sou · GSB363 · 2005-01-01 00:00:00 — Om prövningen beträffande fordonsskatt avser flera skatteperioder för samma skatteår, skall frågan om skattebeloppet är att anse som ringa bedömas med hänsyn till det sammanlagda beloppet för perioderna. 9 § beslut om efterbeskattning skall, om inte något annat följer av andra eller tredje stycket, meddelas senast under sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket skatteåret eller skatteperioden har gått ut. Beslut om efterbeskattning på grund av en oriktig uppgift i ett omprövningsärende eller i ett mål om betalning eller återbetalning av vägtrafikskatt får meddelas som anges i första stycket men senast från utgången av den månad då eller domstolens beslut i ärendet eller målet har fått laga kraft. Vid efterbeskattning gäller i övrigt bestämmelserna i 21 kap. 17– 20 §§ skattebetalningslagen (1997:483). Om den skattskyldige har avlidit, skall efterbeskattningen påföras dödsboet. Gemensam bestämmelse om beskattningsbeslut 10 § Om vägtrafikskatten inte kan bestämmas tillförlitligt med ledning av uppgifter i vägtrafikregistret eller med stöd av en verkställd utredning, skall den beräknas efter skälig grund. 1 § En särskild avgift skall tas ut av den skattskyldige om det i samband med ett omprövningsbeslut av fordonsskatt föreligger någon sådan grund för efterbeskattning som avses i 4 kap. 7 §. Avgiften skall tas ut för varje fordon och för varje tillfälle som någon sådan grund föreligger. 2 § Avgiften uppgår för motorcyklar, personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar till . För annat skattepliktigt fordon beräknas avgiften på följande sätt. 0– 3 500 501–10 000 001–15 000 001–20 000 Om avgift skall tas ut av den som tidigare har påförts avgift enligt 1 §, skall beloppet bestämmas till en och en halv gånger det som följer av första eller andra stycket. 3 § Om det finns särskilda skäl, skall medge nedsätt- ning av eller befrielse från avgiften. Hur vägtrafikskatten skall betalas 1 § Skatten skall betalas genom att sättas in på ett särskilt konto. Betalningen anses ha skett den dag då den har bokförts på Vem som skall betala, betalningstider 2 § Om inte något annat följer av andra eller tredje stycket, skall fordonsskatten betalas av den som är skattskyldig för fordonet vid ingången av den månad under vilken skatten enligt 3 § skall betalas eller skulle ha betalats. När ett fordon blir skattepliktigt skall fordonsskatten betalas av den som var skattskyldig när skatteplikten inträdde. Om en sådan ändring som avses i 2 kap. 11 § sker, skall fordonsskatten betalas av den som var skattskyldig när registreringsbesiktning i anledning av ändringen skedde eller senast skulle ha skett eller, i fråga om ändrad användning av fordonet, när användningen ändrades. Fordonsskatt som fastställs genom ett beslut om efterbeskatt- ning skall betalas av den som var skattskyldig skatten avser. 3 § Fordonsskatten för ett skatteår eller en skatteperiod skall betalas under månaden före ingången av skatteåret eller skatte- perioden (uppbördsmånaden). Om fordonet har blivit skattepliktigt efter ingången av upp- bördsmånaden, skall fordonsskatten betalas senast efter det att skatteplikten inträdde. Om fordonsskatt i de fall som avses i andra stycket skall betalas för högst en kalendermånad under skatteåret eller skatteperioden, skall fordonsskatt för närmast följande skatteår eller skatteperiod betalas . 4 § Om skatten enligt 2 kap. 11 § skall tas ut med ett högre belopp än tidigare, skall skatten betalas 1. vid ändring av fordonets beskaffenhet, senast efter utgången av den kalendermånad under vilken registreringsbesikt- ningen skedde eller senast skulle ha skett, 2. vid ändring av fordonets användning, senast efter den dag då ändringen skedde. 5 § Tillkommande fordonsskatt enligt 13 § skall betalas senast efter det att skatteändringen har trätt i kraft. 6 § Saluvagnsskatt skall betalas senast efter det att salu- vagnslicens har meddelats. Om skattskyldighet föreligger vid ingången av december månad skall skatten betalas före ingången av det skatteår som skatten avser. Gemensam bestämmelse om betalningstider 7 § Vägtrafikskatt som har fastställts enligt 4 kap. 2 eller 6 § samt särskild avgift som har beslutats enligt 5 kap. 3 § skall betalas inom den tid som bestämmer. Anstånd vid omprövning eller överklagande 8 § får bevilja anstånd med att betala vägtrafikskatt om 1.den skattskyldige har begärt omprövning av eller har över- klagat ett beskattningsbeslut och det är tveksamt om betalnings- skyldighet kommer att föreligga, eller 2.det i andra fall kan antas att den skattskyldige kommer att helt eller delvis bli befriad från skatten. Bestämmelserna i 19 kap. 6 § första och tredje styckena skatte- betalningslagen (1997:483) om kostnadsränta skall då tillämpas. Anståndstiden får bestämmas till längst efter den dag då beslut fattades med anledning av begäran om befrielse eller omprövning eller med anledning av överklagandet. 9 § Även om förutsättningarna i 8 § inte är uppfyllda skall efter ansökan av den skattskyldige bevilja anstånd med betalning av den särskilda avgiften, om den skattskyldige har begärt omprövning av eller till länsrätten överklagat beslutet om särskild avgift eller beslutet i den fråga som har föranlett den särskilda avgiften. Detta gäller dock inte vid begäran om omprövning, om den skattskyldige har beviljats anstånd med betalningen av den särskilda avgiften enligt denna paragraf i avvaktan på omprövning avseende samma fråga. Anståndstiden skall bestämmas till dess att har meddelat beslut i omprövningsärendet eller längst efter dagen för detta beslut eller, vid överklagande till länsrätten, till dess att länsrätten har meddelat beslut med anledning av överklagandet eller längst efter dagen för detta beslut. Anstånd i övriga fall 10 § Om det finns synnerliga skäl, får bevilja anstånd med inbetalning av vägtrafikskatt även i andra fall eller på annat sätt än som avses i 8 och 9 §§. Gemensamma bestämmelser om anstånd 11 § En ansökan om anstånd med inbetalning av skatt skall ges in till . 12 § Om den skattskyldiges ekonomiska förhållanden har förändrats väsentligt sedan anstånd beviljats eller om det finns andra särskilda skäl, får beslutet om anstånd omprövas. Återbetalning samt betalning av tillkommande skatt i vissa fall 13 § Om skatteplikten för fordonsskatt för ett fordon upphör under tid för vilken skatt har betalats, återbetalas den över- skjutande skatten till den som var skattskyldig när skatteplikten upphörde. Om skatten i fall som avses i 2 kap. 11 § sänks, återbetalas den överskjutande skatten till den som var skattskyldig när registre- ringsbesiktning i anledning av ändringen skedde eller, om sänk- ningen beror av ändrad användning, när användningen ändrades. Om skatteplikt för saluvagnsskatt upphör under tid för vilken skatt har betalats, återbetalas efter ansökan överskjutande belopp till den skattskyldige sedan utlämnad saluvagnsskylt har återställts. 14 § Om fordonsskatten för ett fordon på grund av ändring i denna lag skall tas ut med ett annat belopp än tidigare och fordons- skatt har beslutats för tiden efter ikraftträdandet enligt äldre bestämmelser, skall tillkommande skattebelopp betalas för tiden från och med dagen för ändringen till utgången av skatteåret eller, om fordonsskatt har beslutats för en skatteperiod, till utgången av skatteperioden. skall överskjutande skattebelopp som har betalats återbetalas. Den som är skattskyldig vid ikraftträdandet av lagändringen skall betala tillkommande skattebelopp och är berättigad till återbetalning av överskjutande skattebelopp. 15 § Skattebelopp enligt 14 § som understiger behöver inte betalas och återbetalas inte heller. 16 § Om en lastbil eller en släpvagn har transporterats på järnväg inom får , efter ansökan, medge att hela eller halva den fordonsskatt som har betalats för fordonet för det skatteår då transporten har ägt rum återbetalas. 1.helt, om fordonet har transporterats på järnväg sammanlagt under skatteåret, 2.med hälften, om fordonet har transporterats på järnväg under men mindre än . 17 § Berättigad till återbetalning enligt 16 § är den som är skattskyldig för fordonet vid utgången av skatteåret eller, om skatteplikten för fordonet har upphört av annan anledning än avställning, den som då var skattskyldig för fordonet. Ansökan om återbetalning prövas endast om den har kommit in till efter skatteårets utgång. För beslut tillämpas 4 kap. 2 §. 18 § Om vägtrafikskatt har återbetalats med ett för högt belopp till följd av att en oriktig uppgift har lämnats av den skattskyldige, skall denne betala tillbaka det för mycket erhållna. I fråga om åtgärder för att ta ut vad som skall återbetalas gäller bestämmelserna om beskattningsbeslut i tillämpliga delar. 19 § En avgift (dröjsmålsavgift) skall tas ut om vägtrafikskatt inte betalas inom den tid och i den ordning som har bestämts enligt denna lag. Om anstånd med betalning av skatten har medgetts enligt 8, 9 eller 10 §, skall dröjsmålsavgift tas ut endast på det skattebelopp som inte har betalats senast vid anståndstidens slut. I övrigt gäller bestämmelserna i lagen (1997:484) om dröjsmåls- avgift. Effekter av att skatt inte har betalats Förbud att använda fordon på grund av att skatt inte har betalats 1 § Ett skattepliktigt fordon får inte användas, om fordonsskatten inte har betalats inom den tid som har bestämts enligt denna lag. Användningsförbudet gäller till dess skatten har betalats. Fordonet får dock användas, om det är fråga om 1.skatt som avser tid före det närmast föregående skatteåret, 2.skatt som en tidigare ägare av fordonet är skyldig att betala och som har fastställts genom beslut om efterbeskattning enligt 4 kap. 6 § eller avser ytterligare skatt som har beslutats efter ägar- bytet, eller 3.skatt för vilken anstånd med betalningen föreligger. Om det finns särskilda skäl, får medge att ett visst fordon får användas trots vad som sägs i första stycket. 2 § Om ett fordon har sålts vid en exekutiv försäljning eller av ett konkursbo, får det användas av den nye ägaren även om fordons- skatt, som en tidigare ägare är skattskyldig för, inte har betalats. Detsamma gäller för fordon som tillhör ett konkursbo i fråga om skatt som konkursgäldenären eller en tidigare ägare är skattskyldig för. Användning av fordon trots att skatt inte har betalats 3 § Om ett fordon används i strid mot 1 § och har förflutit från den dag, då den skatt som har föranlett användnings- förbudet senast skulle ha betalats, skall en polisman ta hand om fordonets registreringsskyltar. Polismannen skall ta hand om registreringsskyltarna även på ett avställt fordon, om förutsättningarna för en sådan åtgärd skulle ha förelegat enligt första stycket, om fordonet hade varit skatte- pliktigt. Den polisman som har tagit hand om fordonets registrerings- skyltar får medge att fordonet förs till närmaste lämpliga avlast- ningsplats eller uppställningsplats. 4 § En ägare av ett fordon, som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder fordonet eller låter det användas i strid mot 1 § sedan fordonets registreringsskyltar har tagits om hand enligt 3 §, döms till böter eller fängelse . Första stycket gäller även när ett avställt fordon används, om fordonets registreringsskyltar har tagits om hand enligt 3 §, och användningsförbud skulle ha gällt för fordonet enligt 1 §, om fordonet hade varit skattepliktigt. En ägare av ett fordon som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder fordonet eller låter det användas på något annat sätt i strid mot 1 § döms till penningböter. 5 § Den som använder någon annans fordon utan lov döms i äga- rens ställe enligt 4 §. Detsamma gäller den som innehar fordonet med nyttjanderätt för obestämd tid eller för en bestämd tid som understiger och har befogenhet att bestämma om förare av fordonet eller anlitar någon annan förare än den som ägaren har utsett. 6 § Bestämmelserna i 4 § gäller även föraren, om han eller hon kände till att fordonet inte fick användas. Detta gäller dock inte när fordonet provkörs vid kontroll, prövning, tillsyn eller haveriunder- sökning enligt 3 kap. 4 § fordonslagen (2002:574). 7 § Ansvarsbestämmelserna för ägare eller användare av fordon skall i fråga om fordon som tillhör eller används av staten eller en kommun tillämpas på förarens närmaste förman. Om denne har gjort vad som skäligen har kunnat krävas av honom eller henne för att förebygga en förseelse och sker ändå en sådan på grund av en överordnads åtgärd eller vållande, tillämpas bestämmelserna om ansvar för ägare eller användare på den överordnade. I fråga om ett fordon som ägs eller används av ett oskiftat dödsbo eller ett konkursbo tillämpas de bestämmelser om ansvar som avses i första stycket på den eller dem som har rätt att före- träda boet. I fråga om ett fordon som ägs eller används av ett bolag, en före- ning, en stiftelse eller någon annan juridisk person tillämpas de bestämmelser om ansvar som avses i första stycket på den eller dem som har rätt att företräda den juridiska personen eller på den som på begäran har godtagit som ansvarig företrädare för denne. 1 § Beslut enligt denna lag får, utom i de fall som avses i andra stycket, överklagas hos allmän förvaltningsdomstol av den skatt- skyldige och av det allmänna ombudet hos . Ett beslut som har fattats med stöd av 4 kap. 1 § får dock inte överklagas av den skattskyldige innan beslutet har omprövats enligt 4 kap. 2 §. En skattskyldigs överklagande av ett sådant beslut innan beslutet har omprövats skall anses som en begäran om omprövning enligt nämnda paragraf. Beslut i fråga om skatterevision och föreläggande vid vite får inte överklagas. 2 § Om det är den skattskyldige som överklagar ett beslut, skall vara den skattskyldiges motpart sedan handlingarna i målet har överlämnats till länsrätten. Om även det allmänna ombu- det hos överklagar, tillämpas dock bestämmelserna i 2 § lagen (2003:643) om allmänt ombud hos . Det allmänna ombudet får föra talan till den skattskyldiges förmån. Ombudet har då samma behörighet som den skattskyldige. 3 § Den skattskyldiges överklagande skall, om inte något annat följer av andra stycket, ha kommit in till senast tredje året efter utgången av det kalenderår under vilket skatteåret eller skatteperioden har gått ut. Om beslutet har meddelats efter tredje året efter utgången av det kalenderår under vilket skatteåret eller skatteperioden har gått ut och den skattskyldige har fått del av beslutet efter utgången av november , eller om beslutet avser efterbeskattning, får överklagandet dock komma in från den dag då klaganden fick del av beslutet. Om en part har överklagat ett beslut om fastställande av skatt eller om efterbeskattning får också motparten överklaga beslutet, även om den för motparten gällande tiden för överklagande har gått ut. Ett sådant överklagande skall ges in från utgången av den tid inom vilken det första överklagandet skulle ha skett. Om det första överklagandet förfaller av någon anledning, förfaller också det . 4 § Även om tiden för överklagande har gått ut, får ett beslut om särskild avgift överklagas så länge beslutet i den skattefråga som föranlett den särskilda avgiften inte har fått laga kraft. 5 § I övrigt gäller bestämmelserna i 6 kap. 5–7 taxeringslagen (1990:324) när en skattskyldig har överklagat beslut. Det allmänna ombudets överklagande 6 § Det allmänna ombudets överklagande skall ha kommit in till inom den tidsfrist som enligt 4 kap. gäller för beslut om omprövning på initiativ av eller men från den dag då det överklagade beslutet meddelades. Om ett omprövningsbeslut som avser efterbeskattning överklagas och det begärs ändring till den skattskyldiges nackdel, skall överklagandet ha kommit in från den dag då beslutet meddelades. Överklagande av länsrättens och kammarrättens beslut 7 § Om den skattskyldige överklagar länsrättens eller kammar- rättens beslut, skall överklagandet ha kommit in från den dag då han eller hon fick del av beslutet. Om länsrättens beslut överklagas av eller det allmänna ombudet, skall överklagandet ha kommit in från den dag då beslutet meddelades. Detsamma gäller om verket eller ombudet överklagar kammarrättens beslut. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 8 § I övrigt gäller bestämmelserna i 6 kap. 10, 14 och 17 §§ taxeringslagen (1990:324) vid överklagande av länsrättens och kammarrättens beslut. 9 § Vid handläggningen i en länsrätt av ett mål om särskild avgift skall muntlig förhandling hållas, om den skattskyldige begär det. Muntlig förhandling behövs dock inte, om det finns anledning att anta att avgiften inte kommer att tas ut. 9 kap. Övriga bestämmelser 1 § Belopp som avser skatt eller underlag för beräkning av skatt enligt denna lag skall avrundas till närmast lägre hela krontal. Nedsättning av skatt och avräkning 2 § Vägtrafikskatt som skulle ha betalats men inte har betalats får sättas ned genom automatiserad behandling med stöd av uppgifter i vägtrafikregistret. 3 § Vid återbetalning av vägtrafikskatt skall räknas av 1. sådan vägtrafikskatt som är förfallen till betalning och som inte har betalats, 2.dröjsmålsavgift och särskild avgift som belöper på sådan skatt som avses i 1, och 3.sådana avgifter för registrering enligt lagen (2001:558) om vägtrafikregister som uppbärs i samband med uppbörd av vägtrafikskatt. I fråga om avräkningen skall bestämmelserna i 4 kap. 1–5 §§ och 10 § samt i 8 kap. tillämpas på motsvarande sätt. 4 § En begäran om omprövning eller ett överklagande av ett beslut enligt denna lag inverkar inte på skyldigheten att betala den vägtrafikskatt som omprövningen eller överklagandet avser. 5 § Om vägtrafikskatten inte betalas i rätt tid skall den lämnas för indrivning. Sådan får dock inte begäras för ett belopp som omfattas av anstånd. Indrivning behöver inte heller begäras för en fordran som understiger om indrivning inte krävs från allmän synpunkt. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet ske enligt utsökningsbalken. 1.Denna lag träder i kraft . a) fordonsskattelagen (1988:327), och b) lagen (1976:339) om saluvagnsskatt. 2.De äldre bestämmelserna i 14 a och c §§ fordonsskattelagen gäller fortfarande beträffande sådana fordon som vid ikraft- trädandet omfattas av bestämmelserna. 3.I fråga om lätta bussar och lätta lastbilar som är av modellår eller tidigare gäller i stället för bestämmelserna i denna lag bestämmelserna i lagen (0000:000) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt. 4.Bilaga 2 till lagen skall för tiden till utgången av tillämpas på sådana tunga bussar och tunga lastbilar som uppfyller kraven för miljöklass 2000 eller högre ställda krav enligt bilaga 1 till lagen om motorfordons avgasrening och motorbränslen. Om det i en lag eller någon annan författning hänvisas till en bestämmelse som har ersatts med en bestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Bilaga 1 till vägtrafikskattelagen Bussar som inte kan drivas 2Bussar som kan drivas med dieselolja 2.1 med två hjulaxlar 2.2 med tre hjulaxlar 2.3 med fyra eller flera hjul- 1 Lastbilar som inte kan dri- 2Lastbilar som kan drivas med dieselolja 2.1 med anordning för påhängsvagn med två hjul- axlar enligt lagen (1997:1137) om 3 501 – 5 999 3 403 enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga 2.2 med anordning för påhängsvagn med tre eller enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för tunga fordon 2.3 med annan draganord- ning än anordning för påhängsvagn, med två hjul- axlar enligt lagen (1997:1137) om enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga 2.4 med annan draganord- ning än anordning för påhängsvagn, med tre eller enligt lagen (1997:1137) om enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga 2.5 utan draganordning med enligt lagen (1997:1137) om enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga enligt lagen (1997:1137) om enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga 2.7 utan draganordning med fyra eller flera hjulaxlar enligt lagen (1997:1137) om enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga C Traktorer, motorredskap 1 Traktorer och motorred- skap som hör till skatte– beskattas enligt punkt 1 hör till skatteklass 1 med tre eller flera hjulaxlar 1Släpvagnar med skattevikt över 750 men högst 3 000 2Släpvagnar med skattevikt över , som dras av en bil1 som inte kan drivas med dieselolja 1 Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en bil som kan drivas med dieselolja, tas skatt ut enligt 3. Dras släpvagn även av en traktor, ett motorredskap eller en tung terrängvagn skatteklass 1 tas skatt ut enligt 4. med tre eller flera hjulaxlar 3Släpvagnar med skattevikt över , som dras av en bil som kan drivas med dieselolja, om det är fråga om 3.1 styraxel för påhängsvagn med två eller flera hjulaxlar med tre eller flera hjulaxlar 4Släpvagnar med skattevikt över , som dras av en traktor, ett motorredskap eller en tung terrängvagn skatteklass 12 med tre eller flera hjulaxlar 2 Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en bil som kan drivas med dieselolja, tas skatt ut enligt 3. Bilaga 2 till vägtrafikskattelagen Fordonsskatt (Indelningen i skattekategorier för dessa fordon ansluter till den som finns i bilaga 1). 2Bussar som kan drivas med diesel- olja 2.1 med två hjulaxlar 2.2 med tre hjulaxlar 2.3 med fyra eller flera hjulaxlar 2 Lastbilar som kan drivas med diesel- 2.1 med anordning för påhängsvagn 2.1.1 inte vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för 2.1.2 vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa 2.2 med anordning för påhängsvagn med tre eller flera hjulaxlar 2.2.1 inte vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för 2.2.2 vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa 7 000 – 17 999 2.3 med annan draganordning än anordning för påhängsvagn, med 2.3.1 inte vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för 2.3.2 vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa 2.4 med annan draganordning än anordning för på påhängsvagn, med tre eller flera hjulaxlar 2.4.1 inte vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för 3 501 – 11 999 2.4.2 vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa 2.5 utan draganordning med två 2.5.1 inte vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för 2.5.2 vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa 12 000 – 12 999 2.6 utan draganordning med tre 2.6.1 inte vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för 3 501 – 11 999 2.6.2 vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa 12 000 – 16 999 2.7 utan draganordning med fyra 2.7.1 inte vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för 3 501 – 11 999 2.7.2 vägavgiftspliktiga enligt lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa 12 000 – 16 999 2Förslag till lag med särskilda bestämmelser om fordonsskatt Härigenom föreskrivs följande. 1 § Fordonsskatt skall betalas till staten enligt denna lag för vissa personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar. 2 § Vid tillämpningen av denna lag gäller 1 kap. 2–5 och 8–9 §§ vägtrafikskattelagen (0000:000). Med skattevikt avses för personbilar tjänstevikten samt för lätta bussar och lätta lastbilar totalvikten. 3 § Följande fordon är, om annat inte följer av 4 §, skattepliktiga om de är eller bör vara registrerade i vägtrafikregistret och inte är avställda eller endast tillfälligt registrerade, nämligen 1. personbilar som a)enligt uppgift i vägtrafikregistret är av modellår eller tidigare, och b)inte uppfyller kraven för miljöklass 2005, El eller Hybrid enligt bilaga 1 till lagen (2001:1080) om motorfordons avgasrening och motorbränslen, samt 2. lätta bussar och lätta lastbilar som enligt uppgift i vägtrafik- registret är av modellår eller tidigare. 4 § Fordon som avses i 2 kap. 2 § första stycket 2 eller 3 eller 2 kap. 2 § andra stycket 5 vägtrafikskattelagen (0000:000) är inte skattepliktiga.