sou · GSB329d2 · 2005-01-01 00:00:00 — 8 Urvalsgruppen för sökande med intyg om grundläggande behörighet från folkhögskola bör slås samman med betygsurvalsgruppen Jag föreslår att får i uppdrag att utreda om urvals- gruppen för sökande från folkhögskolan (BF) kan slås samman med betygsurvalsgruppen (BG). Enligt nuvarande regler fördelas platserna på varje utbildning som vänder sig till nybörjare i fem olika urvalsgrupper, tre betygs- urvalsgrupper (BP, BL och BF) och två provurvalsgrupper (HP och HA). T.o.m. antagningen har platserna vid urval på betyg (motsvarande) fördelats i förhållande till antalet behöriga sökande i var och en av följande tre grupper, BP: sökande med slut- betyg från program i gymnasieskolan eller sökande med slutbetyg eller samlat betygsdokument från gymnasial vuxenutbildning (bok- stavsbetyg), BL: sökande med avgångsbetyg från gymnasieskolan eller vuxenutbildning (sifferbetyg) och sökande med utländska betyg eller blandbetyg, och BF: sökande med intyg om grundläggande behörighet från folkhögskola (studieomdöme). Fr.o.m. höstantagningen 2004 kommer de sökande som tidigare placerats i urvalsgrupperna BP och BL att placeras i en gemensam grupp, den s.k. betygsgruppen (BG). I betygsurvalet kommer således endast två grupper att finnas, nämligen BG och BF. I betygsgrupperna BP, BL och BF fördelas platserna i proportion till antalet behöriga sökande i respektive grupp. BF-gruppen gene- rerar ytterst få platser eftersom det finns jämförelsevis få sökande med studieomdöme från folkhögskolan. antogs totalt 32 596 personer i urvalsgrupperna BP och BL och 891 per- soner i BF-gruppen. Efter sammanslagningen av grupperna accentueras detta problem ytterligare. har man i VHS-antagningen tillämpat en praxis som innebär att den minsta urvalsgruppen ges den plats som eventuellt blir över efter fördelningen mellan de två övriga. har VHS och högskolorna beslutat att fr.o.m. antag- ningen till , då det endast finns två urvalsgrupper i betygsurvalet, skall en strikt matematisk fördelning göras. Det innebär att den urvalsgrupp som vid fördelningen får den största delen av den sista platsen får hela platsen. Den strikt matematiska fördelningen har tillämpats inom den lokala antagningen. kommer den således att tillämpas även i den centrala. I en skrivelse till tillträdesråd som utredningen fått för kännedom påpekar att med bara två urvalsgrupper kan risken öka att folkhögskolegruppen helt blir utan plats, trots att det finns fullt behöriga sökande i denna grupp som kan ha maximal poäng. Jag anser att det är viktigt att hänsyn tas till sökande med folk- högskolebakgrund vid antagningen till högskolan. Det är viktigt att slå vakt om denna skolform, inte minst för att den bidrar till ökad social och etnisk mångfald i högskolan. Det är inte tillfredställande att sökande med studieomdöme från folkhögskolan i praktiken skall vara hänvisade till att göra högskoleprovet. Jag föreslår därför att ges i uppdrag att undersöka förutsättningarna för en sammanslagning av folkhögskolans urvalsgrupp BF med den nya betygsurvalsgruppen BG. Jag är dock medveten om de problem som kan uppstå vid en sådan sammanslagning. Framför allt är det problematiskt att över- föra folkhögskolans studieomdöme till den skala som används vid meritvärderingen av gymnasiebetyg. Vid denna meritvärdering använder man sig av en form av viktat medelvärde medan ett studieomdöme från folkhögskolan är en sammanfattande bedöm- ning av elevens studieförmåga. Studieomdömet är inte målrelaterat utan hänsyn tas bl.a. till elevens utveckling av kunskaper och fär- Utredningen av en sammanslagning av grupperna bör givetvis ske i samverkan med representanter för folkhögskolorna. I direktiven till påpekas att det inte finns någon giltighetstid för betyg, vilket har bidragit till en rad över- gångsbestämmelser. Regeringen påpekar att tillämpningen av meritvärderingsbestämmelserna uppfattas som komplicerad såväl av dem som tillämpar regelverket som av dem som berörs av besluten. Utredningen har diskuterat eventuella konsekvenser av att införa giltighetstid för betyg. Utifrån det faktum att det är just merit- värderingsbestämmelserna som uppfattas som komplicerade har diskuterats om betygen skulle ge livslång behörighet men tids- bestämd urvalsrätt. Införandet av giltighetstid för betyg skulle med säkerhet underlätta övergångsbestämmelserna och därmed göra tillträdesreglerna tydligare och enklare. skulle giltighets- gränsen för betyg sannolikt medföra att högskoleprovet skulle bli ett obligatorium och inte längre ett frivilligt val. Det är en viktig konsekvens eftersom möjligheterna för kvinnor och sökande med annat modersmål än svenska att bli antagna skulle minska då dessa grupper missgynnas av högskoleprovet. Att införa giltighetstid för betyg skulle också kunna leda till taktiskt läsande av enstaka kurser på komvux i syfte att skjuta upp giltighetstiden. Utifrån dessa överväganden anser jag att giltighetstid för betyg inte bör införas. 19.2Urvalsgrunden högskoleprov – skäl och överväganden till utredningens förslag Jag anser att högskoleprovet även i fortsättningen bör vara ett av de generella urvalsinstrumenten vid antagning till högre utbildning. Jag anser dock att provet bör kunna utvecklas mot bakgrund av den kunskap som finns inom området test- och mätlära. Vidare före- slår jag – mot bakgrund av utredningens direktiv om att direkt- övergången bör öka – att urvalsgruppen för sökande med högskole- provsresultat i kombination med poäng för arbetslivserfarenhet (HA-gruppen) avskaffas. 1 Högskoleprovet bör utvecklas Forskningsrapporter om högskoleprovet visar att det fungerar huvudsakligen väl och enligt de intentioner som ursprungligen låg till grund för provets tillkomst. Högskoleprovet bör dock anpassas till dagens högskola och de erfarenheter sökande till universitet och högskolor har. Jag föreslår att högskoleprovet anpassas till personer med svenska som andraspråk, de pedagogiska grundtankar som kännetecknas av autentiska mätningar, informations- och kommunikationsteknologin, samt studenter med särskilda behov. att alternativa former till skriftliga högskoleprov bör utveck- las, samt att högskoleprovet bör utökas med ett uppsatsprov. Anpassning av högskoleprovet till personer med svenska som andraspråk Medan har blivit ett mångkulturellt land har högskole- provet snarare gått en annan utveckling till mötes. Det svenska språket betonas mer än 1977 när provet introducerades. Sam- tidigt lyckas personer med icke svensk bakgrund generellt sämre på högskoleprovet än personer med svensk bakgrund. års stu- dier på området visar att det finns tydliga skillnader mellan grupper med olika språklig bakgrund när det gäller provresultat, benägenhet att göra högskoleprovet och att upprepa provtagningen (Vilken betydelse har utländsk bakgrund för resultatet på högskoleprovet?, rapportserie 2001:3 R). Av resultaten att döma är det framför allt färdigheterna i svenska och kännedom om svenska förhållanden som är huvudorsakerna till skillnaderna (Vilken bety- delse har utländsk bakgrund för resultatet på högskoleprovet? II, rapportserie 2003:23 R). I vissa länder, t.ex. och där liknande prov som hög- skoleprovet används, ges dessa prov på olika språk för att tillgodose önskemålen från den mångfald som befolkningen representerar. Även i skulle högskolprovet kunna tillhandahållas på de stora invandrarspråken för att gynna fler personer med annan bak- grund än svensk. Dock skulle kostnaderna för provet stiga kraftigt om så skulle ske. Det språk som man däremot kan överväga att ge större vikt åt i högskoleprovet är engelska. Att ge större vikt åt engelska skulle sannolikt inte vara lika kostsamt som att ge provet på andraspråk. sker en tillämpning av vissa aspekter av det engelska språket i högskoleprovets ELF-prov. Ytterligare del- prov skulle kunna ges på engelska i stället för som på svenska. Provet DTK (Diagram, Tabeller och Kartor) är ett sådant delprov som ganska enkelt skulle kunna ges i en engelsk version. Syftet blir då inte bara språket i sig utan också att innehållet i provet får en internationell anknytning. DTK skulle passa bra för ett sådant syfte. Tillsammans med en reducering av nuvarande ORD-prov skulle en sådan lösning rymmas inom dagens ekonomi, möjligen förstärkt under ett inledande skede. bör det påpekas att många invandrare kommer från länder där man inte läser engelska. Dessa personer skulle straffas dubbelt om ytterligare ett delprov ges på engelska. Anpassning av högskoleprovet till de pedagogiska grundtankar som kännetecknar autentiska mätningar Med början särskilt har s.k. autentiska mätningar (performance assessment) fått en mer eller mindre självklar plats i den pedagogiska mätlitteraturen. Med autentiska mätningar menas att proven och provinnehållen skall likna en faktisk situation så mycket som möjligt. Det innebär att man strävar efter att finna provformer som överbryggar avståndet mellan den rena psyko- metrin och arbetet i klassrummet. När de medicinska fakulteterna genomför prov för läkarstuderande med verkliga patienter har man samma syfte i åtanke. Uppsatsprovet i hemspråk är ett annat exem- pel på ett sådant prov. I naturvetenskapliga sammanhang fanns tidi- gare i försök med experimentbussar som åkte landet runt för att testa vissa kunskaper i färdigutrustade laboratorier. Vid såväl som vid gram som ansvarar för SAT- respektive ACT- proven, dvs. de ame- rikanska motsvarigheterna till högskoleprovet, finns det tankar om att utveckla dessa prov i riktning mot autentiska mätningar. Att åstadkomma sådana prov blir visserligen oftast betydligt dyrare men mottagligheten hos provdeltagarna blir ofta mer positiv än med traditionella prov. Högskoleprovet bör ha anknytning till informations- och kommunikationsteknologin Högskoleprovet genomfördes första gången . Då, var datorer och Internet tämligen okända begrepp för de flesta. spelar de en framträdande plats i det mesta av högre studier. Det gäller också det sätt på vilket enskilt material presente- ras av de studerande i högskolan. Även kunskapsinhämtningen samt kommunikationen mellan studenter sker i stor utsträck- ning via Internet. Många kontakter mellan studenter och lärare sker via särskilda nätverksprogram (t.ex. black board). I finns s.k. virtuella universitet i 36 delstater. I ger exempelvis Hög- skolan i av kurserna för sina drygt 6 000 stu- derande via Internet och var fjärde student vid läser på distans. Det finns anledning att överväga om inte högskoleprovet, som bör ge en viss spegling av framtida högskolestudier, också bör upp- märksamma den nya teknologin i provet. Det kan ske på många olika sätt. Här anges två sådana. I det ena fallet kan man tänka sig att återinföra det s.k. STUF-provet (studietekniska färdigheter) i vilket den studerande fick en bok inom något område och via olika register i boken skulle finna rätt svar på frågor som ställdes. Alla svar fanns i boken men tiden för provet förutsatte att den stu- derande via de olika registren fann rätt sidor att läsa. skulle samma idé men med Internet som uppslagskälla kunna användas för liknande syften. Angivna frågor får den studerande lösa genom att nyttja Internet och de olika källor som finns där och med angivande av nyckelkällor i sitt letande. Ett annat sätt är att ge uppgifter till provdeltagarna att inför högskoleprovet ha löst motsvarande uppgifter hemma. Låt oss t.ex. anta att hemuppgiften för deltagaren är att finna ut hur många aboriginer det finns i och var dessa lever . Allt detta och var informationen hämtats tecknas ned och lämnas in. I provsituationen får den studerande finna motsvarande uppgifter om aztekindianer. Tillsammans skulle de genomförda uppgifterna leda till poäng på högskoleprovet. Det finns säkert många olika sätt att uppmärksamma infor- mations- och kommunikationsteknologin. Att så faktiskt sker kan sägas vara en viktig anpassning till dagens högskolestudier. Det enklaste förfarandet är att göra ett traditionellt prov med informa- tions- och kommunikationsteknologin som kunskapsbas. Särskilda anpassningar av högskoleprovet till studenter med särskilda behov Frågan om särskilda provarrangemang för personer med funktions- hinder av något slag har till och från diskuterats inom ramen för utvecklingen av högskoleprovet. Det finns högskoleprov anpassat för svagt synskadade samt för personer med dyslexi. Detta prov är detsamma som det ordinarie högskoleprovet men provtiden är för- längd . För gravt synskadade finns däremot sär- skilda prov. kan dessa tas . skall det finnas ytterligare två prov för gravt synskadade. Jag anser att det bör utredas om även andra grupper av funk- tionshindrade bör få anpassat högskoleprov. Det kan ske om sär- skilda medel ställs till förfogande. Ett anpassat prov där anpass- ningen innebär en förlängd provtid kostar ca extra per prov i tryckkostnader eftersom endast omslaget på provet behöver ändras. Ett särskilt prov för gravt synskadade kostar där- emot ca extra per prov. Provkonstruktionen och över- föringen till punktskrift och kassettband betalar med de avgifter man får in från provdeltagarna. Alternativa former till skriftliga prov bör utvecklas Det skriftliga högskoleprovet kan sägas vara ett exempel på att pröva gammal kunskap på gammalt vis. De flesta experter är över- ens om att det kommer att utvecklas alternativa former till det skriftliga högskoleprovet. Erfarenheten av att nyttja datorer och Internet kommer att vara heltäckande bland sökande till högskolan. Denna erfarenhet borde också beaktas vid konstruktionen av provet. Ett utvecklingsarbete med att ge hög- skoleprovet i datoriserad form (ensamt eller som alternativ) borde sättas i gång. Goda erfarenheter finns att hämta bl.a. från . En viktig fördel med ett sådant tillvägagångssätt är en säkrare distribution av högskoleprovet och minskade kostnader. Exempel- vis uppgick kostnaderna för vår- och höstproven till ca för tryckning av provet och svarshäftena samt för distri- bution. Genom att distribuera provet via Internet skulle man kunna spara in mycket pengar som i stället skulle kunna användas t.ex. för att utveckla provet på andraspråk än svenska och för olika grupper av funktionshindrade. Dessutom skulle risken att obehöriga i förväg får kännedom om uppgifterna i provet minskas. Högskoleprovet bör utökas med ett uppsatsprov Ända sedan provet etablerades 1977 har frågan om ett uppsatsprov diskuterats. Frågan har i praktiken lämnats utanför agendan på grund av de kostnader som är förenade med rättning av uppsats- prov. pågår en förändring av de amerikanska motsvarigheterna till högskoleprovet, SAT och ACT. I båda fallen ingår uppsatsprov. Rättningen kommer att ske via Internet, av två oberoende bedö- mare, på en sexgradig skala. Särskilda procedurer håller på att utvecklas för att lösa meningsskiljaktigheter mellan de två bedö- marna. Ett uppsatsprov har en viktig signaleffekt till potentiella hög- skolestuderande att det skrivna språket är centralt i all högskole- utbildning. Inom ramen för högskoleprovets verksamhet bör frågan lyftas fram på dagordningen för forskning och utvecklings- arbete. Jag anser att ett antal områdesprov bör utvecklas som alternativ till högskoleprovet. Resonemangen om varför sådana prov bör utveck- las finns i kapitel 13 samt avsnitt 19.3 om av högskolan beslutade urvalsgrunder. Högskoleprovet bör vara gratis för sistaårselever Jag föreslår att ges i uppdrag att utreda möj- ligheten att ge ett gratis högskoleprov för gymnasieelever sista ter- minen i gymnasieskolan (för kostnadsberäkning och förslag till finansiering, se kapitel 21). Två skäl ligger bakom mitt förslag. För det första kan gymnasiebetygens brister som urvalsinstrument sannolikt leda till att högskoleprovet måste ges ännu större bety- delse än . För det andra skulle ett gratis högskoleprov kunna vara ett sätt att uppmuntra studiebegåvade men osäkra elever från studieovana hem att söka till högskolan. 2 Urvalsgruppen för sökande med högskoleprovsresultat och poäng för arbetslivserfarenhet bör slopas Enligt nuvarande regler fördelas platserna i provurvalet vardera till följande grupper, HP: sökande med högskole- provsresultat, och HA: sökande med högskoleprovsresultat och poäng för arbetslivserfarenhet. I urvalsgruppen HA kombineras poäng på högskoleprovet med poäng för arbetslivserfarenhet. Poäng för arbetslivserfarenhet utgör av den maximala provpoängen. Det är väl dokumenterat att poäng för arbetslivserfarenhet inte bidrar till prognosvärdet och inte heller bidrar till att minska den sociala snedrekryteringen. Däremot bidrar den fullt naturligt till att öka åldern hos de sökande. Definitionen av vad som räknas som arbets- livserfarenhet är också mycket vid. Syftet med arbetslivserfarenhet har därför förfelats och kan numera anses vara ett rent ålders- tillägg. Dessutom är det, i merithänseende, mycket tveksamt att kombinera resultat på högskoleprovet och arbetslivserfarenhets- poäng då dessa instrument inte har något som helst samband med varandra. Jag föreslår därför att urvalsgruppen HA slopas. Jag anser dock att arbetslivserfarenhet även i fortsättningen bör tillmätas ett betydande värde vid antagningen till högre utbildning, men att det då skall handla om relevans och kvalitet och inte som om viss kvantitet. Jag anser därför att i de av högskolan beslutade urvals- grunderna bör arbetslivserfarenhet utgöra en viktig beståndsdel, inte minst i ljuset av högskolornas uppdrag att bedöma reell kom- petens. 19.3De av högskolan beslutade urvalsgrunderna som en tredje väg in i högskolan Jag föreslår att det utöver de två nuvarande huvudvägarna in i hög- skolan, betyg och högskoleprovet, skall finnas en tredje väg som varje enskild högskola skall ansvara för. Denna väg har jag valt att kalla för av högskolan beslutade urvalsgrunder. Denna urvalsgrund skall omfatta det som går under namn som alternativt urval, andra särskilda prov, särskilda skäl samt reell kompetens. Nuvarande regler innebär att huvuddelen av urvalet till hög- skolan när det gäller utbildningar som vänder sig till nybörjare baseras på betyg och resultat på högskoleprovet i kombination med arbetslivserfarenhet. Reglerna om andra särskilda prov, alternativt urval och särskilda skäl innebär dock vissa möjligheter att använda andra urvalsinstrument. Av platserna på en utbildning skall minst en tredjedel fördelas på grundval av betyg och minst en tredjedel på grundval av resultat på högskoleprovet i kombination med arbets- livserfarenhet. Betyg och högskoleprovet har därmed en mycket stor roll när det gäller rangordning av de sökande som båda har brister som urvalsinstrument. Dessutom passar de inte alla sökande med deras olika bakgrund. De svenska urvalsreglerna är mycket enhet- liga och avpersonifierade och gör det nästan omöjligt att göra indi- viduella bedömningar av de sökande. gynnas olika grupper av sökande av olika urvalsmetoder. Genom att tillämpa olika urvalsmetoder kan en viss mångfald bland de studerande och senare yrkesverksamma främjas. Individers olika begåvningspro- filer, talanger och kompetenser kommer till uttryck olika starkt i betyg, högskoleprov och andra instrument. Syftet med mitt förslag till en tredje väg in i högskolan är att öka pluralismen av urvalsmetoder. En högskola skall för en viss del av urvalet få bestämma urvalsgrunder som består av 1.andra särskilda urvalsprov än högskoleprovet, 2.kunskap, arbetslivserfarenhet eller annan erfarenhet som är sär- skilt värdefull för den sökta utbildningen eller är särskilt värde- full för det yrkesområde som utbildningen förbereder för, eller 3.annan för utbildningen saklig omständighet. Av högskolan beslutade urvalsgrunder skall användas till av platserna på en utbildning som vänder sig till nybörjare i högskolan. Av de övriga platserna skall fördelas på grundval av betyg och på grundval av hög- skoleprovsresultat. Det skall dock vara möjligt att göra undantag från denna platsfördelning om det finns särskilda skäl för detta. , som skall fastställa antagningsordningen, kan således bestämma att urvalsgrunden av högskolan beslutade urvals- grunder skall tillämpas på samtliga platser på en viss utbildning. Detta kan t.ex. gälla fort- och vidareutbildningskurser. Sådana vänder sig ofta till nybörjare i högskolan i högskoleförordningens strikta mening, dvs. bygger på gymnasiala förkunskaper. Urvalet baseras därför som regel på gängse urvalsinstrumenten, betyg och högskoleprovsresultat, vilket sällan är särskilt relevant. Några exempel på sådana kurser är Arbetslivets juridik, Företagsekonomi för icke ekonomer, med vilt- biologi. Jag anser att när det gäller den typen av utbildningar är både betyg och högskoleprovsresultat mindre lämpliga som urvals- instrument. Högskolan bör därför ha möjlighet att för sådana utbildningar kunna använda urvalsinstrument som bättre överens- stämmer med utbildningens förutsättningar och målgrupper. Inom ramen för av högskolan beslutade urvalsgrunder bör bl.a. andra alternativa urvalsinstrument utvecklas, exempelvis mer kun- skapsinriktade områdesprov. De av högskolan beslutade urvals- grunderna bör också vara kopplade till nationellt fastställda rekry- teringsmål. Högskolan får således möjlighet att tillämpa alternativa urvalsmetoder för att bredda rekryteringen. I detta sammanhang är förstås frågan om positiv särbehandling central. Innebär alternativt urval, (i vardagstal antagning via s.k. fri kvot) positiv särbehandling eller ej, och är i så fall en sådan önskvärd ur statsmakternas per- spektiv och framför allt: är den förenlig med övrig lagstiftning på området? Dessa frågor måste ges tydliga svar vid en revidering av tillträdesbestämmelserna. Min uppfattning är att universitet och högskolor skall kunna använda det alternativa urvalet just på det sätt som regeringen uttrycker det i propositionen Den öppna högskolan: För att göra det möjligt för universitet och högskolor att bredda rekryteringen och öppna högskolan för bl.a. sökande med reell kom- petens eller otraditionell studiebakgrund eller för sökande som är formellt behöriga, men som inte kan konkurrera om platser på resultat av betyg eller högskoleprov. Detta förutsätter dock att det rättsliga läget klarnar och att stats- makterna i övrigt förtydligar sina intentioner. Inte minst uttalan- dena från Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och anmälan från mot gör denna fråga brännande. Högskolorna bör således få ett visst utökat ansvar för urvals- frågor. De bör ges möjlighet att, inom dessa ramar, bedöma vilka meriter och urvalsmetoder som kan anses vara mest relevanta för högskolans olika utbildningar. Större hänsyn skulle kunna tas till personer med udda meriter genom att möjligheten till individuella bedömningar skulle öka. De alternativa urvalsmetoderna bör även kunna kombineras med aktiva rekryteringsinsatser. öka engagemanget för antagningen hos högskolorna och även ett närmande till internationella förhållanden. 1 Möjligheten att göra avsteg i enstaka fall bör finnas kvar finns möjlighet att för enstaka sökande göra undantag från högskoleförordningens regler om vilka urvalsgrunder och vilken platsfördelning som skall användas. Förutsättningen är att det finns särskilda skäl. Jag anser att denna möjlighet bör finnas kvar (se kapitel 15). 2 Urval vid i övrigt likvärdiga meriter Enligt 7 kap. 10 § andra stycket högskoleförordningen får vid i övrigt likvärdiga meriter urval också göras med hänsyn till kön i syfte att förbättra rekryteringen av studenter från det underrepre- senterade könet. Vid sådana meriter får vidare lottning användas, om urval med hänsyn till kön inte kan göras. Lottning uppfattas av de sökande som det absolut sämsta alter- nativet. Därför föreslår jag att fler alternativ än hänsyn till underre- presenterat kön skall användas innan lottning tillämpas. Jag föreslår att urval vid i övrigt likvärdiga meriter även i fortsättningen i första hand skall göras med hänsyn till kön i syfte att förbättra rekryte- ringen av studenter från det underrepresenterade könet.