sou · GSB392 · 2005-01-01 00:00:00 — En naturlig utgångspunkt har därvid varit att i samband med översynen av lagstiftningen överväga om den reglering som är spridd i flertalet lagar bör flyttas över till den nya järnvägslagen. De bestämmelser som i första hand är aktuella att föras över till järnvägslagen är bestämmelserna i järnvägstrafiklagen (1985:192) och lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg. Genom de ändringar som gjorts av COTIF genom ändringsproto- koll är det även nödvändigt att se över lagen (1985:193) om interna- tionell järnvägstrafik och även överväga om bestämmelserna i denna lag skall föras över till järnvägslagen. Slutligen skall de bestämmelser om marknadstillträde för person- trafik på järnväg som utredningen föreslagit i huvudbetänkandet för resenärer och gods placeras i järnvägslagen. Mina förslag har på brukligt sätt diskuterats med experterna i ut- redningen. har under arbetet med införlivandet av den reviderade COTIF knutit en referensgrupp till sig. Sekrete- rarna har sammanträtt med representanter från , och , som ingått i referensgrup- pen, angående införlivandet av den reviderade COTIF i svensk rätt och vilka ändringar som med anledning därav bör göras i bestäm- melserna i nuvarande järnvägstrafiklag. Sekreterarna har därutöver haft ett möte med företrädare för kommunikationsministeriet i och samferdselsdepartementet i rörande införlivandet av COTIF i de nationella lagstiftningarna. Sekreterarna har även deltagit i ett informationsmöte med Mellanstatliga organisa- tionen för internationell järnvägstrafik (OTIF) i där frågor som bl.a. rörde de s.k. tekniska bihangen till COTIF (bihangen F och G) diskuterades. I frågor rörande transport av farligt gods har utredningen samrått med utredningen (Fö 2003:04) om översyn av bestämmelserna om transport av farligt gods. 1.3Pågående arbete inom EU presenterade förslag till det s.k. tredje järnvägspaketet. Det är oklart om och när förslaget kommer att antas och jag beaktar det därför inte i detta betänkande. Förslaget berör emellertid i vissa delar regleringen COTIF och på grund härav finns det ändå skäl att i det följande lämna en översiktlig redogörelse för det. Det tredje järnvägspaketet innehåller förslag till ett direktiv om marknadsöppning för den internationella passagerartrafiken, en för- ordning om passagerarrättigheter inom internationell trafik, en för- ordning med minimikrav på kvaliteten på nationell och internatio- nell godstrafik samt förslag till ett direktiv om lokförarkörkort. Förslaget till direktiv om marknadsöppning för den internationella passagerartrafiken Det föreslagna direktivet anger att järnvägsföretag som har erfor- derliga säkerhetsintyg skall kunna utföra internationell transport inom EU. Järnvägsföretagen skall kunna ta upp och sätta av passagerare på vilken station som helst vid en sådan transport, alltså även på stationer inom samma medlemsstat. Förslaget till förordning om passagerarrättigheter inom internationell trafik Förordningen skall enligt förslaget vara tillämplig på internationell transport. I förslaget bestäms de minimistandarder som skall gälla för information till passagerare före och under resan, vilka minimi- villkor som skall gälla vid förseningar, hur klagomål skall behandlas samt vilket stöd som skall ges till passagerare med funktionshinder. Förslaget innehåller också bl.a. regler om skadestånd vid person- skada eller förlust av bagage. Förslaget omfattar rättigheter för de resande som inte regleras i COTIF. Det är exempelvis fallet när det gäller information som skall lämnas till resenärerna, tillgången till biljetter och rättigheter för funktionshindrade. När det gäller förutsättningar för ansvar för resande som dödas eller skadas går förslaget något längre än COTIF. Förslaget innebär också att ett obegränsat ekonomiskt ansvar skall gälla, dvs. det finns inga begränsningsbelopp, om den resande dödas eller skadas. För- slaget går också längre än COTIF när det gäller ansvar och ersätt- ning för förseningar och inställd trafik. Medan fördraget i sådana fall ger de resande rätt till ersättning för skäliga kostnader för kost och logi och för att underrätta berörda personer kommer enligt kommissionens förslag de resande även ha rätt till ekono- misk ersättning2. Vidare skall ett järnvägsföretags försäkringsskydd per resande uppgå till . Om den internationella transporten utförs av flera på varandra följande järnvägsföretag skall företagen svara solidariskt om en resande dödas eller skadas, om resgods förstörs eller förloras eller vid förseningar. Förslaget i denna del skiljer sig också i vissa delar från COTIF. Förslaget till förordning med minimikrav på kvaliteten på nationell och internationell godstrafik Den föreslagna förordningen skall vara tillämplig på både nationell och internationell transport. Vid förlorat eller skadat gods föreslås ett begränsningsbelopp om per kilo förlorad eller skadad bruttovikt (ca högre än motsvarande belopp i ). Vidare föreslås minimiersättningsbelopp vid förseningar. I föreskrivs vid förseningar inga lägsta ersättningsbelopp utan endast ett högsta belopp. Förslaget innehåller även regler om ansvar och ersättning vid bristande information om förseningar. 2 Enligt COTIF bestämmer dock nationell rätt om och i vilken mån transportören dessutom skall betala ersättning för andra skador än de nämnda. trans- portslagsövergripande förslag till lag om ersättning m.m. vid transport av resande innebär att vid försening skälig ersättning skall utgå för ekonomisk förlust (Kollektivtrafik med män- niskan i centrum, SOU 2003:67). har anslutit sig till Kollektivtrafik- kommitténs förslag i denna del (för resenärer och gods, SOU 2003:104 s. 173 ff.). 2Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) och dess införlivande med svensk rätt Kort om OTIF och COTIF Den första europeiska överenskommelsen om internationell gods- transport med järnväg undertecknades i . anslöt sig till detta fördrag och har alltsedan dess deltagit i det internationella järnvägssamarbetet. Ett fördrag om befordran med järnväg av resande och resgods undertecknades och trädde 1928. anslöt sig från början till detta för- drag. har fördrag rörande personbefordran slutits med fördragen rörande godsbefordran. slöts ett fördrag om internationell järnvägstrafik (Con- vention relative aux transports internationaux ferroviaires, COTIF 1980). Genom fördraget bildades en ny organisation, Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (l'Organisation inter- gouvernementale pour les transports internationaux ferroviaires, OTIF) som arvtagare till den tidigare Järnvägsbyrån i . OTIF har 42 medlemsstater i , och . OTIF:s mest centrala uppgift är att förvalta och vidareutveckla fördraget. COTIF 1980 behandlar främst den internationella transporten av gods och passagerare och innehåller regler av både civilrättslig och offentligrättslig karaktär. COTIF innebar en be- tydande förenkling och modernisering jämfört med tidigare regler. Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) Revision av COTIF 1980 COTIF 1980 har genomgått en omfattande revision under 1990- talet. Det reviderade fördraget om internationell järnvägstrafik av i dess lydelse enligt ändringsprotokollet av (COTIF) antogs av OTIF vid ett möte med generalförsam- lingen –i i . har skrivit års ändringsprotokoll till COTIF. De stater som i likhet med har gjort det förutsätts ratificera eller på annat sätt godta eller godkänna det reviderade fördraget. COTIF har ännu inte trätt i kraft och kommer inte att göra det förrän fler än två tredjedelar av de länder som för den femte generalförsamlingens beslut var medlemmar i har ratificerat ändringsprotokollet. I flera av medlemsstaterna i OTIF har grundläg- gande ekonomiska, juridiska och tekniska förändringar skett på järnvägsområdet. Till detta kom det faktum att det internationella järnvägsarbetet har varit och är spritt på flera internationella orga- nisationer utan någon direkt inbördes samordning. Revisionen har därför varit påkallad av flera skäl. Viktigast är att järnvägarnas orga- nisation, inte minst till följd av utvecklingen inom EG-rätten, har ändrats så att infrastrukturen i allt större utsträckning skiljts från själva transportverksamheten (för att underlätta kostnadsjämförelser mellan transportslagen) och att internationella aktörer som opererar som transportörer i flera länder har tillkommit (ett första steg mot fri konkurrens på spåren). Det internationella regelverket och dess ansvarsregler bygger däremot i stor utsträckning på att varje stat hade en nationellt sammanhållen, monolitisk järnvägsorganisation och att internationella transporter utfördes i samarbete mellan sådana järnvägsorganisationer. Innehavet av infrastrukturen har setts som det centrala och varit styrande för ansvarsreglerna. Pro- visoriska ändringar i fördraget har visserligen gjorts efter hand men själva grundstrukturen har blivit föråldrad. Dessutom har det till- kommit ett behov av att på ett enhetligt sätt reglera även förhållan- det mellan transportören och infrastrukturhållaren. På grund av den mer eller mindre långtgående uppdelning av järn- vägen i skilda delar med ansvar för infrastruktur respektive trans- portverksamhet har rättigheter och skyldigheter, som var knutna till det generella begreppet järnvägen, COTIF delats upp och knutits till transportör, innehavare av vagnar, transport- kunder, infrastrukturförvaltare osv. Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) Vidare har det länge funnits ett önskemål om ändrad status för reglementet om internationell järnvägstransport av farligt gods, RID. Den tidigare konstruktionen innebar att regelverket bara blev tillämp- ligt om transporten skedde inom ramen för ett transportavtal i och med att reglerna var knutna till de civilrättsliga reglerna om gods- transport. För andra transportmedel har däremot länge gällt att reglerna om transport av farligt gods är av offentligrättslig karaktär, vilket ger ett mer heltäckande system. Uppbyggnad av COTIF 1980 Den nuvarande internationella regleringen på järnvägsrättens om- råde är som redan nämnts COTIF 1980. COTIF 1980 består av en huvudstomme, det s.k. kallade grundfördraget, och ett antal till denna fogade instrument. Till nuvarande COTIF hör ett protokoll om privilegier och immunitet för OTIF samt två bihang. Bihang A innehåller enhetliga rättsregler för avtal om internationell järnvägs- transport av resande och resgods (). I bihang B finns enhetliga rättsregler för avtal om internationell järnvägstransport av gods (). Till hör fyra underbilagor som innehåller särskilda bestäm- melser om vissa transporter, nämligen reglementen om internationell järnvägstransport av farligt gods (RID), av privatvagnar (), av containrar (RICo) och av expressgods (RIEx). Införlivande av COTIF 1980 med svensk rätt Genom lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik införliva- des de delar av COTIF 1980 som innehåller bestämmelser som riktar sig till myndigheter och enskilda, med undantag av bestämmelserna i , med svensk rätt. Bihang A och bihang B till COTIF 1980 (och ) har införlivats med svensk rätt genom inkorporering och har därigenom kommit att gälla som svensk rätt i sin franska lydelse. Detta skedde genom föreskrifter i lagen att bihang A och B i sin franska lydelse skall tillämpas som svensk lag. Som hjälp för tillämpningen har de båda bihangen dock publicerats också i svensk översättning. Vissa processrättsliga regler har transformerats till svensk rätt. Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) RID har införlivats med svensk rätt genom förordningen (1982:923) om transport av farligt gods med inkorporations- metoden. Protokollet om immunitet och privilegier för OTIF har införlivats med svensk rätt genom att erforderliga uppgifter an- gående OTIF har förts in i bilagan till lagen (1976:661) om immu- nitet och privilegier i vissa fall. 2.3Uppbyggnad av COTIF 1999 och dess huvudsakliga innehåll Uppbyggnad av COTIF 1999 COTIF består av ett ändringsprotokoll samt en ny version av såväl grundfördraget med bihang som protokollet om privilegier och im- munitet. Fördraget finns intaget som bilaga 2 i en särskild volym till detta betänkande. Förutom bihang som motsvarar de redan existerande bihangen och och bilagan RID till innehåller COTIF ett antal nya bihang. CUV innehåller regler för avtal om nyttjande av vagnar i internationell järnvägstrafik och om ansvaret för dessa vagnar, CUI regler för avtal om nyttjande av infrastruktur i inter- nationell järnvägstrafik, APTU regler om antagande av normer för tekniskt godkännande av och om enhetliga tekniska föreskrifter för järnvägsmateriel i internationell trafik och ATMF regler om tek- niskt godkännande av järnvägsmateriel i internationell trafik. Protokollet av om ändrig av fördraget om interna- tionell järnvägstrafik (COTIF) av (ändringsproto- kollet) innehåller bestämmelser som är nödvändiga vid övergången från COTIF 1980 till COTIF, t.ex. bestämmelser om rati- fikation och ikraftträdande samt övergångsbestämmelser. Grundfördraget i dess nya version Grundfördraget innehåller föreskrifter av mer övergripande karak- tär. Det innehåller bl.a. bestämmelser om OTIF:s uppbyggnad och verksamhet samt om skiljedom, verkställighet av domar, kvarstad Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) och utmätning av viss egendom. I grundfördraget finns också bestäm- melser som reglerar förfarandet när fördraget skall ändras. Protokollet om privilegier och immunitet i dess nya version I protokollet regleras privilegier och immunitet för själva organisa- tionen, för dess tjänstemän, för medlemsstaternas företrädare och för personer som utför uppdrag åt organisationen. Denna immunitet och dessa privilegier motsvarar vad som i allmänhet gäller för inter- nationella organisationer av motsvarande slag. i dess nya version är i princip tillämplig på järnvägstransport av resande när av- reseplatsen och bestämmelseplatsen är belägna i två skilda medlems- stater. är under vissa förutsättningar även tillämplig på inrikes kompletterande transporter på väg eller inre vattenvägar. I finns regler om transportavtal, utfärdande av biljetter, in- skrivning av resgods m.m. En viktig del av är de bestämmelser som reglerar transportörens ansvar när resande dödas eller skadas. Dessa bestämmelser överensstämmer i huvudsak med innehållet i 1980. I har tillkommit en bestämmelse som reglerar trans- portörens dröjsmålsansvar vid persontransport. I finns föreskrif- ter om hur en resande kan göra skadeståndsanspråk gällande mot transportörer. Bl.a. regleras mot vilka transportörer talan får föras och vilken domstol som är behörig att pröva en ersättningstalan. Vidare ges vissa bestämmelser om preskription. Slutligen ges föreskrifter om hur transportörernas inbördes förhållanden i anledning av en transport som omfattas av skall regleras. i dess nya version är i princip tillämplig på järnvägstransport av gods mot betal- ning när den plats där godset tas emot och den plats där godset skall lämnas ut är belägna i två skilda medlemsstater. är även tillämplig på inrikes transport på väg eller inre vattenvägar under förutsättning att de kompletterar en internationell järnvägstrans- port. Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) En viktig del av är den som reglerar själva transportavtalet som skall bekräftas genom en fraktsedel. Där ges bestämmelser om transportavtalets tillkomst, fraktsedelns innehåll och, om parterna inte kommit överens om annat, skyldigheten att betala kostnaderna för transporten. I finns också bestämmelser om transportörens rätt att undersöka godset, lastning och lossning av gods, förpack- ning av gods, leveransfrister och utlämning av godset. Föreskrifter ges om avsändarens och mottagarens rätt att ändra transportavtalet. Bestämmelser finns också om hur transportören skall förfara när det inte går att fullgöra transporten på det sätt som ursprungligen har avsetts och när hinder har uppkommit mot att lämna ut godset. I regleras transportörens ansvar för skada till följd av att godset går förlorat eller skadas eller inte lämnas ut inom den leve- ransfrist som gäller för transporten. innehåller bestämmelser om hur den som är berättigad till godset kan göra skadeståndsan- språk gällande mot transportören. reglerar således vem som har rätt att föra skadeståndstalan, mot vilka transportörer skadeståndstalan får föras och vilken domstol som är behörig att pröva en sådan talan. innehåller också preskriptionsbestäm- melser. Slutligen regleras det inbördes förhållandet mellan flera transportörer som deltar i en godstransport. RID i dess nya version RID är tillämpligt på internationell järnvägstransport av farligt gods på medlemsstaternas områden. Reglementet är även tillämpligt på annan transport än järnvägstransport i de fall är tillämplig om inte annat följer av internationella bestämmelser som gäller för transport med annat transportmedel. Till RID hör en bilaga som utgör en del av reglementet. Bilagan kommer att ha det innehåll som fackutskottet för transport av farligt gods kommer att ha fastställt när ändringsprotokollet träder i kraft. Farligt gods som enligt bilagan inte får transporteras får inte tas emot för internationell transport. Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) Detta nya bihang med regler för avtal om nyttjande av vagnar inne- håller ansvarsregler som är tillämpliga då transportföretag använder andras vagnar i internationell trafik. CUV innebär ett första försök till förenkling och uppstramning av regelverket på ett område som består av en stor mängd detaljregler. Bihangets bestämmelser är till stora delar dispositiva. Det nya bihanget CUI med regler för avtal om nyttjande av infra- struktur i internationell järnvägstrafik ger delvis innehåll åt det trafikeringsavtal som av praktiska skäl alltid är nödvändigt när någon annan än den som förvaltar infrastrukturen skall trafikera denna och som är ett krav enligt EG-rätten (artikel 10.5 i direktiv /12/EG). CUI innehåller främst regler om ansvarsfördelning mellan infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag. Syftet med bihanget är att möjliggöra järnvägstrafik över nations- gränserna och att bidra till att tillvarata säkerheten och tillgänglighet- en i den trafiken. Detta uppnås genom att man ser till att tekniska system och komponenter som är nödvändiga för internationell trafik utformas enligt vissa standarder som gör det möjligt att använda systemen och komponenterna för hela den tilltänkta trafiken (inter- operabilitet). En teknisk expertkommitté skall inrättas för att utarbeta och godkänna tekniska standarder och normer för järnvägsmateriel som skall användas i internationell trafik. Tanken är att redan existeran- de internationella standarder skall inarbetas i de tekniska bilagorna till bihanget APTU. Syftet med bihanget är att möjliggöra järnvägstrafik över nations- gränserna genom en gemensam teknisk godkännandeordning. Även här är kravet på interoperabilitet centralt. Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) det av järnvägsfordon och annan järnvägsmateriel för användning i internationell trafik skall åligga den nationella eller internationella myndighet som är behörig på området enligt gällande regler i varje medlemsstat. kommer emellertid internationella standarder att utarbetas vilket innebär att det inte alltid kommer att vara nöd- vändigt med nationella godkännandeordningar. I samband med ett godkännande i enlighet med ATMF kommer ett intyg om god- kännande att utfärdas. En databas över fordon som är godkända för internationell trafik kommer att upprättas av OTIF. 2.4De viktigare bestämmelserna i 1999 I detta avsnitt lämnas en redogörelse för de viktigare bestämmel- serna i COTIF. Bestämmelserna i och ATMF beskrivs dock inte närmare här utan i stället hänvisas till vad som sägs om dessa i avsnitt 2.3. I protokollet regleras bl.a. frågor om ratifikation, ikraftträdande och övergångsbestämmelser. Ratifikation, godtagande eller godkännande Ändringsprotokollet kan ratificeras, godtas eller godkännas. Instru- ment om ratifikation, godtagande eller godkännande skall deponeras hos OTIF (artikel 3). Ändringsprotokollet träder i kraft i efter den månad då OTIF har underrättat medlemsstater- na om att mer än två tredjedelar av dessa har ratificerat eller på annat sätt godkänt ändringsprotokollet (artikel 4). Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) Enligt artikel 42 i det reviderade grundfördraget kan en medlems- stat när som helst förklara att den inte kommer att tillämpa vissa bihang till fördraget i deras helhet. Förbehåll och förklaringar att vissa bestämmelser i grundfördraget eller i bihangen till denna inte kommer att tillämpas är enligt samma artikel endast tillåtna om sådana förbehåll och förklaringar är uttryckligen medgivna i dessa bestämmelser. Förklaringar och förbehåll enligt artikel 42.1 i grundfördraget får avges eller göras när som helst. De får verkan när ändringsproto- kollet träder i kraft (artikel 5). Ändringsprotokollet är upprättat på engelska, franska och tyska språken (COTIF 1980 är endast avfattat på franska). Vid skiljaktig- heter skall endast den franska texten äga giltighet (artikel 7.1; jfr artikel 45.1 i det reviderade grundfördraget). Allmänna bestämmelser (art. 1–7) OTIF har sitt säte i . Generalförsamlingen kan dock besluta att OTIF skall ha sitt säte på en annan plats i någon av medlems- staterna (artikel 1.2). Organisationens arbetsspråk kommer förutom franska och tyska i fortsättningen också att vara engelska (artikel 1.6). OTIF kommer att ha till ändamål att i alla avseenden främja, för- bättra och underlätta internationell järnvägstrafik (artikel 2). För att göra det internationella samarbetet mer effektivt har medlemsstaterna åtagit sig att i första hand koncentrera sitt inter- nationella samarbete på järnvägsområdet till OTIF. För de med- lemsstater som är medlemmar i gemenskapen eller parter i skall denna skyldighet dock inte äga företräde framför deras skyldigheter som sådana medlemmar eller avtalsparter (artikel 3). Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) Gemensamma bestämmelser (art. 8–12) De bestämmelser som är gemensamma för bihangen har vid revide- ringen införts i grundfördraget. Regler om nationell rätt, beräknings- enhet, tilläggsbestämmelser, ställande av säkerhet, verkställande av domar samt om kvarstad och utmätning återfinns därför i denna. Om bestämmelser saknas i fördraget skall nationell rätt tillämpas (artikel 8). Med uttrycket nationell rätt avses rätten i den stat där den berättigade gör sitt anspråk gällande. Den omständigheten att en viss stats rättsordning skall tillämpas innebär inte alltid att den statens materiella rättsregler skall tillämpas. Enligt uttryckliga före- skrifter omfattar begreppet nationell rätt också vederbörande stats internationellt privaträttsliga regler. I COTIF anges begränsningsbeloppen i beräkningsenheter som motsvarar de särskilda dragningsrätter (SDR) som används av Inter- nationella valutafonden (artikel 9). En beräkningsenhet motsvarar en SDR. SDR definieras som en valutakorg som består av euro, japanska yen, brittiska pund och amerikanska dollar. Den används även på flyg- och sjöfartsområdet. Värdet av SDR i svenska kronor beräknas och publiceras i svenska tidningar. En SDR mot- svarar . Två eller flera medlemsstater eller två eller flera transportörer får utfärda tilläggsbestämmelser för tillämpningen av reglerna i och . En tilläggsbestämmelse får inte avvika från de enhetliga rätts- reglerna (artikel 10). Det innebär att tilläggsbestämmelserna t.ex. kan reglera den närmare utformningen av biljetter och fraktsedlar. De får dock inte innehålla regler som ger större eller mindre rättig- heter eller skyldigheter än reglerna i och . Även i nu gällande och finns en reglering om tilläggsbestämmelser och med stöd av denna har tilläggsbestämmelser också kommit till stånd.