sou · GSB351 · 2005-01-01 00:00:00 — Här handlar det om att folkbildningen på ett bättre sätt måste dra åt samma håll för att utvecklas, snarare än att hålla fast vid sina egna revir. bör ta tillvara den kraft som finns i dagens ungdomsorganisationer, och ha ett tydligare samarbete och erfa- renhetsutbyte med exempelvis för Ung- domsorganisationer, LSU. Framtiden – vision och verklighet Studieförbunden bör närma sig varandra organisatoriskt – ad- ministrativt, personellt, lokalmässigt – för att spara resurser, men framför allt för att stärka bilden av vad folkbildningen som idé står för och vilken betydelsefull kraft den kan komma att bli . Skapandet av Folkbildningens Hus är ett sätt att åstadkomma detta. Studieförbunden bör i allt högre utsträckning profilera sig, definiera sin verksamhet och ideologiska grund och därigenom visa sin särart. Att de flesta studieförbund erbjuder alltmer lik- artade kurser kan i längden inte vara rimligt, och det är definitivt inte det bästa sättet att attrahera nya deltagare och grupper. Här fyller en viktig funktion som en enande och stark kraft utåt. En fördjupad diskussion om riskerna med en fortsatt ökad uppdragsutbildning/beställd verksamhet måste föras, inte minst för att studieförbunden ska vara väl förberedda inför framtida diskussioner med kommuner och landsting. Studieförbunden måste också i betydligt större utsträckning aktivt arbeta för att synas och verka där människor finns. Studieförbundens osynlighet måste brytas. Därför är det viktigt att vara medveten om att det språkbruk som används också kan stänga människor ute. SCB-undersökningen som har ge- nomförts på utredningens uppdrag visar att många unga gärna deltar i studieförbundens verksamhet – om de bara får veta vad den innebär och var den finns. Studieförbunden bör aktivt arbeta med sin kommunikation – kon- takten med dagens, gårdagens och inte minst morgondagens deltagare och intressegrupper. Lika angeläget är det att studieförbunden på ett tydligare sätt kommunicerar med dagens kommun- och landstingspoli- tiker. Samma sak gäller för kommunikationen med staten och dess företrädare. Studieförbunden har varit dåliga på att beskriva vilka de är, vad de gör och varför de egentligen finns. Om man ska kunna ta studieförbundens strävan att nå fler deltagare och nya grupper på allvar, så måste också fördelningen Framtiden – vision och verklighet av de beslutsfattande posterna inom studieförbund, och Folkbildningsråd få en bättre sammansättning. Om fler representanter från de grupper man säger sig vilja nå finns med där det fattas beslut om verksamhetsplaneringar, bud- getar och nya satsningar, så ökar också möjligheterna att fler känner sig välkomna. I samtliga cirkelledarutbildningar bör det föras in kunskap om hur det är att ha ett funktionshinder, och hur människor som behöver extra stöd på ett bättre sätt kan tas emot av stu- dieförbunden. En satsning på vidareutbildning bör göras för landets folk- högskolelärare, med fokus på hur de ska möta de nya grupper av deltagare de har. De har fått ett förändrat ansvar i och med att allt fler av deras elever behöver omfattande stöd och hjälp och de behöver få användbara verktyg för att hantera sin nya situa- tion. Folkhögskolorna bör satsa ännu mer på samarbete med andra aktörer för att nå nya deltagare, och sprida de verktyg för kun- skapsinhämtning som redan finns, som Folkhögskolornas In- formationstjänst och , ännu mer. Amatörkulturen hanteras något styvmoderligt av studieför- bunden , av en rad orsaker. Det är ett stort problem att amatörkulturen inte får det stöd den behöver för att utvecklas, men det ansvaret ligger på staten, inte studieförbunden. Därför är det viktigt att se över vilket stöd dessa grupper kan och bör få och var ansvaret för den nationella politiken vad gäller amatör- kulturen ska ligga framöver. Utredning om deltagande i folkbildning Beslut vid regeringssammanträde . En utredare skall, som ett komplement till en statlig utvärdering, belysa folkbildningen i icke-deltagarens perspektiv. Utredaren skall åskådliggöra vilka grupper som inte deltar i folkbildningen. Utredaren skall även pröva i vilken utsträckning det finns öns- kemål som folkbildningen skulle kunna tillgodose. Uppdraget skall redovisas . I samband med att ansvarsfördelningen mellan staten och folk- bildningen ändrades 1991 beslutades att staten regelbundet skulle genomföra fristående utvärderingar av folkbildningen. tillkallades en utredare (dir. 2001:74) för att genomföra den andra statliga utvärderingen av folkbildningen . Uppdraget är att göra en samlad bedömning av i vad mån statens syften med folkbildningen har uppnåtts. Uppdraget skall redovisas . Den nu pågående statliga utvärderingen skall dels mäta effek- ter av den verksamhet som bedrivs inom folkbildningen, dels utvärdera vilken betydelse folkbildningen har för personer som deltagit i någon form av folkbildning. I syfte att bredda regeringens beslutsunderlag inför en kom- mande folkbildningsproposition har regeringen ställt 2,5 miljo- ner kronor till disposition för att rådet till- sammans med berörda aktörer skall formulera folkbildningens egen syn på dess framtida roll och uppgifter, dvs. det som i detta sammanhang kallas folkbildningens framsyn. Resultatet skall redovisas . Resultat av den första statliga utvärderingen Den första statliga utvärderingen av folkbildningen (dir. 1994:12), som lämnade sitt slutbetänkande , tog i ett delbe- tänkande Folkbildning och vuxenstudier (SOU 1995:141) bl.a. upp resultatet från en studie som visade hur stor andel av olika grupper som inte deltagit i vuxenutbildning eller folkbildning. Enligt studien hade av de svarande inte deltagit i någon form av vuxenutbildning. Personer med arbetaryrken, lägre utbildning samt boende i hade deltagit i vuxenutbildning i mindre utsträckning än övriga personer i lan- det. En specialstudie avseende funktionshindrade, invandrare, en- samstående mödrar, arbetslösa och unga lågutbildade genomför- des också. Generellt visade resultaten att vuxenutbildningen nådde dessa grupper. Personer med funktionshinder var till och med något överrepresenterade. Resultaten talade emot att exem- pelvis sjukdom eller funktionshinder utgjorde generella förklar- ingar till varför man inte deltog i vuxenutbildning. Unga lågutbildade utmärktes av en låg studieaktivitet. Slutsat- serna för denna grupp var att det inte fanns anledning att befara något mer permanent utanförstående. Även för arbetslösa kvar- stod vissa farhågor om att deras studiedeltagande var lägre jäm- fört med förvärvsarbetande. Utvärderarna konstaterade att i stället för studiehinder – som definierades som kostnader, tidsrestriktioner och begränsad san- nolikhet att lyckas med studierna – var det troligen skillnader i förväntade belöningar som förklarade varför vissa deltar i vuxen- utbildning och andra står utanför. Utvärderingens slutsats var att det inte finns några enkelt identifierbara studiehinder. Det har gått undersökningen genomfördes. Nya grupper av vuxna har tillkommit och kännedom om deras inställning till deltagande i folkhögskolekurser eller studiecirklar saknas. har i samarbete med studieförbunden ge- nomfört tre undersökningar av deltagare i studiecirklar. Den se- naste undersökningen gällde deltagare . Syftet med undersökningarna är att ge en bild av vilka som deltar i studie- cirklar. Resultatet av den senaste undersökningen visar bl.a. att medel- åldern för samtliga cirkeldeltagare var . Delta- garnas medelålder hade därmed ökat med jämfört med tidigare undersökningar. Ett avsteg från den utvecklingen utgjorde den stora grupp unga män i åldern 15–som delta- git i främst musikcirklar. Det fanns dock en tydlig skillnad mel- lan studieförbunden i fråga om deltagarnas ålder. Medelåldern för deltagare i ABF och var . För båda dessa förbund gällde att av deras deltagare var eller äldre. De yngsta deltagarna fanns hos och med en medelålder på 32 respektive . Generellt visade resultatet att de kvinnliga deltagarna över- vägde och omfattade . Gruppen 15–avvek från detta mönster manliga deltagare. Nästan nio av tio deltagare hade svenska som modersmål. Knappt hälften av deltagarna hade mindre än grundutbildning. Jämfört med tidigare undersökningar hade andelen med kort utbildning, högst , minskat och andelen med längre utbildning ökat. Av regeringens skrivelse Kultur och deltagande (skr. 2001/02:176) framgår att mönstret i egna kulturaktiviteter, som ofta utförs inom ramen för folkbildningen, har förändrats . Undersökningar genomförda av och visar att flera former av eget kulturutövande har minskat i omfattning. Folkbildningen i ett föränderligt samhälle Samhällsutvecklingen sker i snabb takt och på många fronter . Klyftorna ökar mellan dem som har insikt om föränd- ringarnas påverkan på våra livsvillkor och dem som bara glimtvis får den kunskapen. Förändringarna leder till att människor får delvis olika världsbilder och därför också olika syn på sin för- måga att påverka. Folkhögskolor och studieförbund kan på olika sätt bidra till att minska dessa klyftor genom att ge flera möjlig- het att skaffa sig kunskap och använda den för att förändra ge- nom att skapa mötesplatser för samtal, eftertanke och ifrågasät- tande. Många flera sådana mötesplatser är nödvändiga för att skapa delaktighet i samhället och samhällsutvecklingen för att förebygga och motverka diskriminering, främlingsfientlighet och rasism. Inte minst för att värna om grundläggande demokratiska värden. Folkbildningen lockar uppskattningsvis 1,5 miljoner vuxna svenskar till studiecirklar och folkhögskolekurser . Av dem deltar många i flera än en aktivitet, vilket innebär att antalet deltagare i själva verket uppgår till nära 2,5 miljoner. Som fram- gått av det föregående har vi jämförelsevis god kunskap om dessa deltagare. Kunskapen om dem som inte deltar, deras bilder av folkbildningen, deras motiv för att avstå från att delta och vad som skulle kunna ändra deras beteende återstår i stor utsträck- ning att klarlägga. För att komplettera den andra statliga utvärderingen av folkbild- ningen och den folkbildningens framsyn som på regeringens uppdrag utarbetar parallellt med utvärderingen, utses en utredare med uppdrag att utreda deltagande i folkbild- ning för att belysa folkbildningen i icke-deltagarens perspektiv. Utredaren skall analysera frågan om folkbildningens inriktning, verksamhetsformer och organisation kan bedömas svara väl mot människors villkor i dagens och – om möjligt – morgondagens samhälle. Olika samhälls- och åldersgrupper är mer eller mindre väl re- presenterade i olika delar av studieverksamheten. Skillnaderna mellan studieförbunden när det gäller deltagare återspeglar delvis medlemsorganisationernas sammansättning och delvis den profil man medvetet valt för sin verksamhet. Det kan också finnas andra förklaringar. Utredaren skall undersöka de erfarenheter ungdomsorganisationerna har av samarbete med studieförbun- den. Vidare skall utredningen belysa vilka grupper som inte del- tar i olika former av folkbildning och skälen till det. Utredaren skall också pröva i vilken utsträckning det finns önskemål som folkbildningen skulle kunna tillgodose. Utredaren skall arbeta med stor öppenhet och stimulera till en bred diskussion. Vidare skall utredaren samråda med den nu på- gående statliga utvärderingen (U2001:06) samt med Folkbild- ningsrådet i fråga om uppdraget som avser folkbildningens framtida roll och uppgifter (U2002/1947/V). Uppdraget skall vara slutfört och redovisas till Utbildningsde- partementet . Utredningens arbete och metod Uppdraget som utredningen ställdes inför var alltså att analysera frågan om folkbildningens inriktning, verksamhetsformer och organisation kan bedömas svara väl mot människors, och fram- för allt ungdomars, villkor i dagens – och om möjligt – morgon- dagens samhälle. Vi har valt en rad olika vägar att ta oss an uppgiften. Tyngd- punkten har legat på möten och samtal för att få fram så många olika bilder av dagens folkbildning som möjligt. Vi har priori- terat diskussioner med människor som på ett eller annat sätt be- finner sig i eller runt omkring folkbildningsvärlden, eller männi- skor som när en önskan om att få bli en del av folkbildnings- . Vi har träffat representanter från samtliga studieförbund. Vi har besökt ett antal folkhögskolor för att få goda exempel på hur man lyckas nå nya grupper. Vi har träffat aktiva folkbildare från olika delar av . Vi har mött deltagare och elever på folkhögskolor och i stu- dieförbundsverksamhet. Vi har mött representanter för bland annat Amatörkulturor- ganisationer, Ibn Rushd och Sverok, för att se vilka önskemål de som vill bli en del av det formella folkbildningssystemet har. Vi har mött forskare med ett intresse för och kunskap om folkbildning, delaktighet, samhällsfrågor och politik. Vi har haft diskussioner med Handikapprörelsens Samar- betsorganisation. Vi har mött representanter för ett antal ungdomsorganisatio- ner, bland andra och , Unga Hör- selskadade och Förbundet rörelsehindrade. Vi har mött representanter för för Ung- domsorganisationer, LSU, och ska tillsammans med dem del- ta i ett seminarium kring folkrörelser och folkbildning . Vi har mött representanter för och . Vi har mött representanter för och kom- munpolitiker. Vi har haft ett nära samarbete med den statliga översynen av folkbildningen, SUFO 2. Vi anordnade en kombinerad workshop/seminarium under rubriken i folkbildning på regeringens Folkrö- relseforum den 21–. Vi deltog också som representanter för utredningen i diskussioner vid andra workshops under Folkrörelseforumet. För att få en övergripande bild av icke-deltagande valde vi att genomföra en SCB-undersökning, med fokus på studieförbun- dens och folkhögskolornas verksamhet. (Se bilaga 4 för mer in- formation om själva SCB-undersökningen.) Vi kontaktade också samtliga 21 ungdomsorganisationer som beviljades statsbidrag via –2002, för att få en bild av hur de uppfattar dagens folkbild- ning och studieförbunden och deras verksamhet. Vi har också fått en redogörelse från de tio studieförbunden om de projekt de finansierat med utvecklingspengar från . Dessutom har journalisten på vårt uppdrag gjort några nedslag i folkbildningsvärlden som han presenterar på sitt sätt i tre olika ögonblicksbilder. (Se bilaga 3.) ABF har akvarellkurs på folkhögskolan och danskurs i sina lokaler vid Folkets Park. Vuxenskolan annonserar om helg- kurser i möbelomklädning, astrologi och personlig utveckling. NBV har danskurs. De har tagit över den från TBV som har av- vecklat sin publika verksamhet i för att den inte nåd- de den TCO-anslutna huvudmålgruppen, utan till attraherade människor med koppling till LO. sitter i en soffa i stans moderna bibliotek. Hon kisar mot solen som lyser in genom glasväggen på byggnad- ens södra sida. - Folkbildningen är blind. En gång i tiden var dess strukturer revolutionerande och bidrog till att frigöra människor, men har de blivit till en stickig tvångströja. lämnade hon ett jobb som utredare på fritidsförvaltningens forskningsenhet i , flyttade till och blev verksamhetsansvarig på . - Ett av de sista arbetena jag gjorde på fritidsförvaltningen var studien och folket för studier. Den handlade om att folket i allt större utsträckning lämnar de här rörelserna och därför var det ju intressant att fråga sig vart de tar vägen och hur de vill uttrycka sig . jag också skulle vara fråga nummer ett på folkbildningens dag- ordning, men så var det verkligen inte! beskriver i stället en verksamhet som upp- givet anpassar sig till studieförbundens givna mallar i stället för att aktivt finna nya vägar för folkbildningen. Hon försökte eta- blera ett tjejprojekt och ett samarbete med sin gamla arbetsplats kring metodutveckling. - Jag ville prata om sånt, medan andra bara ville prata studie- timmar och bidrag. Målen som sattes handlade inte om innehåll- et i verksamheten, utan om hur många studietimmar vi behövde rapportera för att få tillräckliga bidrag. fanns det många tecken som tydde på att studieförbundens arbete skulle förändras. hade kommit med en rapport som framhöll stu- dieförbundens volymjakt och anpassningsbeteenden som ett problem. Och , som skulle komma med sitt slutbetänkande , hade redan pekat på det exi- sterande folkliga engagemanget, men bristen på fungerande möt- esplatser. Med detta i minne gick på ett stormöte i gamla kårlokaler som just höll på att förvandlas till allaktivitetshuset Kåken för Härnö- sands unga. - På mötet märkte jag ju vilken kreativitet som fanns. Jag kände att om man bara kunde ändra förutsättningarna lite så skulle det kunna frigöras enorma krafter, säger . Så föddes idén om en nättidning, en virtuell mötesplats vid sidan av Kåken, ett sätt att fånga upp strömningar och individer som studieförbunden inte når, tänkte . I Vuxenskolans och NBV:s gemensamma ansökan om pengar från projekt för demokrati skrev hon: I takt med att det traditionella föreningslivet tappar medlemmar bland barn och ungdomar går också viktiga mötesplatser förlorade i //Det minskade antalet föreningsmedlemmar skall dock inte ställas mot att det inte finns någonting som tyder på att ungdomar skulle vara mindre intresserade av att delta i sam- hällsutvecklingen. Vad som behövs är sålunda nya arenor som kan väcka och kanalisera ungdomars engagemang och delaktighet i sam- hällsutvecklingen. skulle bli verklighet. Det var bara att köpa datorer och sätta igång och jobba. - Att starta en webbtidning var inget mål i sig, utan ett redskap för att skapa något nytt. Jag kände att nu gläntar vi på dörren till framtiden, säger hon. En redaktion med tolv ungdomar från gymnasiets medielinje började jobba med webbtidningen som fick namnet Stabil. Tan- ken var att sidorna skulle stå öppna för bidrag från alla ungdomar i kommunen och att projektet skulle ingå i Vuxenskolans och NBV:s ordinarie verksamhet. -Roligast var att se ungdomarna växa, säger som var anställd som projektledare för . - Från början var de osäkra på allt och jag kunde inte låta bli att tänka hjälp, kommer det här verkligen att fungera?. Men väld- igt snart var de självsäkra och kunde komma tillbaka från en intervju och säga saker som Yes! Jag pumpade honom på lite bra fakta. drog sig Vuxenskolan ur Stabil. Ansvaret för webb- tidningen, som via ett samarbete med nu delvis finansierades med EU-medel, togs över helt av NBV, som anställde som projektledare. När EU-pengarna var slut , lades Stabil ned. Utvärderingen av , gjord av en forskare vid i , slog bland annat fast att Stabil rep- resenterade det innovativa nya i verksamhetsform. Att utifrån ett seriöst intresse för ungdomsdemokrati fokusera det nöd- vändiga offentliga samtalet/diskussionen mellan ungdomar och mellan vuxenvärlden och ungdomar. Att förlänga var aldrig aktuellt för NBV, säger , ordförande i som har underskott i kassan. Han menar att en enklare väg till ungdom- arna i stället går via musiken. - Vi måste upprätthålla vissa volymer, få ihop till ett visst antal studietimmar. Vissa saker är lättare än andra att få volym på: musik, ungdomar träffas och övar och lattjar med musik, säger han. Att nå ungdomar på andra sätt är däremot svårare. Det är till exempel svårt att få dem intresserade av NBV:s profilfrågor; drog- och alkoholprevention. - För att lyckas med det skulle det krävas en stor arbetsinsats och det är egentligen inte vi som studieförbund, utan våra med- lemsorganisationer som med stöd från oss ska stå för det arbetet. Problemet är att organisationernas medlemmar oftast är betyd- ligt äldre än ungdomsgrupperna, vilket gör det svårt för dem, säger . , verksamhetsansvarig på NBV i , förmed- lar samma bild: - Det här med droger är ju det minsta i vår verksamhet här. I stället är det musiken som är störst, en självgående verk- samhet som automatiskt lockar ungdomar som inte har några problem att se poängen med tillgång till bra utrustning, som de dessutom kan kvittera ut och ta med sig hem den dag de jobbat ihop inköpssumman med tillräckligt många studiecirkels- timmar. Data, som tidigare attraherade alla åldrar, har dramatiskt gett vika . I stället försöker dra nytta av havsnära läge och intresset för båtliv genom att arrangera studiecirklar i navigation och segling. - Det är ju enkelt, vi har ju parkeringsplatsen precis här nere, säger han och nickar ut genom fönstret i det gamla hamnmag- asinet vid den smala passagen mellan och . Arbetet med Stabil tycker var både lärorikt och intressant. - I början var entusiasmen hos ungdomarna stor, men den avtog rätt fort. Kanske var det så att vi gjorde för mycket, att de kände att allt var färdigt. Stabil följdes av projektet där ungdomar spanat på folkbildningen. En rapport lämnades till bidragsgivaren . I Stabil Spaning granskar två flickor, , hur studieförbunden i gör för att locka ungdomar till sin verksamhet. De har gått igenom Tidningen och kommit fram till att endast 84 av studieförbundens totalt 1454 evenemang annonserades ut. De flesta annonser rikt- ade sig dessutom till människor i medelåldern. Många ungdom- ar skulle säkert också kunna tänka sig att gå på akvarellmålning och oljemålning men //vem vill sitta och måla med ett gäng tanter. En 33-årig studiekonsulent på NBV i skriver om sitt arbete. Hon konstaterar att det krävs andra metoder än studiecirkelverksamhet för att nå ungdomar. Delar av hennes drogförebyggande arbete berättigar därmed inte till del av studie- förbundets bidrag från stat, landsting och kommun, utan måste i stället bedrivas i projektform med pengar från . En 20-åring i berättar om erfarenheterna av webb- sidan , en lokal konkurrent till Stabil som började som en lätt studentikos angelägenhet för några få och slutade som en nationellt uppmärksammad digital mötesplats där de över 2000 medlemmarna publicerade sina egna dikter, noveller och artiklar. Tusentals, miljontals, människor använder internet till att lära sig saker //olika hjälpsidor och forum är mer folkbildande än det lokala NBV- eller . //Det finns färre och färre anledningar till att lära sig hur cirkelaktivi- teterna fungerar och även om man gör det blir nog många av- skräckta av den konventionella utformningen av dem. Till slut är det enda som lockar pengarna. Själv skrev en lång debattartikel som publicerades på kultursidan i . Texten är en vidräkning med studieförbundens arbetssätt och hantering av pengar. Hennes resonemang landar i det radi- kala förslaget att skrota det etablerade studieförbundssystemet, i stället decentralisera folkbildningen och inrätta lokala folkbild- ningscentrum. - Om jag har fått några reaktioner? Nej, inga alls, men det hade väl varit naivt att förvänta sig det. Kretsen som sällan växer Muslimska Ibn Rushd och spelorganisationen vill starta egna studieförbund. Men tio studieförbund är en exklu- siv krets som sällan växer – senast det hände var . Och om det händer igen blir det ett spel om statsbidragen med tio förlorare och bara en eller två vinnare. Två män står vid en modell av ett slagfält. De kastar tärningar och flyttar runt stridsvagnsmodeller och sold- ater i landskapet. De är djupt koncentrerade. Det här är en bild från folkrörelsernas . De två männen är medlemmar i föreningen som har sin lokal bakom en anonym källardörr på norra i . Lokalen är öppen och föreningens drygt 200 medlemmar kommer hit för att spela datorspel, brädspel, kortspel eller figurspel, som Warhammer 40 K som männen vid slagfältet ägnar sig åt. Längst in i lokalen, bakom en provisoriskt ihopsnickrad vägg, finns videorummet där det ofta visas japansk tecknad film och i ett skåp står föreningens symaskiner, som plockas fram när medlemmar förbereder sig för ett lajv, levande rollspel. GAM är en av landets cirka 2000 föreningar som ingår i , Sverok, en snabbväxan- de organisation med närmare 50 000 medlemmar varav är . deklarerade organisationen sina planer på att starta ett eget studieförbund. Men någon formell ansökan skickades aldrig till Folkbildnings- rådet, som fattar beslut om vilka organisationer som kan be- traktas som statsbidragsberättigade studieförbund.