sou · GSB370 · 2005-01-01 00:00:00 — I kapitel 3 och 4 belyses andra könsmässiga förhållanden på arbetsmarknaden såsom löne- skillnader och könssegregering. Den successiva utbyggnaden av de föräldravänliga inslagen i den svenska välfärdsmodellen – en allt generösare föräldraförsäkring, allt generösare regler för föräldraledighet och offentligt finansierad barnomsorg – förklarar de svenska kvinnornas relativt höga enga- gemang på arbetsmarknaden. Könsskillnader i förvärvstalet och 12 SCB, 2002. Bilaga 13 till LU 2003/04 frånvaroorsaker ger emellertid en fingervisning om vem av föräldrarna som oftast tar huvudansvaret för omvårdnad och hushållsarbete. Många kvinnors villkor på arbetsmarknaden präglas således av att de bär huvudansvaret för hem och familj. 2.2.1Vad är det värt? Att tid i betalt arbete kan mätas i pengar är ganska självklart, men hur är det med obetalt arbete? Allt det obetalda arbete människor utför i sina hem, för sig själva och sina närmaste, har förstås också ett värde, men hur stort är det och kan det mätas i pengar? Vad är t. ex. värdet av en timmes städning i hemmet? Städtimmen skulle å ena sidan kunna värderas till den summa pengar det skulle kosta att köpa en timmes städning på marknaden. Å andra sidan kan den också värderas till hur mycket pengar individen skulle ha kunnat tjäna om han eller hon förvärvsarbetade . Dessa båda värderingsprinciper kallas ersättarprincipen respektive alternativkostnadsprincipen. Av detta enkla exempel framgår att de två värderingsprinciperna kan ge ganska varierande värden i hemmet. Det är således allt annat än enkelt att värdera det obetalda hemarbetet. En annan svårighet rör själva mätandet. Hur ska man gå till väga för att räkna ut antalet städtimmar i samhället? Hur kan man överhuvud taget få reda på vad människor gör när de inte förvärvs- arbetar? Hur kan man skilja ren fritid från produktivt men oavlönat arbete? I ljuset av alla dessa frågor är det lätt att konstatera att det är mycket svårt att ta fram kvantitativa och ekonomiska mått på det obetalda arbetet. Varför skulle man ens vilja eller behöva gör det? Det finns tre huvudargument för att det är värdefullt att ha tillförlitliga och jämförliga mått på det obetalda arbetet i ett samhälle. Det första argumentet är att ett aggregerat värde på samhällets obetalda arbete gör att man då kan studera ekonomins sammansätt- ning i formell och informell sektor över tiden. En följd av detta är att om ett samhälle successivt går från hemproduktion till mark- nadsproduktion så överskattar BNP-tillväxten den underliggande välfärdstillväxten eftersom man förlorat den välfärd som det bort- Bilaga 13 till LU 2003/04 rationaliserade hemarbetet gav, men att denna välfärdskostnad inte räknas med i BNP. Ett andra argument är att man med hjälp av uppgifter om det obetalda arbetet kan beräkna en s.k. utvidgad inkomst för olika grupper. Resultatet av en persons hemarbete ger ju individen själv och ofta hela hushållet välfärd. Givet en viss inkomstnivå har en individ som utför mer hemproduktion högre ekonomisk standard än en som uträttar mindre hemproduktion. Denna sorts fördel- ningseffekter av hemproduktion tas sällan hänsyn till i fördelnings- beräkningar och fördelningspolitik.13 Det tredje argumentet är en sorts jämställdhetsargument om vikten av att synliggöra kvinnors bidrag till försörjningen. På FNs kvinnokonferenser , 1985 och 1995 fördes fram krav på att det oavlönade arbetet ska mätas, värderas och inkluderas i s.k. satellit- nationalräkenskaper. Eftersom kvinnor världen över uträttar betydligt mer obetalt arbete än män skulle detta synliggöra kvin- nors bidrag till ekonomin, är tanken. Och poängen med att syn- liggöra kvinnors bidrag är att annars är risken stor att man inte tar hänsyn till kvinnors villkor när politik utformas. [1997] menar emellertid att bara för att obetalda arbetsinsatser mäts och får en prislapp behöver inte innebära några fördelar för kvinnor. I har t. ex. den offentliga sektorn en stor och synlig post i BNP, men den uppfattas inte som något kvinnornas bidrag utan snarare som ett problem.14 Det verkar alltså finnas en rad skäl till att mäta, värdera och inkludera hemproduktionen i BNP, men även argument emot. infördes rekommendationer i Accounts (SNA) att upprätta satelliträkenskaper där värdet av det obetalda arbetet ingår i BNP. [1997] visar en översikt över studier där man försökt skatta ett värde på det oavlönade arbetet. Dessa varierar ganska kraftigt, mycket till följd av stora mätsvårigheter och val av värderingsprincip; mellan av BNP mätt på traditionellt sätt (summan av alla andra varor och tjänster än de som människor producerar obetalt). [2003] har värderat det svenska hemarbetet år 13Se emellertid Regeringens proposition 2000/01 Budgetpropositionen , bilaga 4. där värdet av den offentliga konsumtionen läggs till hushållens inkomster. 14Ett fjärde argument rapporteras av , M. [2003]. Eftersom medlemsavgiften till EU beräknas på BNP missgynnas länder med stor offentlig sektor, t. ex. . Detta för att välfärdsgivande produktion som i andra länder sker som obetald produktion sker i offentliga sektorn (som ingår i BNP). Bilaga 13 till LU 2003/04 1990/91 med ersättarprincipen15. Enligt hennes skattning uppgår värdet av det obetalda arbetet i åldersgruppen 20–till ganska precis av BNP. På grund av svårigheten att värdera har man i vissa länder valt att utveckla metoder för att studera hushållens tidsanvändning, vilket är det första nödvändiga steget i en värdering. För att visa kvinnors stora produktiva insatser och peka på den ojämna fördelningen av betalt och obetalt arbete är tidsanvändningsstudier antagligen ett betydligt bättre alternativ än att upprätta satelliträkenskaper.16 2.2.2Svenska kvinnor och män i genomsnitt genomförde SCB en tidsanvändningsstudie. Personerna som deltog i undersökningen fick föra detaljerade dagboksanteckningar över sina aktiviteter under två slumpmässigt utvalda dygn, en vardag och eller söndag. Undersökningen kategoriserade människors aktiviteter under fem huvudrubriker: marknadsarbete, hemarbete, studier, personliga behov och fri tid. Av dessa var personliga behov den kvantitativt största aktiviteten med cirka för män och något mer för kvinnor i befolkningen i åldern 20–. Aktiviteten består till allra största delarna av sömn och måltider17. Av tidsanvändningsstudien framgår att kvinnor sover något längre och tillbringar för måltider än män. Detta förhållande gäller i alla åldersgrupper och i alla hushållssammansättningar. Den näst största aktiviteten för kvinnor och män (i åldrarna )18 är fri tid. Den fria tiden är emellertid mycket ojämnt fördelad över åldersgrupper och hushållstyper. Ensamstående små- barnsmammor har minst fri tid av alla och mest fri tid har, föga förvånande, kvinnor och män i åldrarna 65–. Enligt tidsan- vändningsundersökningen har svenska kvinnor i genomsnitt och fri tid medan männen har mer per genomsnittlig dag. I tidsanvändningsundersökningen mäts akti- viteterna så att kvinnornas fria tid i genomsnitt överskattas medan 15Bergman använde sig av prislistor från HomeMaid Hemservice i och i . 16Nyberg, A. [1997]. 17Med undantag för att måltider som intas under förvärvsarbete räknas som förvärvsarbete, se SCB [2003a]. 18I fortsättningen avses personer i åldersgruppen 20–64 där inget annat anges. Bilaga 13 till LU 2003/04 männens i genomsnitt underskattas, vilket torde innebära att skillnaden i fri tid mellan könen är större än 20 minuter.19 Eftersom kvinnors fria tid är mer fragmentiserad än mäns, talar mycket för att kvaliteten på kvinnornas fria tid är lägre. Under veckosluten har kvinnorna i de flesta ålders- och hushållsgrupper mer än mindre fri tid än männen. Slutligen gäller att kvinnor som vill förvärvsarbeta mer får göra detta delvis på bekostnad av sin fria tid. För män däremot innebär ett större förvärvsarbete i första hand ett mindre hemarbete. Det obetalda arbetet20 uppgår per person och vecka i åldersgruppen 20–medan det betalda arbetet uppgår per person. Till obetalt arbete räknas all produktiv sysselsättning som en individ utför utan betalning, men som skulle kunna lejas ut till någon annan.21 På så vis är t. ex. att laga mat i hemmet till sig själv och andra hushållsmedlemmar obetalt arbete, medan sömn, motion och biobesök inte är det eftersom det inte kan utföras av någon annan med samma resultat.22 Det obetalda arbetet och dess fördelning mellan kvinnor och män beskrivs i tabell 2.4. Av tabellen framgår att svenska kvinnor /01 i genomsnitt utförde hemarbete . Motsvarande siffra för män var , dvs. nästan exakt de omvända proportionerna som råder mellan könen för betalt arbete. Men bakom de genomsnittliga skillnaderna ligger, som alltid, ännu större skillnader inom grupperna kvinnor och män. När materialet studeras avseende livscykelfas och hushållstyp framträder större skillnader. Likaså när huvudaktiviteten obetalt arbete bryts ner i sina olika underaktiviteter. Av tabell 2.4 framgår vilka underakti- viteter som återfinns under obetalt arbete och hur dessa fördelar sig mellan könen. 19Detta beror på att marknadsarbetet mäts brutto och hemarbetet netto. Detta beskrivs mer ingående nedan. 20Begreppen obetalt arbete, hemarbete och hemproduktion kommer i det följande att användas synonymt. 21Detta kallas för tredjepersonskriteriet och kan hänföras till avhandling i nationalekonomi om hushållsproduktion. 22Sömn, motion och biobesök rubriceras i tidsanvändningsundersökningen som personliga behov respektive fri tid, se SCB [2003]. Bilaga 13 till LU 2003/04 Tid Tabell 2.4 Genomsnittlig tid per dag för hemarbete (timmar: minuter) /01 och förändring (minuter) /91 efter kön. Befolkningen 20–. , september–maj Omsorg om egna barn Inköp av varor och tjänster Resor i samband med Not: Differenser i fet stil är statistiskt signifikanta på 5–procentsnivån. Källa: SCB [2003a], Tid för vardagsliv, tabell B:16. Den enskilt största posten under hemarbete för både kvinnor och män är hushållsarbete. Som framgår av tabell 2.4 utförde kvinnor i genomsnitt hushållsarbete per dag, dubbelt så mycket som män. Till hushållsarbete räknas de främsta vardagliga bestyren i ett hushåll: matlagning, disk, tvätt och städning. Hushållsarbete uppfattas av de flesta som betungande och föga givande. I amerikanska tidsanvändningsundersökningar lät man intervjuper- sonerna rangordna de vanligaste aktiviteternas processvärde.23 Med processvärde menas själva upplevelsen medan aktiviteten pågår utan att ta hänsyn till resultatet av aktiviteten. Processvärdet av att städa i hemmet avser således hur mycket personen tycker om eller tycker illa om att städa och påverkas inte av om han eller hon tycker mer eller mindre om ett rent hem. Av en rad alternativa aktiviteter 23 Se Juster, T. Bilaga 13 till LU 2003/04 hamnade just hushållsarbete på sista plats. Liknande studier har gjorts i svenska sammanhang med liknande resultat.24 Omsorg om barn och övrigt hemarbete Den näst största posten inom hemarbetet är omsorg om egna barn25. Svenska kvinnor i åldern 20–64 lägger i genomsnitt på vård av egna barn. Med tanke på att långt ifrån alla kvinnor och män i respektive grupp har egna barn kan man dra slutsatsen att barnomsorg är en relativt stor post i många hushåll. Återigen kan man konstatera att män i genomsnitt står för endast en tredjedel av all omsorg om egna barn. Enligt undersök- ningar av processvärden är umgänge med egna barn den aktivitet som amerikanska och svenska kvinnor och män värdesätter högst bland alla aktiviteter.26 När det gäller hemarbete finns det endast en syssla där män uträttar mer än kvinnor och det är s.k. underhållsarbete. Hit räknas tomt- och trädgårdsarbete, rastning och skötsel av husdjur, bygg- nadsarbeten och reparationer av hus, hem och fordon. Även under- aktiviteterna under underhållsarbete fördelar sig olika mellan könen (anges ej i tabellen). Tomt- och trädgårdsarbetet är jämt fördelat mellan könen medan underhåll och reparationer nästan uteslutande utförs av män. Män uträttar tre och underhållsarbete och kvinnor . Det obetalda arbetet har minskat Jämfört med den tidsanvändningsstudie som SCB genomförde 1990/91 har svenska kvinnor dragit ner kraftigt på sitt obetalda arbete; nära per dag. Det motsvarar en minskning på . Som framgår i tabell 2.4 är det huvudsakligen hushållsarbete och omsorg om egna barn som har minskat. Vad gäller omsorg om egna barn går det utifrån studien inte att säga om varje barn får mindre tid eller om det helt enkelt finns färre barn per hushåll nu än . Svenska mäns hemarbete är oförändrat . 24Klevmarken, A.& D. [2001]. 25Som vård av egna barn räknas i detta sammanhang endast den tid då deltagaren uppgivit detta som huvudsaklig aktivitet. 26Juster, T. [1985] och Klevmarken, A. & D. [2001]. Bilaga 13 till LU 2003/04 Dessa förändringar leder sammantaget till att kvinnornas andel av hemarbetet har minskat något (från till ). Liksom när det gäller betalt arbete har kvinnors och mäns hemarbete konvergerat. Detta skulle kunna tolkas som ett tecken på ökad jämställdhet, men det faktum att det är kvinnorna som står för de stora förändringarna, både på arbetsmarknaden och i hemarbetet, gör att man snarare bör tala om att svenska kvinnor beter sig alltmer som män alltid gjort och fortfarande gör. Trots att kvinnorna kraftigt dragit ner på hushålls- arbete och omsorg om egna barn har män inte ökat sina insatser på dessa områden. Dessa två aktiviteter är fortfarande mer sned- fördelade mellan könen än hemarbetet i stort. Det är sannolikt så att det finns en behovsbestämd nedre gräns för omsorgen om de egna barnen. Här återfinns nämligen under- aktiviteter som tillsyn och hjälp till barn, hjälp med läxor, lek med barn, samtal med barn, högläsning, föräldramöten och närvaro vid barnets aktiviteter. När den totala tiden för omsorg om egna barn är liten är det inte möjligt att låta någon annan utföra den, med eller utan betalning, med bibehållen kvalitet. Många anser dessutom att fördelningen av omsorgen mellan föräldrarna är viktig: den tid ett barn tillsammans med en förälder kan inte ersättas fullt ut med tid tillbringad med den andra föräldern.27 På samma sätt finns det antagligen en nedre gräns även för hushållsarbetet, som genomsnittliga familjer aldrig kommer att ha råd att köpa sig fria från. Ju mer man minskat på vardagliga bestyr såsom måltider, disk, städ och tvätt, desto svårare blir det att rationalisera bort ytterligare. Det är förstås svårt att säga exakt var gränsen går, så det är möjligt att trenden med att svenska kvinnor minskar sitt hemarbete (utan att det ersätts av mäns ökade insatser) kan fortsätta något ytterligare. Att ansvara för ett hem innebär inte bara hushållsarbete och barnomsorg; det innebär också en hel del planering och organisering, se Bekkengen [2002]. Detta lägger ytterligare en restriktion för hur mycket hemarbete som kan tänkas effektiviseras . 27 De flesta är överens om att barn behöver tillgång till båda sina föräldrar. Exempelvis bygger lagstiftningen om delad vårdnad på denna grundtanke. Bilaga 13 till LU 2003/04 Fördelningen av obetalt arbete är centralt för jämställdheten Dessa gränser utgör också gränser för den reella jämställdheten. Svenska kvinnor kan inte fortsätta att ha huvudansvaret för hem och familj och kunna engagera sig på arbetsmarknaden på samma villkor som män. Om många hushåll befinner sig nära dessa nedre gränser för barnomsorg och hushållsarbete, innebär detta att svenska män måste ta över en viss andel av dessa uppgifter. Något som motsäger att de skulle vara villiga att göra det är att deras tidsanvändning inte omfattar mer hemarbete nu än . Mäns ovilja att dela lika på hemarbetet får olika konsekvenser inom olika sorters hushåll. Inom många hushåll väljer kvinnan att arbeta deltid och får då sämre ekonomisk utveckling än mannen. I andra hushåll tar kvinnan av sin fria tid för att förvärvsarbeta och får då mycket mindre fri tid än mannen.28 Ytterligare andra kanske tar ut skilsmässa pga. svårigheter att få gehör för att dela mer lika på det gemensamma hushållsarbetet. Orättvisorna som bildas är kvalitativt olika, men drabbar kvinnan ofördelaktigt.29 Genomsnittsvärden som de i tabell 2.4 berättar en hel del men inte allt om verkligheten. Även om en genomsnittlig svensk kvinna i åldern 20–utför fyra–obetalt arbete varje genomsnittlig dag, så betyder det inte att alla, eller ens de flesta, gör det. Många utför kanske mindre och några betydligt mer. För att få veta mer om det obetalda arbetet i ekonomin är det lämpligt att bryta ner de aggregerade siffrorna. Hur skiljer sig tidsan- vändningen för kvinnor och män i olika hushållskonstellationer? Har åldern någon betydelse? Och är det tänkbart att det bland sammanboende kvinnor och män finns olika typer, vissa par är kanske mer inställda på jämställdhet och delat ansvar och andra par kanske beter sig mer traditionellt när det gäller att dela upp betalt och obetalt arbete? I det följande diskuteras dessa frågor. 2.2.3Det obetalda arbetet hos ensamstående barnlösa En första könsmässig skillnad i tidsanvändning som sällan upp- märksammas är den mellan ensamstående barnlösa kvinnor och män. I egenskap av barnlösa har dessa hushåll inte lika stort behov av hemarbete som t. ex. hushåll med småbarn. 28Se t. ex. , B. [1986], , G. Roman [1997] och Widmalm, F. [2000]. 29Se t. ex. , B. [1986], , G. Roman [1997] och Widmalm, F. [2000]. Bilaga 13 till LU 2003/04 kan inte heller dra fördel av att samarbeta med någon annan person när det gäller arbetsfördelningen; de måste försörja sig själva och de måste uträtta sitt eget hushållsarbete (eller köpa tjänster på marknaden). Trots dessa till det yttre mycket likartade villkor för ensamstående barnlösa kvinnor och män framgår det ändå i tabell 2.5 att dessa kvinnor lägger mer tid på hemarbete än männen; och jämfört med männens knappa . 30, 31 Som väntat är skillnaden mellan kvinnor och män mindre än genomsnitten i förra avsnittet, både i absoluta och relativa termer. Större delen av skillnaden gäller hushållsarbete, dvs. matlagning, disk, tvätt och städning. Detta mönster går igen för alla ålders- grupper av ensamstående kvinnor och män i tidsanvändnings- studien. Tabell 2.5 Genomsnittlig tid för hemarbete för barnlösa (timmar:minuter) /01. Åldersgrupp 20–. Omsorg om egna barn Inköp av varor och tjänster Resor i samband med Källa: SCB [2003a], Tid för vardagsliv, tabell B:7. För ensamstående barnlösa är det inte frågan om att kvinnor tvättar, städar och lagar mat åt andra hushållsmedlemmar utan att 30Här redovisas tidsanvändningen endast för personer i åldern 20–. 31Könsskillnaden är i det närmaste statistiskt signifikant på 10-procentsnivån. Bilaga 13 till LU 2003/04 de gör det åt sig själva. Varför väljer individer med likartade behov och villkor systematiskt olika beroende på kön? Varför städar kvinnor mer? Har de större bostad eller högre hygieniska krav? Är det ekonomiska eller sociala bestämningsfaktorer? Många hävdar att det är ekonomiska faktorer som gör att kvinnor hemarbetar mer och förvärvsarbetar mindre än män. Andra menar att vi fostras till kvinnor och män och därför lär oss att bete oss enligt bestämda könsmönster. I kapitel 4 redogörs för olika teorier om vad som bestämmer individers tidsanvändning. Något som talar för att det är normer och föreställningar om kön och inte ekonomiska faktorer, som gör att kvinnor som grupp beter sig annorlunda än gruppen män är att man redan i barns hem- arbete ser avsevärda könsspecifika skillnader. När det gäller barn kan man inte hänvisa till löneskillnader för att motivera att flickor skulle hjälpa till mer och med andra uppgifter än pojkar, men ändå är det ett faktum. [2001] undersökte hur svenska barn i åldern 10–bidrar till hemarbetet i sina familjer.32 Hennes huvudresultat är att flickor och pojkar hjälper till med olika sorters hemarbete och att flickor hjälper till med fler uppgifter än pojkar. Skillnaden i hushållsarbete (som i studie inkluderar att ta hand om syskon) mellan flickor och pojkar ökar med åldern. Studien bekräftar även att föräldrarna tjänar som förebilder för sina barn av respektive kön. I familjer där fäder uträttade relativt stor andel av hushållsarbetet uträttade sönerna också fler sysslor. I familjer där mamman har hög utbildning uträttade flickor färre sysslor. Flickors hemarbete ökade också med familjens totala hem- arbetsbelastning, medan den totala arbetsbelastningen inte påverka- de pojkars insatser. Undersökningen studerade också barns inställning till jäm- ställdhet och vad som påverkade denna. Pojkar med mer erfarenhet av hushållsarbete var mer benägna att vara positivt inställda till jäm- ställdhet. Inställningen till jämställdhet ökade för både flickor och pojkar om mamman var högutbildad. Ett nedslående faktum från undersökning var att svenska barns inställning till jäm- ställdhet inte var mer positiv än hos föräldragenerationen: av pojkarna och av flickorna tyckte att det är mycket viktigt att de vuxna delar lika på ansvaret för 32 , M. [2001]. Datamaterialet utgör av den sk Barn-Levnadsnivåundersökningen, en intervjuundersökning med barn parallell till (vuxen-)LNU och är inte direkt jämförbar med SCB:s tidsanvändningsundersökning. Bilaga 13 till LU 2003/04 Denna stora könsskillnad i inställning till jäm- ställdhet är således oförändrad jämfört med föräldragenerationens. Sammantaget talar studien för att flickor och pojkar uppfostras olika, vilket leder till att flickor och pojkar utvecklar olika färdig- heter och smak för obetalt arbete. Svenska föräldrar uppfostrar således, medvetet eller omedvetet, sina döttrar till traditionellt kvinnliga och sina söner till traditionellt manliga områden i hemmet. Detta reproducerar också bristen på jämställdhetsnorm. Ett annat intressant område där fördelningen i obetalt arbete mellan könen är mycket ojämn men inte gärna kan sägas styra av ekonomiska faktorer är i vilken utsträckning vuxna döttrar respek- tive söner hjälper sina gamla föräldrar. Det framkommer i studier av anhörigomsorg till äldre personer att döttrar uträttar betydligt mer anhörigomsorg för sina föräldrar än sönerna. Inte heller här är det troligt att det är ekonomiska argument som styr. För att be- stämma vem som ska hjälpa en gammal förälder har en syster ingen anledning att jämföra sin lön med sin brors, så andra faktorer måste ligga bakom. Detta behandlas i kapitel 5. 2.2.4Sammanboende med samordningsvinster? Att dela hushåll med en annan person gör att man kan utnyttja vad ekonomer kallar komparativa fördelar. Enkelt uttryckt går detta ut på att man in inom hushållet delar upp arbetsuppgifter och sysslor efter vem av parterna som är skickligast eller effektivast att utföra dem. Ett klassiskt exempel är när kvinnan i ett heterosexuellt par tvättar och stryker mannens skjortor just därför att hon är bättre på att tvätta, torka och stryka. När det gäller obetalt arbete anses män ofta vara bättre på underhållsarbete som reparationer och underhåll av byggnader och fordon. rör det sig alltså om fysiskt tyngre arbete. Ju mer olika parterna är desto mer effektivt och lönsamt är det att axla olika sysslor jämfört med att dela lika. Resonemanget gäller inte bara sysslorna inom det obetalda arbetet utan i än högre grad i valet mellan betalt och obetalt arbete. Om sammanboende kvinnor och mäns fördelning av arbete skil- jer sig systematiskt från ensamståendes skulle det kunna vara ett tecken på att hushållen verkligen utnyttjar sina olika färdigheter på ett effektivare sätt än vad ensamstående kan göra. Och mycket riktigt: av tabell 2.5 framgår att skillnaden mellan mäns och kvin- nors hemarbete är större för sammanboende än för ensamstående. Bilaga 13 till LU 2003/04 Ett problem i sammanhanget är att det är omöjligt att veta något om individernas s.k. produktivitet i olika sysslor, dvs. det går inte att säkert säga att den som är bäst på någon viss syssla också är den som utför den.