sou · GSB3102 · 2005-01-01 00:00:00 — Som ett minsta krav för alla slag av yrkesmässig trafik gäller att sökanden skall förfoga över kapital och reserver om för ett fordon och Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten för varje därutöver tillkommande fordon. De svenska ekonomiska kraven motsvarar i princip de krav på ekonomiska resurser som följer av rådets direktiv /26/EG. Taxiverksamhet omfattas av kapitalkraven enligt YTL, trots att EU:s krav på eko- nomiska resurser inte omfattar sådan verksamhet. Enligt utredningen torde de kostnader som uppkommer i en redo- visningscentral avsevärt skilja sig från de kostnader som finns i en rörelse som bedriver yrkesmässig trafik. I den sistnämnda rörelsen kan det vara fråga om kostnader för fordon, fordonsförsäkring, trans- portförsäkring, skatt och drivmedel, anslutning till en beställnings- central m.m. I en redovisningscentral torde uppkomma kostnader för bl.a. lokal, datautrustning och datasystem samt administration. Sammantaget anser utredningen att det inte finns ett lika stort behov av kapitalkrav för verksamhet som drivs i en redovisningscentral som i en verksamhet som rör yrkesmässig trafik. Utredningen anser med hänsyn till det anförda att det inte skall finnas något kapital- krav för tillstånd att driva en redovisningscentral. 6.8.5Skall det införas krav på att ett visst antal fordon eller åkare är anslutna till en redovisningscentral? Utredningens bedömning: Det bör inte införas krav på att en redovisningscentral skall betjäna ett visst antal fordon eller taxi- åkare. taxiutrednings bedömning: En redovisningscentral måste betjäna minst 20 fordon. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat bedömning- en utan erinran. anser att en tillståndspliktig redovisnings- central skall betjäna minst tio åkare. Med en sådan lösning minskar enligt verket risken för att en enskild åkare skall kunna manipulera uppgifterna i centralen. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten I betänkandet SOU 1999:60 s. 135 anförde taxiutredning bl.a. följande. Det material som tas emot och lagras skall hanteras på ett sådant sätt att en enskild åkare inte kan manipulera materialet. Därför måste ställas krav på att en tömningscentral betjänar ett visst antal fordon, förslags- vis minst 20. En ensam åkare kommer då sällan tillåtas att ha sin egen tömningscentral eftersom det endast finns knappt 20 företag med fler än 20 fordon i taxitrafik. I undantagsfall bör man kunna acceptera att en tömningscentral har färre fordon anslutna till sig, t.ex. om det gäller en liten beställningscentral i glesbygd. Enligt utredningens mening är det av vikt att uppgifterna som över- förts till en redovisningscentral inte förstörs eller ändras. Utred- ningen är dock tveksam till om krav på att en redovisningscentral skall betjäna ett bestämt antal fordon eller åkare påtagligt minskar risken för felaktig hantering av informationen i en central. Sådana krav torde vidare vara svåra att uppfylla för verksamhet i en central som bedrivs i glesbygd. Enligt vad utredningen erfarit är det få åkare som förfogar över egen administrativ dataut- rustning för överföring av information från taxametrar. Det nämnda beror sannolikt på kostnaderna för sådan utrustning och den administration som krävs för att sköta bl.a. kreditbetal- ningar. Utredningen anser att det med hänsyn till det anförda inte torde vara någon större risk för att ett flertal enskilda åkare kommer att skaffa egen datautrustning vid införande av redovisningscentraler. Något krav på att ett visst antal fordon eller åkare skall vara anslutna till en redovisningscentral är därför inte nödvändigt. Sammantaget anser utredningen att säkerheten för uppgifterna i en redovisnings- central bör garanteras genom bl.a. tillsyn samt krav på vandel och yrkeskunnande. 6.8.6Vem skall tillståndsprövningen avse? Utredningens förslag: I fråga om juridiska personer och utom- lands bosatta näringsidkare skall tillståndsprövningen avse den eller de som är redovisningsansvariga. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Därutöver skall, utom när det gäller yrkeskunnande, tillstånds- prövningen i fråga om en privaträttslig juridisk person och en utomlands bosatt näringsidkare avse den juridiska personen respektive näringsidkaren samt bl.a. den verkställande direktören, de styrelseledamöter och styrelsesuppleanter som till följd av eget eller närståendes ekonomiska intresse har en väsentlig gemenskap med den juridiska personen som är grundad på andelsrätt eller därmed jämförligt ekonomiskt intresse och bolagsmännen i kom- manditbolag eller andra handelsbolag. Om någon som tillståndsprövningen avser byts ut eller om det tillkommer någon sådan person, skall den nya personens lämp- lighet prövas. Tillståndshavaren skall vara skyldig att skyndsamt anmäla sådana förhållanden till . Om en person för egen räkning ansöker om tillstånd att driva en redovisningscentral är det enligt utredningen dennes lämplighet som skall prövas. I de fall en juridisk person ansöker om sådant tillstånd bör prövningen avse den eller de som är redovisningsansvariga. Enligt utredningens uppfattning torde det för tillståndsprövningen avseende redovisningscentraler finnas behov av en bestämmelse mot- svarande den i 2 kap. 6 § andra stycket YTL. Enligt den bestämmel- sen skall prövningen i fråga om en privaträttslig juridisk person och en utomlands bosatt näringsidkare, utom när det gäller prövning av yrkeskunnande, avse den juridiska personen respektive näringsidkaren och några särskilt angivna personer, den verkställande direktören och annan som genom en ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten. Exempel på det sist nämnda kan vara en majoritetsaktieägare som står utanför sty- relsen. Prövningen av en juridisk person torde i huvudsak få avse den ekonomiska lämpligheten. Utredningen anser således att det särskilt bör regleras vem till- ståndsprövningen skall avse och att en sådan reglering bör ha 2 kap. 6 § YTL som förebild. Om någon som tillståndsprövningen avser byts ut eller om det tillkommer någon sådan person, bör den nya personens lämplighet prövas. Tillståndshavaren bör enligt utredningens mening vara skyl- dig att skyndsamt anmäla till om sådana förändringar inträffar. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Utredningens förslag: Ett tillstånd skall gälla tills vidare. Enligt 2 kap. 14 § YTL gäller ett trafiktillstånd tills vidare. Om det finns särskilda skäl, kan tillståndet dock begränsas tills eller till vissa transporter. Det finns således inte någon generell begräns- ning av giltighetstiden för trafiktillstånd enligt YTL. Enligt regeringen skulle generellt tidsbegränsade trafiktillstånd ta onödiga resurser i anspråk och minska utrymmet för tillsyn av de tillståndshavare där anledning till kontroll är påkallad, se prop. 1997/98:63 s. 73. Utredningen finner inte skäl till annan bedömning vad avser frågan om generell begränsning av giltighetstiden för tillstånd att driva en redovisningscentral än den bedömning regeringen gjort beträffande frågan om tidsbegränsade trafiktillstånd. Med hänsyn härtill bör det inte införas någon generell begränsning av giltighetstiden för tillstånd att driva en redovisningscentral. Såsom redovisas ovan kan ett trafiktillstånd tidsbegränsas då det föreligger särskilda skäl, t.ex. då de ekonomiska förhållandena kräver det. Enligt utredningens mening finns det inte ett lika stort behov av en sådan bestämmelse avseende tillstånd till redovisningscentraler. I en författning om redovisningscentraler bör därför anges endast att tillstånd att driva en redovisningscentral gäller tills vidare. 6.8.8Ett tillstånds giltighet vid dödsfall eller konkurs Utredningens förslag: Om den som har tillstånd att driva en redo- visningscentral avlider skall tillståndet övergå på dödsboet. Om tillståndshavaren försätts i konkurs skall tillståndet övergå på konkursboet. Ett tillstånd att driva en redovisningscentral skall gälla, om inte på grund av särskilda skäl medger längre giltighetstid, räknat från dödsfallet eller konkursbeslutet. För verksamheten i en redovisningscentral efter dödsfallet eller konkursen skall en föreståndare som har godkänts av länssty- relsen vara ansvarig. I fråga om denne skall bestämmelser om tillstånd att driva en redovisningscentral tillämpas. Tillståndet att driva en redovisningscentral skall upphöra att gälla, om inte en föreståndare har anmälts till inom efter dödsfallet eller konkursbeslutet. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten om föreståndaren inte godkänns och inte en annan föreståndare anmäls inom den tid som bestämmer. Om inte heller den andre föreståndaren godkänns, skall tillståndet upphöra att gälla efter det att beslutet om att inte godkänna honom eller henne har vunnit laga kraft. När ett tillstånd har upphört att gälla skall dödsboet eller konkursboet, senast efter det att tillståndet upphör- de, överföra den information som tidigare bevarades hos redo- visningscentralen till den länsstyrelse som varit prövningsmyn- dighet. Av 2 kap. 15 § YTL framgår att om den som har ett trafiktillstånd avlider, övergår tillståndet på dödsboet. Om tillståndshavaren för- sätts i konkurs övergår tillståndet på konkursboet. Tillståndet gäller, om inte prövningsmyndigheten på grund av särskilda skäl medger längre giltighetstid, räknat från dödsfallet eller konkursbeslutet. För verksamhet efter dödsfall eller konkurs skall finnas en föreståndare som har godkänts av prövningsmyndig- heten. Föreståndaren skall med hänsyn till yrkeskunnande, ekono- miska förhållanden och gott anseende bedömas vara lämplig att driva verksamheten. Enligt nämnda lagrum upphör tillståndet, om det inte har anmälts en föreståndare till prövningsmyndigheten inom efter dödsfallet eller konkursbeslutet. Detsamma gäller om föreståndaren inte godkänns och det inte anmäls en annan före- ståndare inom den tid som prövningsmyndigheten bestämmer. Om inte heller den andre föreståndaren godkänns, upphör tillståndet att gälla efter det att beslutet vunnit laga kraft. Utredningen anser att det också finns behov av en bestämmelse om dödsboets eller konkursboets rätt att fortsätta att driva en redo- visningscentral. Utredningen anser det vara en fördel ur bl.a. hand- läggningssynpunkt om en sådan bestämmelse avseende redovisnings- centraler i princip motsvarar 2 kap. 15 § YTL. När ett tillstånd har upphört att gälla är det enligt utredningens uppfattning lämpligt att den information som enligt lagen om redo- visningscentraler överförts till och bevarats hos redovisningscentralen överförs till den länsstyrelse som varit prövningsmyndighet. Sådan överföring av uppgifter bör ske senast efter det att till- ståndet upphörde. Det är dödsboet eller konkursboet som bör ha en sådan skyldighet. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Utredningens bedömning: Ett tillstånd att driva en redovis- ningscentral skall inte kunna förenas med villkor. Av 2 kap. 13 § YTL framgår att ett trafiktillstånd får förenas med villkor om det finns särskilda skäl. Sådana villkor får föreskrivas såväl i samband med att tillstånd ges som senare . Villkoren behöver inte förändra innehållet i själva tillståndet utan kan ta sikte på tillsynen av verksamheten. Exempelvis kan det ibland finnas fog för att ålägga den som har trafiktillstånd att med vissa inter- redovisa sina ekonomiska förhållanden, se prop. 1997/98:63 s. 70. Beslut om villkor för tillstånd kan överklagas till allmän för- valtningsdomstol och åsidosättande av ett villkor kan utgöra grund för återkallelse av trafiktillståndet eller böter, se 7 kap. 1 §, 5 kap. 2 § och 6 kap. 1 § YTL. Utredningen har således att ta ställning till om villkor bör kunna ges för tillstånd att driva en redovisningscentral. Utredningen anser att det för verksamheten i en redovisningscentral inte finns samma behov av att fastställa särskilda villkor som det finns för yrkesmäs- sig trafik, exempelvis linjetrafik med villkor om bl.a. turtäthet, antal turer och krav på samordning med annan trafik. Mot bakgrund av det anförda lämnar utredningen inte något förslag om att tillstånd att driva en redovisningscentral skall kunna förenas med villkor. 6.9Kraven på innehavare av tillstånd till taxitrafik m.m. Utredningens förslag: Den som enligt YTL har tillstånd till taxitrafik är skyldig att överföra samtliga uppgifter i alla kvitton, följesedlar och körpassrapporter i taxametrar till en redovisnings- central. Sådana uppgifter skall överföras till en redovisningscentral minst en gång per kalendermånad, om inte på grund av särskilda skäl medger något annat. Tillståndshavaren till taxitrafik skall till prövningsmyndig- heterna enligt yrkestrafiklagen och enligt lagen om redovisnings- centraler inom taxinäringen anmäla vilken redovisningscentral som anlitas. Sådana anmälningar skall göras senast efter anlitandet av en redovisningscentral. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Anmälningar till prövningsmyndigheterna skall också göras vid byte av redovisningscentral. Tillståndshavaren till en redovis- ningscentral skall anmäla till prövningsmyndigheten enligt YTL och lagen om redovisningscentraler inom taxinäringen om över- föring av uppgifter från en taxameter inte skett på föreskrivet sätt. Sådana anmälningar skall göras senast efter den dag då bytet ägde rum eller överföringen av information senast borde ha skett. taxiutrednings bedömning: Överföring av information från taxametrar skall ske i den omfattning som behövs, dock minst en gång om inte särskilda skäl föreligger. Uppgifter om samtliga köruppdrag och körpass skall överföras till en redovisnings- central. Tillståndshavaren till taxitrafik skall anmäla vilken redovis- ningscentral som anlitas till i det län som utövar tillsyn över verksamheten. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte något att erinra mot bedömningen. Enligt framgår det inte om tillståndshavaren får överföra information från taxametern till olika redovisnings- centraler eller om det får ske endast hos en central. taxiutredning anförde följande beträffande kraven på inne- havaren av tillstånd till taxitrafik (SOU 1999:60 s. 136 ff.). En innehavare av tillstånd till taxitrafik skall vara skyldig att tömma all information från sin eller sina taxametrar till en godkänd tömningscentral. Tömning skall ske i den omfattning som behövs, dock minst en gång om inte särskilda skäl föreligger. Kvitto från tömningscentralen som visar att tömning skett skall sparas och kunna uppvisas för läns- styrelsen vid tillsyn. Tömningskvittona skall vara löpnumrerade. I de fall tömning sker kontinuerligt via radiolänk bör centralen kunna utfärda ett tömningskvitto som gäller för flera tömningstillfällen, exempelvis en till . Tillståndshavaren skall anmäla vilken tömningscentral han anlitar till i det län som utövar tillsyn över hans verksamhet. Upp- giften bör föras in i yrkestrafikregistret, antingen i form av ett diarie- nummer som hänför sig till anmälan eller i form av den anlitade tömnings- centralens organisationsnummer. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Enligt utredningens uppfattning är det lämpligt att införa en bestäm- melse om att den som enligt YTL har tillstånd till taxitrafik är skyldig att överföra information från en taxameter till en redovisnings- central. Kvitton, följesedlar och körpassrapporter skall enligt föreskrifter om taxitrafik, VVFS 1999:177, vara utformade så att de kan utgöra räkenskapsinformation enligt bokföringslagen (1999:1078). Syftet med ett krav på obligatorisk överföring av information från en taxameter till en redovisningscentral är bl.a. att få kontrollmaterial vid taxeringsrevisioner. Enligt utredningens mening är det med hän- syn till det anförda följdriktigt att den information som överförs från en taxameter skall innehålla minst de uppgifter som skall framgå av kvitton, följesedlar och körpassrapporter, se vidare avsnitt 4.1.1. Med hänsyn till de straffbestämmelser som bör vara förknippade med en författningsreglering av redovisningscentraler bör det sär- skilt regleras i en förordning om redovisningscentraler vilka upp- gifter som skall överföras till och bevaras hos en redovisningscentral. Uppgifterna i en taxameter bör enligt utredningens uppfattning överföras till en redovisningscentral minst en gång per kalender- månad, om inte på grund av särskilda skäl medger något annat. Särskilda skäl kan föreligga exempelvis om taxametern inte används på grund av sjukdom, att redovis- ningscentralen går i konkurs eller något annat förhållande som åkaren inte råder över. Informationen i taxametrarna bör överföras varje kalendermånad för att bl.a. underlätta kontrollen att sådan överföring sker. För att underlätta tillsynen över taxinäringen bör den som har tillstånd till yrkesmässig taxitrafik anmäla vilken redovisningscentral som anlitas. Anmälningar bör göras till prövningsmyndigheterna enligt YTL och enligt lagen om redovisningscentraler inom taxinä- ringen (2006:000), eftersom den som har trafiktillstånd kan välja en redovisningscentral som finns i ett annat län än där trafiktillståndet är beslutat. Till sådana anmälningar bör bifogas avtalet mellan taxi- åkaren och redovisningscentralen. Sådana anmälningar bör också göras vid byte av redovisningscentral. Anmälningarna bör göras senast efter anlitandet av en redovisningscentral eller efter den dag då bytet ägde rum Den som har tillstånd att driva en redovisningscentral bör anmäla om överföring av uppgifter från en taxameter inte har skett på före- Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Sådana anmälningar bör göras till både prövningsmyn- digheten enligt YTL och till prövningsmyndigheten enligt lagen om redovisningscentraler inom taxinäringen. Anmälningar bör en- ligt utredningens mening göras senast efter den dag då överföringen av information senast borde ha skett. Om det införs anmälningsskyldighet behöver det inte införas en skyldighet att ut- färda kvitton på överföring av uppgifter från taxametrar. Utredningen har erfarit att flertalet innehavare av tillstånd till taxitrafik sluter avtal med beställningscentraler, servicebolag m.fl. om bl.a. överföring av informationen i taxametrar till datasystem. Det är vanligt förekommande att en åkare anlitar endast ett organ som mottagare av uppgifter från taxametrar. Enligt utredningens uppfattning är det ur kontrollsynpunkt lämpligt att tillståndshava- ren får använda endast en redovisningscentral och inte flera sådana centraler. Utredningen kan inte finna några större nackdelar med en sådan ordning. Utredningens bedömning: En taxameter skall inte gå att an- vända om minnet är fullt och en översyn bör göras av rådande föreskrifter om taxametrar. taxiutrednings bedömning: En taxameter skall inte kunna användas om minnet blir fullt och taxametern inte töms till ett ad- ministrativt datasystem. Remissinstanserna: Bedömningen lämnas utan erinran av remiss- instanserna. Skall en taxameter gå att använda om minnet är fullt? Enligt vad utredningen erfarit finns det taxametrar som fungerar trots att minnet är fullt. Det nämnda innebär att den äldsta infor- mationen i taxametern försvinner till förmån för ny information, dvs. uppgifter om det äldsta köruppdraget försvinner till förmån för Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten det senaste köruppdraget. Det nämnda påverkar dock inte det acku- mulerande registret, se avsnitt 4.1.1. föreskriver, VVFS 1999:177, att taxametrar skall vara konstruerade så att uppgifter om samtliga köruppdrag och körpass skall kunna överföras till ett annat administrativt system, vilket i det här fallet innebär att samtliga uppgifter som registrerats på ett kvitto, en följesedel eller en körpassrapport skall kunna överföras till ett annat datasystem. Om det blir en författningsreglering av redovisningscentraler är det givetvis av vikt att all information i kvitton, följesedlar och körpassrapporter överförs till en redovisningscentral. Utredningen anser således att en taxameter inte skall fungera om minnet är fullt. Sådana krav synes dock redan finnas i föreskrifter. Ut- redningen finner det därför anmärkningsvärt att taxametrar har godkänts trots att dessa fungerar om minnet blir fullt. Enligt utred- ningens mening är det alldeles nödvändigt att dessa krav blir tyd- ligare formulerade i verkets föreskrifter. Direktivet om mätinstrument och översyn av taxameterföreskrifter Europeiska kommissionen överlämnade , till och Rådet, ett förslag till direktiv om mätinstru- ment KOM (2000)566 slutlig. Regeringen har mot denna bakgrund givit Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) i uppdrag att utreda vilka konsekvenser direktivet för med sig vad gäller nationell lagstiftning, myndighetstillsyn och finansiering av tillsynen. Redovisningen av det ifrågavarande uppdraget finns i SWEDAC:s rapport 02:6 . Direktivet omfattar olika instrumentgrupper bl.a. vattenmätare, gasmätare och taxametrar. I bilaga till direktivet anges särskilda krav för taxametrar installerade i taxifordon. De särskilda kraven rör bl.a. konstruktionskrav, specificerade driftsförhållanden, tillåten effekt av störningar, strömförsörjningsfel och övriga krav. Utredningen, som inte föreslår några omfattande förändringar som avser taxametrar, gör bedömningen att utredningens ställnings- taganden härvidlag inte strider mot mätinstrumentdirektivet. Överväganden och förslag avseende den ekonomiska brottsligheten Bör en översyn göras av föreskrifterna om taxametrar? Av 11 kap. 1 § första stycket 1 YTF framgår att får meddela föreskrifter om taxameterutrustning samt användning och kontroll av sådan utrustning. Ett fordon får användas i taxitrafik endast om det är försett med en taxameter som är av godkänd typ och som fungerar tillfredställande i enlighet med före- skrifter om taxitrafik, VVFS 1999:177. I verkets föreskrifter anges omfattande krav på taxameterns konstruktion. Taxametern och dess fastsättning skall vara kontrollerade och plomberade, se 7 kap. 1 § YTF. Endast om det finns synnerliga skäl får medges dispens från kravet på taxameter. Av VVFS 1999:177 framgår att en taxameter skall vara av typ som godkänts av efter provning enligt de nämnda föreskrif- terna. Provningen utförs av Provnings- och forsknings- institut. En taxameter skall vara försedd med en typgodkännande- beteckning. Taxametern får även vara en typ som godkänts i ett annat land inom EES under förutsättning att godkännandet utfärdats av det egna landets behöriga myndighet eller motsvarande organ. En taxameter skall vara så ansluten att tillförlitlig funktion erhålls. Strömbrytare, skarv eller annat ingrepp på anslutningar får inte finnas. En taxameter och dess fastsättning i ett taxifordon skall vara plomberade. Sådan plombering får anbringas och brytas endast av godkänd verkstad. Vid brytande av plombering skall kontroll- och plomberingsrapport upprättas. Om typgodkännande utfärdas ges märkningstillstånd till sökande. Ett sådant tillstånd gäller från den dag beslut om typgod- kännande fattades. Ett märkningstillstånd får återkallas av bl.a. om en taxameter försedd med typgodkännandebeteckning inte överensstämmer med den godkända typen, se VVFS 1999:177. Typefterkontroll, som skall omfatta fullständig provning eller delar därav av taxametrar, skall utföras på begäran av . Typefter- kontroll skall som huvudregel utföras en eller två gånger per sexårs- period, se VVFS 1999:177. Besiktning av taxametern skall göras , se 7 kap. 3 § första stycket YTF. De verkstäder som får handha besiktning, plombering m.m. skall vara ackrediterade enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Beslut om ackreditering meddelas av Styrelsen för ackredi- tering och teknisk kontroll (SWEDAC) eller tills vidare. Beslutet skall ange de villkor som skall gälla för verksamheten. SWEDAC får återkalla en ackreditering, om det ackrediterade organet