sou · GSB35 · 2005-01-01 00:00:00 — För flottan tillkom ett särskilt marint inskrivningsväsende eftersom flottan, som tidigare endast haft värvad personal, nu tillfördes värnpliktiga. Inskrivningen skedde på ett flertal platser inom rullförings- områdena och i tillfälliga lokaler. De inskrivningsskyldiga kallades till inskrivningen och tid och plats bestämdes av Kungl. Maj:ts befallningshavare efter hörande av befälhavaren för inskrivnings- området. Om avståndet var mer än 5 mil utbetalades ersättning för resan. Prövningen av den värnpliktiga bestod huvudsakligen av en enkel kroppsundersökning samt notering av personliga uppgifter. Beslut fattades som tidigare av en särskild inskrivningsnämnd under ordförandeskap av en regementsofficer som beordrats av arméfördelningschefen. Utöver ordföranden ingick fyra ledamöter. En var en av Kungl. Maj:ts befallningshavare utsedd lagfaren man. Övriga två var civila ledamöter och utsedda av eller motsvarande. Nämnden biträddes av en läkare. Överklaganden av beslut kunde göras hos inskrivningsrevisionen som var gemensam för både armén och marinen. Inskrivnings- revisionens beslut kunde inte överklagas. fattades beslut om den första lagen om vapenfri tjänst (1920:303)för att reglera tjänstgöringsskyldigheten för dem som hade samvetsbetänkligheter. Fram till tiden för utvecklades regelverket inom det civila området för att 1944 följas av den första civilförsvarslagstiftningen (1944:536). Inskrivningsverksamheten och rullföringen behölls praktiskt taget oförändrade fram till tiden för även om den övriga pliktverksamheten och de författningar som reglerade verk- samheten reviderades . Centrala bestämmelser från försvarets kommandoexpedition låg till grund för fördelningen av värnpliktiga inom respektive inskrivningsområde. I vissa fall gällde dessa bestämmelser inte inskrivningsområde utan militärområde och då utfärdade befälhavaren för det aktuella militärområdet kompletterande bestämmelser. Detsamma gällde fördelningen av de värnpliktiga som av inskrivningsnämnderna hade tagits ut till handräckningstjänst. När inskrivningsnämnderna och inskrivningsrevisionen var färdig med sitt arbete sändes alla handlingar till rullförings- befälhavarna. De var sedan ansvariga för att handlingarna hålls aktuella, främst i fråga om adresser och viss civil utbildning. Inkallelsen till fredstida utbildning utfärdades genom deras försorg. Inkallelse till krigstjänstgöring skedde med offentlig kungörelse och gällde alla värnpliktiga eller vissa åldersklasser. Man var nämligen inte krigsplacerad vid specifika krigsförband. Istället redovisades värnpliktiga vid truppförbanden och krigsplaceringen av värnpliktiga gjordes av förbandschefens försorg först när den mobiliserande kontingenten inställt sig. Fördelningen skedde som regel med hjälp av de värnpliktigas inskrivningsböcker och de anteckningar som hade gjorts av de utbildande befälen i dessa. Systemets brister visade sig i samband med de beredskapsinkallelser som gjordes 1939. 2.1.2Från fram till slut Dessa brister samt omvärldsutvecklingen ledde till att fattade ett principbeslut om ändring av gällande organisation och förfarande för inskrivning och per- sonalredovisning. fick i uppdrag att fortsätta förändringsarbetet. Den organisation för inskrivning och personalredovisning som utarbetades skulle i stort gälla . Inskrivningsväsendet blev gemensamt för hela försvarsmakten och landet delades upp i 21 inskrivningsområden. I varje område fanns en inskrivningschef samt en inskrivningsexpedition, ofta i direkt anslutning till ett infanteriregemente. Inskrivningschefen var tillika ordförande i en inskrivningsnämnd som därutöver bestod av minst två ledamöter som var utsedda av landstingen (stadsfullmäktiga). Nämnden biträddes av en eller två läkare beroende på antalet inskrivnings- skyldiga som skulle prövas den specifika dagen. Som nämnts ovan var landet indelat i 21 inskrivningsområden men inskrivningsförrättningarna ägde rum inför 24 inskrivnings- nämnder. Det fanns särskilda nämnder i de två största områdena (och inskrivningsområde) med tillfällig förordnad personal. Inskrivningsrevisionen som var länsindelad ersattes med en riksgemensam besvärsinstans, inskrivningsrådet. och inskrivningsväsendets historia SOU 2004:5 ningen fördes över från rullförings- och landstormsområdena till truppförbanden och örlogsstationerna. Befriad och vapenfri per- sonal m.m. redovisades dock vid inskrivningsexpeditionerna. Där genomfördes också den översiktliga redovisningen av samtliga värnpliktiga som var bosatta inom inskrivningsområdet vilket möjliggjorde samarbetet med folkbokföringen. inrättades Centrala värnpliktsbyrån som en för försvarsgrenarna gemensam myndighet för ledning och över- vakning av inskrivningsväsendet och personalredovisningen. Byrån ställdes under chefen för armén men skulle enligt instruktionen biträda alla försvarsgrenar. Själva prövningen av de inskrivningsskyldiga genomfördes vid som ägde rum på ett flertal i landet och i tillfälliga Inskrivningsförrättningen bestod av ett upprop och en kort genomgång. Därefter följde lämnande av personuppgifter samt ett skriftligt inskrivningsprov som alla genomförde. Detta komplette- rades med en psykologintervju som av de prövade genomgick (framför allt de som var aktuella för befälsutbildning). De fick lämna upplysningar om sitt hälsotillstånd samt tidigare sjukdomshistoria varefter en läkarundersökning ägde rum. Slut- ligen ägde prövningen framför inskrivningsnämnden rum varvid den prövade fick ett preliminärt besked om sin uttagning. Däremot kunde inga närmare upplysningar om tidpunkt för inryckningen lämnas eftersom detta beslutades av det aktuella truppförbandet i egenskap av truppregistreringsmyndighet. Besiktningssammanträdena ägde i regel rum och när samtliga prövats samlades inskrivningsnämnden till ett avslutande sammanträde där de preliminära uttagningarna granskades mot de fastlagda beställningarna. Vid behov fick uttag- ningarna ändras och i februari året efter prövningen kunde nämndens beslut meddelas. genomfördes ytterligare ändringar i inskrivnings- och personalredovisningssystemet. Bakgrunden var kritik med det då gällande systemet som bidrog till att arméchefen föreslog att en översyn skulle göras av inskrivnings- och per- sonalredovisningssystemet. Kritiken gällde framför allt att de värn- pliktigas kvalifikationer inte blev tillräckligt kartlagda vilket ledde till felaktiga uttagningar. Därtill ledde de små inksrivnings- områdena tillsammans med de s.k. tillhörighetsreglerna till att motverka en rationell fördelning av pliktpersonalen. Systemet möjliggjorde heller inte en långsiktig personalplanering inom för- svaret. Arméchefen ansåg att det motiverade en övergång till större enheter för inskrivning och personalredovisning. Kritiken ledde till att inrättades och att landet delades in sex inskrivnings- och redovisningsområden. Själva inskrivningen sköttes vid fem värnpliktskontor. De var belägna i , , , och Öster- sund. Därutöver fanns det en filial från Östersundskontoret i där det pågick inskrivning. Det innebar en väsentlig förändring mot tidigare då de som skulle prövas fick infinna sig vid värnpliktskontoren istället för att myndigheten genomförde ambu- lerande inskrivning. Denna förändring ledde till att testmetoderna kunde utvecklas i syfte att förfina inskrivningsresultaten. Hälso- och läkarunder- sökningarna fördjupades, de psykologiska metoderna förfinades och ökades till att omfatta alla. Förhoppningen var att avgångarna under grundutbildningarna skulle minimeras. utvecklas också datorstödet för inskrivnings- processen och för personalredovisningen. efter de stora förändringarna i den europeiska säker- hetspolitiska situationen som ägde rum under slutet av 1980- och fattade beslut om en ny plikt- lag, lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, samt om lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning, vilket ger kvinnor möjlighet att efter en antagningsprövning skrivas in för plikttjänstgöring. Till skillnad från männen fordras kvinnans samtycke till inskrivningen efter genomförd antagningsprövning. Har hon väl lämnat samtycke lyder hon under samma regelverk som de manliga totalförsvars- pliktiga. Enligt lagen om totalförsvarsplikt gäller att totalförsvarets per- sonalförsörjning skall tryggas genom en totalförsvarsplikt som gäller för varje svensk medborgare från början av det kalenderår när han eller hon fyller till slutet av det kalenderår när han eller hon fyller . Totalförsvarsplikten gäller också under för var och en som utan att vara svensk med- borgare är bosatt i . En totalförsvarspliktig är skyldig att medverka vid utredning om sina personliga förhållanden och tjänstgöra inom totalförsvaret i den omfattning som hans eller hennes kroppskrafter och hälso- tillstånd tillåter. Tjänstgöring fullgörs som värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt. Värnplikten och civilplikten omfattar grundutbildning, repetitionsutbildning, beredskapstjänstgöring och krigstjänst- . Värnplikten skall fullgöras hos Försvarsmakten och skall alltid inledas med grundutbildning. Skyldigheten att fullgöra värnplikt omfattar endast män som är svenska medborgare och gäller från början av det kalenderår när den totalförsvarspliktige fyller till slutet av det kalenderår när han fyller . Civilplikten skall fullgöras i de verksamheter inom totalförsvaret som regeringen föreskriver och får inte omfatta annan verksamhet som är förenad med egentliga stridsuppgifter än ordnings- eller bevakningsuppgifter. För att en totalförsvarspliktigs förutsättningar att fullgöra värn- plikt eller civilplikt skall kunna utredas och bedömas är han eller hon skyldig att på begäran av , en annan statlig myndighet som regeringen bestämmer, en kommun eller ett landsting skriftligen eller muntligen eller vid en personlig inställelse lämna nödvändiga uppgifter om hälsotillstånd, utbildning, arbete och personliga förhållanden i övrigt. Varje svensk man som är totalförsvarspliktig är skyldig att vid genomgå mönstring, om det inte är uppenbart att han saknar förmåga att fullgöra värnplikt och civil- plikt. Skyldigheten inträder det kalenderår när den totalförsvars- pliktige fyller eller, för den som förvärvar svenskt medborgarskap senare, från och med den dag när han blir svensk medborgare. Om det inte finns särskilda skäl, är ingen skyldig att genomgå mönstring efter det kalenderår när han fyller . Mönstringen skall ske i den totalförsvarspliktiges personliga när- varo. Den skall omfatta medicinska och psykologiska under- sökningar samt annan utredning av hans personliga förhållanden. Kommuner, landsting och enskilda vårdinrättningar skall till lämna de uppgifter om en totalförsvars- pliktigs hälsotillstånd och personliga förhållanden i övrigt som behövs för att bedöma hans eller hennes förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt. En kallelse till personlig inställelse vid mönstring eller annan utredning som avses i 1 § skall utfärdas . Om den som kallats är förhindrad att inställa sig enligt kallelsen, skall han eller hon anmäla det till den myndighet som har utfärdat kallelsen. Om resultatet av mönstringen visar att den totalförsvarspliktige har förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt, skall placera honom i en eller flera befatt- ningsgrupper samt skriva in honom för värnplikt eller civilplikt eller i en utbildningsreserv. Befattningsgrupper skall finnas för chefer, för specialister och för övriga. För värnplikt och civilplikt skall det antal totalförsvarspliktiga skrivas in som i krig behövs i Försvarsmakten och det civila försvaret eller för Försvarsmaktens fredstida beredskap. Ur varje befattningsgrupp skall de som är bäst lämpade skrivas in för tjänstgöring. Om resultatet av mönstringen visar att den totalförsvarspliktige saknar förutsättningar att fullgöra värnplikt och civilplikt, skall besluta att han inte är skyldig att fullgöra sådan tjänstgöring. Den som efter en annan utredning än mönstring bedöms lämplig för civilplikt får av skrivas in för sådan tjänstgöring, dock inte för civilplikt som omfattar längre grund- utbildning än . För den som skrivs in för värnplikt eller för sådan civilplikt som omfattar grundutbildning, skall följande bestämmas vid inskriv- ningen: 1.den befattning eller typ av befattning som han eller hon skall utbildas till, 2.de förband, skolor, myndigheter eller andra organisationer där grundutbildningen huvudsakligen skall fullgöras, 3.grundutbildningens längd, och 4.om grundutbildningen skall pågå , året och månaden när grundutbildningen är planerad att börja. I den utsträckning det kan ske skall vid inskrivningen hänsyn tas till önskemål från den som skrivs in. Av ett beslut om inskrivning skall det framgå vad som har bestämts enligt ovan. Ett beslut om inskrivning i utbildnings- reserven skall innehålla uppgift om den totalförsvarspliktiges befattningsgrupp. Den som genomgår mönstring skall senast efter mönstringen underrättas om beslut som avses ovan. En annan konsekvens av den nya pliktlagen var att bildades. I betänkandet Totalförsvarsplikt (SOU 1992:139) föreslog att den dåvarande värnplikten, civilförsvarsplikten och vapenfria tjänsteplikten skulle ersättas av en totalförsvarsplikt. Som en konsekvens därav föreslog utred- ningen även att en ny myndighet skulle inrättas med uppgift att svara för uttagning och redovisning av främst pliktpersonal för både det civila och militära försvaret. Regeringen beslutade om direktiv för en särskild utredare med uppdrag att utreda hur en ny myndighet för pliktpersonal skulle organiseras. Utredningen om organisationen av en ny myndighet för plikt- personal (OMPP) föreslog att den nya myndighetens uppgifter borde vara uttagning och redovisning av pliktpersonal. Myndig- heten skulle som en central förvaltningsmyndighet svara för uttagning och redovisning av all pliktpersonal. Därutöver förslogs att myndigheten skulle kunna svara för redovisning av krigs- placerad anställd personal och frivilligpersonal. Av de två huvuduppgifterna ansågs redovisningen, dvs. arbetet med att säkerställa att de bemanningsansvarigas krigsorganisationer är uppfyllda, vara den klart dominerande. Som en konsekvens av detta föreslogs att den nya myndigheten i stort skulle få samma struktur som det gamla . Andra myndigheter som berördes av bildandet av den nya myndigheten var Vapen- fristyrelsen, , , , Försvarsmakten, länsarbetsnämnderna och läns- styrelserna samt kommuner och landsting. Regeringen beslutade därefter om direktiv till en särskild utredare att förbereda och vidta åtgärder för att inrätta . Utredaren föreslog att skulle ha ansvaret för all uttagning och redovisning av pliktpersonal till totalförsvaret samt på uppdrag av bemanningsansvariga orga- nisationer ansvara för redovisning av anställd och frivillig personal. Verksamheten som utför inom sitt uppdrag avseende uttagning av pliktpersonal skall anslagsfinansieras enligt förslaget och redovisningsverksamheten skall vara avgiftsfinansierad. Vidare föreslogs organiseras som ett enrådighetsverk som leds av en generaldirektör. Produktionen skulle genomföras vid fem regionala produktionsenheter lokaliserade till , , , och . Produktionsenheten i skulle även ha en del i . Enligt utredaren skulle samtliga enheter ha likartat ansvar och förmåga att genomföra mönstring, inskrivning, inskrivning efter annan utredning, inkallelser till grundutbildning, stöd under tjänst- , stöd till de bemanningsansvariga i deras krigsorganisa- tionsarbete samt inkallelser till repetitionsutbildning och inkallelser vid höjd beredskap. För stöd och ledning av produktionen före- slogs att en central ledning med ekonomistab och personalstab organiseras i . Cheferna för samtliga enheter och staber föreslogs att tillsammans med verkschefen utgöra verkets led- ningsgrupp. I proposition 1994/95:6 Totalförsvarsplikt konstaterar rege- ringen att ett centralt verk bör handha frågorna om att ta personal i anspråk med en totalförsvarsplikt. En sådan myndighet skulle göra det lättare att prioritera mellan olika personalbehov inom totalförsvaret och myndigheten kommer att få en överblick över personaltillgången. Regeringen anförde också att ett centralt verk med uppgift att ta ut och skriva in personal för en enhetlig och rättssäker behandling av den enskilde. 2.3.1Förslag till ett nytt inskrivningssystem I betänkandet Totalförsvarsplikten (2000:21) redovisar Pliktutredning ett förlag till ett nytt inskrivningssystem för plikt- personal. Förslaget utgår från ett rekryteringsperspektiv. Utred- ningen anför att rekrytering handlar i det här sammanhanget om att informera, väcka intresse för verksamheten, bedöma förmåga och motivation hos var och en och välja ut lämpliga personer.1 Utredningen föreslog att rekryteringen skulle ske i tre steg. Det första steget är förberedelser för prövning vilket innebär att samla in och sammanställa så många uppgifter som möjligt om var och en av de tjänstgöringsskyldiga. I betänkandet nämner utred- ningen uppgifter om studieresultat, körkort, hälsotillstånd, social status, språkkunskaper fritidsintressen m.m. Uppgifterna ska delvis hämtas från olika register men de tjänstgöringsskyldiga ska även fylla i och skicka in en självdeklaration för plikttjänstgöring och en hälsodeklaration. Det andra steget är själva prövningens genomförande. De som inte har gallrats bort efter genomgång av det inskickade underlaget i steg 1 kallas till en utflyttad prövning. Utredningen preciserar inte var de utflyttade prövningarna ska äga rum utan det skulle klar- göras under en föreslagen försöksverksamhet. Steg 2 ska klargöra huruvida den prövande är lämplig och motiverad att fullgöra lång grundutbildning, vilket slag av utbildning han eller hon är lämplig att genomföra samt tid och plats. I detta skede är det även av vikt att ta reda på den enskildas motivation till att tjänstgöra inter- nationellt samt att påbörja en yrkeskarriär inom försvaret. I vissa fall kan det behövas en fördjupad mönstring, exempelvis vid jägarbefattningar och vid intresse för internationell tjänst- . Det tredje steget är den slutliga befattningsplaceringen. Den är i pliktutredningens modell tänkt att äga rum efter en första grund- läggande utbildning. Sedan blir man placerad vid en specifik befatt- ning vid förbandet. 2.3.2Övriga förslag som berör pliktutredning lämnade förslag som berörde stora delar av Totalförsvarsplikten. De följande redovisade förslagen är de som berör ansvarsområde. Utredningen föreslog att skyldigheten för män att mönstra och fullgöra värn- eller civilplikt även skulle omfatta kvinnor. Förslaget innebär en ökad belastning på samt att kostnaderna för mönstring och inskrivning ökar. Utredningen föreslog åtgärder för att öka effekterna av den totalförsvarsinformation som berörda myndigheter ger allmän- 1 SOU 2000:21, s. 219. heten i syfte att öka försvarets folkförankring. En åtgärd var införandet av en totalförsvarsdag i skolan. Utredningens förslag berörde alla totalförsvarsmyndigheter och avseende skolans total- försvarsdag framför allt de utbildningsansvariga myndigheterna samt . Utredningen lämnade förslag om hur krigsplaceringen efter full- gjord grundutbildning skulle göras. Värnpliktiga i förband med hög beredskap skulle krigsplaceras i en specifik befattning medan värn- pliktiga i andra förband skulle krigsplaceras i en verksamhet. Utredningen lämnade också förslag på omsättningen av förband. Utgångspunkten för utredningens diskussion var att ingen skulle vara krigsplacerad som inte har förmåga att fullgöra de uppgifter som följer med befattningen. Utredningen lämnade förslag till att mönstrande som genomgår eller avser genomgå utbildning som anses värdefull för total- försvaret skulle undantas från inskrivning för att istället prövas igen efter fullgjord utbildning. Vidare redovisade utredningen förslag för att öka möjligheterna för de frivilliga försvarsorganisationerna att i samband med mönstring rekrytera personal till sina organisationer. Avslutningsvis lämnade utredningen förslag till förändrade regler för uppskov med tjänstgöringen. 2.4Proposition 2001/02:11 Bättre villkor för totalförsvarspliktiga I propositionen 2001/02:11 Bättre villkor för totalförsvarspliktiga föreslår regeringen förändringar i reglerna om inskrivning, mönst- ring och krigsplacering för att åstadkomma ett mer flexibelt plikt- system. Den enskildes motivation skall väga tyngre . Även innehållet i utbildningen föreslås bli mer anpassat till den förändrade omvärlden och få en tydligare internationell prägel. Regeringen föreslår vidare förändringar i personskadeskyddet för totalförsvarspliktiga. Slutligen föreslår regeringen förändringar i disciplinsystemet för totalförsvarspliktiga. Enligt regeringens förslag skall den totalförsvarspliktige senast efter mönstringen underrättas om inskrivnings- beslutet eller beslut om att han inte är skyldig att fullgöra grund- utbildning som är längre än . Inskrivning i utbildnings- reserven skall upphöra räknat från utgången av det kalenderår när den totalförsvarspliktige skrevs in. Om det behövs med hänsyn till försvarsberedskap får regeringen besluta att inskrivningen inte skall upphöra. Inskrivningen i utbildnings- reserven skall dock alltid upphöra vid utgången av det kalenderår som den totalförsvarspliktige fyller . Vidare skall en krigsplacering upphöra efter det senaste tjänstgöringstillfället, om det inte finns särskilda skäl för att den skall kvarstå. beslutade i stort i enlighet med regeringens förslag. 3Pliktverkets organisation och ekonomi fattade beslut om att och Vapenfristyrelsen skulle läggas ner och att en ny myndighet, , skulle överta deras ansvarsområden från . I samband med detta övergick också ansvaret för redovisning av krigsplacerad civilpliktig personal och sjukvårds- personal från länsstyrelserna, och till . är, enligt förordningen (1995:648) med instruktion för , en central förvaltningsmyndighet som skall svara för att myndigheter och andra som har beman- ningsansvar inom totalförsvaret får stöd och service i frågor avseende bemanning med totalförsvarspliktiga som skrivs in för värnplikt eller civilplikt. Stöd och service skall även lämnas till bemanningsansvariga i fråga om totalförsvarspliktigas tjänstgöring och om redovisning av annan personal inom totalförsvaret. skall mönstra, skriva in och krigsplacera total- försvarspliktiga enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Därutöver får inom sakområdet åta sig att utföra uppdrag åt myndigheter, kommuner och landsting samt åt enskilda. För sådana uppdrag får verket ta ut avgift. Avgiftens storlek bestäms av verket. ledning är tillsammans med sina centrala stabs- enheter lokaliserad till . Verket har regionkontor där det konkreta arbetet med mönstring, antagningsprövning av kvinnor, inskrivning, krigsplacering, personalredovisning och stöd under tjänstgöring genomförs. Vid regionkontoren utförs också de avgiftsfinansierade uppdrag åt myndigheter, kommuner och landsting som får åta sig. Som regel används ordinarie personal och psykologer. Regionkontoren är lokaliserade till , , , och . Källa: årsredovisning 2001. I det följande redovisar jag kortfattat vad de olika stabsfunk- tionerna har för uppgifter enligt arbetsordning. Gemensamt för alla staber är att de är ansvariga för omvärlds- bevakning och analys och att de skall lämna förslag till riktlinjer och handböcker m.m. inom respektive sakområden. Planeringsstaben består av följande avdelningar: planerings- och uppföljningsavdelningen, säkerhets- och systemsamordningsavdelningen och en juridisk avdelning. Staben har ca 40 medarbetare och leds av planeringsdirektören. Vid staben skall även finnas en chefsläkare, en chefspsykolog, en chefsjurist, en säkerhetsskyddschef och en verksarkivarie/registra- tor. Chefsläkaren och chefspsykologen är verksamhetsansvariga inom respektive verksamhet men har inte personalansvar för läkare respektive psykologer vid de olika regionkontoren.