sou · GSB3112 · 2005-01-01 00:00:00 — En fråga som enligt utredningens mening måste uppmärksammas är med vilken rätt den gode mannen i eget namn äger kvittera ut ett kontokort som är kopplat till huvudmannens konto. Den gode man- nen kan i och för sig med stöd av sitt förordnande utverka en dispo- sitionsrätt till det fria kontot, dvs. det konto som skall användas för den dagliga hushållningen. Det kan med hänsyn härtill tyckas sakna betydelse huruvida den gode mannen gör uttag från kontot vid ett besök i banken eller genom att använda ett kontokort. Detta resonemang skulle möjligen leda till slutsatsen att det är i sin ord- ning att den gode mannen ges en självständig rätt att ansöka om ett kontokort som är kopplat till huvudmannens konto. Ett avtal om kontokort innebär emellertid som framgått ovan att kontohavaren, dvs. huvudmannen, kan göras betalningsskyldig i de situationer som beskrivs i 34 § konsumentkreditlagen. Regleringen i 11 kap. 5 § (7 §) utgör visserligen en viss garanti för att huvudmannen inte blir betalningsskyldig för transaktioner som den gode mannen företar utanför sitt förordnande, eller utan sam- tycke från huvudmannen eller överförmyndaren, men den gode man- nens grova vårdslöshet med kontokortet kan ådra huvudmannen betalningsansvar för obehöriga uttag. En god man som får ett konto- kort kopplat till huvudmannens konto synes nämligen vara att lik- ställa med t.ex. en make som på grund av en i kontoavtalet inskriven dispositionsrätt får ett kontokort kopplat till den andre makens konto. Den gode mannen blir således att betrakta som någon annan som enligt kontoavtalet är behörig att använda kortet, se 34 § första stycket konsumentkreditlagen. Om den gode mannen under dessa premisser t.ex. handskas grovt vårdslöst med kortet, riskerar huvudmannen att, i enlighet med vad kontoavtalet föreskriver, få svara för obehöriga uttag som om han själv hade varit grovt vårds- lös med kortet. Vad som anförts talar enligt utredningens uppfattning för att den gode mannen inte utan vidare bör kunna träffa avtal med banken om att få ut ett kontokort som är kopplat till huvudmannens konto. Om huvudmannens tillstånd är sådant att han kan ge uttryck för sin mening, bör dennes samtycke inhämtas innan den gode mannen tillåts att kvittera ut ett kontokort av den typ varom nu är fråga. Frågeställningar kring den förordnade ställföreträdarens åtgärder... För det fall kortet kopplas till ett befintligt kreditkonto eller den gode mannens kontokortsavtal innebär att ny kredit beviljas huvud- mannen fordras dessutom överförmyndarens tillstånd enligt 14 kap. 13 § första stycket punkten 1 . De rättshandlingar som den gode mannen företar med konto- kortet är som nämnts ovan underkastade regleringen i 11 kap. 5 § (7 §) . En habil huvudman kan naturligtvis helt utan- för godmanskapet ge den gode mannen dispositionsrätt till ett eller flera konton, varefter den gode mannen får ett kontokort utställt på sig själv. En sådan ordning torde emellertid innebära att reglerna i 11 kap. 5 § (7 §) sätts ur spel, jfr vad som sagts ovan beträffande situationen då huvudmannen överlämnar sitt eget konto- kort till den gode mannen. Går det med hänsyn till huvudmannens tillstånd inte att erhålla något samtycke bör det krävas att banken förvissar sig om att så verkligen är fallet, t.ex. genom att begära att få se ett läkarintyg rörande huvudmannens tillstånd, innan den gode mannen får ut ett kontokort på vilket hans eget namn finns präglat. Eftersom den gode mannen är ställföreträdare för huvudmannen kan han teoretiskt begära att för huvudmannens räkning få ut ett kontokort på vilket huvudmannens namn finns präglat. I en sådan situation måste banken rimligen begära ett skriftligt samtycke från huvudmannen till att ett sådant kort framställs och lämnas ut till den gode mannen. Om huvudmannens tillstånd är sådant att han inte kan ge uttryck för sin mening, bör banken överväga att inte lämna ut något kontokort som är utställt på huvudmannen till den gode man- nen. För det fall någon annan än den inhabile huvudmannen använder kortet kan det, som framgått ovan, vara svårt för banken att göra gällande eventuella obehöriga transaktioner mot kontohavaren, dvs. Detta leder enligt utredningens mening till slutsatsen att den gode mannen bör vara hänvisad till att få ut ett kontokort i sitt eget namn. Under sådana förhållanden kan nämligen, som följd av det ändrade kontoavtalet, 34 § konsumentkreditlagen tillämpas på den gode mannens åtgärder med kontokortet. Sammanfattningsvis kan konstateras att den gode mannen med nuvarande regler i kraft av sitt förordnande torde kunna teckna avtal om ett kontokort som är kopplat till huvudmannens fria konto och utställt på den gode mannen själv. Beroende på omständigheter- na kan den gode mannen dock vara skyldig att inhämta samtycke från såväl huvudmannen som överförmyndaren till att träffa ett sådant kortavtal med banken. Det skall i detta sammanhang framhållas att Frågeställningar kring den förordnade ställföreträdarens åtgärder... den omständigheten att huvudmannen och överförmyndaren har samtyckt till att den gode mannen får ett eget kontokort inte inne- bär att den gode mannen kan underlåta att inhämta samtycken från huvudmannen och överförmyndaren beträffande enskilda transak- tioner när så erfordras enligt 11 kap. 5 § (7 §) . Regle- ringen i 11 kap. 5 § första stycket (7 §) hindrar emeller- tid inte att den gode mannen kan ikläda en beslutsoförmögen huvud- man ansvar för de obehöriga uttag som har uppkommit till följd av situationer som beskrivs i 34 § konsumentkreditlagen, dvs. bl.a. den gode mannens grova vårdslöshet med kortet. Om huvudmannen däremot har sin beslutsförmåga i behåll, medför en underlåtenhet att inhämta dennes samtycke att rättshandlingen inte kan göras gällande mot huvudmannen. Vem står risken för att det inte går att utreda vem som har företagit en viss transaktion? I exemplen ovan har det förutsatts att det går att utröna vem som har företagit en viss åtgärd med ett kontokort. I förskingringssituationer kan det på goda grunder antas att en kriminell god man inte vill kännas vid att han har använt sin huvudmans kontokort. När ett kontokort brukas genom att användaren anger behörighetskoden finns det som regel inte något skriftligt verifikat, t.ex. en underteck- nad köpnota, som kan identifiera användaren. Om det inte kan ut- redas att det är den gode mannen som har företagit en viss rätts- handling, kan huvudmannen inte åberopa regleringen i 11 kap. 5 § (7 §) för att undgå betalningsansvar. Konsekvensen kan bli att huvudmannen tvingas svara för transaktionen i enlighet med vad som föreskrivs i avtalet mellan honom och banken. Rättsfallet NJA 1992 s. 263 behandlar frågan om vilken bevisbörde- regel som bör tillämpas när kontokortsinnehavaren gör invändning- en att en inköpsnota har förfalskats. uttalade bl.a. följande: Användningen av kontokort är en masshantering. Det skulle därför med all sannolikhet medföra avsevärda problem för kontokorts- företagen om de som en kontokortsinnehavare gör en invändning om falsk inköpsnota skulle tvingas styrka inköpsnotans äkt- het. Eftersom kontokortsinnehavaren genom kontokortet försetts med en legitimationshandling, som givits vissa begränsade rättsverkningar, kan det inte sägas vara främmande att ålägga kontokortsinnehavaren någon form av medansvar för utredningen när kontokortet missbrukas Frågeställningar kring den förordnade ställföreträdarens åtgärder... av tredje man. Med hänsyn härtill ter det sig rimligt att kontokortsinne- havaren gör åtminstone antagligt att en förfalskning, underskrifts- eller innehållsförfalskning, föreligger. Om kontokortsinnehavaren gör detta, får det sedan ankomma på kontokortsföretaget att förebringa motbe- visning om handlingens äkthet. Enligt utredningens mening förefaller en motsvarande ordning vara rimlig när huvudmannen gör gällande att han enligt 11 kap. 5 § (7 §) inte skall vara bunden av en rättshandling. Huvud- mannen måste sålunda göra antagligt dels att det är den gode man- nen som har företagit en viss rättshandling, dels att rättshandlingen företogs utanför dennes förordnande eller utan erforderligt samtycke från honom själv eller från överförmyndaren. Lyckas huvudmannen inte göra det får ett eventuellt betalningsansvar bedömas utifrån det avtal som gäller mellan huvudmannen och banken. Om å andra sidan huvudmannen lyckas göra antagligt att han enligt 11 kap. 5 § (7 §) inte skall svara för en viss transaktion, ankommer det på banken att föra motbevisning till styrkande av att transaktionen är gällande mot huvudmannen. Ur huvudmannens synvinkel är det med hänsyn till vad som anförts av största intresse att kontokort som är utfärdade i huvud- mannens namn inte kan användas av någon annan. Om den gode mannen skall ha tillgång till huvudmannens konto genom ett konto- kort, bör kortet ställas ut på den gode mannen som med egen kod får tillgång till huvudmannens fria konto. Som framhållits ovan tar framställningen främst sikte på gode mäns hantering av huvudmannens medel. Andra förordnade ställföreträ- dare, dvs. förordnade förmyndare och förvaltare, har naturligtvis också att förvalta den hjälpbehövandes egendom, varvid frågor kring kontokort och internet kan uppkomma. Eftersom förordnade för- myndare och förvaltare som regel har ensam rådighet över den en- skildes egendom uppstår emellertid inte samma problem som då en god man företar rättshandlingar på den hjälpbehövandes vägnar. Vad som sagts ovan gäller dock i tillämpliga delar även andra former av ställföreträdarskap. Denna uppfattning delas av bankerna, och med hänsyn härtill kommer förordnade förmyndares och förvaltares han- tering av kontokort och internetuppkopplingar inte att närmare av- handlas i denna del av betänkandet. Frågeställningar kring den förordnade ställföreträdarens åtgärder... är det vanligt förekommande att en kontohavare ges möjlighet att via en internetuppkoppling företa transaktioner till och från sitt bankkonto. Kontohavaren kan således från sin hemdator bl.a. flytta pengar mellan olika konton och beordra banken att utföra betal- ningar från ett visst konto. För att komma åt sina konton via inter- net måste kontohavaren ofta ha en kod samt en säkerhetsdosa som tillhandahålls av banken. Det finns emellertid också andra lösningar för att säkerställa att rätt person använder internetbanken. När det gäller transaktioner via internet finns det inte några regler motsvarande 34 § konsumentkreditlagen. De flesta banker föreskri- ver dock i sina avtalsvillkor för internettjänster att kunden inte får röja den personliga koden eller lämna ut den utrustning som krävs för åtkomst till kontot via internet. Skulle så ändå ske kan kunden drabbas av betalningsansvar för de transaktioner som utförs av obe- höriga personer. Vissa banker erbjuder gode män att utföra huvudmannens bank- transaktioner över internet. Dessa banker kräver som regel att den gode mannen har ett eget internetabonnemang genom vilket han endast får tillgång till huvudmannens fria konto, dvs. det konto han för vissa ändamål äger disponera i egenskap av god man utan krav på överförmyndarsamtycke. Om huvudmannen har ett eget inter- netabonnemang, får den gode mannen inte använda huvudmannens inloggningskod eller annan utrustning, t.ex. säkerhetsdosa, som krävs för att komma åt huvudmannens konton. Härigenom kan banken se när transaktioner företas från huvudmannens internetabonne- mang respektive via den gode mannens abonnemang. I en del bankers system för banktjänster över internet går det dock inte att begränsa åtkomsten till ett visst konto, och med hänsyn härtill kan man inte erbjuda gode män och andra ställföreträdare möjligheten att göra transaktioner över internet. Att låta den gode mannen få tillgång till huvudmannens konto via internet är emellertid inte oproblematiskt. I en situation där den gode mannen personligen kommer in på banken för att företa en rätts- handling med huvudmannens medel kan bankpersonalen kontrollera att det är den gode mannen som är där, att erforderliga samtycken finns eller att huvudmannens tillstånd är sådant att samtycke inte kan ges. Vidare kan ändamålet med transaktionen kontrolleras. När transaktionerna i stället sker över internet är det svårt för att inte säga omöjligt att göra dessa kontroller. Frågeställningar kring den förordnade ställföreträdarens åtgärder... avse uttag för behöriga ändamål, falla utanför den dagliga hushåll- ningen eller omfattas av krav på samtycke finns det risk för att rätts- handlingen i fråga på grund av regleringen i 11 kap. 5 § (7 §) föräl- drabalken inte blir gällande mot huvudmannen. Med hänsyn härtill vägrar flera banker att låta gode män få tillgång till huvudmannens konton via internet. Bankerna framhåller emellertid att de gärna till- handahåller internettjänster för gode män under förutsättning att nämnda problematik får en tillfredsställande lösning. Nedan återges ett antal problematiska situationer som kan uppstå i samband med att den gode mannen via internet företar rättshand- lingar för huvudmannens räkning. Den gode mannen företar en rättshandling för huvudmannens räkning via dennes internetuppkoppling mot banken Ett tänkbart scenario är att den beslutsförmögne huvudmannen fri- villigt överlämnar kod och annan nödvändig utrustning till den gode mannen för att denne skall kunna sköta huvudmannens ekonomi, varefter den gode mannen verkställer betalningar av olika slag för huvudmannens räkning. I likhet med vad som gäller då huvudman- nen överlämnar sitt kontokort till den gode mannen torde överläm- nande av kod och säkerhetsdosa till den gode mannen innebära en underförstådd fullmakt för den gode mannen att disponera kontot för överenskomna transaktioner. Eftersom det rör sig om ett fullmakts- förhållande mellan den gode mannen och huvudmannen blir inte regleringen i 11 kap. 5 § (7 §) tillämplig. Huvudmannens bundenhet i förhållande till banken för en transaktion som den gode mannen (fullmäktigen) företar blir i stället beroende av vad som föreskrivs i avtalet mellan huvudmannen och banken om internet- banktjänsten. Huvudmannen kan sannolikt genom avtalet bli bun- den vid transaktioner som företas av såväl den gode mannen (full- mäktigen) som någon annan utomstående person som på något sätt via den gode mannen kommit över kod och säkerhetsdosa. Frågeställningar kring den förordnade ställföreträdarens åtgärder... Den gode mannen förfogar över huvudmannens internetuppkoppling mot banken utan dennes tillstånd Saknar huvudmannen beslutsförmåga kan den gode mannen inte ut- verka huvudmannens tillstånd att använda en eventuell internetupp- koppling. Om den gode mannen trots allt använder huvudmannens internetuppkoppling, gör han det i sin egenskap av god man, dvs. inte som fullmäktig. Regleringen i 11 kap. 5 § (7 §) blir därför tillämplig på eventuella transaktioner. Handlingar som den gode mannen företar inom ramen för denna reglering blir således bindande för huvudmannen. Om däremot den gode mannen företar rättshandlingar utanför sitt förordnande, t.ex. tillgodogör sig huvud- mannens pengar, blir däremot rättshandlingen ogiltig. Skulle den gode mannen förlora kod och säkerhetsdosa eller överlämna dessa till en utomstående person får huvudmannens betalningsskyldighet för där- efter följande obehöriga uttag bedömas utifrån det avtal som gäller för internetbanktjänsten, jfr vad som sagts ovan om kontokort. Den gode mannen förfogar över huvudmannens konto via en egen internetuppkoppling Som nämnts ovan erbjuder vissa banker gode män att få tillgång till huvudmannens fria konto via sin egen internetuppkoppling. Här- igenom kan banken konstatera att en viss transaktion görs från den gode mannens uppkoppling och inte från huvudmannens. Precis som är fallet med kontokort som ställs ut på den gode mannen måste han vid transaktioner via internet se till att han hand- lar inom ramen för sitt förordnande och med erforderligt samtycke från huvudmannen. I annat fall kan rättshandlingen bli ogiltig enligt 11 kap. 5 § (7 §) , dvs. banken måste kreditera huvud- mannens konto det disponerade beloppet. Han måste naturligtvis också inhämta erforderliga samtycken från överförmyndaren. Om den gode mannen låter någon utomstående person använda internet- uppkopplingen eller handskas vårdslöst med kod och annan nödvän- dig utrustning, kan kontohavaren, dvs. huvudmannen, bli betalnings- skyldig för obehöriga transaktioner beroende på vad avtalet med banken föreskriver. Saknar huvudmannen kompetens att samtycka till avtalet med banken med de konsekvenser detta kan få för honom, bör banken förvissa sig om att så är fallet, t.ex. genom att begära ett läkarintyg som utvisar huvudmannens tillstånd. Frågeställningar kring den förordnade ställföreträdarens åtgärder... att huvudmannens samtycke till att den gode mannen får tillgång till konton över internet inte ersätter de samtycken som den gode man- nen är skyldig att inhämta enligt 11 kap. 5 § (7 §) till följande transaktioner över internet. Inte heller ersätter överför- myndarens samtycke till åtkomsten via internet till konto med kre- ditinslag de samtycken som den gode mannen kan tänkas behöva för vissa åtgärder, t.ex. köp av aktier. Som framgått ovan är inte konsumentkreditlagen tillämplig på banktjänster över internet. Även om avtalsfrihet således råder, kan oskäliga avtalsvillkor komma att jämkas enligt 36 § avtalslagen. 5.3Behövs det särskild reglering av förordnade ställföreträdares hantering av kontokort och internettjänster som är kopplade till huvud- mannens konto? Bedömning: Några särskilda regler för den förordnade ställföre- trädarens hantering av huvudmannens kontokort och internet- bank bör inte skapas. Vid transaktioner som sker med kontokort eller via internet är det mycket svårt för bankerna att kontrollera att den gode mannen har erforderligt samtycke från sin huvudman eller från överförmyn- daren. Om det i efterhand visar sig att huvudmannen inte hade sam- tycke till en viss åtgärd, riskerar banken att drabbas av förluster eftersom transaktionen i fråga inte kan göras gällande mot denne. Som framgått ovan har bankerna därför begärt att regleringen i 11 kap. 5 § (7 §) ändras så att den bättre svarar mot modern teknik och innebär att en betalning godkänns om den genomförs med användande av kontokort eller internetuppkopp- ling med tillhörande kod eller liknande behörighetskontroll. Godmanskap bygger väsentligen på tanken att den enskilde har kvar sin rättsliga handlingsförmåga. Med hänsyn härtill har sam- tycket en central roll i denna form av ställföreträdarskap. Först om huvudmannen saknar beslutsförmåga, vilket dock ofta är fallet, får den gode mannen handla efter vad han själv finner lämpligt. Det skall också framhållas att den gode mannen ges en förhållandevis stor möjlighet att själv fatta beslut för huvudmannens räkning genom regleringen i 11 kap. 5 § andra stycket . Där föreskrivs att om den gode mannen inom ramen för förordnandet ingår en Frågeställningar kring den förordnade ställföreträdarens åtgärder... rättshandling som sedvanligen företas för den dagliga hushållningen, skall samtycke från huvudmannen anses föreligga, om denne inte före rättshandlingen har gett uttryck för något annat till den mot vilken rättshandlingen riktade sig. Kravet på samtycke kan upplevas som omständligt också i de fall transaktionen företas på annat sätt än med kontokort eller via internet. I samband härmed kan nämnas att Lagrådet har erinrat om möjligheten för huvudmannen att utställa en generalfull- makt för den gode mannen. Detta uttalande har dock kritiserats i doktrinen eftersom en fullmakt från huvudmannen till den gode mannen medför att godmanskapet sätts ur spel (se /Vängby, En kommentar, Del I, avsnitt 11:25). Eftersom en fullmakt innebär att det rättsligt sett är huvudmannen som handlar behöver den gode mannen således inte begära överförmyndarens samtycke för att t.ex. sälja fast egendom eller för att komma åt icke fria konton. För att undvika att en rättshandling inte blir bindande mot huvudmannen på grund av bristande samtycke kan det emellertid ligga i bankernas intresse att begära att den gode mannen kan visa upp en fullmakt från sin huvudman som ger honom rätt att disponera dennes konto genom kontokort eller internetuppkopp- ling. Ur den hjälpbehövandes synvinkel sett innebär dock ett sådant krav att han i princip ger den gode mannen fria händer i alla ekono- miska frågor, och med hänsyn härtill har han all anledning att vara försiktig med att utfärda en fullmakt för den gode mannen. Ett annat problem beträffande fullmakter som bör uppmärksammas är situationen då huvudmannen mister sin beslutsförmåga. Enligt ut- redningens uppfattning som redovisas i det följande, se avsnitt B 6, upphör nämligen en fullmakt att gälla . Härefter kan fullmäktigen således inte åberopa fullmakten för att företa en åtgärd för huvudmannens räkning. Ett alternativ till användning av fullmakter skulle kunna vara att det genom lag införs en bestämmelse som innebär att huvudmannen oavsett regleringen i 11 kap. 5 § (7 §) om samtycke alltid blir bunden av en rättshandling som företas av den gode mannen genom användande av ett kontokort eller internetuppkopp- ling som går till huvudmannens konto. En sådan ordning är emellertid otillräcklig om Svenska Bank- föreningens syfte skall nås. Kravet på den enskildes samtycke är inte det enda som hindrar en förordnad ställföreträdare från att företa rättshandlingar med den enskildes medel. Den företagna rättshand- lingen måste också rymmas inom ställföreträdarens förordnande. Frågeställningar kring den förordnade ställföreträdarens åtgärder... Vidare kräver vissa transaktioner överförmyndarens samtycke. Ut- över en eliminering av kravet på den enskildes samtycke måste så- lunda även kraven på att rättshandlingen skall rymmas inom ställ- företrädarens förordnande och, i förekommande fall, överförmyn- darsamtycke tas bort. En ordning som innebär avkall på nämnda krav skulle enligt utredningens mening emellertid märkbart urholka skyddet för den enskilde. Med hänsyn härtill är det utredningens uppfattning att det även beträffande rättshandlingar som företas genom kontokort och internet bör vara ett krav att den gode mannen skall handla inom ramen för sitt förordnande och efter inhämtande av föreskrivet samtycke från huvudmannen och överförmyndaren. Som framhållits ovan torde samtyckesproblematiken uppkomma främst i de situationer då den gode mannen vill ingå ett avtal för sin huvudmans räkning i en fråga som inte rör den dagliga hushållning- en. De flesta rättshandlingar som den gode mannen har att uträtta torde emellertid hamna inom ramen för den dagliga hushållningen, dvs. betalning av hyra, inköp av kläder, uttag av fickpengar etc. I dessa situationer antas huvudmannens samtycke föreligga, om inte huvudmannen före rättshandlingen har gett uttryck för annat till den mot vilken rättshandlingen riktade sig. Utredningens förslag till utformning av 11 kap. 7 § innebär dessutom en viss utsträckning av det område där den förordnade ställföreträ- daren kan företa rättshandlingar med ett presumerat samtycke från huvudmannen. Området för presumerat samtycke sammanfaller i stort sett med det område inom vilket kan etableras ett fritt konto, dvs. ett konto tillhörande huvudmannen som ställföreträdaren under vissa förhållanden får disponera utan överförmyndarsamtycke, se utredningens förslag till 14 kap. 8 § . Den angivna ordningen innebär en rimlig garanti för bankerna att flertalet av den gode mannens rättshandlingar kommer att stå sig i förhållande till huvudmannen. Genom att eventuella kontokort som den gode mannen använder i sitt arbete ställs ut på honom i stället för på huvudmannen kan bankerna vidare försäkra sig om att vissa obe- höriga transaktioner som uppkommer till följd av att den gode mannen hanterar kortet på sätt som beskrivs i 34 § konsument- kreditlagen kan göras gällande mot huvudmannen.