sou · GSB395 · 2005-01-01 00:00:00 — Sammanfattningen och eventuella översättningar skall också kom- pletteras om tilläggsinformationen även påverkar dessa handlingar. Investerare som har lämnat en anmälan om teckning eller köp av finansiella instrument, eller på annat sätt samtyckt till att teckna eller köpa instrumenten, skall ha rätt att ångra sig om ett tillägg till prospektet görs. Direktivet har här angivit att investerare skall ha rätt att återkalla sin anmälan eller sitt samtycke under minst två vardagar.18 Utredningen anser att denna minimitidsfrist i normal- fallet måste anses för kort för att en investerare skall hinna ta del av den nya informationen i tillägget och om investeraren skall åter- kalla sin anmälan eller samtycke. För mindre tillägg som kanske beror på ett förbiseende vid upprättande av prospektet kan en tidsfrist på vara tillräcklig. Om det däremot inträffar något som väsentligen påverkar värdet av de finansiella instrument som omfattas av erbjudandet kan längre betänketid behövas. Ett tillägg kan också vara föranlett av något avslöjande i media. 18 Artikel 16.2. Former för godkännande och offentliggörande av prospekt situationer kan det behövas tid för att reda ut vad som hänt och för att verifiera uppgifter som lämnats. Tidsfristen kan visserligen inte ses isolerat. Efter det att en situation har uppstått som kräver tillägg till prospektet tar det tid att upprätta tillägget. Sedan har – som framgått – den behöriga myndigheten på sig att godkänna tillägget. Utredningen anser vid en samlad bedömning att den tidsfrist som här diskuteras skall vara minst . Denna tidsfrist bör i normalfallet vara tillräcklig för att investerare skall hinna ta ställning till om en återkallelse av en anmälan om köp eller teckning bör göras. 5.6Gränsöverskridanden – tillräckligt att anmäla prospektet Utredningens förslag: skall på begäran av den som upprättat prospektet meddela behöriga myndigheter i andra medlemsstater om att ett prospekt har godkänts. Till meddelandet skall bifogas ett intyg om prospektets godkännande och om information utelämnats samt i förekommande fall skälen till detta. I de fall ett prospekt har godkänts i en annan medlemsstat får begära att en sammanfattning översätts till svenska. får ett upplysnings- och ingripandeansvar för prospekt som är godkända i andra medlems- stater. Skälen för förslaget: Det kanske främsta syftet med att ändra prospekt- reglerna har varit att göra det enklare att genomföra ett gräns- överskridande erbjudande. Enligt bestämmelserna i prospekt- direktivet är det tillräckligt för de emittenter som planerar ett erbjudande till allmänheten eller ett upptagande till handel i flera länder att få prospektet godkänt hos en behörig myndighet. Där- efter kan emittenten begära att myndigheten från begäran, eller inom en vardag efter godkännandet, meddelar behöriga myndigheter i andra länder att prospektet är godkänt. Av intyget skall det framgå att prospektet är upprättat i enlighet med prospektdirektivet och en kopia av prospektet skall bifogas.19 19 Artikel 18.1. Former för godkännande och offentliggörande av prospekt Om det i prospektet har utelämnats information som normalt krävs enligt bilagorna till förordningen skall detta framgå av intyget. I avsnitt 4.4 redogjordes för olika typer av utelämnande av information som kan vara tillåtet. I intyget skall det anges skälen till att information har utelämnats.20 Det torde räcka med att ange vilka punkter i direktivet som myndigheten stött sig på när de medgett att information kunnat utelämnas. Enligt artikel 17.1 får den mottagande myndigheten när den erhåller ett meddelats om att ett prospekt har godkänts inte företa något godkännande eller annat administrativt förfarande i fråga om prospektet. Den enda åtgärden som myndigheten i värdlandet kan vidta är att kräva att sammanfattningen måste översättas till svenska.21 Översättningen skall i så fall ske på emittentens ansvar eller på den som utformar prospektet. 5.6.1Värdmedlemsstaten får ett upplysnings- och ingripandeansvar I det fall ett prospekt har godkänts av en behörig myndighet i en annan stat inom EES, kan det som framgått ovan även omfatta ett erbjudande till allmänheten till . Som framgår av föregående avsnitt kan inspektionen i en sådan situation inte kräva att prospektet även godkänns av inspektionen. Dock kan inspektionen kräva att sammanfattningen av prospektet översätts till svenska. I förevarande fall är inspektionen att betrakta som värdlandsmyndig- het avseende prospektet i direktivets mening. Den myndighet som har godkänt prospektet är dess hemlandsmyndighet. I det fall i egenskap av värdlandsmyndighet skulle finna att det i samband med erbjudandet eller upptagandet till handel begås oegentligheter av emittenten eller det finansiella institut som ansvarar för emissionen eller att emittenten inte upp- fyller de skyldigheter som kan finnas när det gäller ett upptagande till handel, skall den meddela den behöriga myndigheten i hem- medlemsstaten. Den behöriga hemlandsmyndigheten förväntas då vidta åtgärder. Visar det sig att överträdelserna fortsätter skall myndigheten i värdlandet vidta alla lämpliga åtgärder för att skydda Former för godkännande och offentliggörande av prospekt Denna åtgärd skall emellertid föregås av att den ansvariga myndigheten i hemlandet informeras.22 5.7Om prospekt kommer från ett land utanför EES- området Utredningens förslag: Under vissa förutsättningar får Finans- inspektionen godkänna prospekt från länder utanför EES-området. Skälen för förslaget: Det finns möjligheter för emittenter med säte utanför EES att få sina prospekt godkända av en behörig myndighet i någon av medlemsstaterna.23 Prospektet måste i så fall vara utformat i enlighet med regelverket i emittentens hemland, och måste även leva upp till internationella standarder framtagna av de internationella organisationerna för tillsyn av värdepappers- marknaderna, vilket i praktiken innebär de regler och riktlinjer som utfärdas av IOSCO.24 Vidare skall informationskraven motsvara dem som är i direktivet och förordningen. Det kan noteras att denna skrivning har skärpts i direktivets slutliga utformning till att motsvara istället för i stort sett motsvara.25 Ett tänkbart exempel skulle kunna vara ett bolag med säte i som upprättar sitt prospekt i enlighet med amerikanska regler. Om ett prospekt från ett land utanför EES-området blir godkänt i någon av medlemsstaterna gäller – för spridning av erbjudandet till andra medlemsländer – samma regler som gäller för spridande av prospekt som upprättas av en emittent med säte inom EU. Bestäm- melserna om räckvidden för godkännande, anmälningsförfarande och språkbestämmelser som det redogjordes för i föregående avsnitt blir alltså tillämpliga. Kommissionen har möjlighet att anta genomförandeåtgärder beträffande prospekt från tredje land (utanför EES).26 Den förord- ning som antagits innehåller dock inga bestämmelser avseende denna kategori av prospekt. 24International Organization of Securities Commissions, . Se exempelvis International Disclosure Standards for cross border offering and initial listings for foreign issuers, 1998. 25Rådets motivering 5390/5/03, interinstitutionellt ärende: 2001/0117 (COD). Gemensam stånd- punkt antagen av rådet inför antagande om direktiv om prospekt. 26Se artikel 20.3.Kommittéförfarandet framgår av artikel 24. 6 Ansvar för prospektet Av artikel 6 i prospektdirektivet framgår att ansvaret för den information som lämnas i prospektet åtminstone skall åvila emit- tenten eller dess förvaltnings-, lednings- eller kontrollorgan, erbjudaren, den person som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad eller garanten, beroende på omständigheterna. Den eller de fysiska eller juridiska personer som är ansvariga skall klart anges i prospektet med uppgift om namn och befattning, eller beträffande juridiska personer, namn och säte, tillsammans med förklaringar angivna av dem om att enligt deras kännedom överens- stämmer den information som ges i prospektet med sakförhållan- dena och att någon uppgift som skulle påverka innehållet i prospektet inte har utelämnats. Nyssnämnda informationskrav återfinns även i förordningen, se punkten 1 i bilaga I, III-V, VII, IX-XIII, XVI och XVII till förordningen. Medlemsstaterna skall vid införlivandet av bestämmelsen säker- ställa att deras lagar och andra författningar om civilrättsligt ansvar är tillämpliga på de personer som är ansvariga för den information som ges i prospektet. Utredningen avser att återkomma till frågor som bl.a. rör juridiska personers ansvar för fel och brister i ett prospekt i sitt slut- betänkande. Inom ramen för detta betänkande har dock utred- ningen haft möjlighet att behandla vissa frågor rörande upprättande av prospekt och ansvar för prospekt, som har anknytning till andra förslag som lämnas. Utredningen har valt att redovisa dessa ställnings- taganden , för att prospektdirektivet därigenom skall kunna genomföras i sin helhet före i enlighet med vad som föreskrivs i direktivet. Det hade naturligtvis varit att föredra om utredningen hade kunnat behandla alla frågor rörande ansvar för prospektet i ett sammanhang, men detta har av tidsskäl inte varit möjligt. 6.2Skyldigheten att upprätta prospekt Gällande bestämmelser om prospekt innehåller vissa mindre skill- nader mellan bestämmelserna i aktiebolagslagen och lagen om handel med finansiella instrument när det gäller vem som är skyldig att upprätta ett prospekt. Enligt 4 kap. 18 §, 5 kap. 16 § och 7 kap. 27 § i aktiebolagslagen åvilar skyldigheten att upprätta ett prospekt styrelsen i aktiebolaget, när ett publikt bolag eller en aktieägare i ett sådant bolag offentliggör eller på annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att förvärva aktier, teckningsrätter, skuldebrev, optionsbevis eller vinstandels- bevis utgivna av bolaget. Bestämmelserna ålägger således inte bolaget utan ett särskilt organ inom bolaget ansvaret att upprätta prospektet. Skyldigheten för styrelsen att upprätta ett prospekt även då en aktieägare säljer fondpapper som givits ut av bolaget har motiverats med att investerarna därigenom får tillgång till mer fullständig information, än om aktieägaren själv upprättade det. Enligt 2 kap. 2 § i lagen om handel med finansiella instrument skall vid emission av fondpapper, som inte är inregistrerade eller föremål för ansökan om inregistrering vid en börs, utgivaren upp- rätta prospekt. Motsvarande krav uppställs i 5 kap. 1 § och 6 kap. 1 § i lagen om börs- och clearingverksamhet, som anger att vid en ansökan om inregistrering och notering av fondpapper skall en ansökan göras av den som har gett ut fondpapperna. Utgivaren skall vid inregistrering av fondpapper bifoga ett börsprospekt till ansökan, se 5 kap. 5 § sistnämnda lag. När det gäller erbjudanden om köp eller försäljning av finansiella instrument, som inte inkluderar emission av fondpapper, anges i 2 kap. 3 § lagen om handel med finansiella instrument att den som lämnar erbjudandet skall upprätta prospekt. Bestämmelserna pekar således inte ut något särskilt organ inom en juridisk person som ansvarigt för att upprätta ett prospekt. Det är dock den juridiska personens styrelse eller motsvarande ledande organ som har det övergripande ansvaret för att tillse att ett prospekt upprättas, när skyldighet föreligger för den juridiska personen att göra detta. 6.3Informationskravet avseende ansvariga för prospektets innehåll, m.m. Som redovisades i avsnitt 6.1 skall prospektet innehålla uppgift om vem eller vilka som är ansvariga för prospektets innehåll samt en försäkran från dessa. Motsvarande krav uppställs i föreskrifter från avseende innehållet i börs- prospekt enligt 5 kap. 5 § lagen om börs- och clearingverksamhet och emissionsprospekt enligt 2 kap. 2 § lagen om handel med finansiella instrument. 6.4Ett aktiebolags organföreträdares ansvar för fel och brister i ett prospekt I kapitel 1 har närmare redogjorts för gällande svensk rätt avseende ansvar för innehållet i ett prospekt. Som där nämnts föreslog i delbetänkandet att bestämmelserna om prospekt i aktiebolagslagen skulle upphävas, då kommittén ansåg det olyckligt att den som avser att emittera eller sälja fondpapper skulle behöva beakta prospektregler i flera lagar. Som framgår ovan i kapitel 2.2. har utredningen samma uppfattning. Av betydelse i detta sammanhang är dock att ansåg att upphävande av aktiebolagslagens prospektregler förutsatte en särskild bestämmelse om styrelses och revisors ansvar för emissionsprospekt. Kommittén anförde härvidlag följande.1 Enligt aktiebolagslagen bereds aktietecknare eller annan i förevarande fall skydd genom bestämmelsen att styrelsen är skyldig att upprätta prospekt. Enligt 15 kap. 1 § ABL gäller nämligen att styrelseledamot, som uppsåtligen eller av oaktsamhet genom överträdelse av aktie- bolagslagen eller bolagsordningen skadar aktieägare eller annan, skall ersätta skadan. På grund av detta stadgande kan en styrelseledamot bli skadeståndsskyldig, om prospekt inte upprättats trots att skyldighet därtill förelegat enligt aktiebolagslagen eller sådant prospekt inte erhållit i lagen föreskrivet innehåll. Av 15 kap. 2 § ABL följer att skade- ståndsskyldighet även kan drabba revisor som medverkat vid tillkomsten av emissionsprospekt. I den mån en aktieägare, som säljer ut aktier eller teckningsrätter under sådana förhållanden att prospektskyldighet föreligger, åberopar sig på uppgifter i prospektet, kan köparen på grund av köpeavtalet föra talan mot honom om skadestånd eller andra köprättsliga påföljder i anledning av fel eller brist i prospektet. 1 SOU 1997:22 s. 228 ff. och SOU 2001:1 s. 260. aktiebolagslagen är skyldig att upprätta prospektet, kan även i detta fall styrelsens ansvar aktualiseras enligt 15 kap. 1 § ABL. Aktiebolagslagens regler innebär således att styrelsen kan åläggas skadeståndsskyldighet för skada, som vållas av överträdelse av prospekt- reglerna, även i de fall där ersättning av aktiebolagsrättsliga skäl inte kan utkrävas av bolaget. Frågan blir då, om ett avskaffande av aktie- bolagslagens prospektregler nödvändiggör särskilda bestämmelser om ansvar för styrelsen med avseende på prospekt. Ett sådant avskaffande medför nämligen att något skadeståndsansvar för styrelsen för fel eller brist i prospekt kan grundas på 15 kap. 1 § ABL som ju gäller överträdelser av den lagen eller bolagsordningen. Eftersom styrelsen i andra angelägenheter än den löpande förvalt- ningen företräder bolaget, torde ett för ett aktiebolags räkning fram- taget prospekt som regel komma att upprättas av styrelsen även utan uttrycklig lagföreskrift därom. Något kontraktsförhållande föreligger inte mellan aktietecknare eller aktieköpare och styrelsen. Styrelsens skadeståndsansvar skulle därför bli att pröva enligt reglerna om utom- obligatorisk skadeståndsskyldighet. I den mån styrelsen förfarit brottsligt när den överträtt prospektbestämmelserna – t.ex. när överträdelsen utgjort ett led i ett svindleribrott – står det klart att styrelsen på grund av 2 kap. 4 § skadeståndslagen skall ersätta ren förmögenhetsskada som den åsamkar den som förlitat sig på uppgifter i prospektet. Har styrelsen visserligen förfarit oaktsamt men inte brottsligt, är läget mindre tydligt. I förarbetena till skadeståndslagen uttalades att 2 kap. 4 § inte var avsedd att utgöra någon ändring av gällande rätts principiella uppfattning att ersättning för ren förmögenhetsskada i utomkontr- aktuella förhållanden förutsatte att skadan vållats genom brott eller att skadeståndsskyldighet föreskrevs i lag. Paragrafen var dock inte avsedd att utgöra hinder för en rättsutveckling genom praxis i riktning mot ett vidgat ansvar för ren förmögenhetsskada. Den fick därför inte för- anleda motsatsslut (NJA II 1972 s. 609). I praxis där HD utvidgat ansvaret för ren förmögenhetsskada i utomkontraktuella förhållanden, har domstolen understrukit att ersättningsskyldighet för ren förmögenhetsskada, som inte vållats genom brott, utanför kontrakts- förhållanden i princip kräver stöd i lag (NJA 1987 s. 692). I doktrinen har företrädare för den s.k. normskyddsläran för förevarande fall före- språkat ett vidare ansvar för ren förmögenhetsskada. Enligt deras uppfattning skall man vid prövningen av styrelsens ansvar för prospekt undersöka om prospektreglerna givits för att bereda ett direkt skydd åt investerare. Om så är fallet, bör styrelseledamot som av oaktsamhet åsidosatt prospektreglerna kunna åläggas skadeståndsskyldighet även utan uttryckligt lagstöd (Kleineman s. 315–316). Enligt kommitténs mening talar visserligen skäl för att prospekt- reglerna i LHF utgör normer, avsedda att skydda investerare. Betraktar man dem däremot som offentligrättsliga, är det, som ovan nämnts, tydligt att åsidosättande av dem inte kan föranleda skadeståndsskyldig- het. Och även om man bedömer prospektreglerna som privaträttsliga synes det, med beaktande av den restriktiva ställning som svensk skadeståndsrätt intar, inte tillrådligt att utgå från att domstolarna utan lagstöd skulle ålägga prospektansvariga utomkontraktuell ersättnings- skyldighet för ren förmögenhetsskada som de av oaktsamhet vållar genom överträdelse av de ifrågavarande prospektreglerna. Kommittén anser därför att ett upphävande av aktiebolagslagens prospektregler förutsätter en särskild bestämmelse om styrelses ansvar för emissions- prospekt. Genom en sådan bestämmelse blir det liksom i gällande rätt möjligt för den som lidit skada på grund av fel eller brist i emissions- prospekt att utkräva skadestånd av styrelsen i de fall där han på grund av aktiebolagsrättsliga regler inte kan rikta sitt anspråk mot bolaget. Styrelsens skyldighet att upprätta prospekt bör på samma sätt som i gällande rätt inträda även när det är fråga om att upprätta ett prospekt med erbjudande om försäljning åt en aktieägare. För en sådan ordning finns visserligen inga skadeståndsrättsliga skäl. Emellertid måste beaktas att den granskning som gör av prospekt enligt LHF är av formell natur och att ett åläggande för styrelsen att även i dessa fall upprätta prospektet torde bereda starkare garantier för prospektets riktighet än om aktieägaren själv får upprätta det. Styrelsens skyldighet att upprätta prospekt bör i likhet med vad som gäller enligt aktie- bolagslagen sanktioneras med skadeståndsskyldighet vid uppsåtlig eller oaktsam överträdelse av prospektskyldigheten. Att denna skadestånds- sanktion får betydelse för den konstitutionella kvalificeringen av prospektreglerna har kommittén konstaterat ovan. Lagtekniskt kan skadeståndsbestämmelsen placeras i 15 kap. aktie- bolagslagen på motsvarande sätt som gäller beträffande bl.a. styrelse- ledamöters ansvar för överträdelse av tillämplig lag om årsredovisning. Övervägandena beträffande möjligheten att utan lagstöd ålägga styrelseledamot ansvar utanför kontraktsförhållanden för ren förmögen- hetsskada, som inte vållats genom brott, äger motsvarande tillämpning på revisor som granskat prospektet. Även för en sådan revisor bör lagfästas en bestämmelse om skadeståndsskyldighet för culpöst åsidosättande av granskningsplikten. förslag har remissbehandlats och i nu aktuellt avsnitt tillstyrkts eller lämnats utan erinran. Utredningens förslag: I lagen om handel med finansiella instru- ment bör intas reviderade regler om vem som är skyldig att upp- rätta ett prospekt. Huvudregeln bör vara att prospektet skall upprättas av den som ger ut de finansiella instrumenten som omfattas av prospektet. Skadeståndsbestämmelserna i 15 kap. 1 och 2 §§ aktiebolagslagen och 16 kap. 1 och 2 §§ försäkringsrörelselagen bör även omfatta överträdelser av bestämmelserna om prospekt och uppköpserbjud- anden i lagen om handel med finansiella instrument. Skälen för förslaget: Vid införlivandet av prospektdirektivet bör det i likhet med vad som är fallet enligt bestämmelserna i aktie- bolagslagen finnas lagregler som klargör vem som är skyldig att upprätta ett prospekt. Enligt utredningen bör prospektet vid erbjud- anden till allmänheten som innefattar emission av finansiella instru- ment och vid en ansökan om handel på en reglerad marknad av finansiella instrument upprättas av utgivaren, vilket således är i linje med vad som är fallet enligt vad som anges i lagen om handel med finansiella instrument och lagen om börs- och clearing- verksamhet. Vid andra fall av erbjudanden bör som huvudregel den som lämnar erbjudandet vara ansvarig för att ett prospekt upprättas. Utredningen delar dock aktiebolagskommitténs bedömning att när en aktieägare säljer fondpapper som givits ut av ett aktiebolag under sådana förhållanden att prospektskyldighet föreligger, skall prospektet upprättas av bolaget. Denna princip har varit gällande i och genom att bolaget skall upprätta prospektet torde investeraren normalt få en mer fullständig bild av bolaget, än om aktieägaren själv upprättade det, och som aktiebolagskommittén anförde beredas starkare garantier för prospektets giltighet. Bolaget bör som tidigare ha rätt att få ersättning från aktieägaren för kostnader i anledning av upprättandet av prospektet. Vad gäller kraven i prospektdirektivet att de personer som är ansvariga för informationen i prospektet skall anges i detsamma och avge en försäkran avseende prospektets innehåll, återfinns dessa krav även i förordningen. Bestämmelserna i förordningen är direkt tillämpliga i svensk rätt. Några skäl att införa nämnda bestämmelser i lagen om handel med finansiella instrument före- ligger därför inte. När det gäller förslag om styrelsens och revisorers ansvar för prospekt är dessa enligt utredningen väl underbyggda och bör läggas till grund för lagstiftning, avseende dessa företrädares ansvar. Därigenom bibehålls och förstärks det skydd som föreligger enligt reglerna i aktiebolags- lagen, då ansvarsbestämmelsen nu uttryckligen kommer att omfatta samtliga regler om prospekt och inte som endast de regler som återfinns i aktiebolagslagen. Ansvarsbestämmelsen bör även omfatta fel och brister i sådana uppköpserbjudanden som omfattas av de före- slagna reglerna i 2 a kap. lagen om handel med finansiella instrument. Ovan redovisade överväganden bör även gälla skadestånds- bestämmelserna i försäkringsrörelselagen. Som redan nämndes i kapitel 3 får den behöriga myndigheten ett antal befogenheter i det nya direktivet. Dessa anges i artikel 21. Den behöriga myndigheten skall ha alla befogenheter som den behöver för att fullgöra sina arbetsuppgifter, och skall åtminstone ha befogenhet att utföra de åtgärder som anges i artikel 21.3 och 21.4. Åtgärderna innefattar rätt att få tillgång till upplysningar och handlingar, utföra inspektioner på plats, meddela ett tillfälligt eller permanent förbud för ett erbjudande till allmänheten eller handel på en reglerad marknad och förbjuda annonsering. Myndigheten skall exempelvis kunna kräva att det tas med kompletterande uppgifter i prospektet och att upplysningar lämnas av emittenten, företagsledning och revisorer. Myndigheten skall även kunna offentliggöra att en emittent inte har iakttagit sina skyldigheter. Av artikel 25 i direktivet framgår att medlemsstaterna skall se till att lämpliga administrativa åtgärder kan vidtas eller administrativa sanktioner utdömas mot de ansvariga när bestämmelser i direktivet inte följs. Åtgärderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Vidare nämns att medlemsstaterna får tillåta att åtgärderna offentliggörs av myndigheten. Den skall dock ta hänsyn till huruvida offentliggörandet riskerar att skapa allvarlig oro på finansmarknaderna eller orsakar de berörda parterna oproportion- erligt stor skada. I artikel 22 i direktivet finns bestämmelser om samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter. Myndigheterna skall bistå varandra och utbyta upplysningar, särskilt i de fall där en emittent har mer än en behörig hemlandsmyndighet därför att den har olika kategorier av finansiella instrument eller där godkännandet av ett prospekt överlämnats till en annan myndighet.