stöd till offentliga eller privata företag som strider mot den gemensamma marknaden. Emellertid kan de finansiella förbindel- serna mellan myndigheter och offentliga företag vara så komplice- rade att uppgiften försvåras. En rättvis och effektiv tillämpning av reglerna i fördraget om stöd till såväl offentliga som privata företag förutsätter möjlighet till insyn i dessa förbindelser. Genom denna insyn skall det vara möjligt att skilja mellan statens roll som offent- lig myndighet och statens roll som ägare. Artikel 90.1 (numera artikel 86.1) ålägger medlemsstaterna vissa skyldigheter då det gäller offentliga företag. Artikel 90.3 (numera 86.3) ålägger vidare kommissionen att se till att dessa skyldigheter respekteras och ger kommissionen de medel som krävs för ändamålet, vilka innefattar rätten att ange villkoren för hur insyn skall uppnås. Medlems- staterna kan ha andra mål än ekonomiska för de offentliga företa- Bakgrund och gällande rätt I vissa fall lämnar staten ersättning för kostnader som företa- gen därvid tar på sig. Även sådan ersättning måste redovisas öppet. I artikel 1.1 i direktiv /723/EG anges att medlemsstaterna skall se till att finansiella förbindelser mellan offentliga myndigheter och offentliga företag redovisas öppet enligt föreskrifterna i direktivet, så att det klart framgår vilka allmänna medel som offentliga myn- digheter direkt tillfört offentliga företag direkt eller indirekt via andra offentliga företag eller finansiella institut och på vilket sätt dessa allmänna medel använts. I artikel 1.2 i direktivet anges att medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelser som fastställs av gemenskapen, skall säkerställa att den finansiella och organisato- riska strukturen i varje företag som är skyldigt att ha separat redo- visning avspeglas korrekt i den separata redovisningen, så att kost- nader och intäkter som härrör från de olika verksamheterna samt fullständiga uppgifter om de metoder som tillämpats på konte- ringen och fördelningen av kostnaderna och intäkterna på de olika verksamheterna anges tydligt. Möjligheterna till insyn enligt artikel 1.1 skall enligt artikel 3 i direktivet i synnerhet gälla för finansiella förbindelser mellan offentliga myndigheter och offentliga företag avseende täckande av driftsunderskott, tillskott av kapital, amorteringsfria tillskott eller lån på förmånliga villkor, gynnande genom avkall på vinst eller fordringsägare, gynnande genom avkall på normal avkastning på utnyttjade allmänna medel samt ersättning för ekonomiska åläg- ganden från myndigheter. I punkten 1 i artikel 3 a i direktivet anges att för att säkerställa den insyn som avses i artikel 1.2 skall medlemsstaterna vidta nöd- vändiga åtgärder för att se till att varje företag som är skyldigt att ha separat redovisning a)för separat internredovisning för var och en av verksamheterna, b)korrekt konterar eller fördelar alla kostnader och intäkter på grundval av konsekvent tillämpade och sakligt motiverade redovisningsprinciper, c)klart anger vilka principer för kostnadsredovisning som ligger till grund för den separata redovisningen. I artikel 4.1 i direktivet sägs vidare att när det gäller den insyn som avses i artikel 1.1, så skall direktivet inte tillämpas på finansiella förbindelser mellan offentliga myndigheter och bl.a. offentliga Bakgrund och gällande rätt företag vad beträffar tjänster som inte kan påverka handeln mellan medlemsstaterna i nämnvärd omfattning. I punkten 2 samma artikel anges att när det gäller den insyn som avses i artikel 1.2, skall direktivet inte tillämpas bl.a. i fråga om företag som tillhandahåller tjänster som inte kan påverka handeln mellan medlemsstaterna i nämnvärd omfattning. Direktivet skall inte heller tillämpas om det statliga stöd – oavsett om det ges som subvention, bidrag, ersättning eller i någon annan form – som beviljas ett företag, som anförtrotts att tillhandahålla en tjänst av allmänt intresse enligt artikel 86.2 i fördraget, har fastställts för en lämplig tidsperiod enligt ett öppet, genomblickbart och icke- diskriminerande förfarande. Kreditinstitutsdirektivet, direktivet om gränsöverskridande betalningar samt EG-förordningen om gränsöverskridande betalningar i euro Europeiska gemenskapernas råd, i det följande benämnt rådet, har antagit två s.k. banksamordningsdirektiv, nämligen direktiv /780/EEG och direktiv /646/EEG. De två banksamordnings- direktiven har konsoliderats i och rådets direktiv (2000/12/EG) av om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, kreditinstutsdirektivet. Det finns också ett direktiv om betalningsöverföringar till och från utlandet, och rådets direktiv (97/5/EG) om gränsöverskridande betalningar. Direktivet har genomförts i svensk rätt genom lagen (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Lagen är tillämp- lig på utlandsbetalning som utförs av . Vidare finns en EG-förordning om gränsöverskridande betalningar i den gemensamma valutan euro. och rådets förord- ning (EG) nr 2560/2001 av om gränsöver- skridande betalningar i euro är såsom EG-förordning direkt till- lämplig i medlemsstaterna. Artikel 3 i förordningen anger att av- gifter som ett institut tar ut för gränsöverskridande överföringar i euro skall vara de samma som de av- gifter som institutet tar ut för en motsvarande inhemsk betalning. Genom lagen (2002:598) om avgifter för vissa gränsöverskridande betalningar skall förordningen tillämpas även på gränsöverskri- dande betalningar i svenska kronor (prop. 2001/02:168). Bakgrund och gällande rätt Någon närmare redogörelse för innehållet i dessa EG-rättsakter bedöms inte nödvändig för detta arbete. 2.3Tidigare behandling av frågan om en grundläggande kassaservice avskaffades ensamrätten för till brevbefordran och postområdet öppnades då helt för andra post- distributörer. drivs verksamheten i ett av staten helägt aktiebolag, med dotterbolag, som övertog tillgångar. med att verksamhetsformen ändrades infördes även en ny reglering av postverksamheten, postlagen (1993:1684). I postlagen fastställdes, utöver det övergripande målet för den samhällsomfattande posttjänsten, även det statliga ansvaret för en grundläggande kassaservice, trots att denna inte utgör postverk- samhet. för införandet av postlagen omfattade de av uppställda målen för nämligen inte bara postverksamhet utan även betalnings- och kassaservice. tillhandahöll, utöver posttjänster, även kassaservice via sitt post- kontorsnät och sina lantbrevbärare. Kassaservicen ansågs därför ha ett visst samband med postdistribution, trots att kassaservicen inte utgör postverksamhet utan verksamhet av ett finansiellt slag lik- nande den verksamhet som bedrivs av banker m.fl. Det betraktades vidare som en fördel att målen för dessa rikstäckande distribu- tionstjänster hölls samlade och bedömningen var att detta gjordes naturligast i en postlag. Av 1 a § postlagen framgick därför att det skulle finnas en kassaservice i hela landet som innebar att alla, såväl fysiska som juridiska personer, hade möjlighet att verkställa och ta emot betalningar till enhetliga priser. Detta benämndes, i rubriken till paragrafen, grundläggande kassaservice. Statens ansvar enligt postlagen säkerställdes genom ett avtal mellan staten och (publ), benämns i fortsättningen Posten. Genom avtalet påtog Posten sig skyldigheten att tillhandahålla en god grundläggande kassaservice till alla kunder i hela landet. Bakgrund och gällande rätt beslutade (prop. 1995/96:218, bet. 1996/97:TU6, rskr. 1996/97:34) att kassaservicen fr.o.m. skulle upphandlas i de områden där det inte fanns andra alternativ och det inte var kommersiellt motiverat att tillhandahålla servicen. Riksda- gen upphävde emellertid sitt beslut i enlighet med ett förslag från regeringen (prop. 1997/98:1, utg. omr. 22, bet. 1997/98:TU1, rskr. 1997/98:104). Förslaget grundade sig på att regeringen avsåg att presentera förslag till angående ett flertal ändringar i postlagen. I propositionen Statens ansvar på postområdet (prop. 1997/98:127) bedömdes bl.a. att statens ansvar för kassa- och betaltjänster behövde ses över i sin helhet. Reger- ingen uppdrog åt en särskild utredare att bl.a. se över statens framtida ansvar för en grundläggande kassaservice (dir. 1998:15). (Fi 1998:04) lämnade sitt betänkande Kassaservice (SOU 1998:159). föreslog att statens åtagande för en rikstäckande kassaservice skulle ersättas med en ordning som gav länsstyrelserna möjlighet att stödja kassaservice enligt de grunder som gällde för annan kommersiell service enligt förordningen (1994:577) om landsbygdsstöd och stöd till kommersiell service. skulle förutsättningarna för att ge kassaservice förbättras genom ändringar i bankrörelselagen. I budgetpropositionen (prop. 2000/01:1) informerades om att regeringen inte avsåg att genomföra Betalservice- utredningens förslag rörande ändringar i postlagen. I stället utar- betades ett förslag till ny lag om grundläggande kassaservice genom regeringens proposition Grundläggande kassaservice (prop. 2001/02:34). Förslaget antogs av (bet. 2001/02:TU01, rskr. 2001/02:125). förslag om ändringar i bankrörelselagen har i skrivits av mot propo- sitionen om Reformerade regler för bank- och finansieringsrörelse (prop. 2002/03:139). 3 Den grundläggande kassaservicen 3.1Posten som tillhandahållare av kassaservice Historiskt sett har Posten via det i hela landet utbyggda post- kontorsnätet och via lantbrevbärarna tillhandahållit kassaservice parallellt med postservicen. Marknaden för betaltjänster (kassatjänster) har emellertid förändrats över tiden och efterfrågan på sådana tjänster har successivt minskat. För att möta den vikande efterfrågan har Posten i olika omgångar omstrukturerat sitt service- nät och successivt minskat det totala antalet fasta servicepunkter för kassaservice. Fram tillhandahöll Posten kassaservice genom dotter- bolaget . En omfattande omorganisation genom- fördes –2002. Omorganisationen innebar bl.a. att Posten helt separerade kassatjänsterna från posthanteringen. bildades det av Posten helägda dotterbolaget , som tillhandahåller all kassaservice för Post- ens räkning. har inte någon egen bankverksamhet utan agerar ombud för Nordea, FöreningsSparbanken med samverkande sparbanker, och , men ser- vicenätet är öppet för alla banker att ansluta sig till. I samband med att posthanteringen separerades från kassa- servicen skildes kontorsnäten för de respektive verksamheterna åt. Vid serviceställen kan kunder således endast utföra de tjänster som tillhandahålls av medan postkunder hänvisas till Postens serviceställen för brev- och paket. Vid ett antal ställen är dock och Posten ännu samlokaliserade. Svensk Kassaservices serviceställen finns lokaliserade över hela landet. Sammanfattningsvis kan konstateras att av de 987 service- ställen som servicenät omfattar bedrivs 644 i egen regi och 343 i partnerregi (). ca 2 550 lantbrevbärare som betjänar ungefär 750 000 hushåll. Drygt 5 000 avlägset belägna hushåll får kassaservice via postväska (). Det har fortlöpande skett förändringar i Postens och därefter i Svensk Kassaservices servicenätstruktur som inneburit att antalet fasta servicepunkter har minskat. I samband med att det nya kassaservicenätet byggdes ut ersattes till exempel på vissa platser ett planerat eller etablerat kassaservicekontor med lantbrevbäring, eftersom tillräckligt kundunderlag saknades. Enligt saknas ett tillräckligt kundunderlag om ett service- ställe har högst 30 kundbesök per dag. 3.2Former för tillhandahållande av kassaservice tillhandahåller kassaservice i olika service- former, nämligen genom kontor i egen regi, kontor i partnerregi samt genom lantbrevbärare och postväska. De 644 kontor som driver i egen regi är lokaliserade i före detta postkontor som har gjorts om till kassa- servicekontor eller i andra lokaler. På vissa platser är och Posten fortfarande samlokaliserade. har avtal med totalt 343 näringsidkare som tillhandahåller för bolagets räkning. När söker efter partner försöker bolaget att finna en samlingspunkt på respektive ort. Partner utgörs vanligen av livsmedelsbutiker som ICA eller men även av t.ex. lokala tobakshandlare, ATG-ombud eller videouthyrare. står för utbildning av respektive partners personal och den ersättning som partnerna får för att tillhandahålla kassatjänster är till största delen rörlig. Enligt är det svårt att hitta nya partner, eftersom transaktionsvolymerna minskar och partnerna anser att förtjänsten inte är tillräcklig. Brevbäring delas in i stadsbrevbäring och lantbrevbäring. Skill- naden mellan de båda brevbäringsformerna är att lantbrevbäring främst tillhandahålls i lands- och glesbygd medan stadsbrevbäring huvudsakligen finns i tätort. En annan skillnad är att lantbrevbärare utöver postutdelning tillhandahåller betaltjänster för räkning. På de allra flesta orter där invånarna får sin post via lantbrevbäring är det således lantbrevbärarna som också tillhandahåller kassaservicen. Lantbrevbäring finns i lands- och glesbygd i landets alla län och även i storstadsregionerna runt och . Kund- erna kan möta lantbrevbäraren vid brevlådan för att utföra nästan samma typ av kassatjänster som tillhandahålls vid Svensk Kassaservices fasta serviceställen. Vissa skillnader finns dock beträffande innehållet i tjänsterna, t.ex. vad avser högsta belopp som utan föravisering går att ta ut från ett konto. På vissa orter erbjuds s.k. lantbrevbärarstopp som innebär att lantbrevbäraren är stationär på en given plats för att kunna betjäna de kunder som då kommer dit. Av säkerhetsskäl övergår på en del orter från lantbrevbärarstopp till lantbrevbärarbeställning, som innebär att lantbrevbäraren på förbeställning, t.ex. per telefon, från en kund tillhandahåller kassaservice vid bostaden. Kunderna kan i dessa fall beställa lantbrevbäring vid bostaden . En ny serviceform – förmedlingsservice – inrättades . Serviceformen innebär att kunden lämnar in sina ärenden (även kontanter) i en särskilt framtagen s.k. uppdragspåse till ett ombud som har avtal med. Ombudet lägger påsen i en värdeväska som transporteras till ett kassaserviceställe. Kunden kan hämta sina ärenden . Drygt 5 000 avlägset belägna hushåll som är lokaliserade i skär- gårdarna, fjällvärlden och längst ut i glesbygden får både post- och kassaservice via postväska. En postväska är vanligen en ytterväska som delas av flera hushåll, som har tillgång till var sin innerväska. 3.2.1Planerade förändringar i kassaservicestrukturen Enligt är den fasta kassaservicestrukturen överdimensionerad. Överdimensioneringen är enligt Svensk Kassa- service störst i tätort och totalt har mer än en fjärdedel av samtliga serviceställen 30 kundbesök eller färre per dag. Skillnaden mellan tätort och glesbygd beror enligt bl.a. på att det finns många alternativ till i tätorterna. Mot bakgrund av minskande kundunderlag och intäkter beslut- ade att antalet kassaservicekontor skall skäras ned med 199 kontor som ett steg i arbetet att nå ett nollresultat . Nedskärningarna skall enligt vara genomförda till sista . Stängningarna omfattar 168 kontor i egen regi och 31 partnerställen. neddragningarna skett i större orter som har bank som alternativ till Strukturförändringen medför även att 106 kassaservicekontor i egen regi ersätts av partner, lantbrevbärare eller förmedlingsservice. Denna transformering kommer enligt att ske av kontor där antalet kunder är 30 eller färre per dag. 3.2.2Geografisk placering av kontorsnätet har kontorsnätet glesats ut. Huvudkri- teriet för nedläggning har varit att kontor med mindre än 30 besök har lagts ner, men andra faktorer har också tagits i beakt- ande, till exempel analys av bankalternativ, tillgänglighet till andra Svensk Kassaservicekontor och ekonomiskt resultat. För befolkningen som helhet har en minskning av antalet hushåll med mindre än till kassaservice minskat med 1,4 procent- enheter, från till . Denna utveckling har till största delen skett i glesbygd och tätortsnära glesbygd men avståndet till varierar något mellan länen. I är avståndet signifikant kortare än i övriga län och i är det ovanligt att avståndet till överskrider . Nedanstående illustration visar endast det avstånd som boende i respektive län har till ett fast serviceställe och tar inte hänsyn till de hushåll som har kassaservice via lantbrevbäringen. Avstånd till kassaservice per län (% av hushållen) > 20 i kilometer har en policy för öppethållandetider som anger en längsta öppethållandetid för olika serviceställen. Policyn gäller för samtliga serviceställen i egen regi samt hos partner. Öppethållandetiderna skall utgå från kundunderlaget för respektive serviceställe. Enligt policy för öppethållande skall varje serviceställe i egen regi med upp till 100 kunder per dag hålla öppet under mellan och 17.30, där valet av öppettider anpassas efter kundströmmarna. Serviceställen i egen regi som har mellan 100 och 250 kunder per dag skall ha delat öppethållande och hålla öppet medan de serviceställen som har fler än 250 kunder per dag skall ha heldags- öppet med en längsta öppettid på . Öppettiden för partner är begränsad till . Varje entreprenör får dock hålla öppet längre men får inte ersättning för överskjutande tid av . Kundunderlaget avgör om och hur länge det skall vara lördags- öppet. Minimitiden vid lördagsöppet är . Söndagsöppet skall i princip inte förekomma. Partner har normalt inte lördags- öppet men får hålla lördagsöppet. Avvikelser utom ramarna för policyn skall avgöras på central nivå i efter ansökan om dispens. Av lagen (2001:1276) om grundläggande kassaservice framgår inte den närmare utformningen av den grundläggande kassaservicen. I regeringens proposition Grundläggande kassaservice (prop. 2001/02:34) preciseras dock i den allmänna motiveringen de tjänster som ingår i den grundläggande kassaservicen (sid. 12). Det är fråga om att det t.ex. skall finnas en möjlighet att betala räkningar, ta ut kontanter på vissa värdehandlingar och göra insättningar och uttag på konton. I propositionen betonar reger- ingen att kraven på mer detaljerade tjänster måste tillåtas variera med tiden, utifrån att behovet av dessa tjänster förändras tillhandahåller följande tjänster: –Insättning och uttag på bankkonto –Inbetalning på postgiro och bankgiro –Utbetalningar på postgiro och bankgiro –Inlösen av utrikes postanvisningar Insättning och uttag på bankkonto över disk sker till ett bankkonto kontant från betalaren eller från ett bankkonto kontant till mottagaren eller genom överföring mellan bankkonton. Eftersom saknar tillstånd att driva bankrörelse har företaget tecknat ombudsavtal med FöreningsSparbanken med samverkande sparbanker, , Nordea/Post- girot och för att kunna erbjuda tjänsten. Detta innebär att endast betalningar till och från bankkonton i banker med ombudsavtal kan utföras. Inbetalning till post- eller bankgiro utgör ett traditionellt sätt att betala räkningar över disk. Inbetalning sker med kontanter, genom överföring från bankkonto i bank till vilken är ombud eller med check/kort från någon av banker. För att kunna erbjuda tjänsten har tecknat avtal med Postgirot och Bankgirot via Nordea. Utbetalning till kund enligt utbetalningsavi från postgiro eller bankgiro sker genom överlämnande av kontanter eller insättning på bankkonto i bank för vilken är ombud. definierar tjänsten dagskasseinsättning som uppräkning och insättning av dagskassor bestående av fler än tio sedlar på företagskonto eller föreningskonto. tar i huvudsak emot dagskassor över disk men det går även att teck- na avtal om att lämna dagskassor till lantbrevbäraren. I dagskasse- tjänsten ingår beställning av mynt och sedlar samt i vissa geograf- iska områden hantering av utländsk valuta. Med hjälp av en postanvisning kan avsändaren skicka pengar till en mottagande adressat. Tjänsten används främst för att skicka pengar till personer som saknar bankkonton eller där avsändaren inte har tillgång till uppgift om bankkonto eller post- eller bank- gironummer. Vad gäller utrikes postanvisningar erbjuder endast inlösen av i utlandet utställda postanvisningar. 3.4Finansiella data för den grundläggande kassaservicen och tidigare Posten har upplevt att transaktionsvolymerna för samtliga tjänster som er- bjuds har minskat. var det totala antalet transaktioner 195 miljoner stycken och uppgick antalet transaktioner till 45 miljoner stycken, en minskning . Den senaste femårsperioden har transaktionsvolymen minskat totalt med i genomsnitt vilket är ett resultat av både en minskning av marknaden för kassatjänster och de neddragningar av kontorsnätet som genomförts . halverades det totala antalet transaktioner och den största minskningen var för in- och ut- betalningar på postgiro och bankgiro som sjönk med nästa . Men även banktransaktioner och dagskassor minskade i omfattning med 14 respektive . Minskningen av dagskassor kan delvis förklaras med att inte kan konkurrera med övriga aktörer fullt ut eftersom man inte erbjuder alla typer av tjänster. De tio största kunderna inom dagskasse- hanteringen stod för av transaktionsvolymerna. SOU 2004:52 Den grundläggande kassaservicen CAGR (%) 1999 2000 2001 2002 2003 Källa: ; . En uppdelning av betalningstransaktionerna för visar att inbetalningar och utbetalningar på postgirot står för en majoritet av transaktionerna. En liknande uppdelning för banktjänsterna, dvs. insättningar och uttag på konto, visar att det är Nordea/Postgirot som står för en majoritet av transaktionerna. Fördelning av betal- och banktjänster En fördelning av antalet transaktioner för per geografiskt område visar att flest antal transaktioner görs i tätorter (). En stor andel av transaktionerna sker också i storstadsregionerna , och , medan landsbygden och lant- brevbäringen svarar för ett mindre antal transaktioner. En fördel- ning av antalet transaktioner per kanal visar att en majoritet av transaktionerna görs på egna serviceställen medan ett mindre antal transaktioner görs hos partners eller i lantbrevbäringen. Andel transaktioner per område och per kanal Andel transaktioner per område Andel transaktioner per kanal Egna kontor Partners Lantbrevbäring Den minskade efterfrågan på kassaservicetjänster har medfört kontinuerliga omstruktureringar av servicenätet och antalet anställ- da för att anpassa strukturen till behoven. halverades antalet anställda och antalet serviceställen minskade med . Antal kontor och antal anställda –2003 2000 I egen regi 3.4.2Intäkter, kostnader och resultat Den grundläggande kassaservicen har visat varierande resultat . De finansiella siffrorna är inte helt jämförbara då verksamheten 1999–2001 drevs som ett affärsområde inom Posten och som ett eget bolag, Svensk Kassa- service. var även sortimentet av tjänster bredare då Posten tillsammans med bl.a. Nordea erbjöd produkter såsom Postbanken och Lita Försäkringar, något som bidrog till högre intäkter.