sou · GSB314d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Denna möjlighet underlättar länsstyrelsernas samverkan, men det råder en osäkerhet om huruvida själva besluts- fattandet omfattas av paragrafen. För att underlätta en utvecklad samordning anser utredningen att denna paragraf bör förtydligas. Om avsikten inte varit att även innefatta beslutsfattandet bör möjligheten till en sådan utvidgning prövas. De påpekanden som har gjorts av länsstyrelserna (se av- snitt 8.4.1) bör, enligt utredningens mening, regeringen överlämna till ansvariga departement för överväganden om eventuella för- ändringar. Utredningen ser det dock som viktigt att Finans- departementets länsstyrelseenhet samordnar detta arbete. Läns- styrelsernas påpekanden kan också vara ett viktigt underlag vid regeringens översyn av behovet av ytterligare koncentration. De flesta av de angivna paragraferna utgår från att i det aktuella länet skall handlägga ärendet. Enligt utredningens mening bör undantag från denna princip kunna göras utifrån vilken grad av samordning som kan bli aktuell. I de fall regeringen bestämmer graden av samordning och t.o.m. koncentration måste naturligtvis de aktuella författningsbestämmelserna ge uttryck för detta. Enligt 14 § kommittéförordningen gäller att om förslag i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kom- muner, landsting, företag eller andra enskilda skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om föreslagen inne- bär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt skall även dessa redovisas. När det gäller kostnadsökning eller intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting skall förslag till finansiering lämnas. I 15 § kommittéförordningen sägs att om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen, och offentlig ser- vice i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, för jämställdhet mellan kvinnor och män eller för möjlig- heten att nå de integrationspolitiska målen. I 16 § sägs att rege- ringen anger närmare i utredningsuppdraget vilka konsekvens- beskrivningar som skall finnas i ett betänkande. I står endast att alternativa finansieringsmodeller för lämpliga verksamhetsområden skall över- vägas och i samband härmed skall konsekvenserna ur ett styrnings- perspektiv bedömas. En sådan redovisning har gjorts inom ramen för utredningens överväganden och förslag. I det följande behandlas kostnadsberäkningar enligt 14 § kom- mittéförordningen och övriga konsekvensbeskrivningar enligt 15 § i samma förordning. Som en konsekvens av flera av utredningens förslag har det också föreslagits att länsstyrelseenhet får resursförstärkning. Utredningen anser att det finns behov av att förstärka enheten med ytterligare medarbetare för att bl.a. utveckla länsstyrelsernas interna redovisning och se till att den hålls aktuell, för att arbeta med generella principer för finansiering, för att se över de offentligrättsliga avgifterna och för att se över möjligheten till koncentration av länsstyrelsernas verksamhet. En huvuduppgift för länsstyrelseenheten blir vidare att förvalta den föreslagna sam- ordningsrollen och förstärka dialogen med bl.a. övriga departe- ment. Sammanfattningsvis beräknar utredningen att behovet av ökade resurser motsvarar uppskattningsvis fem årsarbetskrafter. består länsstyrelseenheten av mellan åtta och nio års- arbetskrafter, inklusive chef och assistent. Därutöver ser utredningen ett behov av ytterligare resursför- stärkning till länsstyrelseenheten för att, vid ett genomförande av de fördjupade studier som utredningen föreslagit, kunna ta ytter- ligare utredningsresurser i anspråk. Omfattningen av detta beror dock på vilket arbete som bedöms kunna utföras inom läns- styrelseenheten. Därför kan utredningen inte uppskatta dessa kostnader. Den sammanlagda resursförstärkningen uppskattas till ca 4 mil- joner kronor, och avser alltså endast personella förstärkningar. Utredningen föreslår att detta finansieras genom omfördelning inom anslaget m.m. Det skulle således inte inne- bära någon förändring av statens totala kostnader. 12.2.2Sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet Utredningens förslag i fråga om utveckling av samordning och samverkan syftar varken till personalminskningar eller till minskad service. Istället handlar en ökad samordning om att kunna frigöra personal för andra uppgifter. En utökad samordning skall alltså inte påverka omfattningen av servicen till medborgaren, däremot kan själva utformningen av servicen påverkas. Utredningens förslag kan inte bedömas ha någon inverkan på den kommunala självstyrelsen, brottsligheten eller det brottsföre- byggande arbetet. De påverkar heller inte små företags arbets- förutsättningar och konkurrensförmåga m.m. Förslagen är jäm- ställdhetspolitiskt neutrala och de har inga konsekvenser för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Översyn av styrningen av länsstyrelsernas Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppdrag att se över den eko- nomiska styrningen av länsstyrelsernas verksamhet och därvid bedöma om nuvarande styrsystem och fördelning av ansvaret för styrningen ger tillräckliga förutsättningar för en effektiv verksam- het. Utredaren skall lämna förslag till hur den ekonomiska styr- ningen av länsstyrelserna kan utvecklas. Konstruktionen med ett ramanslag för att finansiera förvaltningskostnader skall prövas. Utredaren skall även överväga om skilda verksamheter inom kan behöva styras på olika sätt både vad gäller verksamhet och finansiering. Utredaren skall särskilt uppmärk- samma och pröva de styrningsmodeller som tillämpas för försöks- verksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning vid Läns- styrelsen i . Uppdraget omfattar också en prövning av fördelningen av ram- anslaget för länsstyrelsernas förvaltningskostnader mellan läns- styrelserna. Utredaren skall dessutom se över möjligheter till en utvecklad samordning och samverkan mellan länsstyrelserna. Uppdraget skall redovisas . Genom länsförvaltningsreform tog statsmakterna ställning för en satsning på länsstyrelserna som statens företrädare på den regionala nivån. Den samordnade statliga länsförvaltningen skulle stärka den regionala överblicken och minska sektoriseringen. Med uppdraget att svara för både helhetssyn och sektorsperspektiv på den regionala nivån har också följt en mängd arbetsuppgifter inom många olika sektorsområden. har länsstyrelserna uppgifter inom ett tjugotal av 47 politikområden, vilket medför att styr- ningen av länsstyrelserna, både vad gäller finansiering och verk- samhet, är komplex. Den förvaltningspolitiska idén om den samordnade statliga läns- förvaltningen utvecklas ytterligare i propositionen (prop. 2001/02:7) Regional samverkan och statlig länsförvaltning. Länsstyrelsernas roll att agera utifrån ett statligt helhetsperspektiv på den regionala nivån innebär att verksamheten berör många politikområden och därmed flertalet departements ansvars- områden. svarar administrativt för länsstyrel- serna samt för utveckling och samordning vad gäller inriktning, styrning och uppföljning i av länsstyrelsernas verksamhet, medan andra departement har ansvar för de sakfrågor länsstyrelserna hanterar. Vid sidan av har de centrala myndigheterna på nationell nivå med sitt sektorsansvar inflytande över länsstyrel- sernas verksamhet. Det är inte ovanligt att dessa i sina regle- ringsbrev tilldelas medel för vidare fördelning till länsstyrelserna för olika ändamål. Länsstyrelserna får därutöver ofta uppdrag som skall redovisas till de centrala myndigheterna. En väl fungerande samordning med en tydlig roll- och ansvars- fördelning inom , men också mellan och myndigheterna på central och regional nivå är därför en förutsättning för att styrningen av länsstyrelserna skall vara ändamålsenlig. Ett av regeringens viktigaste instrument för att operativt styra myndigheternas verksamhet är regleringsbrevet. I detta, gemen- samt för samtliga länsstyrelser, beslutar regeringen om mål för verksamheten under det kommande budgetåret. Av reglerings- brevets finansiella del framgår de ekonomiska villkoren, bl.a. hur ramanslaget för länsstyrelsernas förvaltningskostnader, 32:1 Läns- styrelserna m.m., fördelas mellan länsstyrelserna. Ramanslaget finansierar dock, totalt sett, endast ca två tredjedelar av läns- Den övriga verksamheten finansieras av andra anslag direkt från regeringen eller via andra myndigheter men även av avgifter, bidrag samt finansiella intäkter. Regionala olikheter och länsstyrelsernas ansvar att göra prio- riteringar mellan de olika verksamheterna utifrån dessa olikheter gör att verksamhet och finansiering skiljer sig åt mellan läns- styrelserna runtom i landet. I vissa län finansierar ramanslaget av verksamheten och i andra län knappt hälften. På samma sätt varierar verksamhetens omfattning mellan de olika sakområdena. Så t.ex. har lantbruksfrågorna olika tyngd och prio- ritet i respektive län. Myndigheternas verksamhet styrs främst av lagar samt förord- ningar och andra regeringsbeslut. Uppskattningsvis 500 författ- ningar reglerar länsstyrelsernas verksamhet. Rollen som förvalt- ningsmyndighet rymmer bl.a. ärendehantering, såsom tillstånds- och överklagandeärenden samt beslut om fördelning av EU-bidrag och andra medel. Uppföljning, utvärdering och tillsyn inom olika sakområden är ytterligare exempel på länsstyrelsernas myndighets- uppgifter. Bredden i länsstyrelsernas uppgifter och det delade ansvaret i för dessa frågor gör styrningen komplex. Nu- varande modell för styrningen av länsstyrelserna bidrar till spän- ningar mellan sektors- och sektorsövergripande intressen. Länsstyrelserna har till uppgift att inom ramen för tilldelad budget bidra till att nationellt uppsatta mål nås som de skall samordna och prioritera mellan verksamhetsområden ur ett regionalt perspektiv. De avvägningar mellan olika verksamhets- områden och sektorsintressen som gör i sin bedöm- ning av de regionala förutsättningarna kan leda till att sektors- företrädare bedömer att deras intressen inte tillgodoses fullt ut. Den splittrade finansieringsbilden ger ett komplext styrsystem för kopplingen mellan uppgifter och finansiering av verksamheten, vilket leder till att sambandet mellan resurser och verksamhet inte är tydligt. Brister i resultatuppföljningen innebär ett sämre besluts- underlag och försvårar regeringens styrning av verksamheten. De senaste årens arbete i med att utveckla den ekonomiska styrningen i staten har skett med utgångspunkt i budgetlagens krav på hög effektivitet och god hushållning i statens verksamhet samt regeringens ansvar för redovisning till . Målen för utvecklingsarbetet är att statsbudgeten på ett bättre sätt skall ge en samlad bild av den statliga ekonomin dvs. transparens, att sambandet mellan mål, resurser och resultat skall bli tydligare och därmed ge ett förbättrat underlag för att bedöma effektiviteten samt att effektivisera budgetprocessen genom ett förbättrat IT-stöd. Särskilt målet att skapa förutsättningar för en tydligare koppling mellan mål, resurser och resultat är relevant även för länsstyrelsernas verksamhet. Introduktionen av politikområden i budgetpropositionen 2001 var ett första steg mot en mer renodlad verksamhetsstruktur i budgetpropositionen. Verksamhetsstrukturen syftar till att synlig- göra vilka verksamheter snarare än vilka myndigheter som bidrar till att uppnå olika politikområdens mål. Det skapar i sin tur förutsättningar för en tydligare styrning av myndigheter som, i likhet med länsstyrelserna, är verksamma inom flera politik- områden. Fördelning av länsstyrelsernas ramanslag Den fördelning som ligger till grund för länsstyrelsernas ram- anslag bygger på en modell framtagen av Statskontoret. På rege- ringens uppdrag föreslog Statskontoret i rapporten för fördelning av ramanslaget till länsstyrelserna (1996:8) hur anslaget för länsstyrelserna kan beräknas. I den aktuella modellen ligger folkmängd, landyta och antal kommuner till grund för fördel- ningen. Modellen ska ge likvärdiga förutsättningar för länen utan att kompensera för skillnader i servicenivå, kvalitet, avgifter och effektivitet. I samband med budgetpropositionen (prop. 1997/98:1) gjordes också en omfördelning av resurser mellan länen med Statskontorets modell som utgångspunkt. Sedan modellen infördes har länsstyrelserna tillförts vissa nya arbetsuppgifter, medan andra har upphört. För resursberäkningen av dessa uppgiftsförändringar har mer verksamhetsanpassade och aktuella beräkningsgrunder använts, vilka i stor utsträckning bygger på underlag från länsstyrelserna och berörda sektorsmyn- digheter. I och med att förutsättningarna för länsstyrelsernas verksamhet förändras är det angeläget att ånyo pröva ramanslagets fördelning mellan länsstyrelserna. De 21 länsstyrelserna är självständiga myndigheter direkt under- ställda regeringen, men med i huvudsak gemensamma verksamhets- mål. Möjligheterna att genom samordning och samverkan effektivisera verksamheten begränsas bl.a. av den geografiska sprid- ningen, men måste trots det bedömas vara förhållandevis stora. Det finns redan ett utvecklat samarbete mellan länsstyrelser, såsom mellan sydlänen, Mälardalslänen och nordlänen. I olika sakfrågor kan det finnas behov av att kraftsamla och effektivisera verksamheten, men också när det gäller utvecklings- frågor, administrativ samordning, information och rutiner för ärendehantering kan det finnas rationaliseringsmöjligheter i form av exempelvis kostnadseffektivitet och enhetlig rättstillämpning. I synnerhet på IT-området bör gemensamma lösningar kunna bidra till att öka effektiviteten och kvaliteten i länsstyrelsernas verk- samhet och därmed förbättra servicen till medborgare och företag. I budgetpropositionen (prop. 2001/02:1) pekar regeringen på behovet av en vidareutvecklad samverkan inom länsstyrelse- organisationen och ett gemensamt resursutnyttjande mellan läns- styrelserna, för att inom ramen för tilldelade medel kunna fullgöra sina uppgifter. För jordbruksadministrationen har länsstyrelserna fått ett regeringsuppdrag (Fi2001/4523) att effektivisera samordningen. Sju länsstyrelser har fått uppdraget att vara samordningsansvariga med syfte att höja kvaliteten och effektiviteten i hanteringen av jordbruksadministrationen. Det kan nu finnas anledning att göra en samlad översyn över länsstyrelsernas verksamhet för att identifiera områden där ytterligare effektivitets- och samordningsvinster är möjliga. Därvid bör även eventuella författningsmässiga hinder identifieras. Utgångspunkten för uppdraget skall vara att principen om den samordnade statliga länsförvaltningen ligger fast. Utredaren skall med utgångspunkt i nuvarande styrsystem lämna förslag till hur den ekonomiska styrningen (resultatstyrningen och den finansiella styrningen) av länsstyrelserna kan utvecklas. Kon- struktionen med ett ramanslag för att finansiera länsstyrelsernas förvaltningskostnader skall prövas. Alternativa finansierings- modeller, såsom avgifts- och uppdragsfinansiering, för lämpliga verksamhetsområden skall övervägas och i samband härmed skall konsekvenserna ur ett styrningsperspektiv bedömas. Utredaren skall även överväga om skilda verksamheter inom kan behöva styras på olika sätt både vad gäller verksamhet och finan- siering. Vid i pågår försöksverksamhet med vidgad samordnad länsförvaltning, som innebär att länsarbets- nämnden och har inordnats i . Utredaren skall särskilt uppmärksamma och pröva dessa styr- ningsmodeller. De centrala myndigheternas roll i styrningen av länsstyrelserna i förhållande till regeringens styrning skall identifieras och prövas. Om det enligt utredarens bedömning finns behov skall förslag till åtgärder lämnas som tydliggör ansvarsfördelningen. Utredaren skall pröva fördelningen av ramanslaget mellan läns- styrelserna med Statskontorets förslag till fördelningsmodell som utgångspunkt. Modellens tillämplighet med avseende på länsstyrel- sernas nuvarande verksamhet skall bedömas. Utredaren skall, om behov föreligger, lämna förslag till alternativa eller kompletterande beräkningsgrunder. Utredaren skall se över möjligheter till och eventuella hinder för en mer utvecklad samordning och samverkan mellan länsstyrelserna och lämna förslag till hur en sådan samordning/samverkan kan utformas och organiseras samt vilka områden som bedöms lämp- liga. Förslagen kan avse såväl sakverksamhet som administrativa stödfunktioner. Utredaren skall ta del av länsstyrelsernas erfaren- heter och beakta det pågående utvecklingsarbete som länsstyrelser- na gemensamt bedriver. Inom har man valt olika modeller för styrningen av den statliga regionala förvaltningen. Erfarenheterna från de nordiska länderna bör, där så är lämpligt, tillvaratas. Det pågående utvecklingsarbetet i vad gäller ekonomisk styrning skall beaktas i utredningsarbetet. Utredaren skall följa kommittéförordningen (1998:1474). Uppdraget skall redovisas . Sorterat i bokstavsordning efter: Län och länsbeteckning Länsbeteckning och län – K – W – I – X – N – Z – F län – H – G – BD län – M – AB – D län – C – S – AC – Y – U – O län – T – E Se även: (där finns länkar till respektive läns- styrelses hemsida) Översyn av länsstyrelsernas finansiella styrning (Dir 2002:114) har regeringens uppdrag att göra en översyn av styrningen av länsstyrelsernas verksamhet. I uppdraget ingår att se över den ekonomiska styrningen av läns- styrelsernas verksamhet och därvid bedöma om nuvarande styr- system och fördelning av ansvaret för styrningen ger tillräckliga förutsättningar för en effektiv verksamhet. Av länsstyrelsernas regleringsbrev framgår de ekonomiska villkoren för verksamheten, bl.a. hur ramanslaget för länsstyrelsernas förvalt- ningskostnader, 32:1 Länsstyrelserna m.m., fördelas mellan läns- styrelserna. Ramanslaget finansierar dock, totalt sett, endast ca två tredjedelar av länsstyrelsernas verksamhet. Den övriga verksam- heten finansieras av andra anslag – direkt från regeringen eller via andra myndigheter – men även av avgifter, bidrag samt finansiella intäkter. Regionala olikheter och länsstyrelsernas ansvar att göra prio- riteringar mellan de olika verksamheterna utifrån dessa olikheter gör att verksamhet och finansiering skiljer sig åt mellan läns- styrelserna runtom i landet. I vissa län finansierar ramanslaget av verksamheten och i andra län knappt hälften. På samma sätt varierar verksamhetens omfattning mellan de olika sak- områdena. Så t.ex. har lantbruksfrågorna olika tyngd och prioritet i respektive län. Länsstyrelserna bedriver en omfattande offentligrättslig avgifts- belagd verksamhet. För var de totala avgiftsintäk- terna ca . av dessa disponerades av länsstyrelserna för att täcka verksamhetens kost- nader. Övriga avgiftsinkomster redovisas på inkomsttitel på stats- budgeten och utgifterna finansieras med anslag. Avgifternas storlek regleras i förordning och är således lika över landet, medan läns- styrelsernas kostnader för verksamheten kan variera. Detta kan leda till att enskilda länsstyrelser har svårt att uppnå kostnadstäckning i verksamheten. Den splittrade finansieringsbilden ger ett komplext styrsystem för kopplingen mellan uppgifter och finansiering av verksamheten, vilket leder till att sambandet mellan verksamhet och resurser inte är tydligt. Brister i resultatuppföljningen innebär ett sämre besluts- underlag och försvårar regeringens styrning av verksamheten. har i uppdrag att med utgångspunkt i nuvarande styrsystem lämna förslag till hur den ekonomiska styr- ningen av länsstyrelserna kan utvecklas. Konstruktionen med ett ramanslag för att finansiera länsstyrelsernas förvaltningskostnader skall prövas. Alternativa finansieringsmodeller, såsom avgifts- och uppdragsfinansiering, för lämpliga verksamhetsområden skall över- vägas och i samband härmed skall konsekvenserna ur ett styr- ningsperspektiv bedömas. Utredaren skall även överväga om skilda verksamheter inom kan behöva styras på olika sätt både vad gäller verksamhet och finansiering. ger () i uppdrag att –lämna en redogörelse för en enskild länsstyrelses finansiering (som typfall skall användas i samt i län vad avser den del av verksamheten som finansieras av bidrag) –utifrån denna redogörelse identifiera vilka problem länsstyrel- sen respektive regeringen har i styrningen och uppföljningen av verksamheten, samt –lämna förslag till hur den finansiella styrningen kan utvecklas. ESV bör bl.a. belysa vilka möjligheter finansieringen ger länsstyrel- serna att bestämma omfattningen och inriktningen av verksam- heten. Här bör särskilt uppmärksammas om verksamheten finan- sieras via ramanslaget för förvaltningskostnader, via andra anslag eller på annat sätt. ESV bör även analysera hur finansieringen påverkar möjligheterna för styrning och uppföljning och om even- tuella undantag från de generella regelverken för anslag och kapital- försörjning kan vara motiverade. I de fall offentligrättslig verksamhet är avgiftsbelagd skall en analys göras utifrån om avgiftsintäkterna disponeras respektive redovisas brutto på statsbudgeten. Härvid skall möjligheterna till styrning och uppföljning belysas samt finansieringsformens effek- ter på kostnadstäckningen för verksamheten hos de enskilda läns- styrelserna. Frågan om ansvaret för uppföljning av avgifterna och ansvaret för att föreslå avgiftsändringar bör prövas. ESV skall särskilt ta del av den modell för täckning av samtliga kostnader förenade med specifika uppdrag från centrala verk, den s.k. Örebro-modellen, som tagits fram inom länsstyrelseorganisa- tionen. ESV skall under arbetets gång inhämta synpunkter och underlag från berörda departement inom , länsstyrelser och centrala verk. ESV skall lämna en slutrapport . Ett utkast skall presenteras . ersätter ESV för uppdraget med . En enkät från (2002:12) Vi ber Dig besvara följande enkät så fort som möjligt dock . Enkäten kommer att utgöra ett viktigt underlag i arbete. Bifogat till enkäten finns utredningsdirektiven (2002:114). Eventuella frågor besvaras av sekreterare , telnr. 08/405 41 12, e-post Avdeln/enhet: Länsstyrelserna är 21 självständiga myndigheter som, direkt underställda regeringen, arbetar på regional nivå. Länsstyrelserna har uppgifter inom ett 20-tal av de av fastställda Arbetsuppgifterna spänner därför över många samhällsområden. De har t.ex. uppgifter som rör regionala utvecklingsfrågor, kommunikationsfrågor, naturvård och miljöskydd, civil beredskap, social omvårdnad, fiske och lantbruksfrågor. I regeringens styrning och uppföljning av länsstyrelserna berörs också ett flertal centrala verk och sektorsmyndigheter som har uppgifter inom de aktuella politik- och samhällsområdena. är läns- styrelserna och sektorsmyndigheterna de som tillsammans har att se till att förverkliga de mål som beslutats av riksdag och regering. 1.Inom vilket/vilka områden (typer av ärenden, verksamheter etc.) har Din myndighet samarbete/aktiviteter med en eller flera länsstyrelser? 2.Vad är grunden för samarbetet/aktiviteterna? Är det styrt av författning, regleringsbrev, på frivillig basis eller annat? 3.Om Din myndighet och länsstyrelserna inom något område (ange vilket/vilka) har en ansvarsfördelning som är reglerad, hur är denna reglering uttryckt? Hur upplever Du ansvarsfördelningen mellan Din myndighet och länsstyrelserna? Om ni delar ansvar inom flera områden och bedömningen skiljer sig åt ber vi Dig att redovisa varje område för sig. otydlig till viss del Om du har besvarat fråga 1 med att du upplever ansvarsfördelningen som otydlig eller otydlig till viss del besvara då fråga 2-4. Annars gå vidare till avsnitt II. 2.Vari ligger otydligheten/otydligheterna? 3.Vilka konsekvenser (positiva/negativa) kan/har otydligheten få/fått? Vilka förändringar skulle Du vilja se i syfte att skapa en tydligare ansvarsfördelning?