sou · GSB3122d3 · 2005-01-01 00:00:00 — Advokat skall t.ex. kunna åberopa att han har genomgått för uppdraget adekvat utbildning. I övrigt torde domstolen vid förordnande av offentlig försvarare för misstänkt under ha att beakta hur advokaten har utfört tidigare uppdrag som försvarare, i synnerhet uppdrag i ungdomsmål. Det särskilda lämplighetskravet skall dock inte på något sätt inskränka de möjligheter som den tilltalade enligt nu gällande regler och praxis har att själv påverka vem som utses som försvarare för honom. Paragrafens tillämpningsområde har utökats till samtliga instanser. I paragrafen anges de påföljder som rätten kan döma till endast under förutsättning att det i målet finns ett yttrande enligt 11 §. Ungdomstjänst har tillkommit. Övrig ändring är föranledd av att påföljden överlämnande till vård inom har bytt namn till socialtjänstpåföljd. Bestämmelserna i är tillämpliga även på handläggning av mål som rör frågan om omprövning av en utdömd påföljd enligt 32 kap. 2 § och 32 kap. 3 § tredje och fjärde styckena . Vissa av bestämmelserna om rättegång gäller emellertid enligt sin lydelse endast när fråga är om huvudförhandling. Så är fallet beträffande t.ex. domstolens underrättelseskyldighet m.m. i 26 § och skyldig- heten att muntligen avkunna dom vid huvudförhandling i 30 §. Paragrafen är ny och innebär att 26 § och 30 § skall äga mot- svarande tillämpning i mål om ny prövning av påföljdsfrågan i anledning av en tidigare dom på socialtjänstpåföljd eller ungdoms- tjänst. Av detta följer att domstolen vid ny prövning av påföljds- frågan skall underrätta bl.a. den dömdes vårdnadshavare om åklag- arens talan i målet och om tidpunkten för eventuellt sammanträde. Även skall underrättas om tidpunkten för samman- trädet. Vidare skall bl.a. den unges vårdnadshavare i vissa fall höras vid ett sammanträde. Dessutom skall domstolen, om sammanträde äger rum, som huvudregel avkunna sitt beslut muntligen vid detta. De allmänna övervägandena för paragrafens införande finns i avsnitt 6.6.3. Paragrafen är ny och föreskriver en rätt för åklagaren att meddela den som dömts till socialtjänstpåföljd eller till ungdomstjänst en varning om den dömde har misskött vad som åligger honom enligt domen. I första stycket regleras den situationen att den dömde har brutit mot den överenskommelse om behandling som framgår av ett ungdomskontrakt som bifogats domen på socialtjänstpåföljd. Om påföljden innebär att den unge samtyckt till den av för honom planerade vården och behandlingen, innebär domen en skyldighet för den dömde att uppfylla sin del av överens- kommelsen. Det är angeläget att rättsväsendet reagerar på misskötsamhet av kontraktet. Eftersom det dock skulle föra för långt att låta domstolen pröva annat än mer allvarliga fall av sådan misskötsamhet, har åklagaren givits en möjlighet att meddela den unge en varning om det bedöms vara en tillräcklig åtgärd. Det är i sammanhanget av största betydelse att socialnämnden uppfyller skyldigheten att återrapportera fall av misskötsamhet till åklagaren. Denna skyldighet framgår av 12 kap. 8 § SoL. Andra stycket innehåller motsvarande bestämmelser för fall där den dom dömts till ungdomstjänst inte iakttar vad som åligger honom enligt domen. Om åklagaren finner att det finns skäl att meddela den dömde en varning enligt första eller andra stycket, skall han enligt paragrafens tredje stycke meddela beslut härom vid ett personligt sammanträffande med den dömde. Den unges vårdnads- havare m.fl. samt företrädare för bör normalt under- rättas om tidpunkten för ett sådant sammanträffande. Åklagarens beslut om varning skall även manifesteras i skriftlig form och beslutet kan överprövas i enlighet med det överprövningsför- farande som gäller för åklagarverksamheten. Den unge och dennes vårdnadshavare får anses ha ett legitimt intresse av att få saken överprövad. Av fjärde stycket framgår att 20 § i tillämpliga delar skall gälla för ett sådant personligt sammanträffande varom nu är i fråga. Detta innebär att åklagaren skall bereda den unge en möjlighet att redovisa sin inställning till vad lägger honom till last. Om varning därefter meddelas den unge skall åklagaren förklara innebörden härav och vad följderna kan bli om den unge fortsätter att missköta en utdömd socialtjänstpåföljd eller ungdomstjänst. Paragrafen är ny och innebär en möjlighet att förordna juridiskt biträde för misstänkt under vid brottsutredning enligt 31 §. De allmänna övervägandena för paragrafens införande finns i Möjligheten skall användas mycket restriktivt. Skäl att förordna juridiskt biträde kan föreligga när fråga är om mycket allvarlig brottslighet, när brottsutredningen med stor sannolikhet kommer att pågå och omfatta ett stort antal förhör med den unge eller när man kan förutse att omfattande skade- ståndsanspråk kommer att göras gällande mot den unge. Tings- rätten skall pröva sådant behov efter ansökan av åklagaren eller den misstänktes vårdnadshavare. Till juridiskt biträde skall förordnas en advokat. De särskilda lämplighetskrav som ställs på offentliga försvarare för tilltalade under gäller även för ett juridiskt biträde för en brottsmisstänkt under . En hänvisning görs vidare till flera av bestämmelserna i 21 kap. RB som rör offentliga försvarares uppdrag. I paragrafens andra stycke görs ett tillägg till förtydligande av vad som följer redan av gällande rätt. I sak är paragrafen således oförändrad. Se även kommentaren till 14 §. Paragrafen reglerar vilka tvångsmedel som får användas mot brottsmisstänkta under . I katalogen över tillåtna tvångsmedel har lagts till tagande av fotografi och fingeravtryck enligt 28 kap. 14 § RB, s.k. daktning. Möjligheten bör användas med restriktivitet och inte utnyttjas för framtida identifiering. I övrigt är det endast språkliga ändringar i paragrafen. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 6.6.4. 21.7Förslaget till förordning om ändring i strafförelägg- andekungörelsen (1970:60) Ändringen i paragrafens första stycke är föranledd av vårt förslag om en ny lag om verkställighet av sluten ungdomsvård, se avsnitt 21.2. 21.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar De i paragrafens fjärde stycke punkten 3 gjorda ändringarna är föranledda av vårt förslag om en ny lag om verkställighet av sluten ungdomsvård, se avsnitt 21.2. 21.9Förslaget till lag om ändring i skadeståndslagen (1972:207) Paragrafen, som innehåller förutsättningarna för jämkning av skadeståndsskyldigheten för unga, har ändrats genom att tillämpningsområdet utvidgats till att omfatta också åldersgruppen 18–. Någon annan ändring i vad gäller förutsättningarna för jämkning har inte varit avsedd. Ändringen har behandlats i den allmänna motiveringen, se avsnitt 19.4.2. 21.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. I paragrafen ges regler om hur tid för frihetsberövande, varunder ett fängelsestraff skall anses verkställt, skall läggas ut i samband med strafftidsbeslut. I paragrafen har tagits in en hänvisning till den nya bestämmelsen i 33 kap. 7 a § BrB om fakultativ avräkning vid frihetsberövanden som ägt rum med stöd av LVU (se avsnitt 17.4). 21.11Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1974:286) om beräkning av strafftid m.m. Av paragrafen framgår att när en häktad har tagits in i häkte eller kriminalvårdsanstalt skall häktet eller anstalten så snart det kan ske hos höra efter om verkställbar dom i annat mål föreligger mot den häktade. I paragrafen har lagts till att om den häktade inte har fyllt skall också Statens institutions- styrelse tillfrågas härom. Ändringen är föranledd av den nya bestämmelsen om att den som har dömts till sluten ungdomsvård kan erhålla samtidig verkställighet av häktning och sluten ungdomsvård i det fall den unge häktas för nya brott innan verkställigheten av domen har påbörjats. Se 10 § andra stycket lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård (avsnitt 21.2) och avsnitt 14.3.3 i den allmänna motiveringen. 7 och 8 §§ Ändringarna är föranledda av vårt förslag om en ny lag om verk- ställighet av sluten ungdomsvård, se avsnitt 21.2. 21.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Paragrafen reglerar bl.a. skyldigheten att behandla häktade personer så att skadliga följder av frihetsberövandet motverkas och att vidta åtgärder för att ge den häktade det personliga stöd och annan hjälp som han eller hon behöver. När det gäller häktade som är ställs ytterligare krav i 3 § andra stycket. Där anges att förvaringen och den gemensamma vistelsen skall utformas så att häktade i den åldersgruppen inte utsätts för olämpligt inflytande av andra häktade. Motsvarande bestämmelser beträffande den som är intagen i kriminalvårdsanstalt efter dom på fängelse finns i 1 kap. 4 och 8 §§ lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. I ett nytt tredje stycke har tagits in en bestämmelse som syftar till att tydliggöra kriminalvårdens ansvar för unga häktade (se avsnitt 16.8.8). Där anges att förhållandena för unga skall vara anpassade till de ungas särskilda behov och att de unga under vistelsen skall bli föremål för särskilda insatser i syfte att underlätta deras situation. De ungas särskilda behov motiverar små grupper, särskild verksamhet, hög personaltäthet och utvecklade arbetsmetoder. För att behoven skall bli tillgodosedda kan det krävas kompetens- utveckling samt resurs- och lokalmässiga förändringar. De unga bör särskiljas från äldre häktade i så stor utsträckning som möjligt, bl.a. för att minska risken för menligt inflytande och för att möjliggöra ett aktivt påverkansarbete. Vid storstadshäktena kan antalet unga häktade antas vara tillräckligt stort för att man skall kunna inrätta särskilda ungdomsavdelningar, i vart fall om åldersgruppen . Om de unga häktade samlas på en särskild avdelning bör möjligheterna att bygga upp en stadigvarande ungdomsverksamhet kunna öka betydligt. Bl.a. bör förutsättningarna för att erbjuda de intagna gemensamhet med jämnåriga och kontakter med omvärlden, t.ex. frivilligorganisa- tioner, kunna förbättras genom en sådan ordning. Under vistelsen i häktet skall de unga bli föremål för särskilda insatser i syfte att underlätta deras situation. Det kan röra sig om skolverksamhet och programverksamhet av olika typer. Program- men kan syfta till att t.ex. motivera den unge och vara en början på en påverkans- och utvecklingsprocess. Det är viktigt att personalen finns närvarande i de fall verksamheten sker i små grupper av unga och även i övrigt när de unga vistas i gemensamhet. De särskilda insatserna kan även bestå av individuella stödjande samtal. Det finns också ofta behov av olika former av informationsinsatser. De kan avse såväl generell samhällsinforma- tion om t.ex. kronofogdemyndighetens verksamhet som individuell information om behandlingsalternativ m.m. Det bör tillses att den unge under vistelsen har regelbunden kontakt med och, när så bedöms som lämpligt, också med frivården. Det är vidare angeläget att alla möjligheter till fysiska aktiviteter och utomhusvistelser för de unge tas till vara. I 4 § anges att vid behandlingen av den häktade skall hänsyn tas till hans hälsotillstånd. Eftersom ett frihetsberövande innebär särskilda risker för unga människor är det viktigt att deras behov av bl.a. kurator och sjukvårdspersonal är tillgodosett. sådana yrkeskategorier, som alltså skall stå till häktets förfogande, bör samverka med och häktespersonalen i arbetet med den unge. Ett sådant samarbete kan ske t.ex. inom en för detta ändamål inrättad arbetsgrupp. Ändringen i paragrafens första stycke punkt 5 är föranledd av vårt förslag om en ny lag om verkställighet av sluten ungdomsvård, se avsnitt 21.2. 21.13Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1976:376) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Ändringen i paragrafens första stycke punkt 5 är föranledd av vårt förslag om en ny lag om verkställighet av sluten ungdomsvård, se avsnitt 21.2. 21.14Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd Paragrafens första stycke punkten 5 har ändrats. Ändringen är föranledd av att ungdomstjänst är en föreskrift vid överlämnande till vård inom utan en självständig påföljd som regleras i 32 kap 3 § BrB (se kommentaren till denna paragraf i avsnitt 21.3). Hänvisningen till 32 kap. 4 § BrB gäller de fall då ungdomstjänst utgör tilläggspåföljd vid en dom på socialtjänstpåföljd. 21.15Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Ändringen i paragrafens första stycke punkt 3 är föranledd av vårt förslag om en ny lag om verkställighet av sluten ungdomsvård, se avsnitt 21.2. 21.16Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga I paragrafens andra stycke finns en ändring som är föranledd av att reglerna i BrB om sluten ungdomsvård har flyttats från 31 kap. 1 a § till 32 kap. 5 §. I paragrafen finns bestämmelser om förebyggande insatser, s.k. mellantvång. Med tillämpning av mellantvånget kan socialnämnden ge stöd och hjälp för att bryta en destruktiv utveckling hos den unge, trots att den unge, om han fyllt , eller vårdnadshavaren inte samtycker till insatserna. Det finns emellertid inga medel för socialnämnden att tvinga den unge att genomföra de insatser som beslutats med stöd av paragrafen. Paragrafen har ett nytt andra stycke. Våra allmänna överväganden i denna del finns i avsnitt 12.6.3. Bestämmelsen innebär att socialnämnden även kan utse en som förebyggande insats vid mellantvång. Insatsen skall användas i situationer när den unge har behov av särskilt stöd och vägledning av en vuxen person för att inte göra sig skyldig till fortsatt brottslighet. I likhet med vad som gäller för kontaktperson enligt första stycket 1, skall insatsen kunna kombineras med deltagande i behandling i öppna former inom (första stycket 2). Innebörden av insatsen enligt denna paragraf är densamma som insatsen enligt 3 kap. 6 § tredje stycket SoL. Se därför även kommentaren till detta lagrum i avsnitt 21.31. I nuvarande andra och tredje styckena – hädanefter tredje och fjärde styckena – har tillägg gjorts som är föranledda av att införts som ny förebyggande insats vid mellantvång. Även vid beslut om att utse en skall det således enligt det nya tredje stycket finnas en behandlingsplan. Det är viktigt att behandlings- planen är så konkret som möjligt och ställer upp målsättningarna med insatsen. Planen bör även innehålla uppgifter om vad som åligger i förhållande till såväl mentorn som den unge. I fråga om omprövning av beslut om och upphörande av insatsen gäller enligt det nya fjärde stycket samma bestämmelser som för de övriga förebyggande insatserna. 21.17Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. Ändringen i paragrafens punkt 4 är föranledd av vårt förslag om en ny lag om verkställighet av sluten ungdomsvård, se avsnitt 21.2. Ändringen i paragrafen är föranledd av att påföljden överlämnande till vård inom , som skall benämnas socialtjänstpå- följd, har tagits in i en ny paragraf, 32 kap. 1 § BrB (se avsnitt 21.3). Paragrafen har ändrats till följd av att sluten ungdomsvård har flyttats till en ny paragraf, 32 kap. 5 § BrB (se avsnitt 21.3). En ändring har vidare gjorts med anledning av att lagen (1963:197) om allmänt kriminalregister har upphört att gälla och ersatts av bl.a. lagen (1998:620) om belastningsregister. Paragrafen är ny och har tillkommit som en följd av att ungdoms- tjänst har införts som en ny självständig påföljd (se kommentaren till 32 kap. 3 § BrB, avsnitt 21.3). Kommunerna har ansvar för att administrera ungdomstjänsten. 21.18Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård 1, 5, 8, 11, 15 och 29 §§ I paragraferna har hänvisningarna till 31 kap. 1 a § BrB bytts ut mot hänvisningar till 32 kap. 5 § BrB. Ändringarna är föranledda av att de närmare förutsättningarna för att påföljden sluten ungdomsvård skall komma ifråga har flyttats från 31 kap. 1 a § BrB till den nya paragrafen 32 kap. 5 § BrB, se avsnitt 21.3. 21.19Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1991:1472) om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård 4 och 7 §§ I paragraferna har hänvisningarna till 31 kap. 1 a § BrB bytts ut mot hänvisningar till 32 kap. 5 § BrB. Ändringarna är föranledda av att de närmare förutsättningarna för att påföljden sluten ungdomsvård skall komma ifråga har flyttats från 31 kap. 1 a § BrB till den nya paragrafen 32 kap. 5 § BrB, se avsnitt 21.3. 21.20Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. I paragrafens första stycke har gjorts ett tillägg som är föranlett av att socialtjänstpåföljdens användningsområde i högre grad skall vara kopplat till risken för att den unge fortsätter med brottslig verksamhet. Det läggs således större vikt vid att de åtgärder som socialnämnden föreslår också kan antas bidra till att den unge inte begår nya brott. 21.21Förslaget till förordning om ändring i förordning om fingeravtryck m.m. (1992:824) I 36 § LUL har tagande av fotografi och fingeravtryck enligt vad som följer av 28 kap. 14 RB lagts till bland de tvångsmedel som enligt paragrafen är tillåtna mot brottsmisstänkta under (se avsnitt 21.6). Som en följd härav har ifrågavarande paragraf kompletteras med en hänvisning även till LUL. 21.22Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1994:1763) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Vi föreslår att den nuvarande paragrafen, som innehåller regler som har ersatts av en ny bestämmelse i 21 § LUL (se avsnitt 21.6), upphävs och att en ny paragraf införs med samma beteckning. Innehållet i paragrafen är nytt. Våra allmänna överväganden finns i avsnitt 8.3.6. Genom bestämmelsen uppmanas åklagare och polismän samt domare som handlägger ungdomsärenden och ungdomsmål att delta i sådana sammankomster som socialnämnden anordnar med stöd av 5 kap. 1 a § SoL (se även kommentaren till denna paragraf i avsnitt 21.31). Bestämmelsen innebär emellertid ingen skyldighet för polis- och åklagarmyndigheterna eller domstolarna att låta sig representeras i dessa sammanhang. Syftet med bestämmelsen är att det vid sammankomsterna skall ske ett utbyte av information och erfarenheter mellan represen- tanterna för polis- och åklagarmyndigheterna, domstolarna och i frågor som rör handläggningen av ungdomsärenden och ungdomsmål. Bestämmelsen skall ses i ljuset av reglerna om specialisering vid sådan handläggning i LUL, som gäller för såväl åklagare och polis som domare. Genom införandet av denna paragraf poängteras att samverkan och samarbete mellan social- tjänsten och rättsväsendet är ett led i nämnda specialisering. Det är angeläget att myndigheterna har en samsyn kring arbetet med unga lagöverträdare, eftersom detta positivt påverkar kvaliteten på handläggning av ungdomsärenden och ungdomsmål. Det i paragrafen förordade utbytet av information och erfaren- heter gäller självfallet endast uppgifter av generell och övergripande karaktär. Det är alltså inte fråga om att utbyta uppgifter om enskilda ärenden. Det förordade informations- och erfarenhets- utbytet aktualiserar således inte några sekretessfrågor. Paragrafen har ändrats till följd av att påföljden överlämnande till vård inom i stället har fått benämningen socialtjänstpåföljd (se kommentaren till 32 kap. 1 § BrB i avsnitt 21.3), och att bestämmelserna i 38 kap. 2 § BrB såvitt avser bl.a. undanröjande av denna påföljd har ersatts av bestämmelser i 32 kap. 2 §. Vidare har ett tillägg gjorts som innebär att paragrafens handläggningsregel skall gälla även i de fall då fråga uppkommer om att t.ex. undanröja en tidigare utdömd ungdomstjänst. 21.23Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1995:238) om totalförsvarsplikt I första stycket, punkten 2, har hänvisningen till 31 kap. 1 a § BrB bytts ut mot hänvisning till 32 kap. 5 § BrB. Ändringen är föranledd av att de närmare förutsättningarna för att påföljden sluten ungdomsvård skall komma ifråga har flyttats från 31 kap. 1 a § BrB till den nya paragrafen 32 kap. 5 § BrB, se avsnitt 21.3. 21.24Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol Ändringen i paragrafens första stycke är föranledd av vårt förslag om en ny lag om verkställighet av sluten ungdomsvård, se avsnitt 21.2. 21.25Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1996:570) med instruktion för Paragrafen har en ny punkt 14, som innebär att ett nytt specifikt uppdrag ges till . Skälen härför redogör vi för i den allmänna motiveringen i avsnitt 18.3. Uppdraget gäller främst gentemot i kommunerna. 21.26Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister I paragrafen anges vilka personer som skall registreras i belastnings- registret på grund av domar eller beslut som har meddelats i riket. Av punkten 3 framgår att registret skall innehålla uppgifter om den som har förklarats fri från påföljd med tillämpning av 30 kap. 6 § BrB. I punkten har lagts till att detsamma skall gälla den som har meddelats straffvarning med tillämpning av den nya bestämmelsen i 32 kap 6 § BrB. I punkten 4 har intagits åklagares beslut att enligt 18 § LUL inte åtala för brott. Bakgrunden till ändringarna är att åtalsunderlåtelse har ersatts med institutet straffvarning beträffande den som har begått brott innan han har fyllt . I anslutning härtill har ändringar gjorts i 18 § LUL. Straffvarning skall kunna meddelas även av domstol. Se kap. 7 i den allmänna motiveringen samt avsnitt 21.3, 21.4 och 21.6. Paragrafen innehåller regler om när uppgifter skall gallras med anledning av att en dom eller ett beslut har ändrats på så sätt att förutsättningarna för registrering inte längre föreligger. En uppgift i registret skall enligt punkt 5 gallras om åklagares beslut att meddela åtalsunderlåtelse har återkallats. I ett tillägg till punkten anges att gallring skall ske också i det fall återkallelsen avser ett beslut om straffvarning. Ändringen är föranledd av att begreppet åtalsunderlåtelse har ersatts med institutet straffvarning beträff- ande den som har begått brott innan han har fyllt . Se kap. 7 i den allmänna motiveringen samt avsnitt 21.4 och 21.6. Paragrafen innehåller regler om att uppgifter skall gallras då har förflutit. I punkten 6 har överlämnande till vård inom bytts ut mot socialtjänstpåföljd. Vi har behandlat den ändrade benämningen på påföljden i den allmänna motiveringen, se avsnitt 8.3.8. Punkten 8 har fått ett nytt innehåll. Där anges att uppgifter om ungdomstjänst gallras efter domen eller beslutet. Ändringen är föranledd av införandet av ungdomstjänst som självständig påföljd för unga lagöverträdare, se avsnitt 10.2.2. i den allmänna motiveringen och 21.3. Punkterna 9 och 10 motsvarar de tidigare punkterna 8 respektive 9. Den nya punkten 11, som delvis motsvarar den tidigare punkten 10, är motiverad av att begreppet åtalsunderlåtelse hädanefter reserveras för beslut som gäller den som har begått brott efter fyllda . Begreppet har ersatts med institutet straffvarning beträffande den som har begått brott innan han har fyllt . Se kap. 7 i den allmänna motiveringen samt avsnitt 21.4 och 21.6. En uppgift om straffvarning skall enligt punkten 12 gallras efter domen eller beslutet (se avsnitt 7.5.10). Punkten 13 motsvarar den tidigare punkten 11. 21.27Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1998:641) om verkställighet av sluten ungdomsvård Ändringen i paragrafens första stycke är föranledd av vårt förslag om en ny lag om verkställighet av sluten ungdomsvård, se avsnitt 21.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet i gällande rätt, reglerar berörda myndigheters handläggning av en sådan ansökan om upp- skov med verkställigheten av sluten ungdomsvård som avses i 11 § lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård (se kommentaren till den paragrafen, avsnitt 21.2).