sou · GSB335d2 · 2005-01-01 00:00:00 — 6Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet Av föregående kapitel framgår att skolorna har utnyttjat den frihet som arbete utan timplan ger till att arbeta mer målorienterat samt till att öka individualiseringen och ämnesintegrationen. Det bör observeras att delegationen inte har givit några rekommendationer för vad friheten från nationell timplan skall användas till. Däremot har delegationen under försöket uppmärksammat skolorna på vissa utvecklingstendenser som krävt den lokala nivåns uppmärksamhet, t.ex. risken för att individualisering i form av individuellt arbete kan drivas för långt. Det är således skolorna som bestämt inriktningen av försöket. På varje skola är det lärarna och rektorerna som tillsammans med eleverna har tagit initiativ till att förändra arbetssätt och arbetsformer. I många fall hade arbetet i denna riktning redan påbörjats, men har fått ökad kraft genom timplaneförsöket. Det är därför inte för- vånande att det finns stora likheter med vad som sker i försöks- skolorna och i övriga skolor. Eftersom det som sker i försöket i så hög grad återspeglar den generella skolutvecklingen i den svenska skolan är det svårt att klart urskilja effekter av att skolorna inte behöver följa timplanen. Redan i departementsskrivelsen Utan timplan – med oförändrat uppdrag (Ds 1999:1) slogs fast att den nationella timplanen har förlorat sin avgörande betydelse för organisationen av undervisningen och för dispositionen av lärarresurserna. Många av de förändringar som skett under försöket skulle därför varit möjliga att genomföra med dagens nationella timplan, och genomförs även i skolor som inte ingår i försöket. Det är därför rimligt att anta att utvecklingen i försöksskolorna dels är en konsekvens av att skolorna ingår i en Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet försöksverksamhet, dels av att timplanen trots allt har uppfattats som ett hinder i många skolor. Frågan om hur representativa resultaten är har att göra med hur representativt urvalet av kommuner och skolor är. Av kapitel 4 framgår att urvalet kommuner visserligen inte är geografiskt repre- sentativt, men att kommunerna i övrigt representerar i stort sett alla kommungrupper. Urvalet omfattar såväl kommuner som är vad man kan kalla för reformentusiaster som kommuner som behöver hjälp att komma vidare i sin skolutveckling. Skolorna i försöket har stora likheter med skolor som inte deltar. Av en kartläggning från försökets första år framgår att skolorna på samma sätt som kom- munerna befann sig i mycket olika utgångsläge vad gäller skol- utveckling. Skolornas intresse för att gå med i försöket varierar vidare mellan olika kommuner. Att vissa kommuner har anslutit samtliga eller i stort sett samliga skolor medan andra endast har anslutit ett mindre antal bör också tas med vid värderingen av resultaten. De olika underlag som delegationen baserar sina analyser på har helt skilda karaktärer. Skolornas dokumentationer redovisar t.ex. den egna bilden av utvecklingen. Tillsammans ger skolornas doku- mentationer sannolikt en god överblick av hur skolorna uppfattar utvecklingen under försökets första . Flertalet av forskarnas och utvärderarnas rapporter utgår från fallstudier av ett mindre antal skolor, i vissa fall också referensskolor. Dessa studier ger intressanta och fördjupade bilder. Även de underlag som baseras på urval av skolor där något har hänt har ett stort värde. Flertalet av forsknings- och utvärderingsrapporterna bygger på iakttagelser eller 2002, dvs. tidigt i försöket. De data som hämtats från nationella utvärdering NU03 baseras på ett stort och representativt urval av svenska grundskolor. Resultaten är ännu inte färdigbearbetade och bör därför tolkas med försiktighet. Både elever och lärare är i huvudsak positiva till de nya arbetssätt som utvecklas i försöket. Det handlar om ett mer målorienterat arbetssätt, ett arbetssätt som i högre grad tar sin utgångspunkt i den enskilda elevens behov och förutsättningar samt ett arbetssätt som strävar efter helheter, bl.a. genom ett ökat inslag av ämnes- integration och tema. Att arbeta utan timplan beskrivs som roligt Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet och arbetsamt men framför allt som stimulerande och utvecklande, såväl av skolorna i deras dokumentationer som av elever, lärare och rektorer i forskarnas och utvärderarnas rapporter. Helhetsintrycket är således positivt. Westlund1 hävdar t.ex. att försöksverksamheten utan timplan har accentuerat och påskyndat decentraliseringen, samt att decent- raliseringen är ett medel att effektivisera måluppfyllelsen i svensk grundskola. Ansvar, ramar, handlingsutrymme, målarbete, tolknings- utrymme, byråkratiska uppgifter, kontroll och ordningsskapande decentraliseras inte bara till läraren utan i många avseenden även till eleven. Alm2 konstaterar att en slopad timplan bidrar till att lärar- na på ett flexibelt sätt kan möta skiftande krav från elever, föräldrar och samhället. Ändå kan delegationen konstatera att det finns tendenser i det valda arbetssättet som det finns skäl att särskilt uppmärksamma. I huvudparten av skolorna i försöket sammanfaller strävan mot mer av individualisering, ämnesintegration och tema med en strävan mot ett elevaktivt arbetssätt. Scherp3 menar att den elevaktiva sko- lan har en verksamhet dit eleverna går för att söka och få svar på frågor som de ställer eller fås att ställa medan den traditionella skolan är en verksamhet dit eleverna går för att få svar på frågor de aldrig ställt. Han konstaterar också att man ofta behöver lämna skolans ämnesindelning och arbeta med kunskapsområden av ämnes- överskridande karaktär eftersom elevernas erfarenhetsvärld sällan låter sig inordnas inom skolans traditionella ämnesgränser. En ut- bildning utan timplaner för varje ämne skulle därför kunna tänkas gynna mer elevaktiva arbetssätt. Scherp menar också att det finns en stark koppling mellan ämnes- överskridande arbetsområden och individualisering. Att utgå från elevernas föreställnings- och erfarenhetsvärld i stället för ifrån en- skilda ämnen innebär enligt Scherp en verklig individualisering eftersom det knyter an till enskilda elevers föreställningar. Scherp menar dock att utvecklingen inte tycks ha gått i denna riktning. , Gränslöst arbete – inom vissa gränser, 2003. , Skolämnen och alternativen Schemat som indikator på vad som händer i skolor utan timplan, 2003. m.fl. Utbildnings utan timplan i . Individualisering eller priva- tisering av lärprocessen, 2003. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet Scherp menar att utvecklingen tvärtom tycks ha gått mot att man i stället har skapat en lärmiljö där alla elever skall arbeta med samma saker men i sin egen takt och i den ordning de själva väljer. De öppna arbetspassen – enskilt arbete eller samlärande? I flera av forsknings- och utvärderingsrapporterna framgår att lärar- na är positiva till arbetspass där eleverna arbetar utifrån egen planering. Det ger eleverna möjlighet att arbeta med det som intres- serar dem, men också med det som upplevs som svårt. Ämnesintegra- tion ses som ett sätt att skapa helheter. Även eleverna är generellt sett positiva till passen. Till nackdelarna med de öppna passen hör enligt m.fl.4 att eleverna ibland inte har något att göra och att lärarna är passiva. Dessutom upplevs de öppna passen som röriga. Ingen av de i studien intervjuade eleverna talar om tiden, betygen eller proven som styrande eller begränsande fakto- rer. Det är i stället läraren som är ramen. Frågan om hur den icke ämnesbundna tiden används har enligt rapporteringen till delegationen successivt kommit att bli föremål för diskussioner i arbetslagen. Det finns också tecken på att de öppna passen som i början av försöket ofta användes för att ele- verna individuellt skulle avsluta betinget, nu också används för olika ämnesintegrerade teman där elever arbetar tillsammans. Elever har också redogjort för hur de samarbetar spontant inom de öppna passen. är dock intrycket att mycket tid under de öppna passen utnyttjas för eget arbete. Myndigheten för skolutveckling redovisade en rapport5 baserad på ett uppdrag från regeringen som innebar att tjugo grund- skolor6 gavs möjlighet att utveckla och dokumentera formerna för individuell planering och dokumentation. Många av de iakttagelser som görs i rapporten sammanfaller med de som görs inom ramen för timplaneförsöket. Det gäller även att en alltför stark betoning på det individuellt inriktade arbetet kan vara problematisk. Rap- porten konstaterar att eleven utvecklar vissa förmågor vid individu- ellt arbete och andra vid kollektivt. Gruppen är en förutsättning t.ex. för att träna sociala kompetenser som samarbetsförmåga, hän- m.fl., Skolans frihet och ansvar att styra sin tid, 2003. 5Individuell planering och dokumentation i , Myndigheten för skolutveckling,, 2004. 6Samtliga skolor i urvalet arbetade redan när projektet startade individanpassat och med ett systematiskt kvalitetsarbete. Vissa av skolorna ingår i timplaneförsöket. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet synstagande och demokratiska förhållningssätt. Det handlar därför enligt rapporten om att hitta balansen mellan det individuella lärandet och lärandet i grupp. Även om målen sätts för individen, kan medlen för att nå dessa vara gruppens arbete. Vissa av skolorna i projektet utformar enligt rapporten sin verksamhet utifrån en sådan diskussion. Elmeroth m.fl.7 pekar på att nyare pedagogisk forskning ger grund för att se olika individers skiftande sätt att lära på bästa sätt som en självklar utgångspunkt för organisationen av en skolas arbe- te. I de skolor som projektet studerat är det vanligt med en ökad individualisering. ser lärarna inte bara till den enskilde elevens utveckling, utan också till gruppen som helhet. Läraren ser eleven i ett större sammanhang där varje individ bidrar till gruppens framsteg. Elmeroth m.fl. menar att kritik om att skolan skulle ha blivit alltför individcentrerad motsägs av deras utvärdering. Den särskilda bearbetning som gjorts av det preliminära underlaget till nationella utvärdering av NU03 pekar inte på att elever i försöksskolorna generellt skulle arbeta mer ensamma än elever i andra skolor – tvärtom. Enligt eleverna är det t.ex. vanligare i försöksskolorna än i övriga skolor att läraren och eleverna diskuterar gemensamt, att eleverna arbetar i grupper samt att eleverna genomför större arbeten och projekt. Ser man till enskilda ämnen blir bilden mer varierande. Intrycket av underlaget från NU03 är att elever i försöksskolorna arbetar mer ensamma i matematik, svenska och engelska än i övriga skolor, vil- ket kan bero på att det i hög grad är dessa ämnen elever väljer att arbeta med . Motsatsen gäller för flera andra ämnen även om skillnaderna är små. Arbetssättet i matematik ter sig i övrigt mer traditionellt i försöksskolorna än i övriga skolor medan motsatsen gäller för bild. Sammantaget är det uppenbart att de öppna passen för många elever innebär att göra klart betinget och att detta kan innebära att det huvudsakligen handlar om eget arbete. Det finns dock exempel på att det också förekommer både planerat och spontant samarbete under dessa pass. Arbetet under de öppna passen utgör emellertid 7 E. Elmeroth m.fl., Tid för fostran, 2003. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet endast en begränsad del av elevernas hela skolvecka. Större delen av veckan är i de flesta skolor planerad för ämnesundervisning, för tematiska aktiviteter och för andra gemensamma aktiviteter. Detta förklarar sannolikt varför elever i försöket, trots att många av skolorna har öppna pass på schemat, i högre grad än i övriga skolor uppger att de diskuterar, arbetar i grupper och genomför större arbeten och projekt. Ett mål för mycket? Arbetet med att göra målen tydliga för elever och föräldrar är vik- tigt i många skolor i försöket. Målen bryts ned och redovisas, sär- skilt för yngre elever, i olika tabeller, blommor, snurror etc. Det har resulterat i att både elever och föräldrar är mer insatta i målen och att målen diskuteras mer lärare emellan. Mål att sträva mot finns i högre grad på dagordningen nu än de gjorde i början av försöket. kan man dock se att det är svårt för skolorna att hantera mål att sträva mot. Även om det inte är svårt att se positiva effekter av det målorien- terade arbetssättet så finns det skäl att också uppmärksamma vissa risker. Ett alltför ambitiöst nedbrytande av mål i delmål och en ökad användning av tester och prov för att stämma av detta, leder lätt till att helheter förloras och att undervisningen blir instru- mentell. Som nämnts i avsnitt 5.3.1 ovan var det en av de mycket få kritiska synpunkter som lärarna i studie haft om arbetet utan timplan. I rapporten planering och dokumentation8 redovisas att skolorna har två huvudstrategier för att ta sig an de nationella målen. Med den första huvudstrategin ägnar skolorna mycket tid och kraft åt att besluta vad eleverna skall lära sig. Här sätts kursplanernas mål i centrum, och då särskilt mål att uppnå. Rapporten framställer det som att målen snarare omformuleras till regler för elevernas hand- lande och att målen tenderar att förlora sin karaktär när de i den individuella planeringen och dokumentationen övergår i arbets- moment och rutiner för arbetet. Med den andra huvudstrategin läser lärarna och eleverna tillsammans målen i läroplanen och i kurs- planerna. Utifrån detta planeras arbetsområden och arbetsuppgifter gemensamt med eleverna, som därmed ges möjlighet att påverka såväl innehåll som arbetssätt och arbetsformer. 8 Myndigheten för skolutveckling, 2004. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet Sammantaget lägger skolorna i försöket ned stor kraft på arbetet med att tolka och tydliggöra målen. Inledningsvis stod mål att upp- nå i fokus. Successivt har sedan perspektivet vidgats till att i ökad utsträckning också omfatta mål att sträva mot. 6.3Vad händer med ämnena? Inför försöksverksamheten fanns det en oro för att framför allt vissa s.k. praktiskt/estetiska ämnen, dvs. bild, musik, slöjd, hem- och konsumentkunskap samt idrott och hälsa, kommer att påverkas negativt om timplanen tas bort. Detta grundar sig bl.a. på att de kan vara dyra och i vissa fall är små jämfört med andra ämnen. Det handlade delvis om en oro för att balansen mellan ämnena skulle snedvridas till förmån för de behörighetsgivande ämnena. Leder en skola utan timplan till en treämnesskola där tiden i ökad utsträck- ning läggs på svenska, engelska och matematik? Får de praktiskt/ estetiska ämnena en mer underordnad roll i den gemensamma pla- neringen av ämnesintegrerat arbete? Viss oro har uttryckts för att de praktiskt/estetiska ämnena inte skall komma till sin rätt vid tematisk undervisning. Mot farhågorna har anförts att alla ämnen har kursplaner och att det inte är möjligt att svara upp mot kurs- planernas intentioner utan att tid avsätts. Frågan försök är vad de iakttagna tendenserna i försöket – individualisering respek- tive ämnesintegration och tema – har haft för effekt på de olika ämnena och för balansen mellan dem. Av skolornas dokumentationer och av vad delegationen erfarit vid sina skolbesök utgår undervisningstiden för de olika ämnena fortfarande i huvudsak från timplanen. Utifrån den får vissa ämnen bidra till elevens tid respektive tid för tema. Att ämnen får ökad eller minskad tid för en hel elevgrupp, skola eller kommun måste med några undantag ses som mindre vanligt. Det har dock enligt dokumentationerna blivit mycket vanligare med dagliga fysiska akti- viteter, inte bara genom lektioner i idrott och hälsa utan också genom andra former av rörelse som promenader, dans etc. Det förekommer också att tiden för de praktiskt/estetiska ämnena har utökats, bl.a. genom att de både behåller sin schemalagda tid och ingår i teman. En del skolor redogör för särskilda satsningar på praktiskt/estetiska ämnen. Den tid som elever planerar för, själva eller i samråd med sin , ger dock utrymme för individuella variationer. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet riskerar att inte nå målen i eller är särskilt intresserade av ett visst ämne kan lägga ned mer tid på detta. Det betyder att på individnivå kan vissa ämnen förlora tid till förmån för andra ämnen. Detta är dock i någon mening en naturlig konsekvens av att arbeta individ- anpassat utifrån varje elevs behov och intressen. Det är viktigt att lärarna har överinseende över hur eleverna planerar sin tid så att inte orimliga obalanser uppstår mellan de olika ämnena eller ämnes- grupperna. Risken att de praktiskt/estetiska ämnena skulle trängas ut i sam- band med arbete utan timplan motsägs av vars forskning tyder på att dessa ämnen (skelettet) ligger kvar på schemat medan den fria tiden arbetar runt dessa fasta punkter. Hon menar att de praktiskt/estetiska ämnena får mer tid i en skola utan tim- plan eftersom de, förutom att ha egen schematid, också förekom- mer i temaarbeten m.m. Alm10 konstaterar att schemastudien indikerar att oron för att vissa ämnen eller ämnesgruppers ställning, exempelvis idrott och hälsa eller de andra praktiskt/estetiska ämnena, skulle hotas i en skola utan timplan tycks vara obefogad.11 Visserligen intar matema- tik, svenska och engelska en speciell plats i skolans vardag genom att både ingå som särskilda ämnen på ca tre fjärdedelar av schemana och dessutom ofta vara elevens val vid eget arbete. Ämnen som idrott och hälsa, slöjd samt hem- och konsumentkunskap intar dock enligt på sätt och vis en ännu tydligare särställning genom att de kräver särskild planering i förhållande till lokaler och personal. Inte heller m.fl.12 har i sin fallstudie sett tendenser till att de praktiskt/estetiska ämnena har förlorat i förhållande till de behörig- hetsgivande ämnena. Tvärtom har kommunen prioriterat mer tid till musik samt idrott och hälsa . I vissa av forsknings- och utvärderingsstudierna pekar dock lärare på risken för att mycket av det arbete som sker under eget arbete kommer att handla om matematik, svenska och engelska. Det gäller då särskilt elever 7–9 som har svårt att nå målen i dessa behörig- hetsgivande ämnen. , Gränslöst arbete – inom vissa gränser, 2003. , Skolämnen och alternativen Schemat som indikator på vad som händer i skolor utan timplan, 2003. 11Vad studiens resultat faktiskt visar är att ämnena tilldelats schemapositioner, hur tids- tilldelningen ser ut har inte analyserats. m.fl., Tidsanvändningen i skolan, 2003. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet och konstaterar att en avreglering av tim- planen skulle kunna ge bättre förutsättningar för att arbeta med läroplanens mål om eget skapande, estetiska aspekter och olika kunskapsformer utifrån varje enskild elevs förutsättningar. När det gäller tiden konstaterar de att ingen förändring har skett för de praktiska/estetiska ämnena vid de försöksskolor som ingått i stu- dien. Lärarna i de praktiskt/estetiska ämnena i och studie upplever dock att teman ofta bestäms utifrån so-ämnenas perspektiv, att det är svårt att integrera de estetiska ämnena på ett bra sätt och att t.ex. musikens del i temat blir ytlig. Även om det anses självklart att arbeta tematiskt, hinner teman ofta avslutas innan eleverna blivit klara med sina uppgifter i bild eftersom den bild- mässiga delen av temat brukar ta än det övriga temaarbetet. Det gäller för läraren att själv vara aktiv för att kom- ma med i temaarbetet, som oftast blir en angelägenhet för so- ämnena. Lärarna tycker dock att tematiskt arbete är en viktig del i en skola utan timplan. En ökad individualisering, en ökad ämnesintegration och ett ökat fokus på mål att uppnå riskerar enligt och att påverka musikämnets innehåll – mot en mer rationell syn på ämnet och en mer stödjande roll i förhållande till andra ämnen (i samband med teman) samt mot att vissa elever riskerar att få mindre estetisk verksamhet. Även de lärare i praktiskt/estetiska ämnen som Söderström14 intervjuat pekar på att en risk med ämnesövergripande arbete är att de praktiskt/estetiska ämnena ges en utfyllnadsroll medan de s.k. teoretiska ämnena betraktas som mer väsentliga. I den studie som Elmeroth m.fl.15 har genomfört framgår att lärare i främmande språk är den grupp som är minst positiv till att arbeta utan timplan, medan lärare i svenska och so-ämnen utgör den mest positiva gruppen. Språklärare är den enda gruppen i studien som upplever att deras elevgrupp inte uppnått samma måluppfyllelse som elever i jämförbara grupper brukar ha gjort. Detta gäller dock både för försöksskolorna och för referensskolorna och är således en generell tendens i de undersökta skolorna. och G. , Tiden och skolans musikaliska och estetiska verksamhet, , Elevers och lärares lärande och lärmiljö ur ett lärarperspektiv, ingår i m.fl. Utbildning utan nationell timplan i . Individualisering eller pri- vatisering av lärprocessen, 2003. Elmeroth m.fl. Tid för fostran, 2003. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet förs en diskussion om vad som händer med de traditionella ämnes- studierna då en del av tiden används som en gemensam resurs för, den ofta elevstyrda, undervisningen. Enligt studien upplever många lärare tidsbrist och att det förs en kamp om tiden mellan ämnena. I en uppföljande rapport inom ramen för samma studie framgår att försöket upplevs ha skapat möjligheter att undervisa tvärs över tidigare ämnesgränser eller med andra utgångspunkter än de tradi- inom ett visst ämnes ram. Den traditionella ämnesindelade undervisningen har fått stå tillbaka för de nya verksamheter som utvecklats på försöksskolorna. Det framkommer också att försöket ger skolorna möjlighet att prioritera det som uppfattas som särskilt vikigt i undervisningen. Ofta handlar detta om friskvård/fysisk aktivitet samt basfärdigheter. Även m.fl. redovisar att lärarna på de studerade försökssko- lorna ägnar mer tid åt att bevaka och försvara sitt ämne. En intressant iakttagelse är att denna problematik inte alls nämns av den försöksskola som till största delen arbetar med fria arbetspass, dvs. att det i den av de studerade skolorna som har mycket tid att förhandla om är detta uppenbarligen inte något problem. visar slutligen att skolornas arbetssätt har lett till en ökning av elevernas byråkratiska uppgifter. Eleverna skall t.ex. utvärdera och dokumentera sina framsteg samt föra bok över hur veckan ska se ut. Mycket av elevernas tid går till planering och upp- följning, tid som måste tas från själva ämnesinnehållet. Sammantaget har inte den oro bekräftats som fanns initialt för att arbete utan timplan skulle leda till att de praktiskt/estetiska ämnena skulle förlora . På de flesta skolor finns som tidigare slöjd, idrott och hälsa, musik, hem- och konsumentkunskap samt bild angivna på schemat med egen tid. Därutöver ingår de ofta även i ämnesintegrerad tid och tematiskt arbete. Oron för att de estetiska ämnena inte skall ges utrymme för tillräcklig ämnesfördjupning är mot den bakgrunden knappast befogad, även om det finns tecken på att deras ställning inom ämnesintegrerade pass kan utvecklas ytterligare. Att betygsresultaten (se avsnitt 7.2) har förbättrats mer i försöks- skolorna än i övriga skolor för i stort sett alla typer av ämnen som försöket pågått stärker slutsatsen att skolorna upp- rätthåller en balans mellan olika ämnen som svarar mot läroplanens och kursplanernas intentioner. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet Att lärare i främmande språk känner större tveksamhet än andra lärare inför arbete utan timplan kan bero på att skolorna eller arbets- lagen initialt planerade för att integrera främmande språk i tema- tiskt arbete. I praktiken visade sig detta svårt med tanke på att det handlar om nybörjarspråk. Konsekvensen blev att främmande språk förlorade tid totalt sett. Detta verkar dock ha uppmärksammats av skolorna som i större utsträckning avsätter särskild tid för ämnet.