sou · GSB381d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Tabellen visar även i hur många av dessa som sökanden åberopat skuldsanering som skäl för att beviljas dispens. 2003 per den 4/9 Vid i har man ansett att en skuld- sanering ensamt inte utgjort tillräckliga skäl för att medge dispens. Myndigheten har följaktligen haft samma praxis som Riksskatte- verket. Tabell 8.11 Totalt antal inkomna dispensansökningar –den 31/8 2003. Tabellen visar även i hur många av dessa som sökanden åberopat skuldsanering som skäl för att beviljas dispens. 2003 per den 31/8 cirka 4–5 *i har inte inkommit med uppgift om det exakta antalet ansökningar eller den årliga fördelningen. Det angivna totala antalet ansökningar har uppskattats av myndigheten. Det finns bara ett refererat avgörande (RH 1999:112) angående betydelsen av ett innehav av en privat pensionsförsäkring vid pröv- ningen av en ansökan om skuldsanering. I ärendet var fråga om det kunde anses skäligt att bevilja en kvalificerat insolvent 48-årig man med skulder uppkomna i tidigare bedriven rörelse och uppgående till skuld- sanering, eftersom denne hade en pensionsförsäkring vars värde uppgick till . Omständigheterna i ärendet var följande. Mannen hade tidigare drivit ett bolag, som försattes i konkurs 1990. Enligt upprättad förvaltarberättelse var orsaken till obeståndet vikande marknad, vilket medförde allt sämre lönsamhet. Mannens samtliga skulder vara hänförliga till bolaget och ytterligare skulder hade inte uppkommit efter konkursen. Sedan konkursen hade mannen varit arbetslös. hade mannen ansökt om dispens för återköp av sin pensionsförsäkring, men fått avslag på ansökan av skattemyndigheten. Mannen ansökte om skuldsanering och kronofogdemyndigheten upprättade ett för- slag innebärande att det belopp som skulle betalas i skuldsaneringen fastställdes till noll kronor. Förslaget godtogs inte av samtliga fordringsägare och ärendet överlämnades till tingsrätten för vidare handläggning. Vissa borgenärer motsatte sig att skuldsanering skulle beviljas och framförde att det ur allmän synvinkel var stötande att skuldsanering med ett s.k. nollbud beviljades som gälde- nären hade tillgångar uppgående till väsentligt belopp. Det gjordes gällande att mannen varit alltför passiv och inte gjort en förnyad ansökan om återköp av pensionsförsäkringen. Tingsrätten fann att värdet av pensionsförsäkringen var betydande och konstaterade att om mannen beviljades skuldsanering utan att pensionsförsäkringen blivit återköpt skulle detta värde tillfalla mannen i stället för borge- närerna. Vidare konstaterade tingsrätten att mannen efter det att skuldsaneringsperioden löpt ut skulle erhålla ganska stora månadsutbetalningar från försäkringen. Med hänsyn till det anförda fann tingsrätten att även om dispens för återköp av för- säkringen inte skulle beviljas det inte kunde anses skäligt att bevilja mannen skuldsanering. Mannen överklagade beslutet till , som fastställde tingsrättens beslut. I de fall det inte är möjligt att återköpa en pensionsförsäkring eller avsluta ett pensionssparkonto tillämpar kronofogdemyn- digheterna en relativt enhetlig praxis angående betydelsen av en sådan tillgång vid den allmänna skälighetsbedömningen. Det före- kommer däremot skillnader i den avvägning som görs i de fall ett återköp eller förtida uttag är möjligt. Om gäldenären inte har möjlighet att få tillgång till sitt pensions- kapital, görs vid samtliga kronofogdemyndigheter en individuell prövning utifrån storleken på pensionskapitalet och när utbetalning tidigast kan ske. Myndigheterna anser generellt att ett lågt pen- sionskapital i kombination med att utbetalning ligger långt fram i tiden inte utgör hinder för skuldsanering. En 35-åring som har en privat pensionsförsäkring vars värde uppgår till är således i allmänhet inte utesluten från att beviljas skuldsanering trots att hans pensionskapital inte kan användas till att betala borge- närerna. Däremot anser man generellt att ett stort pensionskapital i kombination med att utbetalningen ligger nära tiden (jfr RH 1999:112) utgör hinder för skuldsanering. En 50-åring som har en privat pensionsförsäkring eller ett pensionssparkonto vars värde uppgår till har således små möjligheter att beviljas skuldsanering på grund av det låsta pensionskapitalet. gäldenären är måste han – om det är möjligt – ta ut pensions- kapitalet för att beviljas skuldsanering. Vid i anser man att en privat pensionsförsäkring eller ett pensionssparkonto vars värde uppgår till aldrig medför hinder för skuldsanering. Är pen- sionskapitalet högre kräver man alltid att gäldenären skall ansöka om dispens. i meddelade vanligtvis dispens i samband med en skuldsanering. Det innebär att den gälde- när vars pensionskapital överstiger alltid, om det är försäkringstekniskt möjligt, måste använda kapitalet till att betala sina borgenärer för att skuldsanering skall beviljas. Vid i kräver man inte att gäldenären skall ansöka om dispens om värdet på pensionsförsäk- ringen eller storleken på tillgodohavandet på pensionssparkontot understiger ett prisbasbelopp. Denna princip tillämpas oavsett gälde- närens ålder. Om däremot värdet av pensionskapitalet är högre kräver myndigheten alltid att gäldenären skall ha gjort en dispensansökan. Detta innebär, eftersom den då aktuella skattemyndigheten alltid medgav dispens i samband med en skuldsanering, att den gäldenär som har ett pensionskapital som uppgår till 38 600 kr4 eller mera alltid måste använda sitt pensionskapital för att betala borgenärerna för att beviljas skuldsanering. Om det inte är försäkringstekniskt möjligt att återköpa en pensionsförsäkring görs en individuell pröv- ning i enlighet med de ovan angivna generella bedömningsgrun- derna. Vid i kräver man alltid att gäldenären skall ha gjort en dispensansökan oavsett värdet på pen- sionsförsäkringen eller storleken på tillgodohavandet på pensions- 4 Prisbasbeloppet för . Myndighetens erfarenhet är dock att Skattemyndig- heten i aldrig beviljade dispens för återköp i samband med en skuldsanering. Den praxis som myndigheten tillämpar är att även om pensionskapitalet är relativt högt är det skäligt att bevilja gäldenären skuldsanering om utbetalningarna inte ligger nära i tiden. Exempelvis har två personer beviljats skuldsanering som var 35 och och vars pensionskapital uppgick till respektive . I likhet med i kräver man vid i alltid att gäldenären skall ha gjort en dispensansökan oavsett värdet på den privata pensionsförsäk- ringen eller tillgodohavandet på pensionssparkontot. Den då aktuella skattemyndigheten har i princip alltid medgett dispens. Gäldenären måste därför vanligtvis använda sitt pensionskapital till att betala borgenärerna om skuldsanering skall beviljas. I de fall skattemyn- digheten inte beviljar dispens för att pensionskapitalet anses för lågt, har man vid myndigheten ansett att tillgången inte utgör hinder för skuldsanering. Vid i kräver man inte regelmässigt att gäldenären skall ha gjort en dispensansökan. Myndigheten gör en individuell prövning utifrån de principer som beskrivits ovan under allmän praxis. Vid i anser man att en pen- sionsförsäkring eller ett tillgodohavande på ett pensionssparkonto vars värde uppgår till inte utgör hinder för skuld- sanering. Om däremot pensionskapitalet överstiger kräver man att gäldenären har gjort en dispensansökan. Myndigheten har den erfarenheten att i inte beviljade dispens i samband med en skuldsanering. en individuell prövning utifrån den allmänna praxis som beskrivits ovan. Vid i kräver man inte att gäl- denären skall ha gjort en dispensansökan om värdet på pensions- kapitalet eller tillgodohavandet på pensionssparkontot understiger . I övrigt görs en individuell bedömning utifrån allmän praxis. Vid i kräver man inte att gäldenären skall ha gjort en dispensansökan om värdet på pensionsförsäkringen eller pensionskapitalet understiger . i medgav aldrig dispens i samband med en skuldsanering. Krono- fogdemyndighetens ståndpunkt är dock, att om det rör sig om ett större pensionskapital skall gäldenären ha uttömt alla möjligheter för att kunna betala på sina skulder. Därför är en ansökan om dispens en nödvändig förutsättning för att beviljas skuldsanering. Därutöver gör myndigheten en individuell prövning utifrån allmän praxis. Vid i kräver man inte regel- mässigt att gäldenären skall ha gjort en dispensansökan. Myndig- heten gör en individuell prövning utifrån allmän praxis. Vid i kräver man inte att gäldenären skall ha gjort en dispensansökan, eftersom i aldrig har meddelat dispens i samband med skuldsanering. Myndigheten gör en individuell prövning utifrån allmän praxis. 11.8Något om den totala ålderspensionen beslutade om ett nytt system för den allmänna ålderspensionen. Det nya pensionssystemet, som har trätt i kraft gradvis, gäller i alla delar . Den allmänna pensionen består av tre delar; inkomstpension och premiepension samt för vissa garantipension. Inkomstpensionen är ett fördelningssystem. Varje pensionssparare, dvs. den som omfattas av den svenska socialförsäkringslagstiftningen, betalar en pensionsavgift som registreras som en pensionsrätt motsvarande debiterade avgifter. De samlade pensionsrätterna kallas pensionsbehållning och de räknas upp mot den allmänna inkomstutvecklingen. Vid pensioneringen är behållningen den sam- manlagda uppräknade pensionsrätten från fördelningssystemet. När pensionen tas ut är det de personer som då är yrkesverksamma som finansierar utbetalningen från fördelningssystemet. En viss del av den debiterade pensionsavgiften sätts in på ett individuellt premie- pensionskonto. Tillväxten på dessa pengar är helt beroende av vilka fonder som pensionsspararen har valt och vilken avkastning fon- derna ger. Pensionen från premiepensionssystemet är premiepen- sionen. Garantipension är en utfyllnad för den pensionssparare som inte har arbetat ihop tillräcklig pension. Det görs ingen avräkning från den allmänna pensionen mot tjänstepensioner eller privat pensionssparande. Det är svårt att bedöma hur mycket man får i pension Grundprincipen för det nya pensionssystemet är att hela livs- inkomsten ligger till grund för hur mycket man får i pension. Hur hög pensionen blir är beroende av en mängd faktorer. De faktorer som påverkar den allmänna pensionens storlek är hur länge man arbetar, hur mycket man tjänar och hur de fonder utvecklar sig där man placerat sina premiepensionspengar. Det är således svårt att förutse hur mycket en enskild pensionssparare kommer att få i pension. Utöver den allmänna pensionen kan man också få tjänstepension. Enligt uppgift från får av alla löntagare tjänstepension från sin arbetsgivare. Dessutom har många ett privat pensionssparande. Många sparar till sin pension Av en ny undersökning – Pensionsbarometern – framgår att det finns en utbredd ekonomisk oro hos allmänheten inför att gå i pension. Av undersökningen, som har genomförts av på upp- drag av Pensionsforum, framgår dessutom att sju av sparar till sin pension.5 Fyra av tio sparar eller mer. I åldern 30– sparar var tredje 200–. Anledningen till att man inte sparar mer är främst att man inte har råd, men också att man anser att det är nu pengarna behövs och inte vid pensione- ringen. Av undersökningen framgår också att nästan fyra av tio inte har någon uppfattning om hur stor deras pension kommer att bli. De allra flesta tror att den blir maximalt av deras lön. Den vanligaste uppfattningen är dock att man tror att pensionen kommer att hamna kring av lönen. I en nyligen genomförd studie av Pensionsforum beräknas hur mycket en heltidsarbetande i fyra olika yrkesgrupper, födda , skulle behöva spara från och med nu för att den totala pensionen skulle motsvara av slutlönen. Studien visar att en sjuksköterska och en metallarbetare som börjar pen- sionsspara även vid en avkastning på skulle behöva spara mycket stora belopp för att få en pension som motsvarar av slutlönen. Sjuksköterskan skulle behöva spara och metallarbetaren . En läkare skulle behöva spara och en civilingenjör . I samband med att Konkurslovens bestämmelser om skuldsanering infördes i fann lagstiftaren inget behov av att särskilt reglera hur tillgångar i form av pensionssparande skulle hanteras. Anledningen var att man ansåg det onödigt eftersom det antogs att förhållandevis få gäldenärer hade en sådan tillgång av betydande belopp. Sedan bestämmelserna om skuldsanering infördes har det dock visat sig att förekomsten av sådana tillgångar blivit allt van- ligare. Frågan om hur dessa tillgångar skall hanteras vid en skuld- 5 Pensionsforum är en ideell förening som har till uppgift att följa det nya pensionssystemet (se ) sanering har därför varit föremål för diskussion. Dommerfuld- mægtigforeningen och utarbetade en redogörelse på området och föreslog vissa ändringar i Konkurslovens bestäm- melser om skuldsanering. Denna redogörelse ingår i pågående arbete med att utvärdera behovet av att förenkla och effektivisera skuldsaneringsförfarandet. Ålderspensionen i består i huvudsak av två delar; allmän pension och privat pensionssparande. Det privata pensionssparandet kan i sin tur delas upp i tjänstepensioner och eget sparande. Det finns många olika privata pensionssparformer. De vanligaste är indexkontrakt, självpensioneringskonton, kapitalpensioner, rate- pensioner och livräntor. Innehavarens rätt att disponera över inne- stående medel regleras normalt genom avtalsvillkoren och det finns ingen lagreglering på området utom avseende självpensio- neringskonton. Samtliga pensionssparformer, förutom vissa livräntor och självpensioneringskonton kan sägas upp eller återköpas. Innehavaren har därmed full dispositionsrätt över tillgången. Pensionssparande är skattemässigt gynnat och innestående medel kan inte tas i anspråk av innehavarens fordringsägare förrän ut- betalning sker. Utbetalning kan ske i form av ett engångsbelopp eller löpande. Löpande utbetalningar kan antingen vara livsvariga eller begränsade till . Privat pensionssparande i förhållande till allmän pension Den allmänna danska pensionen är folkpension och förtidspension. Pensionen utbetalas i form av grundbelopp och ett pensionstillägg. Från folkpensionens grundbelopp görs aldrig avdrag för privat pensionssparande. Däremot får den pensionär som har förtids- pension grundbeloppet helt eller delvis reducerat om det privata pensionssparandet överstiger vissa belopp. Samma princip gäller för utbetalning av folkpensionens eller förtidspensionens pensions- tillägg. En särskild form av allmän pension är s.k. efterløn. Det är en er- sättning som personer mellan 60–kan få om personen lämnar arbetsmarknaden. Efterløn betalas endast ut om personen är medlem i A-kassan och uppfyller vissa övriga villkor. Om personen har ett privat pensionssparande görs avdrag på ersättningen. Privat pensionssparande och skuldsanering De danska reglerna om skuldsanering utgår ifrån att gäldenärens samtliga tillgångar, efter avdrag för gäldenärens försörjning, skall tas i anspråk för betalning till borgenärerna. Såväl gäldenärens betal- ningsförmåga som dennes vilja att komma till rätta med sina ekono- miska problem skall beaktas vid bedömningen om det kan anses skäligt att bevilja gäldenären skuldsanering. Det är vid denna be- dömning som gäldenärens innehav av ett privat pensionssparande skall vägas in. Gäldenären kan själv bestämma om han skall ställa innestående pensionsmedel till borgenärernas förfogande. Vägrar han kan det innebära avslag på ansökan om skuldsanering. I förarbetena till reglerna i Konkursloven om skuldsanering anges vissa riktlinjer för under vilka förhållanden ett pensionssparande skall vägas in i bedömningen. Av Betænkning om gældssanering nr 957/1982) framgår följande. Då såväl gäldenärens möjlighet och hans vilja att komma till rätta med sina ekonomiska problem skall ingå i bedömningen om han skall beviljas skuldsanering eller inte bör tillgångar som inte kan tas i anspråk av dennes fordringsägare efter omständigheterna också beaktas. Således skall exempelvis återköpsvärdet av livförsäkringar och de belopp som faller ut på särskilda sparformer beaktas. Det skall dock bara beaktas när en sådan tillgång är osedvanlig i relation till gäldenärens förhål- landen. Vid bedömningen skall man bortse från belopp som ingår som ett normalt led i gäldenärens anställningsförhållande. Detsamma gäller belopp som är hänförliga till en f.d. näringsidkares sedvanliga pensions- sparande. Om beloppet på en livförsäkring eller annan sparform kom- mer att betalas ut inom överskådlig framtid när gäldenären når en viss ålder bör det beaktas som en framtida inkomst. I ett avgörande av Højsteret (se U98.1545H) har domstolen slagit fast en princip avseende frågan om en tillgång i form av privat pensionssparande helt eller delvis skall tas i anspråk för att betala borgenärerna vid en skuldsanering. Av avgörandet framgår att det vid bedömningen skall beaktas hur gäldenärens ekonomiska förhål- landen kommer att bli vid pensioneringen. Belopp som sparats i tvingande pensionssparformer i bestående anställningsförhållanden har gäldenären sällan möjlighet att råda över förrän anställningsförhållandet upphör eller utbetalning enligt avtalet skall ske. Att gäldenären har en sådan tillgång har oftast inte på- verkat bedömningen av om han skall beviljas skuldsanering eller inte. Tillgången har alltså inte ansetts som osedvanlig, varför gäldenären beviljats skuldsanering och fått behålla det sparade kapitalet. Undan- tagsvis har gäldenär fått avslag på sin ansökan, om innestående medel har varit betydande och utbetalning nära förestående. Som exempel på betydande belopp och nära förestående utbetalning kan nämnas fall där medlen uppgått till över en miljon dkr och ordinarie utbetal- ning beräknats ske . Belopp som har sparats i en pensionssparform under ett anställ- ningsförhållande har gäldenären vanligtvis möjlighet att råda över efter det att anställningen upphört. Om sparandet har skett som ett sedvanligt led i ett tidigare anställningsförhållande har tillgången inte påverkat bedömningen av om gäldenären skall beviljas skuldsanering eller inte. I likhet med pensionssparformer i bestående anställnings- förhållanden har bedömningen dock påverkats om det varit fråga om betydande belopp. I ett avgörande från Vestre landsrett (se U98.1582V) fann man att en kapitalpension vars nettovärde uppgick till cirka 190 000 dkr var så betydande att man inte kunde bortses från den. Ärendet återförvisades till skifteretten så att gäldenären fick möjlighet att erbjuda ett större belopp till sina fordringsägare. En f.d. näringsidkare som har sparat i en pensionssparform han drev näring har vanligtvis möjlighet att få beloppet ut- betalt . Om sparandet har upphört i samband med att gälde- nären fick ekonomiska svårigheter och sparandet inte kan anses osedvanligt i förhållande till gäldenärens ekonomiska förhållanden, har denne beviljats skuldsanering och fått behålla pensionskapitalet. 6 Redogörelsen är hämtad från avhandlingen stillning i gældssanering. Avhandlingen är och är skriven av vid . Den är publicerad i nr. Om däremot den f.d. näringsidkaren har sparat efter det att han fick ekonomiska svårigheter och därmed kan sägas ha uppträtt illojalt mot sina fordringsägare, har detta förhållande ansetts som osedvanligt och fått den rättsföljden att han måste kompensera sina fordrings- ägare för sparade belopp. Kompensationsbeloppet har gäldenären fått betala under skuldsaneringen. Att ordinarie utbetalning av ett pensionssparande kommer att ske har inte alltid medfört att utfallande belopp skall tas i anspråk vid en skuldsanering. Detta har i huvud- sak varit beroende av gäldenärens ekonomiska förhållanden. Ten- densen har dock varit att pensionssparformer som faller ut löpande inte behandlats på samma sätt som de som faller ut med engångs- belopp. När det varit fråga om löpande månadsutbetalningar har dessa i större utsträckning hållits utanför en skuldsanering mot vad som är fallet när det varit fråga om engångsbelopp. Dommerfuldmægtigforeningen och har som nämnts inledningsvis uppmärksammat vissa problem vid hanteringen av pensionssparmedel i samband med skuldsanering. Särskilt påtalas är de avtalsmässiga förbuden om återköp av livräntor och att pensions- sparformerna behandlas olika beroende av på vilket sätt utfallande belopp skall betalas. Vidare påtalar man vikten av en omvärdering av rimligheten med att en gäldenär vid en skuldsanering har en till- gång i form av ett pensionssparande. Särskilt nämns att det vid de senaste årens omläggning av pensionssystemet har kalkylerats med privat pensionssparande. I redogörelsen förslås följande lösning. Endast sådana utbetalningar som sker löpande under en skuld- sanering skall beaktas. Ett pensionssparande som inte kan återköpas skall inte beaktas. Om ett pensionssparande inte är möjligt att få utbetalt skall ett grundavdrag om 200 000 dkr göras innan det beaktas. Utgångspunkten för följande analys är att gäldenären är kvalificerat insolvent och att dennes pensionsbesparingar inte påverkar detta förhållande. Det största problemet i för frågan hur tillgångar i form av pensionsförsäkringar eller tillgodohavanden på ett pensionsspar- konto skall behandlas i skuldsaneringssammanhang är att dessa till- gångar inte fritt kan förfogas av gäldenären. Möjligheterna till åter- köp och avslutning av konton är starkt begränsade. Detta medför att vissa gäldenärer inte kan få skuldsanering på grund av att de har ett stort pensionskapital som inte kan tas i anspråk vid en skuldsanering. Även i är detta ett problem för vissa former av pensionssparande. I de fall ett återköp är omöjligt har man i båda länderna ansett att det inte är skäligt att bevilja en gäldenär skuld- sanering om dennes pensionssparande uppgår till betydande belopp och utbetalning kan ske inom . En sedvanlig tjänstepension anses i båda länderna inte medföra hinder för skuldsanering och frågan om återköp eller förtida uttag aktualiseras sällan. Den största skillnaden mellan länderna är att man i i fråga om privat eget pensionssparande beaktar hur gäldenärens eko- nomiska förhållanden kommer att bli i samband med dennes pen- sionering. Vid bedömningen av om gäldenären skall behöva återköpa en livränta eller säga upp ett pensionssparande , tar man således hänsyn till gäldenärens totala förväntade inkomster vid pen- sionering; den allmänna pensionen och privat pensionssparande. I tar man inte denna hänsyn i samma utsträckning, utan be- aktar främst tillgångens storlek och när betalning tidigast kan ske. En annan stor skillnad mellan länderna är behandlingen av f.d. näringsidkares pensionsbesparingar. I anser man att en sådan tillgång inte behöver ingå vid en skuldsanering om sparandet varit sedvanligt och innestående medel inte är av betydande storlek. Man jämställer således detta sparande med en tjänstepension. I jämställer man i den praktiska tillämpningen vanligtvis inte en f.d. näringsidkares egna pensionsbesparingar med en tjänste- pension. Detta är också fallet för en arbetstagare som inte har en tjänstepension och som därför har ett privat pensionssparande. Det avgörande för bedömningen är även i dessa fall främst tillgångens storlek och när utbetalning tidigast kan ske.