sou · GSB3103d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Ett annat förslag är att man istället för råd och stöd enligt LSS resursförstärker och lyfter fram landstingens skyldighet att erbjuda habilitering, rehabilitering och individuell plan i HSL. (läns landsting) De förslag om förändring som huvudmännen lägger fram handlar om förtydligande av rubrik och innehåll: Rubriceringen behöver ändras eftersom råd och stöd är ett begrepp som används av många utanför LSS, Ej fokus på yrkeskategorier utan på behov, Inte begränsa insatsen utan hellre vidga, till exempel skriva in rätten till habilitering och rehabilitering i lagtexten. Habilitering och rehabilitering håller på att kvalitetssäkras så att alla kan veta vad det bör innehålla. i sammanfattar behovet av råd och stöd: Råd och stöd bör finnas kvar. Det skall vara en möjlighet när en per- son tycker att hans/hennes behov inte tillgodoses inom samhällets ordinarie verksamhet, HSL, SoL, FK, Af o s v. Den som tillhör per- sonkretsen skall då kunna begära råd och stöd (byt namn på insatsen) hos en fristående råd- och stödenhet som bedömer behovet och ser till att vi andra utförare gör det vi skall. Råd och stöd skall vara den enskildes stöd i samhällets labyrint Vid dialogkonferenserna konstaterade många arbetsgrupper att LSS som rättighetslagstiftning är viktig för att säkra den enskil- des tillgång till insatser. Det är viktigt att förtydliga insatsens inne- håll och gränsdragningen mot habilitering och rehabilitering. Flera arbetsgrupper påtalar att det behövs en förstärkning av insatsen bl. a. för att motverka att råd och stöd urholkas. Förtydliga lagen LSS 9 § 1: Rätt till habiliterings- rehabiliteringsin- satser samt rådgivning och personligt stöd i den mån insatsen inte till- godoses på annat sätt, det vill säga genom HSL. (, 021010) Skall råd och stöd finnas kvar? Ja, om insatsen preciseras – inte annars. Ja, för att det behövs en gräddfil för de svårast funktionshindrade. (, 021122) Tillämpning av insatsen råd och stöd De konkreta förslag till förändringar som lämnades från arbets- grupperna handlar ofta om namnbyte och behov av samordning utifrån en helhetssyn. Viktigt att kunna ge insatser enligt helhetsprincipen och då innebär det både behandling och råd och stöd. (, 021010) En lotsfunktion som kan överbrygga och vara samordnare mellan insatser från olika utförare inom HSL, SoL och LSS och andra som finns omkring den funktionshindrade skulle mycket väl kunna utvecklas som råd och stöd- insats. (, 021025) Vid utredningens möten med landets vuxenhabiliteringschefer har det framkommit att cheferna anser att LSS behövs som garanti och behöver förstärkas. Insatserna i 9 § 1 bör tydliggöras för att ge status och genomslagskraft. Garantierna – utfästelserna till mål- gruppen – kommer från staten, men genomförarna, landsting och kommun, klarar inte alltid av målsättningen. Några av vuxenhabili- teringscheferna summerar detta: Vi arbetar i vardagen för att vara lojala mot våra arbetsgivare och lap- par och lagar för att motsvara kraven i lagstiftning och från individer. Men vi har också en vision om en individfokuserad nationellt likriktad stödorganisation – befriad från huvudmannaskapsproblem – inriktad enbart på att ge maximalt stöd åt LSS – gruppen. Föreningen , som är ett heltäckande nät- verk för chefer inom barn och ungdomshabiliteringen i , har i en skrivelse gett uttryck för att habilitering och behandling även fortsättningsvis skall ges enligt HSL, men med en större respekt för prioriteringsordningen. Lever landstingen upp till denna skulle råd och stöd inte behövas. Begreppet råd och stöd bör bytas ut till särskilt expertstöd som enligt föreningen skulle kunna innehålla: En utredning/bedömning för att tillsammans med den enskilde och andra personer i närmiljön göra en kartläggning av behov På uppdrag av enskilda ge stöd i samordning mellan olika verk- samheter och huvudmän i syfte att tillförsäkra personen det stöd som behövs för att leva som andra. En individuell plan kan Tillämpning av insatsen råd och stöd upprättas, där man fastställer vem som ansvarar för olika åtgär- der Rådgivning och kunskapsförmedling om funktionshinder till den enskilde och dennes nätverk Rådgivande och stödjande samtal för att stärka individens iden- titet och självkänsla. Psykologiskt stöd till familjen, enskilt eller i grupp Vägledning/information om olika samhällsinsatser och vid behov stöd i att etablera kontakter I ett skriftligt uttalande vill för förmedla sina synpunkter på tillämpningen av råd och stöd. Nätverket består av LSS-handläggare inom landstingen i län, , , , , , och län. Att insatsen rådgivning och annat personligt stöd enligt LSS9 § 1 behöver finnas kvar Att insatsen skall utgöra ett komplement till andra insatser enl. HSL såsom rehabilitering, habilitering och medicinska insatser Att utredningen bör tydliggöra vad som avses med komplement exempelvis preciserade insatser, nivå eller omfattning för att säkerställa rätt till insats på lika villkor mellan olika grupper av funktionshindrade och i olika delar av landet Att insatsen bör byta namn för att tydliggöra och urskilja insatsen När det gäller behandlingsinsatser i relationen till råd och stöd har nätverket en del synpunkter och frågeställningar: Att återinföra behandling som en rättighet är att backa tillbaka i histo- rien, till gamla Omsorgslagen. Det strider mot den Nationella hand- lingsplanens intentioner – Från patient till medborgare – som före- språkar samma rättigheter och skyldigheter för alla människor. Vad händer med HSL-vård på lika villkor, när nuvarande priori- teringsregler inom HSL sätt ur spel. Vad skulle behandling enligt LSS kunna innefatta – innebär det en lagreglerad rätt till medicinska insatser, rehabilitering och habilitering Vid utredningens hearing angående tillämpningen av råd och stöd diskuterades insatsens nuvarande roll och framtida utveckling. , framförde sin personliga syn på utvecklingen av råd och stöd. Tillämpning av insatsen råd och stöd Brusén anser att man bör utgå från tre områden när det gäller att återställa det ursprungliga syftet med insatsen råd och stöd: 1.Behov; Varför – vilka behov skall tillgodoses hos barn, ung- domar (familjen) och vuxna med stora funktionshinder? 2.Organisering; Vad – behövs ifråga om organisatoriska och andra förutsättningar för att tillgodose dessa behov? 3.Styrning; Hur – skall juridiken och andra instrument styra så att behoven tillgodoses? Brusén upplever att ingen egentligen ifrågasätter behoven, men det nuvarande regelsystemet har inte förmåga att tillgodose dessa behov. Personer med stora funktionshinder har ett behov av expertinsatser. Dessa blir inte tillgodosedda och gränser mellan huvudmannaskapsansvar skapar problem för enskilda. För personer med omfattande funktionshinder behövs en kvalitets- säkrad kompensation för att skapa någorlunda lika villkor när det gäller livskvalitet, delaktighet och jämlikhet i levnadsvillkor jämfört med den övriga befolkningen. Expertinsatserna skall organiseras så att de finns i tillräcklig omfattning utifrån individuella behov, har en likvärdig spridning över hela landet och har likartade resurser för olika funktions- hinder. De skall bygga på kontinuitet och uthållighet, vara sam- manhållna och lättillgängliga. Expertinsatserna skall bygga på kun- skap och erfarenhet och på medverkan av den enskilda och/eller familjen. De skall tydligt kunna urskiljas, definieras och följas upp. De skall kunna utvecklas och förbättras. Enligt Brusén måste styrningen så att dessa förutsättningar ska- pas ske genom utveckling på många olika områden; resurser (sam- ordnad nämnd, statsbidrag, sanktioner), utbildning, attityder, information (tillgänglighet, anpassning), brukarinflytande (planer, ombud, överklagning, köp), tillsyn, kartläggningar (nationella och lokala behovsinventeringar), forskning (insatsernas effekt, tvär- disciplinär ansats) och juridik (entydig kompletterande rätt till insats enligt LSS eller rättighet enligt HSL). , länschef, berättar att råd och stöd i utvecklats till en renodlad råd och stödorganisation. All medicinsk behandling sker i andra hälso- och sjukvårdsorga- nisationer och skall som HSL insatser prioriteras efter de generella prioriteringsprinciperna som gäller alla. Råd och stöd ger ingen förtur till insatser enligt HSL. Tillämpning av insatsen råd och stöd Genom en renodlad råd och stöd-insats blir uppdraget tydligt för brukarna som söker stöd, teampersonalen och andra sam- arbetspartners. Det ger möjlighet att fokusera och utveckla arbets- sättet enligt LSS intentioner. Det centrala blir nu att ge råd och stöd i vardagens livsfrågor till exempel; Vem är jag?, relation till närstående och andra, ekonomi, arbete, mitt hem som arena för stödpersoner, brukarstöd, vad kan samhället stötta med, behov av rehabilitering/ habilitering. , psykiater, i , anser att råd och stöd behövs – i synnerhet i en allt hårdare konkurrens inom vården. grundinställning är att råd och stöd skall täcka behov som faktiskt inte tillgodoses av andra lagreglerade insatser. Råd och stöd kunde vara en insats som; Lagar sprickorna i välfärdsmuren Agerar i gränszoner till exempel mellan LSS, SoL och HSL genom en allsidig belysning Har ett särskilt expertkunnande Ger stöd till anhöriga Ger brukarna rätt till second opinion Förmedlar konsultinsatser till stöd och servicepersoner kring brukaren Fungerade som case-manager – samordnare/ombud Ger särskilt anpassat stöd vid multipla funktionshinder och vid försvårande tilläggsproblem till exempel språksvårigheter , f.d. regeringsråd menar att begreppet rådgivning och annat personligt stöd är olyckligt bland annat därför att råd- givning är alla myndigheters skyldighet. Begreppet stöd borde där- emot kunna utvecklas och preciseras som personligt stöd i livet. En sådan insats skulle enligt vara fullt möjlig att avgränsa och möjlig att koppla ihop med insatser enligt HSL. Oavsett var de praktiska insatserna ges kan överklagningsrätten ske via beslut om personligt stöd enligt LSS, vilket skulle ge den enskilde en möjlighet att få sina behov prövade. anser att detta inte behöver komma i konflikt med principerna inom HSL, eftersom det inte innebär någon myndighetsutövning av den praktiska verksamheten, habilitering och rehabilitering, som sker enligt HSL. Tillämpning av insatsen råd och stöd Tillämpningen av råd och stöd efter LSS ikraftträdande präg- lades i huvudsak av Allmänna råd, 1994:1. Insatsen sågs av många huvudmän som ett komplement till annan lagstift- ning som kunde innehålla både medicinska, psykologiska, sociala och pedagogiska delar, även om hävdade en motsatt uppfattning. Råd och stöd garanterade att personer som tillhörde LSS per- sonkrets fick sina behov tillgodosedda, om de inte tillgodosågs på annat sätt. Det upplever jag var ett sätt att uppfylla intentionerna i LSS. Stödet för personer med omfattande funktionshinder skulle inte försämras i förhållande till tidigare lagstiftning. En beräknad efterfrågeökning p g a den utökade personkretsen kompenserades med ett riktat statsbidrag till de ansvariga huvudmännen. Gränsen mellan råd och stöd enligt LSS och habilitering och rehabilitering enligt HSL var i praktiken ett mindre problem eftersom råd och stöd var ett komplement även till åtgärder som i vissa fall kunde betraktas som habilitering och rehabilitering. Arbetet med råd och stöd kunde bedrivas utifrån en helhetssyn med en individuell behovsanpassning. Den enskildes inflytande och självbestämmande stärktes genom att de flesta insatserna kunde överklagas. Regeringsrättens domar 1997 förändrade dock förutsättningarna för tillämpningen av råd och stöd. Lagstiftaren menade vid införan- det av LSS att habilitering och rehabilitering inte var så tydligt avgränsade verksamheter att de kunde regleras i en rättighetslag- stiftning. Regeringsrätten gjorde emellertid en sådan avgränsning. Det slogs i domarna fast att insatser av logoped och teckenspråks- undervisning i de enskilda fallen var att betrakta som habilitering enligt HSL och det var inte längre avgörande om behovet blir till- godosett eller ej. Jag uppfattar detta som att skyldighetslagen HSL i praktisk tillämpning ges företräde framför rättighetslagen LSS när det gäller insatsen råd och stöd som är en viktig del av det samlade stödet till LSS personkrets. Många åtgärder som tidigare bedömts tillhöra råd och stöd, LSS, anses numera uteslutande att betrakta som HSL-insatser och innehållet i råd och stöd begränsas därmed. Att hänföra allt fler åtgärder till HSL ökar huvudmännens möjlig- heter att i större utsträckning ensidigt bestämma insatsens utform- ning och omfattning samt i förekommande fall begränsa eller neka insatsen utan möjlighet till rättslig prövning för den enskilde. Tillämpning av insatsen råd och stöd Jag anser att detta har inneburit en försämring i stödet för de personer som tillhör LSS personkrets. Insatsens värde som kom- plement till åtgärder enligt annan lagstiftning – i första hand HSL – blir mindre. Dessutom försämras de enskildas möjligheter till inflytande och självbestämmande. Vidare bedömer jag att LSS ställ- ning som pluslag urholkas. Enligt min mening får det anses som ytterst tveksamt om dessa förändringar är förenliga med lagstifta- rens intentioner i LSS. Enligt min uppfattning skulle LSS förbättra situationen för personer med så omfattande funktionshinder att de bedömdes vara i behov av särskilda rättigheter. Tillämpning och nivåsättning avseende kvalitet och omfattning i SoL och HSL växlar över tiden bland annat beroende på ekonomiska förutsätt- ningar. Möjligheten till kvalitativt och kvantitativt komplement enligt LSS är således viktig om annan lagstiftning sviktar. Det är uppenbart att råd och stöd och habilitering och rehabilitering har många likheter. Detta gäller målsättning, innehåll, personalkompetens, organisering och praktisk tillämpning. I princip kan habilitering innehålla allt det som betraktas ingå i råd och stöd. Den viktigaste skillnaden handlar om lagtillämpning och de eventuella följder denna kan få för den enskilde. Erfarenheterna från utredningens arbete visar att det sker en successiv överföring av åtgärder från råd och stöd enligt LSS till habilitering och rehabilitering enligt HSL. Processen ser dock olika ut i landet både när det gäller tempo och omfattning. Detta kan bland annat bero på principiella ställningstagande av huvudmännen. Avgränsningen mot HSL blir mer avgörande för tillämpningen av råd och stöd och fler ansökningar avslås med motiveringen att den begärda insatsen bedöms vara habilitering eller rehabilitering och tillhör HSL. För att skapa en god kvalitet i stödet till personer som tillhör LSS personkrets behöver stödet ofta ges i en sammanhållen insats- kedja av medicinska, psykologiska, sociala och pedagogiska åtgär- der. Jag anser att möjligheterna till detta nu har försämrats då åtgärder som kan anses vara habilitering eller rehabilitering utmönstras från råd och stöd eftersom de inte kan ges som komplement. Konsekvenserna av detta kan innebära att enskildas behov inte blir tillgodosedda. Även om många huvudmän har ambitionen att ersätta råd och stöd fullt ut med habiliteringsinsatser är det enligt min mening högst osäkert om berättigade behov blir tillgodosedda av alla huvudmän. Risken är uppenbar att en del av dessa behov likställs Tillämpning av insatsen råd och stöd med andra målgruppers behov inom HSL, vilket kan leda till att behövda åtgärder inte tillgodoses eller fördröjs. Möjligheterna att erhålla viktiga insatser som komplement har försvunnit. Om den enskildes faktiska behov blir tillgodosedda eller ej kan inte längre bli föremål för överklagning, vilket kan innebära att felaktiga prio- riteringar och avslag inte korrigeras. Jag är tveksam till att innehållet i råd och stöd skall bedömas utifrån att det vid samma tillfälle som LSS trädde ikraft, infördes ett förtydligande i en annan lagstiftning, HSL, angående huvud- männens ansvar för habilitering och rehabilitering. Jag anser att det inte är rimligt att ett sådant ansvarsförtydligande skall leda till en försämring för personer som tillhör LSS personkrets. Huvudmännen integrerar som regel råd och stöd enligt LSS i sina habiliteringsorganisationer och den kan hos vissa huvudmän knappast särskiljas som fristående del. Expertresurser som avsatts för råd och stöd kan ofta inte preciseras. Landstingen använder stora delar av det statsbidrag, som var avsett för råd och stöd till den utökade personkretsen i LSS, för att bygga upp eller utveckla habiliteringsorganisationer. Relativt lite av resurserna har öron- märkts för att utveckla råd och stödverksamhet. Enligt min bedömning innebär detta att en del av statsbidraget används till andra grupper än det ursprungligen var avsett för. Det kan också tolkas som att vissa huvudmän inte anser det angeläget att särskilja råd och stöd från habilitering och rehabilitering och att utveckla insatsen till det särskilda stöd som avsågs i LSS. Konsekvenserna av denna integreringsprocess bedöms olika av olika professionella grupper. Företrädare för vuxenhabiliteringen i landet tycks oftare peka på de negativa följderna, bland annat ris- ken för att brukarna tappar inflytande och att deras behov kan hållas i kö i synnerhet när resurserna krymper. Många av dessa företrädare anser att råd och stöd behöver förstärkas för att garan- tera att de personer som tillhör LSS personkrets och som har en särskilt utsatt situation i samhället skall få sina behov tillgodosedda. Företrädare för barn- och ungdomshabiliteringen är mer positiva till att arbeta med råd och stöd inom HSL. Det är naturligare för sjukvården, enklare och mer effektivt. De anser i större utsträck- ning att de enskildas behov ändå blir tillgodosedda. Eventuella resursbrister skall säkras genom att landstingen följer priori- teringsordningen enligt HSL. Vidare uttrycker företrädarna att pri- oriteringsordningen skall garantera att de som har störst behov får mest resurser. Tillämpning av insatsen råd och stöd Det finns enligt min mening en ganska god uppfattning om vad insatsen råd och stöd kan innehålla. Beskrivningar av innehållet skiljer sig inte nämnvärt från de som gjordes vid till exempel kartläggning 1999. Även de expertresurser som anses behövas för att ge stöd är i stort sett desamma. Jag anser att det finns delar i råd och stöd som kan vara särskilt viktiga att utveckla. Förbättrad information om insatsen och upp- sökande verksamhet behövs för att skapa bättre kunskap om insat- sen och därigenom öka tillgängligheten för personer som tillhör LSS personkrets. Samordning av olika insatser och åtgärder är en central del när det gäller att säkra en heltäckande insatskedja och skapa ett effektivt resursutnyttjande. Detta påtalas bland annat i 7 § LSS. En sådan samordning kan också underlättas om användandet av individuell plan som planeringsinstrument utvecklas. I den praktiska tillämpningen av råd och stöd påverkas innehållet i hög grad av gränsdragningen gentemot habilitering och rehabilitering. Möjligheten att vid behov använda råd och stöd som ett verkningsfullt komplement begränsas enligt min mening i alltför hög grad p g a denna gränsdragning. Avgränsningen mot insatser från andra verksamheter exempelvis kommunernas LSS-enheter, socialtjänst och undervisning tycks inte vara lika problematiska. Här handlar det oftare om brister i information och samverkan än om definitionsproblem. Det avgörande för kvaliteten både i råd och stöd enligt LSS och habilitering och rehabilitering enligt HSL, är enligt min mening att insatserna kan ges utifrån en helhetssyn och med en bred resursbas som vid behov kan kompletteras med spetskompetens. För att till- godose varierande individuella behov är det en styrka att kunna arbeta tvärfackligt – i första hand med medicinska, psykologiska, sociala och pedagogiska kompetenser. Många synpunkter, som lämnats av huvudmännen i enkätsvar eller av arbetsgrupperna vid dialogkonferenser, pekar på att råd och stöd behövs som en fristående LSS-insats även . De van- ligaste skälen är att råd och stöd skall fungera antingen som garanti för att behov faktiskt blir tillgodosedda eller att insatsen behövs som påtryckning för att stimulera en utveckling av habilitering och rehabilitering. Det framkommer dock flera synpunkter på fördelar med att byta namn på insatsen. Detta bland annat för att tydliggöra råd och stöd och undvika sammanblandning med myndigheters allmänna råd- givningsskyldighet. Tillämpning av insatsen råd och stöd När det gäller förtydligande i övrigt är det många som föresprå- kar att råd och stöd återigen ska kunna fungera som komplement även till habilitering och rehabilitering. Man menar att då kan insatsen återfå en reell funktion som garanti för att enskildas behov blir tillgodosedda och inte bortprioriterade. Som tidigare påtalats anser en del företrädare för barn- och ungdomshabilitering att habilitering och rehabilitering även fortsättningsvis skall hållas skiljt från råd och stöd. Behov av förstärkningar skall ske via gällande prioriteringsordning enligt HSL. Detta kan enligt min bedömning till viss del hänga samman med att barn- och ungdomshabilitering är eller har varit resurs- starkare än motsvarande vuxenhabilitering och att behovet av kompletterande insatser därför varit mindre. Jag har upplevt att det finns ett relativt brett stöd för att en insats som råd och stöd förankrad i rättig- hetslagstiftningen behövs . Förhållandevis få tycks anse att den helt kan tas bort och fullt ut ersättas av habiliterings- eller rehabiliteringsinsatser. Behovet av en garanti för stöd till personer med omfattande funktionshinder som tillhör LSS person- krets får anses kvarstå. 5Beskrivningar av situationen för personer med funktionshinder Behovet av en kompletterande stödinsats som råd och stöd är enligt min mening till stor del avhängigt av hur andra stöd- insatser i samhället fungerar. Många beskrivningar belyser bris- ter i stödet till personer med funktionshinder. De tycks fort- farande ha betydande svårigheter i det dagliga livet för att nå jämlikhet på så viktiga områden som exempelvis utbildning, arbetsmarknad och ekonomisk trygghet. Jag upplever att det finns skillnader över landet när det gäller stödet till personer med omfattande funktionshinder. Det gäller också hur insatsen råd och stöd enligt 9 § 1 LSS tillämpas. Sambandet mellan råd och stöd och habilitering och rehabili- tering är uppenbart och en fullgod habilitering och rehabili- tering skulle troligen kunna ersätta råd och stöd. De läges- beskrivningar som gjorts om habilitering och rehabilitering ger dock en splittrad bild. Inom vissa områden fungerar verksam- heterna väl, men det finns också tydliga brister. Med anledning av de brister som påtalas vill jag understryka behoven av förbättrad information, planering, samordning, samverkan och helhetssyn. Jag delar uppfattning i senaste lägesrapporten att områden inom handikappomsorgen som särskilt bör upp- märksammas är; framtida ekonomiska besparingar och priori- teringar, ojämlik tillgång till insatser, den framtida personal- försörjningen samt den bristande helhetssynen. Flera av de grundläggande målen i LSS handlar om den enskildes inflytande och självbestämmande och jag anser att det är viktigt att stärka brukarinflytandet i insatsen råd och stöd. Jag delar regeringens uppfattning i den nationella handlings- planen för handikappolitiken att mycket har gjorts, men en hel del återstår att göra. Situationen för många av de personer som Beskrivningar av situationen för personer med funktionshinder tillhör LSS personkrets kan förbättras och de motiv som gällde när LSS infördes som pluslag är fortfarande till stora delar giltiga. 5.1Övergripande beskrivningar av stöd till personer med funktionshinder Samhällsstödet till personer med funktionshinder regleras av en rad olika lagar och förordningar. Tre viktiga lagar i detta sammanhang är Socialtjänstlagen (SoL), Hälso- och sjukvårdslagen (HSL) och Lag om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS).