sou · GSB327d2 · 2005-01-01 00:00:00 — I en situation där forskarutbildningen har expanderat kraftigt, och av statsmakterna förutsätts expandera ytterligare, blir kvalitets- säkring en viktig aspekt. Tilldelning av examensrätt är ett grund- läggande instrument för kvalitetssäkring som kan användas på två sätt. Dels för att säkra att de som meddelar forskarutbildning har de förutsättningar som kan anses krävas, dels för att se till att knappa resurser inte sprids alltför tunt över landet, utan att en profilering, arbetsfördelning och kraftsamling i stället sker. Det finns utrymme för förbättring av kvalitetssäkringen på båda punkter. gäller den första delen att de nyare lärosätena i forskarutbildningen agerar inom ett mycket vidare område än de egentligen bedömts kompetenta inom. Stora delar av de mindre högskolornas forskningsanslag används till forskarutbildning och relativt omfattande forskarutbildning bedrivs av högskolor som inte har relevant examensrätt, i forskarutbildningsmiljöer som inte alltid har nödvändig kritisk massa. Vad gäller den andra punkten ger dagens system inget tydligt incitament till profilering. 13.5Examensrätt bör kunna ges i andra områden än vetenskapsområden För att främja profilering och därmed effektivare resursanvändning för högre kvalitet, för att främja behovsmotiverad forskning och doktorsutbildning som styrs av problem- och behovsområdet snarare än disciplinära gränser, och för att stärka kvalitetssäkringen av doktorsutbildningen så att utbildningen bedrivs av en instans som har prövats och tilldelats examensrätt, föreslår utredningen att examensrätt i doktorsutbildningen bör kunna tilldelas för grupper av ämnen eller områden för doktorsutbildning i stället för veten- skapsområden. Områden för nya examensrätter bör inte definieras uppifrån utan utifrån befintlig och planerad verksamhet på högskolorna och av högskolorna själva. Vissa generella kriterier för bedömningen måste sättas upp men vi gör inte något försök att precisera dessa närmare. De bör dock ge tillräckligt tydlig information till högskolorna för att förebygga ansökningar som uppenbart inte kan bifallas. De kan knappast utformas som en checklista med strikta kvantitativa mått, utan en bedömning måste göras från fall till fall, enligt i huvudsak samma ordning som dagens vetenskapsområdespröv- ningar. har i sina utvärderingar fastställt ett antal kriterier, vilka kan anpassas till den situation som blir aktuell med detta förslag. I sammanhanget bör understrykas att prövningen inte ska vara mindre hård än tidigare verksamhetsbedömningar – tvärtom kan det ses som en skärpning genom att examensrätten endast tilldelas inom det område som prövats. Grundläggande är att det är kvalitetsbedömningen som är styrande och inte regionalpolitiska överväganden. Utredningen har övervägt möjligheten att föreslå att indelningen av forskningsverksamheten i vetenskapsområden slopas helt. Det skulle allmänt kunna gagna profilering mot sådana områden av nationell angelägenhet, såsom problemorienterade insatser i sam- verkan med näringsliv och offentlig sektor, vilkas komplexitet ofta kräver flervetenskapligt sammansatta forskningsmiljöer. Vi har emellertid stannat vid att inte lämna något förslag i den vägen utan understryker behovet av att högskolor utan examensrätt kan be- viljas sådan för ett område för doktorsutbildning som inte behöver vara ett vetenskapsområde. Temaforskningen vid innebär inte något tekniskt problem vid resurstill- delning. har länge haft examensrätt inom ett snävare område. Inte heller denna form för definition av examensrätt behöver utgöra något hinder för resurstilldelnings- systemet. Medel för den verksamhet som definieras på annat sätt än veten- skapsområde kan läggas på posten Övrigt inom det direkta forsk- ningsanslaget. Om inte möjligheten ska finnas att få examensrätt utan att examinationsmål ställs upp, innebär vårt förslag att en högskola som prövats och erhållit examensrätt inom ett område kan omsätta den rätten först när det blir aktuellt att sätta nya exa- mensmål, och då blir det fråga om en fördelning mellan alla som har examensrätt i doktorsutbildningen Att bevilja examensrätt inom ett område som definieras på annat sätt än vetenskapsområde reser frågan vad som händer med dem som redan tilldelats vetenskapsområde och/eller erhållit univer- sitetsstatus. Vi har inte haft möjlighet att närmare skärskåda den anomali som kan uppstå men vill peka på problemet och lyfta fram behovet av kontinuerlig nationell kvalitetsuppföljning av forskar- utbildningen. För högskolor utan examensrätt kan de behovsmotiverade forskarskolorna bli särskilt intressanta. Högskolorna skulle inom ramen för sådana forskarskolor kunna få egen examensrätt under förutsättning att de uppfyller vissa givna krav. Det kan röra sig om flera högskolor i samarbete men också en högskola som definierar en forskarskola inom sig med fler- eller tvärvetenskaplig prägel på forskarskolan. En intressant möjlighet vore att flera lärosäten utan vetenskaps- område tillsammans kan beviljas examensrätt i doktorsutbildning inom ett visst givet område, som kan tillhöra delar av mer än ett vetenskapsområde. En lösning skulle kunna vara att skapa en gemensam organisation/med eget ansvar för en forskarutbildning inom ett visst givet område. Särskilt regelverk och kriterier för detta behöver i så fall upprättas. Denna fråga bör beaktas i arbetet med att möjliggöra gemensamma doktorsutbildningsprogram och examina för flera lärosäten (se kapitel 12). 13.6Tidigare diskussioner och förslag En kort sammanfattning av de resonemang som förekommit i samband med prövning av universitets- och vetenskapsområdes- ansökningar redovisas i det följande. Bedömargruppen för in- rättande av professurer angav kriterier för att anordna forskar- utbildning, bl.a. följande:4 tillräckligt rekryteringsunderlag av studenter, tillräcklig mellannivå av lärare med doktors- och docent- kompetens, förmåga att behålla de mest kvalificerade lärarna , tillräckliga ekonomiska resurser för att möjliggöra oberoende och långsiktighet, tillräckligt många, någorlunda näraliggande, ämnesområden för att kunna bilda en kompetent fakultetsnämnd och för att säkerställa en viss bredd i forskarutbildningen, nationellt och internationellt nätverk. Om det inom ett ämnesområde, eller ett antal näraliggande ämnes- områden, vuxit fram en miljö som innefattar professurer och ett tiotal aktiva forskare med minst docentkompetens och om forsk- ningen delvis stöds med anslag från regeringen så att även rent inomvetenskapliga problemställningar kan bearbetas, kunde det enligt bedömargruppens mening vara motiverat att en sådan miljö tilldelas rätten att examinera i forskarutbildningen. Den s.k. kritiska massan ansågs kunna variera mellan ämnesområden, och nätverk kan fungera som supplement till den egna miljön. Bedömargruppen som skulle pröva , , och ansökningar 1998 om att bli universitet listade följande argument för och emot att sprida forskarutbildning till fler högskolor:5 4Högskoleverket, Kriterier för benämningen universitet (rapportserie 1996:12 R). 5Högskoleverket, Högskola i dynamisk utveckling – fyra högskolors förutsättningar att bli universitet (rapportserie 1998:11 R) 28–32. SOU 2004:27 Examensrätt och vetenskapsområden Det går fortare att expandera befintliga miljöer, och det är De bedriver redan forskar- dyrt att sprida materiella och utbildning i viss omfattning, Det finns en tendens till därmed inte bli så stort Forskningen vid de mindre sitetsväsendet som gör att högskolorna sker ofta i nära lokala profiler försvagas – kan minska om de blir univer- Högskolorna har en högre andel kvinnliga studenter än vid högskolorna är små och Högskolorna har en högre andel studenter från icke- ämnesbredd – expansion vid udsakligen att expandera den Områden som vård och undervisning är relativt stora vid högskolorna, och egen En expansion vid högskolorna torde leda till en relativ ökning av den tillämpade och forskningsområden, ofta Det kan finnas en övre gräns för hur stora lärosäten och institutioner kan vara för att fungera väl Bedömargruppen ansåg att några nya lärosäten bör ges rätt att utfärda examina inom forskarutbildningen, och att de bör upp- muntras till att söka sådan rätt inom nischer och profiler som kompletterar forskningen vid de nuvarande universiteten. arbete på nationell nivå för forskarutbildningen, initierat av lärosätena själva, efterfrågades också. Vid bedömningen av högskolornas i , och universitetsansökningar, konstaterade bedömargruppen att även om forskningen enligt regeringen inte behöver spänna över ett helt vetenskapsområde, ställer en generell examensrätt inom veten- skapsområdet stora krav på djup och bredd. En ordning där forskarutbildning ska etableras vid nya högskolor genom veten- skapsområden är ägnad att uppmuntra till bredd i ett lärosätes verksamhet och motverka specialisering och profilering.6 Bedömargruppen redovisade därmed samma synpunkt som vi framfört, nämligen att indelning av examensrätt i vetenskaps- område kan motverka önskvärd profilering vid mindre högskolor. Gruppen förordade i stället att examensrätten bör avse ämnen med betydande bredd eller ämnesgrupper, som också kan ligga i skärningspunkten mellan två eller flera vetenskapsområden. Dessa ämnesområden behöver inte vara fördefinierade utan kan bestäm- mas utifrån en faktisk verksamhet vid en högskola. De högskolor som bedömargruppen hade att bedöma föreslogs inte få veten- skapsområde, men däremot examensrätt i vissa angivna ämnes- grupper. konstaterade dock att det inte fanns utrymme för annat än att avslå eller tillstyrka ansökningarna, och menade att bedömargruppen ställt för höga krav och de sökande tilldelades vetenskapsområde. höll dock med bedömar- gruppen om att den utformning som systemet med veten- skapsområden fått delvis motverkar intentionerna med reformen. Systemet befrämjar inte mångvetenskap och samarbete mellan de olika vetenskapsområdena, menade gruppen. I rapporten lämnar alltså även verket förslag på ny förordningstext som möjliggör examensrätt inom vissa ämnesgrupper, dock inte enskilda ämnen. Dessa områden föreslogs kunna definieras utifrån befintlig verk- samhet vid den . 6 , Vetenskapsområden – bedömning av tre högskolor (rap- portserie 1998:27 R) 34. 14 När kan förslagen genomföras? De förändringar som skall genomföras blir beroende av när riks- dagen fattar beslut om den nya examensstrukturen. Vår hypotes för det förslag som följer är att beslut om ny doktorsutbildning och därmed sammanhängande beslut träder i kraft så att det blir möjligt att förslagen kan genomföras med början . En förutsättning för vårt resonemang i det följande är att nya magis- ter- och/eller masterutbildningar blir inrättade från samma tid- punkt även om det endast innebär en mindre omfattning. Redan då implementeringen av det nya systemet inleds finns sannolikt studenter som redan har motsvarigheten till sådan masterutbildning som skall utgöra den grundläggande behörigheten för tillträde till den nya treåriga doktorsutbildningen. Det finns därför ingen anledning, att senarelägga starten av den treåriga doktorsutbildningen i avvaktan på att masterutbildningar utvecklas. Med den utgångspunkten bör beslutet om att införa en ny doktorsutbildning, en ny examensstruktur och de övriga föränd- ringar som ligger i vårt samlade förslag innebära att de alla träder i kraft . Vi förutsätter att den nya doktorsutbildningen och examens- strukturen i övrigt enligt den s.k. examensöversynsgruppens förslag införs och utvecklas parallellt så att de kan synkroniseras. Det kommer att behövas ett omfattande utvecklingsarbete som implementeringen av examensstrukturen pågår. Även om den treåriga doktorsutbildningen inte kommer att ha särskilt stor omfattning från starten så anser vi att resurstillskotten på de direkta statsanslagen bör läggas ut i en fyraårig period som När kan förslagen genomföras inleds med året för start, 2006. Det blir då möjligt att under åtmin- stone i perioden ha tillgång till medel för att täcka viss del av utvecklingskostnaderna. Dessa utnyttjas påföljande år för den successivt utökade volymen av den treåriga doktorsutbild- ningen den byggs upp. Av den anledningen har vi i beräkningsexemplet i anslutning till det föreslagna resurstilldel- ningssystemet fördelat resurstillskottet jämnt under fyraårsperio- den (kapitel 5). I nedanstående diagram presenterar vi ett förslag till tidsmässig utveckling av masterutbildningar och treårig doktorsutbildning med samtidig avveckling av fyraårig forskarutbildning. Redan då beslutet träder i kraft kan den treåriga doktorsutbildningen starta inom områden där det då finns studenter som har gått igenom masterutbildning om 80 poäng med sådana forskningsförberedande inslag som bör krävas för tillträde. Det skall finnas möjlighet att påbörja fyraårig forskarutbildning intill dess att presumtiva studenter haft möjlighet att gå igenom anpassad masterutbildning om 80 poäng. Vi har gjort antagandet, vilket framgår av diagrammet, att det behövs tre terminer för att utveckla nya masterutbildningar av det slag som krävs som för- beredelse för bl.a. den treåriga doktorsutbildningen. Det betyder att först ht 2007 finns möjlighet att genomgå masterutbildning som förbereder för treårig doktorsutbildning inom alla områden. Med omfattningen 80 poäng har de studenter som påbörjar sin master- utbildning ht 2007 klarat av den behörighetsgivande utbildningen vid utgången av vt 2009. Efter den tidpunkten finns skäl att ha kvar antagningen till den fyraåriga forskarutbildningen, som därmed är helt avvecklad vad gäller antagning inför ht 2009. När kan förslagen genomföras Förändring i andelen (%) nybörjare på fyraårig forskar- utbildning respektive treårig doktorsutbildning från samt tvåårig masterutbildning under antagande att nybörjar- antalet på doktorsnivå är oförändrat i perioden Antal nybörjare treårig + fyraårig Antal nybörjare fyraårig forskarutbildning Antal nybörjare treårig doktorsutbildning Den övergångsperiod som krävs för att införa treårig doktors- utbildning blir därmed och det nya examenssystemet tillämpas i full utsträckning fr.o.m. ht 2009, dvs. den sista terminen av fyraårsperioden. För den fyraåriga forskarutbildning som genomförs med antag- ning från gäller ändrade regler. För att den skall kunna genomföras på samma kvalitativa nivå som den nya treåriga doktorsutbildningen bör kravet på grundläggande behörighet öka så att det sätts till genomgången högskoleutbildning om 160 poäng, varav minst 40 poäng på avancerad nivå. De forskarskolor som föreslås är avsedda för den nya treåriga doktorsutbildningen. Det kan finnas underlag redan från att inrätta forskarskolor av detta nya slag men förmodligen är de inte många. Antalet ökar successivt i perioden och i beräkningsexemplet är medlen utlagda i perioden med den När kan förslagen genomföras På samma sätt som för doktorsutbildningen har dock resursförstärkningen lagts ut än då de faktiska kostnaderna uppstår. Vi anser att detta är nödvändigt för att det skall finnas möjlighet att finansiera en del av de utvecklings- och uppbyggnadskostnader som inrättandet innebär. Anställning som doktor inrättas fr.o.m. . Antalet anställningar bör vara det totalt föreslagna, dvs. 500 redan från början. Behovet av dessa anställningar är inte tidsmässigt beroende av övriga förändringar i systemet men är en viktig förutsättning för att dels trygga återväxten av lärare, dels öka andelen disputerade lärare. Eftersom anställningen föreslås vara tvåårig är behovet av resurstillskottet första året endast hälften av det beräknade men blir året därpå det dubbla och slutliga. Trots detta har vi valt att fördela även detta resurstillskott jämnt eftersom begränsningarna i underlaget för att bedöma hur de samlade resursbehoven kommer att uppstå är avsevärda. Forskarhandledning – Möte med vandrare och med- vandrare på vetenskapens vägar. rapportserie 2003:26 R. Kvinnliga dok- toranders psykosociala arbetsmiljö: Ett organisationspsyko- logiskt perspektiv. Psykologexamenuppsats, , , Vol III:30, 2001. Inspirationskälla, föredöme, tränare och kollega: visioner och verklighet. Universitetsförvalt- ningens skriftserie 2001:1. Realising Higher Education Area: Communiqué of the Conference of Ministers responsible for higher Education in on . NORIA: om nordisk forskning och innovation – globalt ledande genom ökat samarbete. för undervisning och forskning, . Higher Education Area: Joint Declaration of Ministers of Education Convened in on the 19th of 1999. Godt begyndt – forskeruddannelsen i . : Forskningsråd, 2000. Degerblad, och . Kriterier vid bedömning av forskarutbildning – en diskussion. Degerblad, och . Lokala biomedicinska forskarskolor – en utvärdering, / , 2000. Degerblad, och . SSF:s forskarskolor – en utvärdering, /, 2000. Degerblad, och . Tradition och förnyelse i svensk forskarutbildning. rapportserie 2002:26 R. Deiaco, , och , (red.). Teknikparkens roll i det svenska innovationssystemet – historien om kommersialisering av forskningsresultat. Verket för innovationssystem (), VFI 2002:03. Doktoranders syn på handledning (Lilla SULF nr 9, 1998). Ds 1992:1, och högskolor. Ds 1996:14, Värdering av kvinnors respektive mäns meriter vid tjänstetillsättning inom universitet och högskolor. Ds 1996:35, Studiefinansiering och examina i forskarutbildningen. Ds 1997:56, Jämställdhet för kunskap, insikt och kvalitet. Ds 2000:25, Kvalitetssäkring och examenstillstånd i högskolan. Ds 2003:4, Magisterexamen i internationell belysning. Researchers in Research Area: One Profession, Multiple Careers. Kommissionens med- delande till Rådet och , COM(2003) , . , (2002) Hur påverkar pensioneringarna rekryte- ringen av högskolelärare? Universitetslärarens pensionsbilaga nr 16/2002. Kvinnor i akademia – inntrengere i en manns- kultur? : Sekretariatet for kvinneforskning, forsk- ningsråd, 1988. Gerholm, och , (1992), Doktorshatten. En studie av forskarutbildningen inom sex discipliner vid universitet. & , T.M. At Cross Purposes: What the experiences of doctoral students reveal about doctoral edu- cation (). , PA: A report pre- pared for The Pew Charitable Trusts, 2001. Haettner , , och . Kunna – Orka – Våga: En utvärdering av till yngre kvinnliga disputerade 1998. Huisman, och (ed.). Academic Careers: A Comparative Perspective. , The Nether- lands: (), 2000. 16 forskarskolor – statistisk uppföljning av dok- toranderna och några resultat om verksamheten. 20 åtgärder för att stärka studenternas rättssäkerhet. rapportserie 2001:27 R. Antagning till forskarutbildning. rapportserie 1999:15 R. Doktorander från länder utanför och Euro- peiska unionen. rapportserie 1998:40 R. rapport- serie 2003:28 R. Forskarskolor – ett regeringsuppdrag. Högskole- verkets rapportserie 2000:2 R. Forskarskolor i – en sammanställning. rapportserie 2001:12 R. Forskarutbildningen inom det språkvetenskapliga området – en utvärdering. rapportserie 1996:9 R. Förfarande med inaktiva doktorander. Högskole- verkets rapportserie 1996:29 R. (2004), Handledarspegeln Studie av handleda- res syn på hur forskarutbildningen fungerar (). Högskola i dynamisk utveckling – fyra högskolors förutsättningar att bli universitet. rapportserie 1998:11 R. Internationell jämförbarhet och nationell styrning – aktuella perspektiv på högskolans examensordning. Högskole- verkets rapportserie 2001:10 R Kriterier för benämningen universitet. Högskole- verkets rapportserie 1996:12 R. rapportserie 2003:13 R. Redovisning av uppdrag till att utreda det framtida behovet av lärare vid universitet och hög- skolor. Redovisning av uppdrag till att utreda förutsättningarna för en ny anställningsform i Högskolan och en ny ordning för befordran till anställning som lektor. Studiefinansiering för doktorander – rättssäkerhets- aspekter. rapportserie 2003:33 R. Universitet och högskolor – års- rapport . Utredning för översyn av studiefinansie- ringssystemet i forskarutbildningen. Redovisning av uppdrag (Regnr 62-377-95). Utvärdering av grund- och forskarutbildning i . . . [de ämnesutvärderingar som genomförts]. Vetenskapsområden – bedömning av tre högskolor. rapportserie 1998:27 R. En studie av doktoranders behov av information för yrkesplanering. (2000). Ny kunskap – nya världar. Vilken kompetens behöver företagen? Svenskt näringsliv, 2001. From Doctoral Student to Professor: in the . politiska studier (ITPS), 2004. Handslag, famntag, klapp eller kyss? Konstnärlig forskarutbildning i . : in Education and Research (), 2002. , och (red.). Den vildväxande högskolan: Studier av reformer, miljöer och kunskapsvägar. : , 2003. Lika olika – En jämförande studie av högre ut- bildning och forskning i de nordiska länderna. Svensk forskarutbildning i internationell belysning. företagsforskarskolor – utvärdering av ett koncept för ökat samarbete mellan akademi och näringsliv. : , 2003. Svensk forskarutbildning i interna- tionell belysning: Kompletterande synpunkter på forsknings- strategier enligt regeringens uppdrag . I , Svensk forskarutbildning i internationell belysning 8 13. – en granskning av verksamheten 1998–2002. KVA rapport 2003:2. Kupfer, och . Third Cycle of Studies or Entry-Level Employment? An International Comparison of Doctoral Training Conditions. CEPES Seminar on Doctoral Degrees and Qualifications in , , , 2003. Handledning av doktorander. : Nya doxa, 1998. (1996): 4 14. , Tekniska högskolan. LiTH:s forskar- utbildning – nuläge och framtid. Tekniska högskolans rapporter 2002:4. 99:207, 1999. Jämställdhetsarbete Teorier om praktiker. : skriftserie 1, , 2000. Meritvärdering ur jämställdhetsperspektiv: Rekrytering av lärare och forskare. : Jämställdhets- kommitténs skriftserie 7, , 2003. Effekter av postdoktorala utlandsvistelser. / STINT, kommande publikation (2004). Att leva eller forska eller att leva och forska. En undersökning av yngre doktoranders arbetsmiljö vid . : Universitetshälsan, 1995. Reshaping the Graduate Education of Scientists and Engineers. : , 1995. , Division of Statistics. Science and Indicators 2002. , VA: NSB 02- 01, . Graduate Education Reform in Europe, , and the and International Mobility of Scientists and Engineers: Proceedings of an . NSF 00-318, Project Officer, . . , , 2000. driven av Norsk Institutt for studier av forskning og utdanning (NIFU) och finansierad av Nordisk (NorFA). Tjänst efter förtjänst? Argument i sakkunnig- utlåtanden och andra skrivelser, förslag och beslut i överklag- ningsärenden vid 1988 1994. BAS, universitet, 1997. Näringslivets behov av forskarutbildade – Underlagsrapport i anslutning till NUTEKs anslagsframställ- ning för budgetåren 1993/1994-1995/96. Närings- och teknik- utvecklingsverket, 1992. Forskarutbildningens förändringar 1890 1975. : Historica Lundensis 69, 1991. Kvinna i Akademia gäst vid mannens bord. Nordisk Psykologi 51 (1999): 59 76. Pardue, , , . . Moving on from discrimination at , Nature debate, . Doktorander om forskarutbildningen vid filosofiska fakulteten vid , . Forskarutbildningen vid filosofiska fakulteten vid – en undersökning: Diskussion och kommentarer. Handledare om forskarutbildningen vid filosofiska fakulteten vid. Postgård, och . Doktorand vid – En studie av doktorandernas arbetssituation. 1969:31 om forskarutbildning och forskarkarriär m.m. Prop. 1975/76:128, om utbildningsbidrag för doktorander m.m. 1978/79:119 om vissa frågor rörande forskning och forskar- utbildning. 1981/82:106 om forskning m.m. Prop. 1986/87:80 om forskning. 1987/88:100, Budgetpropositionen /89. 1989/90:90 om forskning. 1992/93:1 om universitet och högskolor – Frihet för kvalitet. 1992/93:170 Forskning för kunskap och framsteg. 1992/93:171 om forskning i frontlinjen. 1996/97:141, Högskolans ledning, lärare och organisation. 1997/98:1, Budgetpropositionen . 1998/99:94, Vissa forskningsfrågor. 1999/2000:1, Budgetpropositionen . 1999/2000:81, Forskning för framtiden – en ny organisation för forskningsfinansiering. 2000/2001:3, Forskning och förnyelse. 2001/02:15, Den öppna högskolan. 2003/04:1, Budgetpropositionen .