sou · GSB3134 · 2005-01-01 00:00:00 — Uppgift skall även lämnas om var avlidna skyddade per- soners gravar är belägna. och Migra- tionsverket skall lämna vidare uppsamlade värdeföremål och handlingar samt vidarebefordra uppgifter om gravars belägenhet till den nationella upplysningsbyrån. Paragrafen motsvarar 8 kap. 13 § lagen om civilt försvar. Genom ett avtal mellan staten och Svenska röda korset har Svenska röda korset fått i uppdrag att lösa de uppgifter som enligt rörande skydd för off- ren i internationella väpnade konflikter och tilläggsprotokollen till konventionerna skall utföras av en nationell upplysningsbyrå i Sve- rige (se prop. 1996/97:4 s. I bestämmelsen regleras kommunernas och landstingens skyl- dighet att lämna den nationella upplysningsbyrån de uppgifter som folkrätten kräver. En motsvarande upplysningsskyldighet för de statliga myndigheterna regleras i förordningen (1996:1475) om skyldighet att lämna upplysningar m.m. rörande krigsfångar och andra skyddade personer. 2 § På begäran av Svenska röda korset skall varje kommun och landsting, som i krig eller under neutralitet kan få sådan infor- mation som avses i 1 §, i fred lämna Svenska röda korset biträde med att förbereda den nationella upplysningsbyråns verksamhet. Paragrafen motsvarar 8 kap. 14 § lagen om civilt försvar. 1 § Den som deltar eller har deltagit i en kommuns eller ett landstings verksamhet med förberedelser för eller åtgärder un- der extraordinära händelser och höjd beredskap får inte obehö- rigen röja eller utnyttja vad han eller hon därigenom har fått veta om 1.förhållanden av betydelse för att förebygga och hantera freds- tida kriser, 2.förhållanden av betydelse för totalförsvaret eller rikets säkerhet i övrigt, 3.en enskild persons ekonomiska förhållanden eller 4.ett företags affärs- eller driftförhållanden. Paragrafen, som gjorts tydligare, är delvis ny. I punkt 1 har införts en bestämmelse om tystnadsplikt för den som deltagit i en kommuns eller ett landstings verksamhet med förberedelser för eller åtgärder under extraordinära händelser. Den som deltagit i sådan verksamhet får inte obehörigen föra uppgifter vidare om förhållanden av betydelse för att förebygga och hantera fredstida kriser. infördes en ny bestämmelse om sekretess i 5 kap. 8 § sekretesslagen (1980:100). Enligt bestämmelsen gäller sekretess för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet som består i risk- och sårbarhetsanalyser avseende fredstida krissi- tuationer eller planering och förberedelser för hantering av sådana situationer, om det kan antas att det allmännas möjligheter att fö- rebygga och hantera fredstida kriser motverkas om uppgiften röjs. Den tystnadsplikt som följer av sekretessbestämmelsen har före- träde framför meddelarfriheten enligt 16 kap. 1 § p 3 sekretessla- gen. Handlingar som utarbetas vid genomförandet av risk- och sår- barhetsanalyser kan komma att innehålla uppgifter som är känsliga Om uppgifter som lämnar eller kan bidra till upplysningar om risker och sårbarhet sprids kan de komma att ut- nyttjas för att skada samhället. I arbetet med att genomföra risk- och sårbarhetsanalyser förut- sätts även privata aktörer i kommunerna och landstingen medverka på olika sätt. De enskilda som på detta sätt är delaktiga i arbetet kan komma att få del av information som i vissa fall inte bör röjas. I paragrafen har därför införts en bestämmelse om tystnadsplikt för den som får reda på sådana uppgifter. Tystnadsplikt enligt punkterna 2–4 motsvarar när det gäller för- beredelser för höjd beredskap i huvudsak bestämmelsen i 9 kap. 1 § lagen om civilt försvar. Genom bestämmelsen utvidgas tystnads- plikten till att gälla även fredstida krishantering. För de kommunanställda och landstingsanställda gäller tystnads- plikt enligt sekretesslagen, vilket framgår av 3 §. 2 § Den som deltar eller har deltagit i verksamhet hos den na- upplysningsbyrå som avses i 6 kap. 1 § får inte obehöri- gen röja vad han eller hon i sin verksamhet har fått veta om en krigsfånge eller annan skyddad person som avses i Genévekon- ventionerna rörande skydd för offren i in- ternationella väpnade konflikter och tilläggsprotokollen till konventionerna, såvitt gäller vistelseort, hälsotillstånd eller and- ra personliga förhållanden. Utan hinder av tystnadsplikten får den som deltar i verksam- het hos den nationella upplysningsbyrån till vid i vida- rebefordra sådana uppgifter som avses i 6 kap. 1 § och motsva- rande uppgifter som lämnats till den nationella upplysningsby- rån av statliga myndigheter. Bestämmelsen motsvarar 9 kap. 2 § lagen om civilt försvar. 3 § I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i sek- retesslagen (1980:100). I bestämmelsen erinras om att det är sekretesslagen som gäller i det allmännas verksamhet. 1 § En statlig myndighets beslut enligt 5 kap. får överklagas hos regeringen. beslut om ersättning till kommu- nerna för beredskapsförberedelser enligt lagen om civilt försvar kan överklagas till regeringen. Detsamma gäller beslut om ersättning till landstingen för sådan utbildning som utgör ett led i beredskapsförberedelserna. En motsvarande möjlighet att överklaga en statlig myndighets beslut om ersättning för krisberedskapsgärder i fredstid införs. 2 § Beslut som meddelats i frågor enligt 3 kap. 3 § får inte över- klagas. Paragrafen motsvarar vad som gäller om överklagande enligt 11 kap. 8 § lagen om civilt försvar. 12.2Förslaget till lag (0000:000) om skyddsrum 1 § I denna lag finns bestämmelser om hur skyddsrum skall byggas, utrustas och underhållas. I lagen finns också ersätt- ningsbestämmelser. Paragrafen anger vad som regleras i lagen. Enligt förslaget samlas bestämmelserna om skyddsrum i en ny lag. återfinns be- stämmelserna i huvudsak i 6 kap. lagen om civilt försvar. Förslaget att samla bestämmelserna i en särskild lag har närmare behandlats i avsnitt 5.3.2. 2 § Skyddsrum är utrymmen för skydd av befolkningen i krig. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar om behovet av skyddsrum och inom vilka områden inom landets kommuner som sådana skall vara belägna. I paragrafens första stycke ges en definition av begreppet skydds- rum. Skyddsrum är utrymmen för skydd av befolkningen i krig. Till skillnad från vad som gäller anges inte särskilt att skydds- rum utformas och utrustas endast under fredstid. I praktiken kommer naturligtvis skyddsrumsbeståndet att redan i fredstid an- passas till det skyddsbehov som krävs med hänsyn till rådande och förväntat säkerhetspolitiskt läge. En förstärkning av det fysiska skyddet blir aktuell först då statsmakterna med anledning av ett väsentligt förändrat omvärldsläge finner det motiverat. Uppdel- ningen i skyddsrum och skyddade utrymmen som finns i lagen om civilt försvar tas bort och istället används endast begreppet skydds- rum. De bestämmelser om skyddsrum som finns i denna lag omfat- tar därmed även de skyddsrum som inrättas för att, när det krävs skyndsamma åtgärder, i största möjliga mån motstå verkningarna av sådana stridsmedel som kan antas komma till användning i krig (se 2 kap. 1 §). I paragrafens andra stycke anges den nya inriktning som föreslås gälla för skyddsrumsplaneringen i fortsättningen. Ansvaret för skyddsrumsverksamheten överförs från kommunerna till en central myndighet. Liksom kommer besluten och därmed skydds- rumsproduktionen ytterst att styras genom de försvarsbeslut som antas. 2 kap. Utformning och placering av skyddsrum 1 § Skyddsrum skall vara utformade och utrustade för att motstå verkningarna av sådana stridsmedel som kan antas komma till användning i krig. Om det krävs skyndsamma åtgärder för skydd av befolkningen i krig får skyddsrummen utformas och utrustas så att de i största möjliga utsträckning motstår sådana verkningar. I paragrafen slås fast att skyddsrum skall utformas så att de ger skydd mot sådana stridsmedel som kan antas komma till använd- ning i krig. Detta gäller även enligt lagen om civilt försvar och in- nebörden är också densamma, nämligen att skyddsrummen inte skall konstrueras för att motstå de kraftigaste tänkbara vapen utan för att kunna motstå sådana vapen som en motståndare kan antas förfoga över och komma att använda. Såväl direkta som indirekta verkningar av stridsmedel avses. Utredningen föreslår inte någon reglering motsvarande den som finns om skyddade utrymmen. Förslaget i den delen behand- las närmare i allmänmotiveringen avsnitt 5.3.3. Enligt paragrafen ges dock en möjlighet att, om det krävs skynd- samma åtgärder, utforma skyddsrummen så att de i största möjliga utsträckning motstår verkningarna av sådana stridsmedel som kan antas komma till användning i krig. Till skillnad mot vad som gäller för skyddade utrymmen i lagen om civilt försvar gäller således alltid att ett skyddsrum, även om det tillkommer under sådana omstän- digheter som kräver skyndsamma åtgärder, skall vara utformat och konstruerat med det uttalade huvudsyftet att kunna motstå de an- grepp som kan tänkas genomföras i krig. 2 § Skyddsrum skall vara placerade och utformade med hänsyn till skyddsbehövandes möjligheter att efter varning hinna fram till dem och att uppehålla sig där som behövs. Paragrafen överensstämmer i huvudsak med bestämmelsen i 6 kap. 5 § lagen om civilt försvar med den skillnaden att ordet befolk- ningen ersatts med uttrycket skyddsbehövande. Härigenom tyd- liggörs att skyddsrum inte behöver finnas för hela befolkningen. 3 § Skyddsrum skall vara utformade så att de under fredstid kan användas för andra ändamål. Paragrafen överensstämmer i huvudsak med 6 kap. 6 § lagen om civilt försvar. Graden av anpassning för fredstida ändamål måste sättas i relation till det säkerhetspolitiska läge som råder när skyd- det inrättas. Skyddsrum kan inrättas under såväl fredstid som höjd beredskap. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter eller i särskilda fall besluta om hur skyddsrum skall utformas och utrustas samt inom vil- ken tid de skall kunna iordningställas. Bestämmelsen överensstämmer med 6 kap. 7 § lagen om civilt för- svar. En nyhet är att dock att föreskriftsrätten även omfattar den tid som gäller för iordningställande av skyddsrum. Bemyndigandet gäller även för enskilda fall. Härigenom ges en möjlighet att skapa särskilda lösningar för vissa udda projekt, ex- empelvis när det gäller inrättande av skyddsrum och när det krävs skyndsamma åtgärder. Största möjliga flexibilitet för användningen av skyddsrum bör eftersträvas och enskilda bör i så stor utsträck- ning som möjligt få möjlighet att använda sig av utrymmena i fredstid. Bemyndigandet ger även regeringen möjlighet att exem- pelvis föreskriva om att en myndighet skall hålla ett centralt regis- ter över de skyddsrum som finns i bruk. Byggande och kontroll av skyddsrum 1 § Den myndighet som regeringen bestämmer skall, i den om- fattning staten ställer medel till förfogande, besluta om byg- gande av skyddsrum samt kontrollera att inrättade skyddsrum har en tillfredsställande skyddsförmåga. Kommunen skall på begäran av den myndighet som avses i första stycket lämna upplysningar om planer för byggverksam- het i kommunen och om andra förhållanden av betydelse för myndighetens beslut i frågor om byggande av skyddsrum. Paragrafen ger uttryck för den nya planeringsinriktning som gäller för skyddsrum. Förslaget att centralisera ansvaret för skyddsrums- verksamheten har behandlats i allmänmotiveringen avsnitt 5.3.4. Den myndighet som får ansvaret för skyddsrumsverksamheten kommer i sitt arbete att vara beroende av att kunna få information från kommunen om planer för byggverksamhet eller andra förhål- landen av betydelse för beslutsfattandet om skyddsrum. Enligt andra stycket åläggs därför kommunerna en skyldighet att, på begä- ran av myndigheten, bistå denna med det material om sådana för- hållanden som begärs. Skyddsrum i befintlig byggnad eller anläggning 2 § Skall ett skyddsrum byggas utan att frågan uppkommit i samband med att någon sådan byggnadsåtgärd skall utföras som anges i 9 kap. 2 § 1 och 3 (1987:10) och som kräver bygganmälan, skall den myndighet som enligt 1 § fattat beslutet ombesörja att skyddsrummet byggs och utrustas. Bestämmelsen är delvis ny. Den myndighet som enligt 1 § beslutar om byggande av skyddsrum får även ansvaret för att skyddsrum som skall inrättas i redan befintliga byggnader eller anläggningar byggs och utrustas. Frågan om underhåll av skyddsrummet regleras i 4 kap. 1 och 2 §§. Skyddsrum i samband med nybyggnation 3 § Den som inom ett område där skyddsrum skall byggas avser att utföra sådana byggnadsåtgärder som anges i 9 kap. 2 § 1 och 3 (1987:10) och som kräver bygganmälan skall underrätta den myndighet som avses i 1 § om sin avsikt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från underrättelseskyldig- heten enligt första stycket. Bestämmelsens första stycke har sin motsvarighet i 6 kap. 8 § första stycket första meningen lagen om civilt försvar. Anmälan skall dock i fortsättningen inte göras till kommunen utan i stället till den myndighet som får i uppgift att besluta i frågor om inrät- tande av skyddsrum enligt 3 kap. 1 §. Enligt andra stycket får regeringen eller den myndighet som re- geringen bestämmer föreskriva om undantag från anmälningsskyl- digheten. Motsvarande gäller enligt sista stycket i den tidigare nämnda 8 §. 4 § Den som har lämnat en underrättelse enligt 3 § har rätt att få beslut i skyddsrumsfrågan. Innebär beslutet att ett skyddsrum skall byggas skall beslutet även innehålla upp- gift om det antal personer som skall kunna få plats i utrymmet. I samband med att ett beslut enligt första stycket delges, får den som lämnat underrättelsen föreläggas att vidta åtgärder i en- lighet med beslutet. Ett beslut enligt första stycket gäller eller, om bygg- anmälan enligt 9 kap. 2 § (1987:10) har gjorts, för bygganmälan. Ett sådant be- slut får ändras endast om den som beslutet gäller godtar änd- ringen. Bestämmelsens första stycke innehåller den nyheten, att myndighe- ten har en tidsfrist för att meddela beslut i skyddsrumsfrågan. Be- stämmelsen ger den som skall bygga rätt att få beslut i skyddsrumsfrågan. I likhet med vad som gäller enligt 6 kap. 8 § första stycket lagen om civilt försvar skall beslutet, om det innebär att ett skyddsrum skall byggas, även innehålla en upp- gift om antalet platser som skall inrättas. Enligt andra stycket får myndigheten förelägga den som lämnat underrättelsen att vidta åtgärder med anledning av beslutet. Be- stämmelsen överensstämmer med vad som gäller för kommu- nen enligt 6 kap. 8 § första stycket lagen om civilt försvar. Bestämmelsen i tredje stycket om skyddsrumsbeslutets giltighet överensstämmer med vad som gäller enligt 6 kap. 8 § andra stycket lagen om civilt försvar. Tiden är knuten till giltighetstiden för en bygganmälan, som enligt 9 kap. 2 § tredje stycket upphör att gälla om arbetena inte påbörjats för anmälan. 5 § Vid byggsamråd enligt 9 kap. 7 § (1987:10) skall en genomgång göras av de åtgärder för besikt- ning, tillsyn och övrig kontroll som är nödvändiga för att ett skyddsrum skall kunna antas komma att uppfylla de krav som ställs i 2 kap. 3 § och med stöd av 2 kap. 4 §. Bestämmelserna i 9 kap. 9 och 10 §§ om kontroll m.m. och om slutbevis skall tillämpas på arbetet med att bygga ett skyddsrum. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 9 § lagen om civilt försvar. 6 § En byggherre som utför sådana byggnadsåtgärder som avses i 3 § skall bygga och utrusta sådant skyddsrum som enligt ett fö- reläggande skall finnas i byggnaden eller anläggningen. Han skall därvid se till att skyddsrummet stämmer överens med givet föreläggande enligt 4 § andra stycket samt med vad som sägs i 2 kap. 3 § och vad som bestämts med stöd av 2 kap. 4 §. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 11 § första stycket lagen om civilt försvar. 4 kap. Fastighetsägares och nyttjanderättshavares skyldigheter Ansvaret för att underhålla skyddsrum 1 § Ägaren till en byggnad eller annan anläggning där det finns ett skyddsrum är skyldig att underhålla skyddsrummet med där- till hörande utrustning. Enligt bestämmelsen är det alltid ägaren till en byggnad eller an- läggning som är skyldig att underhålla ett i byggnaden eller anlägg- ningen inrättat skyddsrum. Ägaren kommer således, till skillnad från vad som gäller enligt 6 kap. 13 § lagen om civilt försvar, att svara för underhållet även när det gäller sådana skyddsrum som in- rättats i en befintlig byggnad utan att han själv företagit någon byggnadsåtgärd. 2 § Ägaren till en byggnad eller annan anläggning där det finns ett skyddsrum är skyldig att, efter föreläggande av den myndig- het som avses i 3 kap. 1 §, vidta de åtgärder som behövs för att förbättra utrymmets skyddsförmåga. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 6 kap. 15 § lagen om civilt för- svar. Med hänsyn till att ansvaret för skyddsrumsfrågorna har över- flyttats från kommunerna till den myndighet som regeringen utser, har nödvändiga justeringar gjorts i paragrafen. Vidare har vissa språkliga förändringar gjorts. Skyldighet att bereda plats 3 § Ägaren eller nyttjanderättshavaren till en byggnad eller an- nan anläggning där det finns ett skyddsrum är under höjd bered- skap skyldig att bereda plats i skyddsrummet åt dem som behö- ver skydd. Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 17 § lagen om civilt försvar. Skyl- digheten att under höjd beredskap bereda skyddsbehövande plats i ett skyddsrum straffsanktioneras i 8 kap. 1 §. 4 § Ägaren till en byggnad eller annan anläggning där det finns ett skyddsrum skall genom skyltning på byggnaden eller anlägg- ningen ge anvisning om var utrymmet finns. Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 17 § lagen om civilt försvar. ankommer det på kommunen att se till att fastighetsägaren fullgör sin skyldighet när det gäller skyltning av skyddsrum. Enligt paragrafen kommer den tillsynsuppgiften i fortsättningen att ligga på den myndighet som får i uppdrag att besluta om inrättande och kontroll av skyddsrum. Om ägaren inte fullgör sin skyldighet kan myndigheten enligt 7 kap. 1 § förelägga den försumlige att sätta upp skyltar. Ett sådant föreläggande kan förenas med vite. Enligt 2 § i samma kapitel kan myndigheten under vissa förhållanden som en sista utväg se till att skyltning sker på ägarens bekostnad. Skyldighet att tillåta inrättande av skyddsrum 5 § Den som innehar en byggnad eller annan anläggning med nyttjanderätt får inte hindra ägaren att inrätta skyddsrum eller att företa andra åtgärder enligt denna lag. Paragrafen motsvarar 6 kap. 16 § lagen om civilt försvar. Med andra åtgärder avses exempelvis underhåll av inrättade skyddsrum. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att ett utrymme inte längre skall vara skyddsrum. Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 19 § lagen om civilt försvar. 1 § Den som skall bygga och utrusta ett skyddsrum enligt 3 kap. 6 § har rätt till ersättning av staten för sina merkostnader. Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 20 § första stycket lagen om civilt försvar. 2 § Den som är skyldig att underhålla ett skyddsrum har rätt till ersättning av staten för sina kostnader. Detsamma gäller den som vidtagit åtgärder som anges i 4 kap. 2 §. Ersättning lämnas dock inte för åtgärder som har föranletts av att ägaren eftersatt underhållet av skyddsrummet, gjort otillåtna ingrepp i det eller på annat sätt varit försumlig. Bestämmelsen motsvarar vad som gäller för skyddsrum enligt 6 kap. 22 § lagen om civilt försvar. 3 § Ersättning enligt detta kapitel beslutas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I bestämmelsen föreskrivs att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar om ersättning i skyddsrumssyste- met. Detta innebär inte någon skillnad mot vad som gäller . 7 kap. Förelägganden och andra åtgärder 1 § Den myndighet som beslutar om byggande eller kontroll av skyddsrum får meddela de förelägganden som behövs i enskilda fall för att denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Ett föreläggande enligt första stycket får förenas med vite. Ett föreläggande som tar sikte på sådana situationer som regleras i 7 kap. 3 § denna lag får dock inte förenas med vite. I paragrafen ges den myndighet som beslutar om byggande eller kontroll av skyddsrum möjlighet att utfärda de förelägganden som behövs i enskilda fall för att denna lag samt de föreskrifter som ut- färdats med stöd av lagen skall efterlevas. En motsvarande möjlig- het att utfärda förelägganden för byggande, utrustande och under- håll av skyddsrum finns i 6 kap. 11, 12, 15 och 18 §§ lagen om civilt försvar. Förelägganden enligt paragrafen får förenas med vite utom i de situationer som regleras i 3 § om tillträde. En motsvarande möjlig- het finns i 10 kap. 4 § lagen om civilt försvar. Åtgärd på försumligs bekostnad 2 § Om ett föreläggande enligt 1 § inte följs, får åtgärden vidtas av den som meddelat föreläggandet. En sådan åtgärd vidtas på den försumliges bekostnad, om han eller hon inte på grund av någon bestämmelse i denna lag är berättigad till ersättning för åtgärden om den vidtas frivilligt. Bestämmelsen har, med endast en språklig justering, överförts från 10 kap. 5 § lagen om civilt försvar. 3 § Ägaren eller nyttjanderättshavaren till en byggnad eller an- nan anläggning är skyldig att lämna den myndighet som avses i 3 kap. 1 § tillträde till byggnaden eller anläggningen för att utföra besiktning eller annan kontroll för ändamål som har samband med tillämpningen av denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. skall lämna den hjälp som behövs för till- träde enligt första stycket. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 7 kap. 3 § lagen om civilt för- svar. Enligt andra stycket följer att handräckning av polismyndigheten kan begäras om ägaren eller nyttjanderättshavaren inte frivilligt lämnar den tillträde till en byggnad eller annan anläggning som har att utföra kontroll och besiktning enligt lagen. 1 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet inte fullgör sin skyldighet enligt 4 kap. 3 § döms till böter eller fängelse i högst . Är brottet att anse som grovt skall dömas till fängelse, lägst och högst . Straffbestämmelsen överensstämmer med vad som gäller en- ligt 10 kap. 1 § 2 och 2 § lagen om civilt försvar. Enligt 4 kap. 3 § är ägaren eller nyttjanderättshavaren till en byggnad eller annan anläggning där det finns ett skyddsrum under höjd beredskap skyldig att bereda plats i detta åt dem som behöver skydd. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet inte fullgör denna skyldighet kan dömas till ansvar enligt den nu aktuella bestämmel- sen. 2 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot någon bestämmelse som meddelats med stöd av 2 kap. 4 §. Straffbestämmelsen överensstämmer med vad som gäller en- ligt 10 kap. 3 § lagen om civilt försvar. I 10 kap. 3 § lagen om civilt försvar är det också förenat med straffansvar att inte iaktta utfärdade förbud enligt 7 kap. 7 § samma lag, att vistas i lokaler som saknar skyddsrum. En sådan föreskrifts- rätt har inte ansetts nödvändig eftersom kommunerna i stor ut- sträckning ändå råder över de lokaler som avsetts. Följaktligen är inte någon straffbestämmelse aktuell i detta avseende. 1 § Beslut i frågor enligt 3 kap. 1 och 4 §§, 4 kap. 2 §, 6 kap. och 7 kap. 1 § första stycket, 2 och 3 §§ får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. I paragrafen anges vilka beslut som får överklagas till allmän för- valtningsdomstol. 2 § Beslut enligt 1 kap. 2 § och 5 kap. 1 § får inte överklagas. I paragrafen anges vilka beslut enligt lagen som inte får överklagas. Till sitt innehåll finns vad gäller 1 kap. 2 § en motsvarande be- stämmelse i 11 kap. 8 § lagen om civilt försvar. Det är vidare enligt 1 kap. 2 § denna lag regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer som beslutar om behov av skyddsrum och inom vilka områden inom landets kommuner som sådana skall vara belägna. I detta ligger även ett behov av en möjlighet att besluta att ett ut- rymme inte längre skall vara skyddsrum.