sou · GSB372 · 2005-01-01 00:00:00 — Det sagda gäller den interna kvalitetskontrollen och tillhörande upp- gifter som utförs åt i . Det separata avtal, som gäller hyra av lokaler och vissa servicetjänster i , har inte varit föremål för JK:s för bedömning. FMAB är vad som återstår av en ganska omfattande utsä- deskontrollverksamhet, som tidigare bedrevs av hushållningssäll- skapen på flera orter bl.a. i , och . Kärn- verksamheten utgörs av utsädeskontroll och certifiering av spann- mål, trindsäd, vallfrö och oljeväxter. FMAB har tillstånd att certifiera utsäde enligt särskilt beslut av Jordbruksverket.5 Tillståndet omfattar bas- och certifikatutsäde av fröburna växtslag, men inte utsädespotatis. Tillståndet är förenat med villkor avseende bl.a. skyldighet att på begäran certifiera aktu- ella slag av utsäde, vissa kompetenskrav för personalen och att på begäran redovisa bl.a. certifierade mängder till . Enligt uppgift från FMAB certifieras enbart certifi- katutsäde. bedrivs också verksamhet med foderanalyser. Dess- utom planeras en ny tjänst, analys av bruksspannmål, som skall ut- göra underlag för prissättning av spannmål. FMAB anser att det finns ett mervärde i att ett företag med en oberoende ställning i förhållande till parterna utför sådana analyser. FMAB erbjuder också specialanalyser av t.ex. förekomst av växtsjukdomar, snabb- 5 beslut , Dnr 22 3382/94. Verksamheten med officiell utsädeskontroll analyser av groningsförmåga genom tetrazoliumanalys, vatten- och jordanalyser samt rådgivning. Avgifterna för certifiering är reglerade på så sätt att FMAB inte får tillämpa en högre taxa än . Däremot får avgifterna vara lägre. I övriga delar, såsom beträffande utsädesanalyser på uppdrag av lantbrukare och foder- och jordanalyser, är prissättningen fri. FMAB utför inga kontrollodlingar och inga fältbesiktningar. Re- sultatet av den fältbesiktning som krävs för certifiering inges till FMAB, i regel direkt av besiktningsmannen. Fältbesiktningsnum- mer framgår i det enskilda fallet av det analysbevis, som utfärdas vid certifieringen. Kontrollodling sker i SUK:s regi efter det att analysbeviset har utfärdats. Huvuddelen av verksamheten avser ut- sädesanalyser i FMAB:s laboratorium. Laboratorieverksamheten bedrivs, så vitt utredningen kan bedöma, på samma sätt och med liknande utrustning som hos , dock med den skillnaden att omfattningen är betydligt mindre hos FMAB. Laboratoriet är ac- krediterat av ISTA och FMAB har rätt att utfärda ISTA-certifikat. FMAB:s verksamhet är liten jämfört med den som bedrivs av . Medelantalet anställda var 7 personer och 6 personer . FMAB omsätter och omsättningen var ungefär den 2003 som . Bolaget har under en följd av år visat förlust. Denna trend vände och FMAB gjorde en mindre vinst, trots att investeringar skett i laboratorium och utrustning för foderanalyser och som en nedgång i volymen certifierat utsäde inträffade. Verksamheten bedrivs i en egen fastighet, belägen nära de centrala delarna av . analyserades 1 405 prover på uppdrag av lantbru- kare. Under analyserades också 3 219 prov från utsädes- företag. Motsvarande volymer var 1 570 respektive 3 507 analyser. Kunderna fanns tidigare främst i närområdet, men sedan en av de största kunderna, renseri i , flyttade finns kunderna i hela syd- och . Verksamheten med officiell utsädeskontroll samheten infaller för såväl utsädes- som foderanalyser. Den samlade volymen certifierat utsäde uppgick till och . Verksamheten med foderanalyser har haft en positiv utveckling. FMAB har ett avtal med Svenska Husdjur, som förlängts under föregående år. Oroväckande är, enligt FMAB, möjligen att antalet mjölkproducenter minskat med . Detta ger direkt genomslag i efterfrågan på foderanalyser. Mot den bakgrunden har en marknadsföringskampanj genomförts med te- lefonförsäljning och utskick företag till regioner där FMAB ännu inte har kunder. Ytterligare 4–5 företag är verksamma på markna- den för foderanalyser. analyserades 1 862 prover inom foderanalysverk- samheten. Det innebär en liten ökning då 1 840 prover analyserades. 6 Utsädeskontroll i andra länder De svenska reglerna om utsädeskontroll är i hög grad beroende av internationella åtaganden. Dessutom finns olika standar- der, för t.ex. laboratorieverksamhet, som utvecklats i internatio- nellt samarbete och får anses utgöra inarbetad praxis. Frågan är då vilka variationer som trots internationella regler och praxis kan förekomma i utsädeskontrollens organisation och ägar- struktur. Av särskild betydelse är hur roller och ansvar fördelas mellan offentliga och icke offentliga aktörer. De nordiska länderna kan här vara av intresse med hänsyn till gemensamma faktorer som kulturell och historisk bakgrund, odlingsklimat, rättsordning och gemensamma myndighetstraditio- ner. har varit ett föregångsland när det gäller att öppna olika traditionellt offentliga tjänstesektorer för konkurrens. Det gäller t.ex. el- och gasmarknaderna och marknaden för järnvägs- transporter. har strävat efter att avreglera den nationella utsädeskontrollen. Låt oss också, för jämförelsens skull, något beröra det kanadensiska systemet för utsädeskontroll. Tillgången på data om utsädeskontrollen varierar mellan län- derna. Det gäller både i fråga om vad som beskrivs och beträffande stoffets omfattning. Det innebär att redovisningen inte är helt kon- sistent. Syftet med framställningen i denna del är emellertid att skapa underlag för en bedömning av möjliga lösningar när det gäller vilka roller och uppgifter som bör tillkomma staten respektive övriga aktörer. I finns exempel på olika lösningar ifråga om ansvarsfördel- ning mellan det allmänna och industrin. Dessa beror till en del på marknadernas olika storlek och förutsättningar, men också på olika Utsädeskontroll i andra länder traditioner och förvaltningskultur. I är jordbruk på sätt och vis en huvudnäring och produktionen av t.ex. spannmål (utom havre), oljeväxter och potatis är betydligt större än i . Pro- duktionen av vete, som är den största grödan i båda länderna, är t.ex. mer än dubbelt så stor i . har genomförts en reform som innebär omläggning från utsädes- kontroll i statliga utsädeslaboratorier till analysering genom privata men auktoriserade aktörer. och har en betydligt mindre jordbruksproduktion än såväl som . har ett traditionellt statligt system med obetydliga icke statliga inslag. är det enda land i som påbörjat, men ännu inte fullt genomfört, en ombildning av det statliga utsädes- laboratoriet till ett halvprivat aktiebolag. Handeln med utsäde har varit föremål för en omfattande reglering i sedan EG:s utsädesdirektiv infördes . Inga större förändringar av regelverken gjordes fram , även om vissa justeringar skedde med anledning av t.ex. den biotekniska utvecklingen, särskilt utvecklingen av hybrid- utsäde. Samtliga officiella åtgärder som krävs för certifiering av ut- sädespartier vidtogs, , av Plantedirekto- ratet i egen regi. har dock som ett led i en uttalad ambi- tion att minska den byråkrati som omger certifiering av utsäde, genomfört en ganska genomgripande omläggning av kontroll- systemet, som innebär en öppning för egenkontroll i fråga om provtagningar och laboratorieanalyser. Ansvarigt statligt organ för utsädesfrågor är Plantedirektoratet, som är en del av . Ministeriet skall svara för att livsmedel som säljs i landet är säkra och sunda, sprida information i livsmedelsfrågor, verka för goda produktionsförutsättningar inom jordbruk i fiskerinäring och för att produktionsresurserna bevaras, svara för miljöfrågor, djurskydd och goda arbetsförhållanden samt främja en lönsam produktion och god avsättning för de produkter som framställs i berörda näringar. Utsädeskontroll i andra länder Det danska systemet bygger, i likhet med det svenska, på en generell kontroll av samtliga utsädespartier oavsett vilken grad av misstanke om fel eller brister som kan föreligga beträffande enskilda partier. Plantedirektoratets uppgifter inom utsädesområ- det omfattar, kontrollodling, fältbesiktning, laboratorieanalys av utsäde och certifiering. Syftet är att säkerställa en hög kvalitet i produktionen av utsäde såväl för den danska marknaden som för exportmarknaden. Högre kvalitetskrav än de av EU föreskrivna tillämpas för utsäde avsett för hemmamarknaden. Prövning av nya sorter inför beslut om godkännande för intag- ning i sortlistan sker hos Plantenyhedsnävnet, men sortprovningen (DUS-provning), liksom provning av odlings- och bruksvärde, genomförs av JordbrugsForsknings avdelning för sort- provning.1 intogs 75 nya sorter av lantbruksväxter och 12 nya sorter av köksväxter i den danska sortlistan. Kontrollodlingen (kontrolldyrkning) sker i som i andra länder för att säkerställa sortäkthet och sortrenhet hos utsä- det. Plantedirektoratet förfogar över en egen försöksgård i , för kontrollodlingsverksamheten. Drygt 50 ha av gårdens areal används för kontrollodling och andra odlingsändamål inom Plantedirektoratets verksamhet. undersöktes 2 853 prov av spannmål, 1 805 prov av vallfrö och 560 prov av rotfrukter och industriplantor på sammanlagt drygt 18 000 parceller. Antalet kontrollodlingar minskade något 2002 i förhållande till föregående år, främst på grund av en mindre andel stickprov från bruksutsäde. Resultaten av kontrollodlingarna redovisas till respektive produ- cent i ett kontrollodlingsbevis. Alternativt kan producenten åbe- ropa resultat av kontrollodling som genomförts i annat land. Vid fältbesiktning kan producenten använda personal från Plan- tedirektoratet eller, liksom i , fristående men godkända besiktningsmän. Syftet med fältbesiktningen är att säkerställa att bl.a. reglerna om förekomst av flyghavre, främmande arter, sorter och sjukdomar samt om föreskrivna avstånd efterlevs. fältbesiktigades ca 160 000 ha odlingar med utsäde till spann- mål och frö. Förekomst av flyghavre är den vanligaste orsaken till kassation. Sammantaget kasserades av utsädes- odlingarna av spannmål . 1 JordbrugsForskning (DJF) är ett statligt forskningscentrum för jordbruk under , men också ett centrum för högre akademisk utbildning inom jordbruksområedet med omkring 80 doktorander . Utsädeskontroll i andra länder Producenterna skall ombesörja att utsädespartierna packas och märks enligt gällande regler samt att ur varje parti uttas prov för analys. Provtagning sker genom Plantedirektoratet eller av fristå- ende auktoriserad personal. Varje prov tilldelas ett referensnum- mer. Proven kan sändas endera till Plantedirektoratet eller, numera, också till icke statliga auktoriserade laboratorier. I är det möjligt med provtag- ning och laboratorieanalys genom privata aktörer, som godkänts av Plantedirektoratet. Egenkontrollsystemet har genomförts inom ramen för EG:s försöksverksamhet och gäller alla växtslag som omfattas av EG-försöket. Enligt skall dock stickprov tas på de partier som kontrolleras genom andra organ än Plantedi- rektoratet. Fram /03 hade sammantaget 35 provtagare från 7 olika utsädesföretag genomgått utbildning och auktoriserats för provtagning. sker en huvuddel av provtagningarna genom auktoriserade provtagare. Av sammantaget drygt 28 000 provtag- ningar gjordes drygt 15 000 () av auktorise- rade provtagare. I av de utsädespartier som varit föremål för provtagning genom auktoriserad personal, gör Plantedirekto- ratet stickprovsmässiga kontrollprovtagningar. I 32 fall , vilket motsvarar av kontrollprovtagningarna, var skillna- derna mellan proverna större än de toleranser ISTA fastställt. Plantedirektoratet bedömer att den huvudsakliga orsaken härtill är att proverna tagits ut med olika metoder. Det har också förekom- mit att utsädet betats mellan provtagnings- och stickprovstillfället, vilket leder till stora skillnader i resultaten. Plantedirektoratet avser att ersätta stickproven med en processövervakning i fall där pro- verna tas ut med automatiska provtagningsanordningar. En sådan processövervakning skall i huvudsak omfatta årlig teknisk översyn, regelbundna oanmälda tillsynsbesök och stickprov när det misstänks att fusk förekommit. Plantedirektoratet menar att stick- proven i denna del inte är ett effektivt sätt att övervaka kvaliteten i Utsädeskontroll i andra länder I den mån problem förekommit med provtagning genom auktoriserade provtagare, har de i regel identi- fierats i samband med tillsynsbesök och inte vid stickprovskon- troller. Fram /03 hade sammanlagt sju laboratorier hos fem olika utsädesproducenter auktoriserats att utföra utsä- desanalyser för certifieringsändamål. Totalt 48 utsädesanalytiker vid dessa laboratorier hade genomgått utbildning och examensprov för utsädesanalys. har dessutom flera utsädeslaboratorier hos danska utsädesföretag ackrediterats av ISTA. DLF-Trifolium är en dansk koncern med en omfattande internationell verksamhet på marknaden för ut- säde. DLF-Trifolium har tre ISTA-ackrediterade laboratorier i (, och ). Dessa har också aukto- risation att utfärda internationella ISTA-certifikat. Ytterligare en producent, /S, har eget laboratorium med motsva- rande behörighet, beläget i Slagelse.2 Andelen utsäde som analyseras inom systemet med egenkontroll har ökat betydligt sedan starten . genomgick prov från drygt 13 000 utsädespartier laboratorieanalys i auktoriserade laboratorier drivna av utsädesföretagen. Det motsvarar knappt hälften av samtliga analyser som genomfördes för certifieringsän- damål. Av dessa genomgick en ny analys efter stickprov. För sammanlagt 36 partier (av stickproven) noterades skillnader mellan de båda analyserna som var större än ISTA:s reg- ler medger. I 27 fall fanns skillnader i grobarhetsresultaten och i resterande nio fall gällde avvikelsen utsädets renhet. Plantedirektoratet uppdrog 2001 åt en expertgrupp inom direk- toratet att analysera i vilken utsträckning och på vilka punkter de danska reglerna för certifiering av utsäde var betingade av EG- OECD- eller ISTA-regler eller motiverades av specifikt danska förhållanden. Uppdraget omfattade också att analysera vilket behov av statliga insatser som förelåg mot bakgrund av EG:s försöksverk- samhet med egenkontroll, men också med hänsyn till de utvidgade möjligheterna för privata utsädeslaboratorier att bli 2 Se Nordiska ministerrådets rapport (2002:504) Omläggning från officiell frökontroll till analysering på privata auktoriserade frölaboratorier. Utsädeskontroll i andra länder ackrediterade av ISTA och få behörighet att utfärda ISTA-certifi- kat.3 Expertgruppen bedömde att det , och mot bak- grund av EG-reglerna, inte var möjligt att genomföra några ytterli- gare mer genomgripande förändringar, men pekade på en rad punkter där smärre justeringar kunde leda till effektivisering av certifieringssystemet. Expertgruppen menade att andelen utsädes- partier som blir föremål för stickprovskontroll bör kunna halveras från till och underströk att en sådan åtgärd redan genomförts i . För detta krävs, enligt expert- gruppen, att Kommissionen godkänner åtgärden.4 Expertgruppen föreslog emellertid att sådant godkännande skall inhämtas och att Plantedirektoratet skall sammanställa resultaten av sin tillsyns- och kontrollverksamhet inom egenkontrollsysystemet. Vidare föreslogs att besiktningsmännen skall få behörighet att redan i samband med fältbesiktningen fatta vissa beslut, som varit förbehållna Plantedirektoratet. Det gäller t.ex. beslut om kassation. Andra för- slag gällde förenklade blanketter, att även lin skall omfattas av egenkontrollsystemet, att tetrazoliumanalys skall få användas istäl- let för traditionell grobarhetsanalys samt att ett EDI-baserat system för informationsöverföring skall utvecklas i samråd med berörda aktörer i syfte att effektivisera och snabba på certifierings- processen. Expertgruppen underströk också att Plantedirektoratet fortsättningsvis bör ägna sig åt uppgifter som inte kan övertas av andra aktörer. Det skulle leda till en specialisering av arbetsuppgif- terna och en minskning av rutinverksamheten, främst när det gäller analyser och kontroller. Plantedirektoratets huvudsakliga uppgifter bör därför omfatta: Licensiering av laboratorier och fältbesiktningsmän Stickprovskontroller och tillsyn av analys- och fältbesiktnings- verksamheten Erbjuda reservkapacitet vid hög belastning i kontrollsystemet 3Rapport från Arbejdsgruppen vedrörende gennomgang af Plantedirektoratets kontroll- område, Plantedirektoratet, . Rapporten kan hämtas från . 4Regelverket har ändrats sedan expertgruppen framlade sina förslag. Enligt nu gällande regler skall av utsädespartierna bli föremål för stickprovskontroll. Utsädeskontroll i andra länder Det finska systemet för utsädeskontroll är uppbyggt enligt en tra- ditionell förvaltningsmodell. Frågor om utsädeskontroll regleras i lag (728/2000) om handel med utsäde och i Jord- och skogsbruks- ministeriets förordning (119/2000) om övervakning av handel med utsäde, som utfärdats med stöd av lagen. Syftet med reglerna är att upprätthålla en högklassig växtproduktion genom att främja utbud och användning av utsäde som har hög kvalitet och är lämpligt för finska odlingsförhållanden. Reglerna gäller för produktion, mark- nadsföring, import och export av jordbruks- och trädgårdsväxter. I det finska regelverket används begreppet marknadsföring syno- nymt med begreppet saluföring. I krävs att företag som önskar påbörja, avsluta eller för- ändra en verksamhet med marknadsföring, import och export av utsäde anmäler detta till Kontrollcentralen. Kontrollcentralen administrerar ett riksomfattande register över sådana företag. Officiellt certifieringsorgan är Kontrollcentralen för växtpro- duktion, som är en myndighet under Jord- och skogsbruksministe- riet. Kontrollcentralen skall, enligt sin instruktion, verka för de allmänna mål som uppställts av ministeriet samt utföra utredningar, uppföljningar och undersökningar inom utsädes- och växtskydds- området. Kontrollcentralen är behörig att i sin kontrollverksamhet anlita personer som står utanför kontrollsystemet, t.ex. personal. All kontrollodling, fältbesiktning och provtagning har traditio- nellt skett i Kontrollcentralens egen regi. har emellertid infört en möjlighet till fältbesiktning och provtagning genom icke statlig personal, som utbildas och examineras av Kon- trollcentralen. Denna verksamhet är, enligt vad utredningen inhämtat från Kontrollcentralen, så ny att den inte ännu kunnat utvärderas. All laboratorieanalys som krävs för certifiering utförs i Kontroll- centralens eget laboratorium. Det är det enda laboratorium i som är ackrediterat av ISTA och auktoriserat att utfärda ISTA-certifikat. Kontrollcentralen utövar också tillsyn över marknaden för ut- säde. skall en tillsynsplan utarbetas. Under- laget för beslut om tillsynens inriktning utgörs bl.a. av resultaten av kontrollverksamheten inom certifieringssystemet och registret över utsädesföretag. Utsädeskontroll i andra länder är inte medlem i EU, men utsädesområdet omfattas av EES- avtalet, dock med undantag för utsädespotatis. Det innebär att EG- reglerna inom utsädesområdet skall tillämpas i . De natio- nella norska regelverken sammanfaller i hög grad med också på angränsande områden, som inte omfattas av , t.ex. växtskyddsområdet. Den norska regeringen har bedömt att de stränga krav som ställs i fråga om odlingsförhållanden vid utsädesproduktion och kvalitet på färdigt utsäde har stor ekonomisk betydelse för näringen genom att brister leder till sämre produktionsresultat. Sålunda uppskattas att utsädeskontrollen kan förhindra att förluster motsvarande mel- lan 30 och uppstår enbart i spannmålsproduktionen. Dessutom framhålls att godkännande av nya sorter innebär att gamla sorter, som är känsliga för t.ex. svamp- sjukdomar, kommer att utmönstras. Det leder till en minskad kemikalieanvändning. Den obligatoriska provningen av betnings- behov kan vidare beräknas leda till besparingar om och till att användningen av kemikalier i odlingen kan minska med omkring per år.5 I krävs auktorisation för att saluföring av utsäde skall vara tillåten. Auktorisation kan ske i två klasser, A och B, och avser dessutom en eller flera av sammantaget fyra olika växtkategorier, spannmål och oljeväxter, foderväxter, gräs och köksväxter. Klass A avser import och handel med färdigrensat utsäde. Klass B avser produktion av och handel med statskontrollerat utsäde. Fram /04 svarade Landbrukstilsynet för myn- dighetsuppgifterna på den norska utsädesmarknaden. Landbrukstil- synets uppgifter har överförts till Mattilsynet, som har tre huvudsakliga verksamhetsområden, fiskeri, plantor och vegetabilier samt djurhållning och animalieprodukter. Mattilsynet har en central, en regional och en lokal organisation och skall svara för tillsyn i alla led av produktionskedjan. 1 (2001-2002) Programkategori 15.10 Matvaretryggleik, matvarekvalitet, dyrehelse og plantehelse Lagtexter och förarbeten kan hittas via . Utsädeskontroll i andra länder Beslut om intagning i sortlista fattas av Mattilsynet efter hörande av Plantesortnemnda. Plantesortnemndas viktigaste uppgift i sådana ärenden är att avge en rekommendation till Mattilsynet om hur prövningen bör utfalla. Det åligger Mattilsynet att ombesörja den provning av den nya sorten som krävs för att bestämma om den svarar mot kraven för intagning i sortlista. Plantesortnemnda är beslutande myndighet i ärenden om växtförädlarrätt. Utsädesföretagen skall anmäla odling av utsäde till Mattilsynet innan odlingen påbörjas (melding om avl). Anmälan skall innehålla uppgifter om sorten och var odlingen är belägen som underlag för kommande fältbesiktning. I samband med anmälan skall också prov insändas för kontrollodling (kontrolldyrking). All kontrollodling sker genom Mattilsynets försorg och ett bevis utfärdas om i vad mån resultatet motsvarar villkoren för godkänd kontrollodling. Fältbesiktning (vekstkontroll) av utsädesodlingen kan utföras endera av Mattilsynets personal eller av personal som Mattilsynet auktoriserat för ändamålet. Merparten av fältbesiktningarna genomförs emellertid av Mattilsynet, inte sällan i samarbete med personal från Fylkesmannen, som är den regionala statliga förvalt- ningsorganisationen. En liten andel fältbesiktigas av fristående besiktningsmän. När kontrollodling och fältbesiktning genomförts skall Mattilsynet skriftligen underrätta utsädesproducenten om resultatet av åtgärderna. Om utsädesodlingen underkänns skall skälen härför uttryckligen anges. Uttagning av laboratorieprov sker av Mattilsynet eller av Mat- tilsynet auktoriserad personal. Vanligen har utsädesföretagen egen personal som auktoriserats för provtagning i detta skede. Den slut- liga laboratorieanalysen sker i praktiken genom Såvarelaboratoriet inom Mattilsynet. Regelverket öppnar emellertid för laboratorie- analys genom fristående laboratorier som auktoriserats av Mat- tilsynet. Såvarelaboratoriet var tidigare en del av Landbrukstilsynet. I samband med omorganisationen har laboratoriet tillfälligt förts över till Mattilsynet, men det är ingen långsiktig lösning. En mål- sättning är att Såvarelaboratoriet delvis skall frikopplas från staten. Beslutet är ett led i en nationell strategi som syftar till generell pri- vatisering av statlig laboratoriekapacitet.6 När det gäller just nr 63 (2001-2002) Tilleggsbevilgninger i statsbudjettet medregnet folke- trygden . Utsädeskontroll i andra länder Såvarelaboratoriet har valt en modell med statligt majori- tetsägande. Ett minoritetsägande skulle, enligt den analys som föregått beslutet, utlösa ett krav på stickprov, varigenom en inte oväsentlig andel av analyserna måste genomföras två gånger. Utsä- desbranschen skulle därmed tvingas bära onödigt höga kostnader för utsädeskontrollen i denna del.7 Frågan om den framtida ägar- strukturen förväntas, enligt uppgift från Såvarelaboratoriet, kunna lösas . pågår förhandlingar om en modell som innebär ombildning till aktiebolag med en statlig ägar- andel om . Övriga parter utgörs av norska lantbruks- kooperationen () och den näst största aktören på den norska utsädesmarknaden (). Som framgått finns också en möjlighet för privata laboratorier att auktoriseras för utsädesanalyser.