sou · GSB336d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Sakligt sett har det inte funnits några invändningar mot de ekonomiska argumenten att denna skatt är olikformig vad gäller tillgångar och skadlig vad gäller svensk ekonomi i ett internationellt perspektiv samt orättvis för svenska företagsägare jämfört med utländska och närmast frivillig för många välbeställda. I stället har skattens symboliska betydelse fått väga tyngre och majoriteten har inte vågat föreslå det sakligt sett självklara: att avskaffa förmögen- hetsskatten. Nej, utredningsarbetet har präglats av en påtaglig för- utsägbarhet och utgången förefaller i sina stora drag ha varit given från början. Syftet med arbete tycks snarare ha varit att legitimera den socialdemokratiska regeringens skattepolitik på området och något lindra följderna av den för enskilda husägare. Det rimliga och rationella hade varit att utifrån verkligheten granska rådande förhållanden och komma med skatte- rättsligt och etiskt legitima förslag och långsiktigt hållbara Ett gyllene tillfälle att följa upp slutsatser med konkreta lagförslag har försummats. Utredningens arbete har dessutom störts av att den socialdemo- kratiska regeringen valt att arbeta parallellt med samma frågor. De så kallade tillväxtsamtalen med företrädare för det svenska näringslivet och fackförbunden har berört samma frågor, som kommittén haft i uppdrag att utreda. Detta dubbel- kommando har förvånat och skapat förvirring. Något slutbetänkande om arvs- och gåvoskatten har utredningen inte hunnit med trots att föreliggande betänkande redan är försenat. Ansvaret för detta vilar helt på den politiska majoriteten, vilket jag redogjort för ovan. För att reducera de negativa effekterna av fastighetsskatten föreslår kommittén att begränsningsregeln utökas genom att nuvarande regel om sänks till . Detta innebär således att högst av hushållsinkomsten ska kunna utgöra fastighets- skatt givet att taxeringsvärdet inte överstiger . Förslaget är otillräckligt inte minst eftersom det inte är ovanligt att även relativt små fastigheter är taxerade till mer än det beloppet. Redan när begränsningsregeln infördes och den övre gränsen sattes till 3 miljoner fanns det ca 8 000 småhus för permanentboende med ett taxeringsvärde som översteg 3 miljoner. Efter 2003-års taxering finns det ca 17 500 hus över den nivån. En höjning av den övre gränsen är därför välmotiverad. Antalet hus som ligger över 4 miljoner är ca 5 500 permanenthus. När nu ingen genomgripande reformering sker av denna skatt borde den övre gränsen tas bort helt. Det faktum att utredningen inte föreslår något om fritidshus är dessutom en allvarlig svaghet. Att äga fritidshus i attraktiva lägen ska inte bara vara förunnat förhållandevis rika människor. Att marknadsvärdena stiger och sjunker är en sak. Men att inte låg- och medelinkomsttagare kan behålla sina kanske ärvda eller köpta fritidshus på grund av den löpande fastighetsskatten är en kränk- ning av äganderätten. Nuvarande skattetryck på fritidshusen leder även det till en märklig orättvisa och segregering bland ägarna. Att socialdemokraterna med sina två samarbetspartier inte tog tillfället i akt att föreslå genomgripande förändringar av detta orättvisa system är för mig obegripligt. Svaga orsakssamband grund för fastighetsskatt Genomgående för utredningen är att fördelningseffekter är viktiga. Jag instämmer i att fördelningseffekterna ska följas noggrant. Detta får däremot inte innebära att man uppfinner sanningar genom tillfälliga statistiska samband. I betänkandet står det följande under kapitel 9.2.4 Fördelningspolitiska effekter. Generellt är det så att ju högre inkomst en husägare har desto högre är fastighetens taxeringsvärde. En sänkt fastighetsskatt ger därför hushåll med högre inkomster större skattelättnader än hushåll med lägre inkomster. Detta medför att inkomstskillnaderna mellan de som äger hus ökar. Det finns även ett positivt samband mellan att äga sin bostad och inkomsten. De som äger hus har i allmänhet högre inkomster än övriga. En sänkt fastighetsskatt innebär därför att även inkomstskill- naderna kommer att öka mellan husägare och de som inte äger hus. Ovanstående text visar på en alldeles okritisk hållning inför statis- tiska samband och att när sådana upptäcks ska det medföra beskattning av vissa grupper. Fastighetsskatt motiveras i det här fallet genom att det konstateras ett samband mellan höga inkoms- ter och för det första husägande och för det andra att det hus man äger har ett högt taxeringsvärde. Mot detta måste åtminstone två viktiga invändningar göras: Statistiska förhållanden förändras över tiden. Det är orimligt att utforma en skatt efter ett nu gällande statistiskt samband som mycket väl kan förändras. Det statistiska sambandet döljer helt att en minoritet av människor inte alls faller inom ramen för vad som statistiskt sett är det normala. Dessa människor råkar illa ut. Om det enda kravet för en skattehöjning är att finna ett statistiskt samband mellan en viss företeelse och hög medelinkomst så är skattesystemet illa ute. Slutsatsen är att om socialdemokraterna vill uppnå fördelnings- effekter genom att beskatta höginkomsttagare hårdare än lågin- komsttagare så ska man givetvis öka progressiviteten i inkomst- skatten. För detta talar alla hävdvunna skatterättsliga principer som t.ex. skatt efter bärkraft och likviditetsprincipen. Den statliga fastighetsskatten bör avskaffas Konstruktionen med nuvarande löpande fastighetsbeskattning är enligt min mening principiellt felaktig. Ägande av bostäder betrak- tas i nuvarande skattesystem för det första som en form av spa- rande eller kapitalplacering. Enligt likformighetsnormen för kapi- talbeskattningen får, till att börja med, inget obeskattat sparande förekomma. Vidare gäller enligt detta synsätt att den implicita avkastning i form av boendetjänster som egnahemsägaren eller bostadsrätts- innehavaren erhåller skall utgöra skattepliktig inkomst1. Därför ska såväl den löpande beskattningen som kapitalvinstbeskattningen utformas så att detta sparande beskattas likformigt med annat spa- rande. En kapitalplacering i till exempel en villa skall således beskattas som en kapitalplacering i en aktieportfölj eller sparande på bank. Detta resonemang är helt orimligt eftersom man medvetet bortser från likviditetsproblemet och ifrån att boende ofta inte alls är en kapitalplacering i första hand utan snarare ett uttryck för ansvaret och plikten att ordna boende för sig själv och sin familj. Fastighetsskatten strider mot skatterättsliga principer Skatteförmågeprincipen anger att var och en ska betala skatt efter sin egen förmåga. Detta medför att endast de som har möjlighet att betala skatt ska vara skyldiga att betala skatt. Inom ramen för denna princip brukar man även tala om kontantmetoden, vilken innebär att en inkomst ska beskattas först när den erhållits, eftersom det är först då skatteförmågan uppkommit. vore det principiellt felaktigt att ha fastighetsskatt bara för dem som kan betala den. Det rimliga är givetvis att inte ha någon statlig fastighetsskatt överhuvudtaget. Minsta offerprincipen grundar sig på att största möjliga nytta ska beredas största möjliga antal medborgare. Skatten ska alltså fördelas mellan samhällsmedlemmarna på ett sätt så att den medför minsta möjliga uppoffring för dem. Om inkomstfördelningen mel- lan medborgarna är väldigt ojämn, kan beskattningen utformas på ett sådant sätt att den omfördelar inkomsterna mellan olika med- borgare. Även i denna princip antar man att nyttan av pengar är 1 ekonomiska vårproposition, bilaga 3. Fastighetsskatten strider med sin godtycklighet mot denna princip. Neutralitetsprincipen innebär att beskattningen ska vara utfor- mad så att den är neutral i förhållande till olika handlingsalternativ. Beskattningen ska alltså inte styra en persons handlande. Beskatt- ningen ska inte påverka valet mellan arbete och fritid, mellan kon- sumtion och sparande och ska inte påverka den enskildes konsum- tionsalternativ. För att uppnå ett neutralt skattesystem krävs att det är så likformigt som möjligt. Fastighetsskatten påverkar männi- skors valmöjligheter och styr människors val ifråga om bostad både genom var man väljer att bo geografiskt och vilken standard på boendet man väljer. Skattens indirekta inverkan på människors hälsa En ofta bortglömd aspekt av beskattning är dess indirekta inverkan på människors hälsa. Detta gäller inte minst äldre människor när de tvingas flytta på grund av att deras inkomster inte räcker till att betala den kombinerade fastighetsskatten och förmögenhetsskat- ten. Enbart den nya miljön i ett nytt eget hem eller i åldringsvården kan leda till sämre hälsa och tyvärr tidigare död. Detta förhållande är allmänt känt inom sjukvårdssektorn samt framgår av forskning om sambandet mellan flyttning, ålder och hälsa, som utförts på uppdrag av Läns Landsting. Även för relativt små hus med 110–120 kvm bostadsyta, höjs taxeringsvärdena i vissa lägen till långt över 3-milj.-gränsen och kan få ovanstående oönskade följder för äldre husägare. Detta är ytterligare ett av kommittén obeaktat argument för att gränsen måste slopas. Alternativ till statlig fastighetsskatt anser att den statliga fastighetsskatten ska slo- pas helt för småhus. Bortfallet av denna skatteintäkt föreslår Krist- demokraterna ska finansieras fullt ut för statens del, huvudsakligen genom en avgift och därmed en skatteväxling mellan staten och kommunsektorn samt genom höjd kapitalvinstskatt vid försäljning av privatbostadshus från dagens till med bibehållen uppskovsregel. Småhusägarna (de som säl- jer med vinst) kommer att bära större delen av den höjda kapital- vinstskatten, som dock beräknas på en faktisk tillgång av likvida medel. Ett starkt motiv för en fastighetsavgift är det incita- ment kommunerna får för utveckling av infrastrukturen, ett offen- sivt bostadsbyggande och en bra näringspolitik. När även företags- sektorns lokaler och industrier utgör en del av avgiftsunderlaget i kommunerna, blir effekten långt större incitament än att verka för det lokala näringslivet och för nya arbetstillfällen. En ytterligare aspekt är att kommunerna genom en avgift får intäkter från fritidsbebyggelse som i vissa kommuner är omfat- tande, men som inte genererar några kommunala intäkter i dagens system. Med detta alternativ slopas naturligtvis också begräns- ningsregeln inom fastighetsskatten och den märkliga definitionen av hushållsinkomst med bl. av den beskattningsbara för- mögenheten och sambeskattning av alla i hushållet. I kommitténs betänkande föreslås en rad åtgärder för att förändra förmögenhetsskatten: Värderingen av tillgångar och skulder sätts till . Generell skatteplikt för marknadsnoterade aktier Sambeskattningen slopas mellan makar och mellan sambor Lagen om skattereduktion för förmögenhetsskatten slopas Generell skatteplikt för aktier Förslaget innebär att även t. ex. O-listenoterade aktier ska tas upp till förmögenhetsbeskattning. Även s. k. arbetande kapital ska såle- des beskattas. Vad som skrämmer mig är att detta förslag till breddning av förmögenhetsskatten motiveras av att försvåra skat- teplanering. Några analyser av vilka eventuella skadliga effekter förslaget kan få på utflyttning, kapitalflykt, nyintroduktion på bör- sen och nya gränsdragningsproblem saknas helt. Förslaget är före- tagarfientligt. Udden riktas dessutom mot svenska företagare, eftersom utländska ägare inte berörs. Allt färre länder beskattar Huvuddelägare som under vissa förutsättningar äger eller mer i bolagen föreslås även fortsättningsvis undantas från förmögenhetsbeskattning av sitt aktieinnehav. Undantaget visar med all önskvärd tydlighet vad som är fel med förmögenhetsskatten. Om inte huvudägare befrias från förmögenhetsskatt riskerar företagen att flytta utomlands. Så sent som överlämnade den socialdemokratiska regeringen en proposition om att införa en lag om reduktion i för- mögenhetsskatten. Denna begränsningsregel är en ren funktion av begränsningen i fastighetsskatten. I slutet av samma månad över- lämnar samma partier ett utredningsbetänkande som föreslår att samma lag avskaffas. Utredningen gör ingen djupare analys av förmögenhetsskattens nivå som är . Med ett lågt ränteläge ter sig denna procentsats helt orimlig. Det kostar 2004 att låna (om man väljer rörlig ränta). Efter skatteavdrag blir det en kostnad på . Den som har amorterat sina skulder och därmed tvingas betala förmögen- hetsskatt får alltså betala . Om man avstår att betala tillbaka sina skulder och istället behåller sina lån är kostnaden . Räk- nar man sedan bort inflationen (1,) är det i 2004 billigare att ha lånen kvar än att amortera om man därigenom hamnar över gränsen för förmögenhetsskatt. Detta är absurt. Utredningen föreslår att sambeskattningen slopas mellan makar och sambor, men även i fortsättningen vill majoriteten att föräldrar ska förmögenhetsbeskattas med sina barn. Denna form av sambe- skattning ska dessutom i förekommande fall följa vårdnaden. Detta förslag har jag invänt emot. Jag anser att sambeskattningen ska slo- pas helt. Förslaget kan ge oanade problem för enskilda och inte minst administrativa problem för . ningen ska följa vårdnaden kan dessutom skapa otrevliga ekono- miska incitament för föräldrar att avsäga sig vårdnaden om barn. Vad gäller fribeloppet vänder jag mig helt emot sänkningen till 900 000. Under utredningens gång förekom en argumentationslinje att sänkningen av värderingen av tillgångar och skulder inom för- mögenhetsbeskattningen ledde till att skatteuttaget sjönk så pass mycket att det låga skatteuttaget fick kompenseras av en sänkning av fribeloppet. Ett alltför lågt skatteuttag på förmögenheter hade nämligen kunnat bli att tungt argument att slopa beskattningen helt. Jag vänder mig helt mot denna form av oansvarig statlig skat- teplanering, som så allvarligt drabbar enskilda. Enligt uppskattningar som gjorts befinner sig så mycket som , som tillhör svenskar, utomlands. Detta flyktkapital skulle kunna betyda mycket för den svenska sam- hällsekonomin om det kunde placeras i . Helt säkert skulle en kapitalinjektion i medverka till ett något lägre ränteläge vilket stimulerar investeringar och sysselsättningen. Även om förmögenhetsskatten helt avvecklas, vilket är mitt för- slag, kommer skatten på kapitalavkastningen att finnas kvar. Om av flyktkapitalet placeras i , innebär detta att kan beskattas vid avkastning och de kapital- vinster, som görs med detta kapital, kan också beskattas. Givet att kapitalet har en normal avkastning på kan skatteintäk- terna från avkastningsskatten öka med upp emot . Detta är ett rimligt antagande med tanke på de erfarenheter som gjorts i exempelvis . Med utredningens förslag minskar förmögenhetsskatten från nuvarande knappa 5 miljarder till drygt hälften. Det är rim- ligt att anta att de positiva effekter, som skulle uppstå i samhälls- ekonomin om förmögenhetsskatten avvecklas väger upp dessa minskande skatteintäkter. Till de positiva samhällsekonomiska effekterna ska läggas de moraliska defekterna som finns i nuvarande förmögenhetsskatt. Förmögenhetsskatt betalas i allt för stor del av fastighetsägare och aktieägare medan undantag görs för riktigt förmögna aktieägare. I utredningens betänkande anges fyra olika finansieringsförslag, som tillsammans ska täcka de skattebortfall som övriga förslag innebär: Höjning av kapitalvinstskatt från . Avtrappning av grundavdraget i inkomstskatten Höjning av stämpelskatten från för jur. pers. Höjning av fastighetsskatten på vattenkraftverk Enligt vad som tidigare anförts så är det rimligt att kapital- vinstskatten vid försäljning av privatbostäder höjs om detta kombi- neras med en motprestation i form av en fastighetsskatteminsk- ning. Den utökning av begränsningsregel i fastighetsskatten som föreslås kan inte anses motivera en så kraftig höjning av kapital- vinstskatten. Utredningen föreslår vidare att inkomsttagare med årsinkomst från ska få höjd skatt. Detta förslag har tillkommit i all hast under sluttampen av utredningsarbetet och saknar ele- mentär konsekvensanalys. Det är ett mycket otillfredsställande för- slag, eftersom denna inkomst snarare är att betrakta som strax över medel och att det inte finns något skäl att anta att det är samma personer som betalar hög förmögenhetsskatt. Höjningen av fastighetsskatten på vattenkraftverk vänder jag mig dessutom mot av principiella skäl. Någon konsekvensutredning har heller inte gjorts av detta finansieringsförslag, vilket förorsakar ytterligare en konkurrensnackdel för svensk industri, om det skulle genomföras. Avvecklad förmögenhetsskatt – höjd bolagsskatt Förmögenhetsskatten bör avvecklas vilket skulle medföra positiva effekter i hela den svenska samhällsekonomin. Kostnaderna för avvecklingen skulle snart framstå som relativt blygsamma jämfört med de nya intäkter avvecklingen skulle medföra. Inte desto mindre bör en avveckling av förmögenhetsskatten finansieras åtminstone på kort sikt till dess att de goda effekterna kunnat kon- stateras. Finansieringen av den avskaffade förmögenhetsskatten bör ske genom en erforderlig höjning av bolagsskatten. tillhör de lägre i och den betalas dessutom av alla juridiska personer i , även utlandsägda. På så vis skulle ett mer symmetriskt skattesystem råda som inte diskriminerar svensk- ägt företagande. Enligt företrädare för Svenskt näringsliv är de dessutom beredda att betala med en höjd bolagsskatt för att slippa förmögenhets- skatten. Detta står i tydlig kontrast till betänkandets förslag, näm- ligen att låta medelinkomsttagare betala en minskad förmögenhets- skatt med lägre disponibla inkomster. aviserades av statsminister . Det är svårt att frigöra sig från uppfatt- ningen att det främsta motivet till hela utredningsarbetet var att det behövdes en utredning att hänvisa till, när det kom obehagliga frå- gor om fastighetsskatten valrörelse. Detta syfte fyllde förvisso . Däremot har utrednings- arbetet inte lett fram till förslag som löser några av de grundläg- gande problemen. Detta är givetvis att beklaga. föreslår en utvidgning av den gällande begränsningsregeln för fastighetsskatt genom att spärrbeloppet sänks från . Detta leder till en något ökad skattereduktion för de ca 100 000 hushåll som omfattas av regeln samt till att ytterligare ca 60 000 hushåll erhåller en liten skattereduktion. Jag motsätter mig inte förslaget till utvidgning av begränsnings- regeln men menar, till skillnad från utredningsmajoriteten, att den inte löser problemen. Regeln borde dessutom justeras så att man inte räknar in en del av en beskattningsbar förmögenhet i hus- hållsinkomsten. Det ständigt ökande behovet av krångliga specialregler – be- gränsningsregel för förmögenhetsskatt, dämpningsregel för fastig- hetsskatt och utökad begränsningsregel för fastighetsskatt – visar med all önskvärd tydlighet att fastighetsskattesystemet inte längre fungerar. Huvudorsaken är den kraftiga höjning av skatteuttaget som skett . Fastighetskatten tas ut på en fiktiv avkastning av den investering som gjorts i den egna bostaden. Sambandet mellan skatteuttag och betalningsförmåga är svagt. Skatten träffar en icke-monetär inkomst och det är knappast möjligt att avyttra en del av vardags- rummet för att betala den löpande skatten. Många hushåll med måttliga inkomster har därför råkat illa ut genom den ökade fastig- hetsskattebördan. Det gäller allt från barnfamiljen med ett ärvt fri- tidshus i skärgården, änkan efter fiskaren i eller pensio- närsparet med den nedamorterade villan i . har det också skett en kraftig omfördelning vid uttaget av fastighetsskatten. På många håll i landet har uttaget sänkts medan det kraftigt höjts i tillväxtregionerna. betalade en småhusägare i i genomsnitt i fastighetsskatt, medan en småhusägare bosatt i glesbygd i betalade ca . Tillsammans med höjda kommunalskatter och ökad förmögenhetsskatt har fastighetsskatten kommit att slå orimligt hårt mot människor bosatta i landets tillväxtområden. Mot den här bakgrunden är det inte nya skatteregler som behövs, utan beslut om successiv sänkning av fastighetsskattesatsen så att skatteuttaget kommer ner till mer rimliga nivåer. På är det uppfattning att fastighetsskatten skall avvecklas helt. Fastighetsbeskattningen av småhus upplåtna med hyresrätt eller bostadsrätt För hyreslägenheter varierar fastighetsskatten beroende på om hyresboendet sker i flerbostadshus eller i småhus. På motsvarande sätt betalar bostadsrättsföreningar bestående av småhus högre fas- tighetsskatt än vanliga bostadsrättsföreningar. Fastighetsskatte- satsen följer indelningen vid fastighetstaxeringen och inte upplåtel- seformen. Beskattningen bör i görligaste mån vara neutral mellan olika upplåtelseformer. Utredningen har i enlighet med direktiven prövat att åstadkomma detta genom att koppla uttaget av fastighetsskatt till inkomstskattelagens indelning av fastigheter. Utredningen har dock funnit att en sådan lösning inte är lagtekniskt lämplig och har därför också skissat på en alternativ lösning (se bilaga 4, lagförslag 2). Den innebär att man direkt pekar ut småhus upplåtna med hyresrätt och bostadsrätt i lagtexten. Jag ställer mig bakom alternativförslaget och förordar att detta genomförs så att fastighetsskattesatsen kan halveras för de ca 40 000 småhus som är upplåtna med hyresrätt eller bostadsrätt. Ett problem som överhuvudtaget inte har berörts under utred- ningsarbetet är dubbelbeskattningen av bostadsrättsföreningar. Utöver fastighetsskatten, som inte är avdragsgill för bostadsrätts- föreningar, betalar ett ökande antal bostadsrättsföreningar också inkomstskatt. Detta är dock inte någon riktig inkomstskatt dvs. skatt grundad på en verklig inkomst, utan det är fråga om en scha- blonberäknad skatt som i likhet med fastighetsskatten är kopplad till taxeringsvärdet. I landets tillväxtregioner har taxeringsvärdena ökat mycket kraf- tigt . Detta har i sin tur lett till ett dramatiskt ökat uttag av inkomstskatt från bostadsrättsföreningar i dessa områden. När det gäller fastighetsskatten har effekten av de höjda taxerings- värdena åtminstone motverkats genom sänkningar av skattesatsen men när det gäller inkomstskatten har ingenting skett. Följaktligen betalar många bostadsrättsföreningar i storstadsområdena långt mycket mer i schablonberäknad inkomstskatt än i fastighetsskatt. En förening kan minska sin inkomstskatt genom att belåna sin fastighet och med hjälp av räntekostnaderna minska schablon- inkomsten. Men den förening som sköter sin ekonomi och betalar av sina lån drabbas av höjd inkomstskatt. Med andra ord uppmunt- rar skattesystemet bostadsrättsföreningarna att sätta sig i skuld i stället för att hushålla med medlemmarnas pengar. anser att schablonbeskattningen av bostadsrätts- föreningar skall upphöra. I tas det ut en effektskatt på kärnkraftverk, vattenkraftverk och vindkraftverk. Skatten är relaterad till den installerade effekten i anläggningarna och tas ut som en fastighetsskatt, oavsett om det produceras någon el eller ej. Det har inte ingått i att lämna några förslag till förändringar på detta område. Energi- beskattningen är något som ligger helt vid sidan om utrednings- uppdraget. Detta har utredningsmajoriteten emellertid struntat i. Först har utredningen föreslagit att skatten skall tas bort helt och hållet för vindkraftverk (avsnitt 11.5.6). Något egentligt underlag för detta ställningstagande finns inte. Förslaget har när- mast kommit till som av ett hugskott, huvudsakligen i syfte att hålla delar av det socialdemokratiska regeringsunderlaget på gott humör. Om förslaget realiseras isolerat innebär det en ökning av de redan stora subventionerna till elproduktion i vindkraftverk. min bedömning är detta knappast förenligt med om statsstöd. Därefter har utredningen också ryckt ut skatten på vattenkraft- verk ur sitt energipolitiska sammanhang (avsnitt 21.2.2). Inte heller på denna punkt finns det något beslutsunderlag värt namnet, när utredningen på tolv rader föreslår att skatteuttaget plötsligt skall höjas med .