sou · GSB3129d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Om annat inte följer av bestämmelserna i lag, eller föreskrifter som meddelats med stöd av lag, tillämpas personuppgiftslagen vid be- handling av personuppgifter. kommer att omfatta fysiska och juridiska personer. Således kommer information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person att finnas i registret. Registret kommer dessutom ifråga om fysiska personer att innehålla upp- gift om personnummer. Det innebär att bestämmelserna i person- uppgiftslagen (1998:204) gäller. Den som har personuppgiftsan- svaret enligt personuppgiftslagen skall svara för att all behandling av personuppgifter som ansvaret omfattar sker i enlighet med lagen. Den personuppgiftsansvarige är bl.a. skyldig att ersätta skada som en registrerad har tillfogats genom en felaktighet i registret. Han är också skyldig att rätta i registret. I personupp- giftslagen definieras den personuppgiftsansvarige som den som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandlingen av personuppgifter. Det är nätföretagen som registrerar uppgifter i registret och dessa har störst möjlighet att kontrollera att registrering sker på ett korrekt sätt. Nätföretagen är också de som inhämtar uppgifterna. svarar endast för driften av systemet utan reella möjligheter att kontrollera de registrerade uppgifterna. Inte heller behandlas personuppgifterna av någon annan än det nätföretag som registrerar upplysningar om de anläggningar som är anslutna till hans nät. De flesta skäl talar enligt utredningens mening för att nätföretagen bör bära det ansvar som en personuppgiftsansvarig har enligt personuppgiftslagen. En särskild bestämmelse med denna innebörd bör därför införas i ellagen. I fråga om personuppgifter skall registret ha särskilt angivna ändamål. Registret skall ha till ändamål att tillhandahålla uppgifter för nätföretagens, elleverantörernas och de balansansvarigas verk- samheter och på så sätt tillgodose det informationsbehov som aktörerna har för att på ett effektivt och säkert sätt hantera deras verksamhet på elmarknaden, i första hand leverantörsbyten. Det skall även tillhandahålla uppgifter för verksamhet för vilken staten ansvarar enligt ellagen. Sådan verksamhet skall avse förhållande om vilket uppgift finns i registret, och som för att kunna fullgöras förutsätter tillgång till registrerade uppgifter, eller som annars avser fullgörande av underrättelseskyldighet, som kan åligga staten. skall medge terminalåtkomst för elleve- rantörer och balansansvariga. Terminalåtkomst innebär att den som använder registret på egen hand kan söka i detta och få svar på frågor, utan att själv kunna bearbeta eller på annat sätt påverka innehållet. En bestämmelse om terminalåtkomst har inte sekretessbrytande effekt i juridiskt hänseende. Om någon får terminalåtkomst till ett register som innehåller sekretessbelagda uppgifter, utan att tillgången till dessa uppgifter begränsas genom t.ex. spärrmarkeringar, sker således ett otillåtet sekre- tessgenombrott. I avsnitt 7.8.4 föreslås att det skall införas en bestämmelse om sekretess för uppgifter i anläggningsregistret, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den regi- strerade lider skada. Med hänsyn till hur sekretessbestämmelsen har utformats kan det vara problematiskt att fortlöpande skilja sekretessbelagda uppgifter från offentliga uppgifter. Det bör dock vara möjligt att tekniskt spärra tillgången till uppgifter i registret på ett sådant sätt att den som använder registret endast kan läsa och söka uppgifter som på ett relevant sätt berör den egna verksamheten utan att riskera sekretessen. Mot denna bakgrund och med hänsyn till syftet med anläggningsregistret bör terminalåtkomst kunna komma ifråga för såväl elleve- rantörer och balansansvariga. Uppgiften att följa elmarknadens utveckling och konkurrenssitua- tionen på denna marknad ligger främst på och . är den sektorsspecifika myndigheten för el- marknaden. Myndighetens uppgifter inom elområdet är främst att utöva tillsyn enligt ellagen och att följa och analysera utvecklingen på elmarknaden och att lägga fram förslag till förändringar samt att vara expertmyndighet för elhandel. är således nätmyndighet enligt ellagen och har tillsyn över nätverksamheten och utfärdar tillstånd för över- föring av el (nätkoncession) och hanterar olika prövningsärenden, t.ex. gällande anslutning, mätkostnader och ersättning till mindre elproducenter. Som tillsynsmyndighet bevakar också att nätföretagen följer ellagstiftningen.1 uppgift vad gäller övervakning är således att följa utvecklingen på elmarknaden i ett bredare perspektiv och lämna förslag på förändringar. Ansvaret för uppföljningen av den samlade elmarknaden har förstärkts . I uppgiften ingår att följa och analysera kapacitetsutveckling och strukturförändringar inom produktion (el), handel och nätverksamhet, prisutvecklingen på el både på och mot slutanvändare, prisutveckling på naturgas och fjärrvärme samt vad gäller nättariffer för el och natur- gas och fjärrvärme. Vidare ingår bevakning och analys av leverans- säkerhet och effektfrågor för el samt balansfrågor för el och natur- gas. Rapporter och analyser initieras av regeringen i Energimyndig- 1 Vissa delar övervakas dock av andra myndigheter. Se även avsnitt 3.6. hetens regleringsbrev eller genom specifika uppdrag eller av myn- digheten. Underlag för återrapportering till regeringen avseende analyser av utvecklingen på elmarknaden och förslag till åtgärder för att uppnå en ökad effektivitet på elmarknaden tas fram . Utöver de löpande rapporterna läggs normalt även ett antal spe- cifika rapporter fram. Om det är relevant presenteras förslag till förändringar fram. Förslagen kan t.ex. gälla lagstiftning, styrmedel och behov av fortsatta projekt. är även expertmyndighet för el- handelsfrågor. En viktig del i denna roll är att se till att konsumen- ter samt små och medelstora företag har tillräcklig information för att kunna agera på de konkurrensutsatta marknaderna för el och naturgas. Vad gäller informationsfrågor har bl.a. medverkat till förbättrad branschinformation via den s.k. El- marknadshandboken och myndigheten har särskilda möten och löpande kontakter med nätföretagens kundombudsmän. hade fram till schablonreformen även tillsyn över elhandeln vad gällde elleverantörernas priser inom sina leveranskoncessionsområden. I och med att schablon- reformen möjliggjorde för konsumenter att byta elleverantör utan krav på mätning upphörde myndighetens tillsyn över elpriset. Rollen som expertmyndighet kommer att vara mer operativ till sin karaktär med ett tydligare ansvar för prisinforma- tion till kund och med återrapportering till regeringen för konsu- mentrelaterade frågor. Bevakningen av marknaden genomförs, förutom vad gäller till- synsfrågor, i dialog med aktörer och i samarbete med andra myn- digheter och organ, framför allt , Konsument- verket och Konsumenternas Elrådgivningsbyrå samt Finansinspek- tionen. upprättades ett samråd mellan Energimyndig- heten, och Konsumenternas Elrådgivningsbyrå i syfte att förbättra framför allt konsumenternas förutsättningar att agera på den avreglerade elmarknaden. Inom övervakningen ligger också ett brett europeiskt samarbete där följer utvecklingen och samarbetar med tillsynsmyndigheter inom EU vad gäller analys och åtgärdsförslag. lämnade Statskontoret rapporten tillsyn över energimarknaderna till regeringen.2 Rapporten riktade kritik 2 Statskontoret 2003:27. mot myndighetens tillsyn i ett antal punkter, såsom att verksam- hetens mål och beslutsstruktur bör tydliggöras. Statskontoret menade även att tillsynen behövde effektiviseras och stärkas. För att minska intressekonflikterna och ge en mer effektiv hantering av de uppgifter den nuvarande har att utföra före- slog Statskontoret att skulle delas. Statskontorets förslag har utmynnat i en tydligare uppdelning av myndighetens olika uppgifter och till att har tillförts ytterligare resurser med anledning av rapporten och till- kommande uppgifter. Regeringen har bl.a. mot denna bakgrund gjort vissa ändringar i instruktion. bildas inom en s.k. . får härigenom ett utökat expertansvar för elmarknaden. Syftet med förändringen är att stärka tillsynen över energimarknaderna och tydliggöra rollför- delningen mellan tillsynsverksamhet och övrig myndighetsut- övning på energiområdet. skall verka för en effektiv konkurrens i privat och offentlig verksamhet till nytta för konsumenterna. Konkur- rensverkets huvuduppgift är att tillämpa konkurrenslagen (1993:20), KL, genom att aktivt hindra skadliga konkurrens- begränsningar, särskilt inom områden med fåtalsdominans och svag konkurrens. Verket skall även arbeta med att ge förslag på hur hin- der för en effektiv konkurrens skall undanröjas, främja ett konkur- rensinriktat synsätt samt arbeta med kunskapsuppbyggnad och forskning om konkurrensinriktade frågeställningar. Konkurrens- verket samarbetar med andra myndigheter i frågor som rör konkur- rens och regeländringar. Till sådana myndigheter hör Konsument- verket, , , Post- och Tele- styrelsen (PTS) och . tillämpar dels de svenska konkurrensreglerna, dels . Avgörande för vilket regelverk som skall användas är främst om den aktuella verksamheten påverkar handeln mellan flera EU-länder. De svenska konkurrensreglerna används om effekten är begränsad till . uppdrag omfattar hela den svenska marknaden. 3 Se även avsnitt 3.6. gisektorn ingår som en del av detta uppdrag. Då elmarknaden tidi- gare var en monopolmarknad men har öppnats för konkurrens utgör den ett prioriterat område. arbete bygger i huvudsak på egna initiativ, regeringsuppdrag eller tips och klagomål. Den tidigare möjligheten att ansöka om förhandsbesked i form av icke-ingripandebesked och undantag har tagits bort. Konkurrenslagen innehåller förbud mot konkurrensbegränsande samarbete och mot missbruk av domine- rande ställning samt regler om prövning av större företagskoncen- trationer. rörde av de klagomål som Konkur- rensverket mottog energisektorn. Det höga elpriset genererade klagomål som dels kännetecknades av misstankar om att företagen samarbetade om de höga priserna, dels att höga vinst visade att prisnivån var högre än på en marknad med fungerande konkurrens. har möjlighet att ålägga aktörer på marknaden att inkomma med de uppgifter som verket behöver för att fullgöra sina uppgifter enligt KL. Detta gäller även när en sådan åtgärd begärs av en konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat i EU. har anslutit sig till ett avtal mellan , och om utbyte av viss konfidentiell information mellan konkur- rensmyndigheterna i samband med t.ex. karteller och företagskon- centrationer. Förutom ovanstående uppgifter prövar även företagskoncentrationer. En koncentration i kan omfattas av det svenska regelverket eller av . Ett exempel på detta är att det var den Europeiska kommissionen som hanterade /EON:s förvärv av . Enligt de svenska koncentrationsreglerna skall en företagskon- centration anmälas till om vissa kriterier är uppfyllda. Verket får i vissa fall ålägga en part i en koncentration att anmäla koncentrationen även när dessa kriterier inte är uppfyllda.4 får på talan av helt eller delvis förbjuda en företagskoncentration. Ett ingripande får bara ske mot företagskoncentrationer som leder till väsentligt minskat 4 Företagens sammanlagda omsättning skall dock överstiga . konkurrenstryck eller om konkurrensen helt sätts ur spel. Faktorer som här är av betydelse är exempelvis de berörda företagens mark- nadsställning och ekonomiska styrka, potentiell konkurrens samt om andra företag hindras att komma in på marknaden. Om koncentrationen har gemenskapsdimension skall i stället anmälan göras till kommissionen. En koncentration kan ha gemen- skapsdimension då de berörda företagens sammanlagda årsomsätt- ning överstiger 5 miljarder euro.5 På EU-nivån gäller en ny koncentrations- förordning för prövning av företagskoncentrationer.6 De nya reg- lerna innebär att det tidigare synsättet som utgår från dominans- kriteriet övergivits till förmån för en mer ekonomiskt inriktad analys. Kommissionen kan även ta hänsyn till förväntade konkur- rensbegränsande effekter på en oligopolistisk marknad samt om en koncentration kan förväntas medföra effektivitetsvinster. Max- beloppen för böter och viten har höjts. Exempelvis har bötes- beloppet för en part som lämnar oriktiga uppgifter höjts. Reglerna om hänskjutande av ärenden mellan kommissionen och medlemsstater har ändrats. Redan innan en koncentration formellt anmäls till kommissionen kan parterna framföra att koncentratio- nen påtagligt kan påverka konkurrensen inom ett medlemsland och att den därför bör undersökas i detta land. Om kommissionen be- slutar att hänskjuta ärendet skall endast nationell konkurrenslag- stiftning tillämpas. Parterna kan också underrätta kommissionen om att en koncentration, som formellt saknar gemenskapsdimen- sion och som kan prövas enligt nationell lagstiftning i minst tre medlemsländer, i stället bör undersökas av kommissionen.7 Liksom tidigare kan en medlemsstat begära att ett ärende hänskjuts från kommissionen till medlemsstaten.8 En eller flera medlemsstater får också begära att kommissionen undersöker en koncentration som formellt inte har en gemenskapsdimension, men som påverkar han- deln mellan medlemsstater och hotar att påtagligt påverka konkur- rensen inom de medlemsstaters territorium som framställer begä- ran.9 5I vissa fall redan vid . 6Rådets förordning nr 139/2004 av om kontroll av företagskoncentrationer. 7Se artikel 4 i koncentrationsförordningen. 8Se artikel 9 i koncentrationsförordningen. 9Se artikel 22 i koncentrationsförordningen. 8.1.3Andra myndigheter och aktörer Det finns även andra myndigheter som övervakar delar av elmark- nadens funktion. Sådana myndigheter är , Finans- inspektionen och . Konsumenternas Elrådgiv- ningsbyrå är inte en myndighet, men fyller en viktig funktion på marknaden genom att utgöra en kanal för konsumentfrågor. () övergripande mål är att bidra till det finansiella systemets stabilitet och effektivitet samt att verka för ett gott konsumentskydd. FI ansvarar för tillsynen över finansiella marknader, marknadsplatser och finansiella företag. som handlar med finansiella instrument som derivat på har tillstånd enligt lag (1991:981) om värdepappersrörelse. I är det f.n. 15 kraft- och råvarubolag som har FI:s tillstånd att bedriva värdepappers- rörelse och står således under tillsyn. Tillsynen gäller handel på värdepappersmarknaden. Tillsynen gäller också kapitalstyrka enligt lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Handel med derivat – i form av terminer, optioner – som sker med el som underliggande tillgång innebär en handel med finansi- ella instrument. Hit räknas även elcertifikat som är definierade som finansiella instrument. Även utsläppsrätter kommer att bli föremål för likartad handel. Handeln med dessa instrument träffas därför av samma lagstiftning som gäller för aktiemarknaden. Därmed blir den en fråga för den finansiella tillsynen. Handeln omfattas av ett antal lagar, t.ex. insiderstrafflagen. FI avser genomföra en riktad tillsynsverk- samhet mot kraft- och råvarubolag som bedriver värdepappers- rörelse i syfte att primärt granska verksamheter som har bäring på marknadseffektivitet och förtroende, t.ex. intressekonflikter. Det handlar också om att få ett underlag för att skapa en mer utvecklad tillsynspolicy avseende elmarknaden och dess aktörer. arbetar efter de övergripande målen för konsu- mentpolitiken. Målen är att stärka konsumenternas ställning och inflytande på marknaden, att öka hushållens möjligheter att ut- nyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt, att stärka skyddet av konsumenternas hälsa och säkerhet, att utveckla sådana konsumtions- och produktionsmönster som minskar påfrestning- arna på miljön och bidrar till en långsiktig hållbar utveckling samt att öka konsumenternas tillgång till god vägledning, information och utbildning. har också uppgifter på energipolitikens om- råde. Verket skall stimulera utvecklingen av energieffektiv teknik och skapa bättre förutsättningar för konsumenterna att få kunskap om elförbrukning och energikrävande utrustning. För att utreda aktuella konsumentproblem får verket särskilda uppdrag från regeringen. fick verket i uppdrag att, , genomföra systematiska studier av de marknader som nyli- gen öppnats för konkurrens, utifrån ett konsumentperspektiv. skulle elmarknaden prioriteras. lämna- des rapporten för konsumenter av konkur- rensutsatta marknader – Elmarknaden. En uppföljning av utveck- lingen ur ett konsumentperspektiv av tele- och elmarknaderna kommer att rapporteras till regeringen . För att uppfylla de konsumentpolitiska målen arbetar Konsu- mentverket bl.a. med att få elföretagen att förbättra marknads- föringen till konsumenterna, framför allt prisinformationen, att se till att företagen tillämpar skäliga avtalsvillkor gentemot konsu- menterna, att konsumenterna får information om elmarknaden och att underlätta konsumenternas val genom en Internetbaserad el- prisjämförelse. Konsumentfrågorna diskuteras i mer detalj i kapitel 6 Effekterna för konsumenterna. har ansvaret för att upprätthålla balansen mellan produktion och förbrukning av el i hela landet, systemansvaret. Den uppgiften sköts praktiskt av balanstjänsten hos Svenska kraft- nät. samarbetar med ett trettiotal balansansvariga företag. Dessa har genom avtal med tagit på sig ett balansansvar för en eller flera elleverantörer. Balansansvaret innebär att man tar ekonomiskt ansvar för att varje timme tillföra lika mycket el som förbrukas i de uttagspunkter företaget har balans- ansvar för. Balansavvikelser gentemot regleras ekonomiskt i efterhand genom balansavräkningen. I systemansvaret ingår också att se till så att elsystemet i hela landet samverkar driftsäkert. har även ett tids- begränsat ansvar för att tillräckliga reserver finns i kraftsystemet.10 Om en situation uppstår då reserver saknas, eller av en eller annan anledning inte kan överföras till den del av kraftsystemet som är i behov av el, kan beordra en eventuell bortkopp- ling av delar av kraftsystemet. är delägare i samt har i uppgift att främja konkurrensen på elmarknaden. träffades ett samarbetsavtal mellan , och branschorganisationen som innebar att de tillsammans inrättade en självständig byrå för rådgiv- ning till elkonsumenter. Byrån skapades för att stärka konsument- skyddet och den arbetar med att avgiftsfritt informera, vägleda och hjälpa konsumenter i frågor som rör elmarknaden. Byrån har också till uppgift att fånga upp konsumentproblem inom elmarknads- området. Dessa sammanställs och redovisas för berörda myndig- heter samt elbranschens företag. till- sätts av , och . Konsumenter kan kontakta Elrådgivningsbyrån om de vill veta hur elmarknaden fungerar i frågor som rör avtalsformer och priser, jämförelser av elleverantörer, byte av elleverantör samt lagar och andra regler och hur dessa normalt tillämpas av företagen på mark- naden. 10 Lag (2003:436) om effektreserv. 8.2Metoder för övervakning av konkurrenssituationen I övervakas elmarknaden främst av och . arbete har omfattat faktainsamling och analys av specifika frågeställningar samt insam- ling av omfattande statistik som presenteras i rapporter, både så- dana som löpande publiceras och sådana som behandlar en separat frågeställning. I övervakningen ingår dessutom informella kontak- ter och samråd med andra myndigheter både i specifika ärenden och rörande mer allmänna frågor och analyser. har följt elmarknaden bl.a. genom att analysera och ta del av Ener- gimyndighetens rapporter samt andra forskningsrapporter gällande elmarknaden. Verket har även arbetat med elmarknaden inom ramen för sitt arbete med olika typer av ärenden och rapporter samt genom mediabevakning. Energimyndigheterna i , , , och Is- land samarbetar inom Forum for Nordic Energy Regulators (FNER). Arbetet fokuserar på gemensamma frågeställningar för elområdet. Gemensamma arbetsgrupper inrät- tas vid behov. De nordiska konkurrensmyndigheterna samarbetar på regelbun- den basis. De möts och tillsätter även gemensamma arbets- grupper vars arbete kan resultera i samnordiska rapporter. 2003 publicerades en sådan rapport som behandlade den nordiska el- marknaden. Rapporten Policy diskute- rar ett flertal frågeställningar som är intressanta från ett konkur- rensperspektiv. Behovet av och inriktningen på det nordiskt samarbetet rörande elmarknaden diskuterades bl.a. vid det nordiska ministermötet i (se avsnitt 9.2). Utredningens delbetänkande El- och naturgasmarknaderna – eu- ropeisk harmonisering (SOU 2003:113) behandlar bl.a. genom- förandet av och Rådets direktiv /54/EEG av om gemensamma regler för den inre markna- den för el och upphävande av direktiv /92/EG (elmarknads- direktivet)i svensk lag. I delbetänkandet beskrivs de uppgifter som tillkommer för berörda myndigheter med anledning av direktivet. Enligt elmarknadsdirektivet skall tillsynsmyndigheterna offentliggöra resultatet av tillsynen på elmarknaden i en årsrapport. Tillsynsmyndigheter enligt direktivet är och . skall ansvara för rapporten i samråd med . Denna rapport skall behandla re- sultatet av övervakningsverksamhet. För en närmare beskrivning av vad som omfattas av direktivets rapporte- ringskrav se utredningens delbetänkande. har redan tidigare publicerat återkommande rapporter som del- vis berört de aktuella frågorna. En annan rapport skall mer explicit handla om konkurrenssitua- tionen på marknaden. skall ansvara för denna rapport i samråd med . Rapporten skall lämnas . skall rapporten lämnas . Rapporten skall behandla dominerande marknads- ställning, underprissättning och konkurrenshämmande åtgärder, hur ägandeförhållandena förändrats, konkreta åtgärder på nationell nivå för att garantera en tillräcklig mångfald av marknadsaktörer samt för att förbättra sammanlänkning och konkurrens. Någon sådan rapportserie har inte tidigare publicerats av Konkurrens- verket. Verket har dock behandlat elmarknaden i olika rapporter, t.ex. inom ramen för redovisningar av konkurrenssituationen i vissa branscher i . Senast diskuterades elmarknaden närmare i en rapport sommaren 2004.11 8.2.2Erfarenheter från andra länder En konkurrensutsatt marknad kräver någon form av övervakning för att säkerställa att marknaden fungerar i enlighet med gällande regelverk. Fördelningen av övervakningen mellan de nationella energimyndigheterna och konkurrensmyndigheterna varierar. I vissa länder sker t.ex. en omfattande löpande rapportering av olika uppgifter. I presenterades ett förslag på ett övervak- ningssystem för elmarknaden. 11 Monopolmarknader i förändring , Konkurrensverkerts rapportserie: 2004:3. Marknadsövervakningen i sker främst genom Konkurranse- tilsynet, vassdrags- og energidirektorat (NVE) och Kredit- tilsynet. Även har viss övervakning av sina medlemmar. Konkurransetilsynet har det övergripande ansvaret för en effek- tiv konkurrens mellan elmarknadens aktörer. över- vakar börser, auktoriserade marknadsplatser, clearingcentraler (oppgjörssentraler) och värdepappersregister. NVE är den natio- nella regulatorn. Som sådan arbetar NVE för att elmarknaden skall fungera så effektivt som möjligt samt fungerar som nätmyndighet. Myndigheten övervakar t.ex. strukturutvecklingen inom energi- sektorn. NVE har tillsynsansvaret för den fysiska omsättningen och distributionen av el i samt ansvarar för den nordiska marknadsplatsen för spotkraft. Den norska energimyndigheten, NVE, publicerar kvartalsvisa rapporter om elmarknaden som bl.a. berör information om pro- duktion, import/export, prisutveckling, terminspriser för el och information om konsumentmarknaden. Den senare omfattar bl.a. information om fördelningen av avtalstyper, prisutveckling och leverantörsbyten. NVE tar även fram en årlig rapport om elmark- naden som en del av sitt tillsynsarbete. Konkurransetilsynet, NVE och ingick ett sam- arbetsavtal .