sou · GSB3112 · 2005-01-01 00:00:00 — Utredningen föreslår vidare att det i 12 kap. 16 § införs en bestämmelse att överförmyndaren bör ha fattat beslut om ersättning till förordnade ställföreträdare senast efter det att en årsräkning eller sluträkning har getts in till överförmyn- daren. Tidpunkten för ingivande av årsräkning Enligt nuvarande bestämmelser skall en årsräkning omfatta kalender- året. Denna ordning har emellertid lett till att vissa överförmyndare drabbas av en anhopning av årsräkningar kring . För att göra det möjligt för överförmyndarna att sprida ut gransk- ningen av årsräkningar över föreslår utredningen att det skall vara möjligt att tillämpa brutna räkenskapsår, dvs. besluta att en förordnad ställföreträdare skall redovisa t.ex. tidsperioden till . Den enskildes skyldighet att betala sin ställföreträdares arvode m.m. gäller enligt 12 kap. 16 § att om inte särskilda skäl föranleder något annat, skall arvode och ersättning för utgifter till den förordnade ställföreträdaren betalas med den enskildes medel i den mån hans eller hennes beräknade inkomst under det år när upp- draget utförs eller hans eller hennes tillgångar under över- stiger två gånger prisbasbeloppet. Den nuvarande ordningen har kritiserats på flera punkter. För det första framstår beloppsgränsen som alltför snäv för de personer som har inkomster strax över två prisbasbelopp. För det andra medför den omständigheten att det är den enskildes inkomst före skatt som avses i paragrafen att den hjälpbehövande drabbas av negativa trös- keleffekter. För det tredje har det nya pensionssystemet med be- skattningsbar pension inneburit att pensionärer som tidigare hade inkomster understigande två prisbasbelopp har en bruttoin- komst överstigande denna gräns trots att den behållna inkomsten i praktiken är densamma som . För att komma till rätta med nu nämnda problem föreslår utred- ningen att den nuvarande beloppsgränsen i 12 kap. 16 § föräldrabal- ken om två prisbasbelopp behålls, men denna beloppsgräns skall ta sikte på den enskildes inkomst efter skatt. Härigenom tillåts den enskilde behålla ett större disponibelt belopp än innan skyldig- heten att ersätta ställföreträdaren inträder. undviker man de negativa tröskeleffekterna och oönskade effekter av det nya pen- sionssystemet. Utredningen föreslår vidare att det klargörs i 12 kap. 16 § föräldra- balken att den socialavgift som belöper på den förordnade ställföre- trädarens arvode inte skall inkräkta på det inkomstbelopp som den enskilde skall få behålla. Några speciella frågor angående arv och testamente, avveckling av bostad med hyresrätt, tystnadsplikt, m.m. Möjlighet för god man och förvaltare att avstå från arv eller testamente I nuvarande 15 kap. 6 § finns ett förbud för en god man eller förvaltare att avstå från arv eller testamente. Ett undantag görs dock för situationen då ett särkullbarn avstår från arv till för- mån för den efterlevande maken. Förbudet att avstå från arv hindrar inte en god man eller en för- valtare från att godkänna ett testamente till förmån för någon annan än huvudmannen under förutsättning att testamentet är giltigt. God- känner ställföreträdaren ett testamente som är ogiltigt rör det sig däremot om ett avstående från arv, vilket inte är tillåtet. Det kan ibland vara svårt för en god man eller förvaltare att avgöra huruvida ett testamente som avskär huvudmannen från arv kommer att stå sig i en klanderprocess. kan testators vilja te sig högst rimlig och ställföreträdaren kan av den anledningen vilja godkänna testa- mentet trots att han därigenom riskerar att bryta mot förbudet mot arvsavståenden i 15 kap. 6 § . Utredningen föreslår mot bakgrund av vad som har sagts att det i 15 kap. 6 § föreskrivs att om det finns särskilda skäl och om överförmyndaren samtycker, kan en god man eller för- valtare godkänna ett testamente trots att godkännandet kan anses innefatta ett avstående från arv. Avveckling av bostad med hyresrätt gällande regler i saknar spärrar för en ställföre- trädares åtgärder med en befintlig hyresrätt till en bostadslägenhet, något som ter sig inkonsekvent. Utredningen föreslår därför att för- äldrar, förordnade förmyndare, gode män och förvaltare endast med överförmyndarens samtycke skall kunna säga upp eller överlåta avtal om hyresrätt för den enskildes räkning. I utredningens delbetänkande (SOU 2003:51) behandlades frågan om tystnadsplikt för ställföreträdare för ensamkommande barn. Anledning att införa en sådan ansågs inte föreligga. Utredningens uppfattning är att det inte heller finns tillräckligt starka skäl för att föreslå sådana regler om tystnadsplikt när det gäller ställföreträdare för vuxna. Enligt nuvarande regler i kan överförmyndaren kräva att förmyndare, gode män och förvaltare lämnar uppgifter om sin verksamhet. Som en komplettering föreslås överförmyndaren också få möjlighet att begära in handlingar om ställföreträdarens verksam- het och att besluta om vitesföreläggande för det fall skyldigheten att avge upplysningar respektive att lämna handlingar försummas. Utredningens förslag ger upphov till åtskilliga följdändringar i be- fintlig lagstiftning. Bl.a. tas bestämmelser om gode mäns och för- valtares skyldigheter i vissa fall bort från lagstiftning som berör främst den sociala välfärden, dock utan att någon saklig ändring eftersträvas. I sekretesslagen (1980:100) införs en ny paragraf i 14 kap. som innebär att sekretess till skydd för den enskilde inte gäller i förhåll- ande till en (potentiell) ställföreträdare som har behov av uppgifterna i sin ställföreträdarroll, vidare att en ställföreträdare under vissa om- ständigheter även i övrigt skall kunna förfoga över sekretessen. Dessutom klargörs i personuppgiftslagen (1998:204) under vilka omständigheter en ställföreträdare skall kunna företräda en enskild i frågor om behandling av personuppgifter. Utredningens förslag föreslås träda i kraft . Möjlig- heter bör dock finnas att låta somliga förslag träda i kraft , om detta bedöms angeläget. Utredningens uppdrag och arbete Utredningen om förmyndare gode män och förvaltare tillsattes och påbörjade sitt arbete. En av huvuduppgifterna är enligt direktiven (dir. 2002:55), som beslutades vid regeringssammanträde , att utvärdera förmynderskapsreform. Utvärderingen skall särskilt ta sikte på reformens avreglering av föräldrars förmyndarförvaltning och de nya arbetsuppgifter som överförmyndarna och länsstyrelserna fått. Utredaren skall därutöver granska och ta ställning till behovet av ändringar i regelverket för gode män och förvaltare. En särskild fråga är enligt direktiven om god man, förvaltare eller någon ny form av legal ställföreträdare skall kunna lämna samtycke till åtgärder inom hälso- och sjukvård, socialtjänst eller forskning för personer som på grund av sjukdom, psykisk störning eller liknande inte själva förmår att ge samtycke. Parallellt med detta åliggande skall utredaren över- väga om reglerna bör ändras även mot bakgrund av den rekommen- dation om skydd för hjälpbehövande vuxna som antogs av . Av direktiven framgår att utredaren generellt skall se över de stöd- former som erbjuds i och inventera reformbehovet. mäns och förvaltares behörighet har redan nämnts. Utredaren skall också undersöka vilka åtgärder som är möjliga att vidta för att garantera tillgången på kvalificerade och lämpliga gode män och förvaltare. Med det senare hör även samman frågor om utbildning av sådana ställföreträdare, överförmyndarnas möjligheter att utöva en effektiv tillsyn samt arvoderingen av ställföreträdarna. I uppdraget ingår också att undersöka om utfärdande av full- makter för en framtida situation – i detta betänkande benämnda framtidsfullmakter – är ett gångbart alternativ till stödformerna i och om ett sådant institut i så fall bör formaliseras. Utredningens uppdrag och arbete I direktiven anges att utredaren skall se över vissa bestämmelser som syftar till att begränsa konsekvenserna av att personer med bristande rättshandlingsförmåga ingår avtal och undersöka om det finns behov av ändrade bestämmelser för att förhindra att hjälpbe- hövande personer utsätts för övergrepp utan att detta blir föremål för någon reaktion. I direktiven sägs också att utredaren skall följa upp vissa lagänd- ringar som syftat till att förbättra det rättsliga skyddet för s.k. ensamkommande barn och överväga om ytterligare åtgärder behöver vidtas för att stärka skyddet för dessa barn. Utredaren får enligt direktiven ta upp andra frågor om förmyndare, gode män och förvaltare som aktualiseras under utredningsarbetet, om det bedöms motiverat. beslutade regeringen tilläggsdirektiv (dir. 2003:23), enligt vilka utredaren skall behandla frågan om det rättsliga skyddet för ensamkommande barn med förtur. I delbetänkandet God man för ensamkommande flyktingbarn (SOU 2003:51) redo- visade utredningen sina överväganden och förslag i de delar som rör de ensamkommande barnen. Förslagen kommer enligt uppgift att bli föremål för en lagrådsremiss innevarande år. Uppdraget skulle enligt enligt de ursprungliga direktiven redovisas . Tilläggsdirektiv beslutades emellertid med innebörd att tiden för redovisning av uppdraget förlängs till (dir. 2004:56). Direktiven har tagits in i betänkandet som bilagorna 1–3. Utredningen påbörjade arbetet . redovisade utredningen, som ovan nämnts, delbetänkandet God man för ensam- kommande flyktingbarn. Under arbetets gång har ett antal sakkunniga och experter biträtt den särskilde utredaren, bl.a. genom att bidra med bakgrundsmaterial och synpunkter från kolleger och interna referensgrupper. Den särskilde utredaren, de sakkunniga och experterna har under hela utredningsarbetet sammanträtt kontinuerligt. Särskilda samman- träden har dessutom hållits med sakkunniga och experter vid dis- kussioner med inriktning på dessa personers specialkompetens. Under arbetet har åtskilliga besök och sammanträffanden före- kommit med företrädare för myndigheter och intresseorganisationer, Utredningens uppdrag och arbete i många fall sedan utredningen först översänt ett diskussionsmaterial. Vid möten har utredningen informerat om och inhämtat synpunkter på det pågående arbetet. I syfte att skapa ett underlag för arbetet med en lagstiftning rö- rande ställföreträdarskap på hälso- och sjukvårdens område bjöds 18 yrkesföreningar, fackförbund och intresseorganisationer m.fl. med anknytning till sjukvård in till diskussioner kring en idéskiss. I detta sammanhang deltog representanter för utredningen vid sam- manträden med bl.a. arbetsgrupp för forsknings- etik och (). Efter genomförda möten gavs berörda organisationer tillfälle att lämna synpunkter på ett preliminärt lagförslag på området. Utredningen har sammanträffat och diskuterat med överförmyn- dare i samband med Föreningen års- möten. Vidare har utredningen träffat företrädare med tillsynsupp- gifter på överförmyndarområdet för samtliga länsstyrelser. Ett särskilt besök har gjorts på i . Lokala besök har även gjorts på överförmyndarnämnd, länsstyrelse, särskilt boende och stadsdelsförvaltning. Utredningen har också samman- träffat med Personliga Ombud i () och Föreningen , Assistans & Gemenskap (JAG). Kontakter och infor- mationsutbyte har förekommit med representanter för ett forsk- ningsprojekt vid om s.k. livstestamenten, För- handsdirektiv för vård i livets slutskede. Etiska, juridiska och psykologiska aspekter. Vidare har utredningen träffat och diskuterat med representanter för ett flertal godmans- föreningar samt besökt kommunanställda gode män och förvaltare i Föreningen (). Uppgifter om ekono- misk brottslighet mot underåriga och vuxna hjälpbehövande har inhämtats från de regionala åklagarmyndigheterna. Utredningen har också intervjuat dåvarande justitieombudsman- nen rörande överförmyndarnas verksamhet och handi- kappombudsmannen , företrädare för Datainspektionen samt professor , . Samverkan och in- formationsutbyte har förekommit med regeringens demensarbets- grupp. Departementssekreteraren , sakkunnig i utredningen, har också fungerat som sekreterare i arbetsgruppen. För att få en uppfattning om omfattningen och fördelningen av antalet förmynderskapsärenden hos överförmyndarna, vilka organi- sationsmässiga förutsättningar som finns för överförmyndarverk- Utredningens uppdrag och arbete samheten samt olika problemställningar, bl.a. med anknytning till förändringarna som inträdde reform, har utredningen hösten genomfört en enkät bland 75 av landets överförmyn- dare. Ca 60 svar inkom. I två omgångar har också landets länsstyrelser beretts tillfälle att lämna svar på utredningens frågor om hanteringen av tillsynsuppgifter som överförts till länsstyrelserna genom refor- men . En enkät har även skickats till 60 kommuner och stadsdelsför- valtningar med frågor om handläggning av ärenden enligt socialtjänstlagen och lagen om stöd och service till vissa funk- tionshindrade (se särskild redovisning härav i avsnitt B 10.2.8). En enkät har tillställts ett tjugotal tingsrätter avseende handlägg- ningen av förmynderskapsärenden. Adjungerade professorn, dr. jur. har på utred- ningens uppdrag utarbetat en redogörelse över s.k. framtidsfull- makters förekomst och användningsområde i ett internationellt perspektiv (bilaga 4). Bl.a. , docenten och medicinalrådet har bi- dragit med skrivningar i avsnitt B 4.1 om målgrupper. kand. och jur. kand. har grans- kat och lämnat synpunkter på utredningens bakgrundsbeskrivning av tänkbara modeller för ställföreträdande beslutsfattande inom hälso- och sjukvården (avsnitt B 8.12.11). Särskilda yttranden har lämnats av , , , , , och . Utredningen besökte den norska i , varvid främst vissa gemensamma frågeställningar i arbe- tet, bl.a. förutsättningarna för ställföreträdarskap och s.k. framtids- fullmakter, diskuterades. Utredningen besökte också Civilrets- direktoratet och i för att inhämta danska erfarenheter av lagstiftningen om værgemål och livstestamenten. medverkade utredningen i samnordiska diskus- sioner i rörande möjligheter till en samsyn på förmynderskaps- rätten m.m. Vid mötet deltog representanter för Vergemålsutvalget samt för de danska, finska och isländska justitieministerierna m.fl. I Utredningens uppdrag och arbete anslutning till mötet tillsatte i en arbets- grupp med uppdrag att bl.a. bereda ett förslag om tillämpningsom- rådet för framtidsfullmakter. Förhandlingar med Vergemålsutvalget fortsatte vid ett möte i , varvid vissa lagtext- utkast behandlades. I utredningen har som expert anlitats professorn, dr. jur. , som var ordförande i den danska utredning vars betänk- ande legat till grund för en omfattande revision och modernisering av förmynderskapslagstiftningen . Samarbetet med det norska Vergemålsutvalget har lett till en långtgående enighet om bl.a. utformningen av bestämmelser om framtidsfullmakter och om förutsättningarna för att vuxna hjälp- behövande skall kunna få en ställföreträdare. Något om arbetets inriktning och avgränsning Utredningen har sett det som en viktig uppgift att föreslå en någor- lunda fullständig reglering av frågan om vem som företräder per- soner som har brister i beslutsförmågan eller annars är hjälpbe- hövande av liknande skäl. Särskild uppmärksamhet har, som också framgår av redogörelsen för utredningens arbete, ägnats problemet om företrädare för beslutsoförmögna personer inom sjukvården, men också på det sociala området, beträffande forskning och annars i personliga angelägenheter. Vissa begränsningar har dock iakttagits. Det har inte ansetts vara en uppgift för utredningen att systematiskt överväga hur underårigas intressen i personliga och liknande ange- lägenheter skall bevakas i skilda sammanhang. Inte heller har det ankommit på utredningen att mer allmänt föreslå regler om patien- ters ställning inom hälso- och sjukvården. Med detta sammanhänger att utredningen inte direkt har haft att ta ställning till frågorna om användning av tvång i en eller annan form inom den i princip frivil- liga medicinska och sociala vården och omvårdnaden. Utredningen har haft ambitionen att föreslå ändringar i alla gällan- de lagar som berörs av de centrala förslagen. Vissa undantag anges i ingressen till författningskommentaren. Utredningen har inte heller närmare övervägt de internationellt privaträttsliga konsekvenserna av lagförslagen. Förslag till nya förordningar eller ändringar i gällande sådana lämnas i allmänhet inte. I en särskild bilaga presenteras emellertid en del utkast till föreskrifter i förordningar, när det har ansetts av värde för sammanhangets skull. Utredningens uppdrag och arbete Utredningen har i sitt delbetänkande God man för ensamkom- mande flyktingbarn, SOU 2003:51, föreslagit att bestämmelser om god man för ensamkommande flyktingbarn m.fl. av flera skäl bör skapas inom ramen för en särskild lagstiftning i stället för att denna reglering förs in i . På grund härav och då den före- slagna regleringen kommer att leda till lagstiftning inom en förhål- landevis snar framtid anser utredningen att det inte är lämpligt att i slutbetänkandet behandla frågan huruvida bestämmelserna om god man för ensamkommande flyktingbarn m.fl. bör flyttas över till för- äldrabalken. Bestämmelser med ikraftträdandedatum efter har i allmänhet inte beaktats. Detsamma gäller publiceringar av förslag och andra händelser efter nämnda dag. Betänkandet är samlat i tre band. Det första upptar inledningsavsnitt och allmän motivering, del A. Det andra bandet innehåller åter- stoden av den allmänna motiveringen, delarna B, C, D och E. Lag- förslagen ligger i det tredje bandet tillsammans med författnings- kommentarer. Där återfinns också särskilda yttranden, fem bilagor till betänkandet och en källförteckning. Den allmänna motiveringen har sin tyngdpunkt i delarna A och B. Stoffet är, i anslutning till utredningens direktiv, fördelat mellan dem så att del A har sin utgångspunkt i uppföljningen av förmynderskapsreform, vars huvudinriktning gällde en avreglering av föräldrars förmyndarförvaltning, och del B handlar om ställföreträ- dare för vuxna hjälpbehövande. Reglerna om förmyndarförvaltningen, som är av ekonomisk natur, sammanfaller i väsentliga stycken med reglerna om förordnade förmyndares, gode mäns och förvaltares ekonomiska hantering för sina huvudmäns räkning. Frågor om dessa reglers innehåll har därför behandlats sammanhållet i del A. Några organisatoriska frågor diskuteras dessutom i denna del. I viss mån har det också tett sig oundvikligt att i denna del komma in på spörs- mål som är gemensamma för ställföreträdares befattning med ekono- miska och personliga angelägenheter. Vissa ämnen kommer därför att beröras av framställningen både under huvudavsnitten A och B. I syfte att underlätta för läsaren att hitta rätt har utredningen försett betänkandet med två innehållsförteckningar, en över huvudstolparna i betänkandet och en detaljerad, som har sidhänvisningar till alla Utredningens uppdrag och arbete Rikhaltiga hänvisningar görs också mellan texterna i de olika delavsnitten i betänkandet. Del C i den allmänna motiveringen behandlar frågor om rätts- skyddet för personer med nedsatt beslutsförmåga, delvis som en komplettering till framställningen under avsnitt B. Dessutom tas upp ett par speciella problem angående föräldrabalksreglerna som inte har funnit någon naturlig plats i de föregående kapitlen. Tid- punkten för ikraftträdandet berörs i del D, likaså vissa mera centrala övergångsproblem. I del E behandlas förslagens effekter i fråga om främst kostnader. Lagarna om barn utom äktenskap, om äktenskaplig börd och om adoption tillskapades . Nämnda lagar sammanfördes , tillsammans med lagen om barn utom äktenskap och lagen om förmynderskap , till en föräldrabalk. Åtskilliga ändringar har gjorts i efter dess tillkomst, bl.a. avseende fastställandet av faderskapet till barn utom äktenskap 1969, adoptionsinstitutet (1958 och 1970) barns namn (1963 och 1982) och myndighetsåldern (1969 och 1974). Nya regler om verk- ställighet som rör barn infördes . Barnavårdsmannainstitu- tionen avskaffades . Förslag till ändringar i förmynderskapslagstiftningen lämnades (prop. 1974:142, LU 1974:38, SFS 1974:1038). Därigenom in- skränktes möjligheterna att förklara en person omyndig, som det gjordes lättare att förordna god man för den som behöver hjälp med att sköta bl.a. sina ekonomiska och rättsliga angelägen- heter. trädde nya regler för vårdnaden om barn i kraft. gjordes vissa jämkningar i fråga om faderskapet till barn i äktenskap. De nya reglerna innebar bl.a. att termerna äktenskaplig börd, barn i äktenskap och barn utom äktenskap avfördes ur lag- texten. Redaktionella ändringar gjordes i samma skede genom om- flyttningar av bestämmelser, bl.a. i 20 kap. rörande förfarandet i mål och ärenden enligt . Året därefter antogs nya reg- ler om den familjerättsliga underhållsskyldigheten och nya processu- ella regler om vårdnad. Vårdnadsreglerna ändrades på nytt . Artificiell insemination blev föremål 1984. En lag (1988:711) om befruktning utanför kroppen antogs senare (om- fattande ändringar genomfördes i sistnämnda lag så sent som i SFS 2002:252). infördes den nya , vilket dock endast ledde till vissa följdändringar i . Förmynderskapslagstiftningen reformerades åter genom ändringar som trädde i kraft (prop. 1987/88:124, bet. 1988/89:LU9, SFS 1988:1251). Institutet omyndigförklaring avskaf- fades då. I stället infördes ett slags utbyggd form av godmanskap, nämligen förvaltarskapet. antogs vissa ändringar i reglerna om god man, vilka syftade till att minska risken för att den hjälpbe- hövande och den gode mannen skulle företa kolliderande rättshand- lingar. Omflyttningar gjordes i balken, främst avseende bestämmel- serna i 10, 11 och 18 kap. Reglerna om vårdnad och umgänge ändrades med ikraftträdande- datum (SFS 1990:1526). De nya bestämmelserna syftade till att röja väg för att föräldrarna själva skulle kunna komma överens i vårdnads- och umgängesfrågor. En tredje större reform på förmynderskapsrättens område inne- bar att ordningen för förmyndares, gode mäns och förvaltares vård av egendom och tillsynen över sådan förvaltning moderniserades och avreglerades genom lagändringar som trädde i kraft (prop. 1993/94:251, bet. 1994/95:LU3, SFS 1994:1433). Flera typer av förmynderskapsärenden flyttades genom reformen över till överförmyndarna, som länsstyrelserna övertog tillsynen över överförmyndarnas verksamhet från tingsrätterna. Vårdnads- och förmynderskapsbegreppen renodlades. För att betona barnets bästa och hänsynen till barnets vilja i sam- band med prövningen av olika frågor antogs ytterligare ändringar i 6 kap. . Del A Uppföljning av reform 1 reform i huvuddrag förmynderskapsreform vilade de gällan- de förvaltningsreglerna i i huvudsak för- mynderskapslag och kännetecknades av en strävan att skapa trygghet för att den omyndiges medel bevarades och gav en skälig avkastning. Reglerna var detaljerade och i många fall svårtolkade, såväl de egent- liga förvaltningsreglerna som bestämmelserna om redovisning och kontroll, och kännetecknades av en äldre tids syn på ekonomiska för- hållanden. (justitierådet ) överlämnade ett betänkande, Föräldrar som förmyndare (SOU 1988:40), som behandlade frågor om förvaltningen av egen- dom som tillhör en underårig eller en person som har god man eller förvaltare. Vidare behandlades överförmyndarnas och tingsrätternas verksamhet på förmynderskapsområdet. Utredningens förslag, liksom bl.a. vissa frågor om överförmyn- darnas och tingsrätternas hantering av förmynderskapsfrågor som be- handlats av (Domstolarna och . Arbetsuppgifter och förfaranderegler, SOU 1991:106), togs upp till behandling i propositionen 1993/94:251 Förmynderskapslagstiftningen. Som ett led i arbetet med att få bort onödig byråkrati i lagstiftning- en behövde, uttalades det i lagstiftningsärendet (prop. 1993/94:251 s. 99 ff), reglerna om ställföreträdares förvaltning av egendom och tillsynen över sådan förvaltning moderniseras och anpassas till da- gens situation. Det anfördes att området borde avregleras där det var möjligt utan att berättigade skyddsintressen för den skull sattes åt sidan.