sou · GSB3107d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Av stadgandet i övrigt framgår att den som är redovis- ningsskyldig till kommunen inte är valbar som revisor för uppdrag som omfattas av redovisningsskyldigheten, t.ex. en ledamot i en nämnd. I praxis har dock revisorer valts för att granska verksamhet med undantag för sådan verksamhet där de är redovis- ningsskyldiga. Det nya tredje stycket innebär att val med ett sådant undantag, dvs. att inneha ett nämnduppdrag, är möjligt. Om en revisor väljs till t.ex. ett nämnduppdrag kommer denne – på grund av bestämmelsen i 4 kap. 8 § – automatiskt att entledigas från nämnduppdraget. Bestämmelsen i fjärde stycket är dock fort- farande tillämplig för att bedöma valbarhetsbegränsningar för andra redovisningsskyldiga till kommunen eller t.ex. anställda. Bestämmelsen är också tillämplig om revisor är redovis- ningsskyldig av andra skäl än förtroendeuppdrag. Av femte, förut- varande fjärde stycket framgår också att vissa närstående till revisorer skall bedömas enligt kriterierna i fjärde stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4 Ändringen är en följdändring av att kravet att välja revisors- ersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4 Ändringen är en följdändring av att kravet att välja revisors- ersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4. Ändringen i andra stycket är en följdändring av att kravet på att välja revisorsersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4 Ändringen är en följdändring av att kravet att välja revisors- ersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4 Ändringen är en följdändring av att kravet att välja revisors- ersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Förslaget behandlas i avsnitt 10.4 och 10.5. Rubriken närmast föregående paragrafen har ändrats och anger att prövningen skall avse frågan om anmärkning och om ansvars- frihet. Ändringen i första stycket innebär att fullmäktiges beslut om ansvarsfrihet skall motiveras oavsett om ansvarsfrihet beviljas eller vägras. Kravet på motivering innebär att det av fullmäktiges beslut skall framgå vilka omständigheter som legat till grund för beslutet. Omfattningen av fullmäktiges motivering får bedömas utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. I de fall man följer revi- sorernas förslag kan fullmäktiges motivering bestå av en hänvisning till revisionsberättelsen. I de fall fullmäktige avviker från revi- sorernas bedömning måste det av fullmäktiges motivering framgå i vilket avseende man gör en annan bedömning än revisorerna. Av 5 kap. 31 § framgår att fullmäktige skall inhämta förklaringar över de anmärkningar som framställts i revisionsberättelsen. Detta kan utgöra ett viktigt underlag för fullmäktiges motivering och ställ- ningstagande. Fullmäktige måste dock alltid slutligt presentera en egen motivering baserad på det beredningsunderlag som finns. Av 5 kap. 45 § 2 st. framgår att ordföranden kan vägra att lägga fram ett förslag till beslut om ordföranden bedömer att detta strider mot lag. Eftersom kravet på motivering framgår av lag åvilar det ytterst fullmäktiges ordförande att tillse att beslutet är moti- verat för att ärendet skall kunna behandlas av fullmäktige. Av det nya andra stycket framgår att om revisorerna enligt 9 kap. 17 § riktat anmärkning mot en nämnd, fullmäktigeberedning eller enskilda förtroendevalda i sådana organ, skall fullmäktige besluta om anmärkningen även skall riktas från fullmäktiges sida. Bestäm- melsen innebär att när revisionsberättelsen behandlas på fullmäk- tigesammanträde skall fullmäktige ta ställning till om de ställer sig bakom revisorernas anmärkning eller inte. Om fullmäktige inte delar revisorernas uppfattning kan fullmäktige avstå från att rikta anmärkning. Revisorernas anmärkning kvarstår dock även om anmärkning inte riktas från fullmäktiges sida. Både beslutet att ställa sig bakom och att inte ställa sig bakom revisorernas anmärk- ning skall vara motiverat. Omfattningen av motiveringen skall bedömas på liknande sätt som anges i kommentaren till första stycket. Av det nya tredje stycket framgår att fullmäktige kan rikta anmärkning även om revisorerna inte riktat någon anmärkning. Beslutet skall motiveras. Omfattningen av motiveringen får bedö- mas utifrån förhållanden i det enskilda fallet. Av motiveringen måste dock framgå vilka bedömningar och eventuella nya omständ- ligheter som motiverar fullmäktiges beslut att rikta anmärkning. Ändringen i fjärde, förutvarande andra stycket innebär att även anmärkning skall prövas för en gemensam nämnd. Ändringen är en konsekvensändring på grund av det nya kravet att fullmäktige skall pröva anmärkningar mot nämnder. Förslaget behandlas i avsnitt 10.6. Ändringen i första stycket innebär att fullmäktige skall inhämta förklaring över anmärkning som revisorer lämnat i revisionsbe- rättelsen och revisorernas uttalande att föreslå vägrad ansvarsfrihet. Ändringen syftar till att förtydliga att fullmäktige har en skyldighet att inhämta förklaring inte bara i det fall revisorer lämnat en anmärkning i revisionsberättelsen utan också i det fall revisorer föreslår att ansvarsfrihet skall vägras. Av det nya andra stycket framgår att revisorernas alltid skall ges tillfälle att yttra sig vid fullmäktiges behandling av revisionsbe- rättelsen. Bestämmelsen ger alla revisorer en ovillkorlig rätt att delta vid det fullmäktigesammanträde där revisionsberättelsen behandlas. Bestämmelsen ger revisorerna en möjlighet, men ingen skyldighet att delta. Ett beslut kan inte upphävas efter laglighets- prövning enligt 10 kap. kommunallagen enbart på den grunden att revisorerna inte yttrat sig vid sammanträdet. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4. Ändringarna i 1 st 2 och 4 punkterna är följdändringar på grund av att kravet att välja revisorsersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Ändringen i 1 st 3 punkten innebär att lekmannarevisorer skall omfattas av kravet på proportionellt valsätt. Ändringen i 2 st är en följdändring på grund av att kravet att välja revisorsersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4 Ändringen är en följdändring av att kravet att välja revisors- ersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Förslaget behandlas i avsnitt12.4. Rubriken närmast föregående paragrafen har ändrats och anger att val skall ske av revisorer. Ändringen i stadgandet är en följdändring på grund av att kravet att välja revisorsersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4. Av ändringen i första stycket framgår att kravet på att välja revisorsersättare försvinner och att antalet revisorer skall vara minst fem. Bestämmelsen medför att det inte längre blir möjligt att välja ersättare till revisorerna. Kravet på att minst fem revisorer skall väljas är en minimibestämmelse. Ofta torde det vara lämpligt att välja fler än fem revisorer för att granska verksamheten. grund av att förhållandena kan skifta mellan olika kommuner och landsting fastställs i lagen endast ett minimiantal. Av ändringen i andra stycket framgår att minst fem revisorer skall väljas för granskning av en viss eller vissa nämnders verksamhet. Eftersom några ersättare inte längre kommer att väljas har minimi- antalet ökats till fem. Detta innebär att i kommuner och landsting med fem revisorer måste alla revisorer ingå i en särskild granskning. Om revisorerna överstiger miniantalet kommer det även fortsätt- ningsvis vara möjligt att låta en grupp av revisorer granska en viss verksamhet. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4. Ändringarna i första stycket är en följdändring på grund av att kravet på att välja revisorsersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Förslaget behandlas i avsnitt 12.5. Förslaget i första stycket innebär att revisorerna i sin granskning skall biträdas av sakkunniga som de själva väljer och anlitar i den omfattning som behövs för att fullgöra uppdraget enligt god revi- sionssed. Ändringen syftar till att understryka kravet på att sak- kunniga skall anlitas för att tillgodose en fullgod revision. Hänvis- ningen till att de skall anlitas i den omfattning som behövs för att fullgöra uppdraget enligt god revisionssed medför också ett krav på en likvärdig bedömning över landet. Det exakta behovet av sak- kunnigas medverkan kan dock variera med hänsyn till kommunen eller storlek och komplexitet. Bedömningen måste i likhet med vad som i övrigt följer av god revisionssed utvecklas i praxis. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.2. Den nya bestämmelsen innebär att kommuner och landsting ges kompetens att tillhandahålla sakkunnigt biträde till de förtroende- valda revisorerna i andra kommuner och landsting. Bestämmelsen innebär en vidgning av den kommunala kompetensen. Bestäm- melsen ger formellt kommuner och landsting möjlighet att till- handahålla sakkunnigt biträde över hela landet. Syftet med bestäm- melsen är dock främst att närliggande kommuner och landsting skall kunna bistå varandra. Eftersom det kommer att ske ett utbyte av ekonomiska tjänster som skall regleras i ett avtal mellan parterna är lagen om offentlig upphandling (1992:1528) tillämplig. Om ett avtal slutits följer av 9 kap. 8 § att de kommunala revi- sorerna avgör vilken person eller vilka personer som skall anlitas för att utföra sakkunniguppdraget. Ändringen i tredje stycket är inte avsedd att innebära någon ändring i sak. Genom ändringen tydliggörs att det inte är någon skyldighet för revisorerna att anmäla misstanke om brott till fullmäktige om nämnden funnit att det inte föreligger någon misstanke om brott. Om revisorerna gör en annan bedömning än nämnden hindrar inte bestämmelsen att revisorerna ändå väljer att rapportera till full- mäktige. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 17. Det nya fjärde stycket innebär att revisionsberättelse som avges av de förtroendevalda revisorerna i ett kommunalförbund skall fogas till berättelsen från revisorerna i de i förbundet ingående kom- munerna eller landstingen. Syftet med bestämmelsen är att till- försäkra fullmäktige information om hur verksamheten i kommu- Detta överensstämmer också med bestäm- melsen i 6 kap. 1 § kommunallagen om styrelsens uppsikt över kommunalförbund. I kommunalförbund med direktion skall revi- sionsberättelsen avges direkt till de ingående kommunerna och landstingen enligt bestämmelsen i 9 kap. 20 §. I dessa fall kommer inte revisionsberättelsen att bifogas revisionsberättelsen från kom- munens eller revisorer, utan behandlas direkt av full- mäktige Även revisionsberättelsen för aktiebolag, handelsbolag, eko- nomisk förening och stiftelse till vilken kommunen eller lands- tinget överlämnat vården av en angelägenhet enligt bestämmelsen i 3 kap. 16 § skall fogas till berättelsen från revi- sorerna i kommunen eller . Syftet är att fullmäktige skall få en förbättrad information om den verksamhet som bedrivs i dessa organ. Förslaget behandlas i avsnitt 12.4 Ändringen är en följdändring av att kravet att välja revisorsersättare enligt 9 kap. 2 § avskaffas. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 21.4. Av den nya bestämmelsen framgår att revisorerna i ett kom- munalförbund på begäran av de förtroendevalda revisorerna i kom- mun och landsting som ingår i kommunalförbundet är skyldiga att lämna upplysningar. De upplysningar som avses är de uppgifter de förtroendevalda revisorerna behöver för att kunna granska att kom- munstyrelsen fullgör sin uppsiktsplikt över kommunalförbundet enligt 6 kap. 1 § 2 stycket. Av bestämmelsen framgår vidare att revisorer i sådana företag som omfattas av 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100) till vilket kommunalförbundet enligt 3 kap 17–18 §§ lämnat över vården av en angelägenhet är skyldiga att lämna upplysningar till de förtroendevalda revisorerna. Bestämmelsen innebär att både auktoriserade och godkända revisorer samt lekmannarevisorer i företag ägda av kommunalförbund skall lämna upplysningar till de förtroendevalda revisorerna i kommunen eller . I de fall upplysningar omfattas av sekretess kommer de förtroendevalda revisorerna att omfattas av kravet på sekretess enligt bestämmelsen i 13 kap. 1 § sekretesslagen (överförd sekretess). Bestämmelserna föreslås träda i kraft . De nya bestämmelserna i 3 kap. 9, 17 5 st och 28 §§, 4 kap. 1, 5, 6, 17, 17a och 23a §§, 5 kap. 20a, 23 och 46 §§, 6 kap.19 §, 9 kap. 1, 2, 4 och 19 §§ skall tillämpas för de revisorer som väljs fr.o.m. . Bestämmelsen medför att äldre bestämmelser skall tillämpas för de revisorer och revisorsersättare som valts för innevarande mandatperiod och som avger revisionsberättelse för räkenskapsåren 2005 och 2006. 20.2Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) Förslaget behandlas i avsnitt 17.5 Ändringen i tredje stycket är en följdändring av det nya kravet i 9 kap. 22 § kommunallagen. Förslaget behandlas i avsnitt 17.2. Den nya bestämmelsen innebär att lekmannarevisorer i ett sådant företag som avses i 3 kap. 17 och 18 §§ kommunal- lagen(1991:900) i sin granskning skall biträdas av sakkunniga som de själva väljer och anlitar i den omfattning som behövs för att full- göra uppdraget enligt god sed vid detta slag av granskning. Bestäm- melsen ger lekmannarevisorer rätt att anlita sakkunnigt biträde på motsvarande sätt som de förtroendevalda revisorerna har enligt 9 kap. 8 § kommunallagen. Förslaget behandlas i avsnitt 17.5 Ändringen i tredje stycket är en följdändring av det nya kravet i 9 kap. 22 § kommunallagen. , Riberdahl C. (1997), Det kommunala förtroendeupp- draget. Rättsliga villkor och förutsättningar. God Revisionssed i verksamhet 2002. Normer för redovisning och revision i den offentliga sektorn. m.fl. (2001), Kommunallagen kommentarer och praxis. Indenrigs- og i . (2002), Insigt i den kommunale administration for kommunalbestyrelsen, revisionen, kommunaltillsynet og Indenrigs- och (bet. (2004), Det nya seklets förtroendevalda. Om politikerantal och representativitet i kommuner och landsting 2003 (1997), Förstärkt skydd mot oegentligheter , Losman S. (2004), kommunallag i dess lydelse . En handbok med lagtext och kommentarer. (1999), revision, en rättslig analys. Riberdahl C. Nämndledamöters revisionsansvar vid reservationer och avståenden. (2000), Revisionsberättelse i kommuner och landsting & Gransknings- rapport i kommunala aktiebolag (2001), (2002), Den kommunala revisionen har stort förtroende! Uppfattningar om attityder till den kom- munala revisionen fångade i en undersökning (2002), Effektiv revision – vad är det och när? Rapport över projekt tiv revision 2000 - 2002 (2002), God revisionssed i verksamhet 2002 (2002), Vad tycker lokala partiorgani- sationer om den kommunala revisionen. Uppfattningar fångade i en enkät till 7 partier i 28 kommuner (2004), Fullmäktige & revisionen. Fakta och frågor för reflexion och dis- kussion (2002), Aktiebolagslagen 15:uppl. Kom- mentar och lagtexter. (1996), Den instabila demokratin. En strategi för den kommunala självstyrelsens framtid. 1990/91:117 Ny kommunallag 1998/99:66 En stärkt revision Prop. 2001/02:80 Demokrati för det nya seklet 2001/02:142 Ändringar i lagen om offentlig upphandling mm. 2003/04:105 God ekonomisk hushållning i kommuner och landsting DS 2004:37 Samordnad upphandling SOU 1993:90 Lokal demokrati i utveckling. SOU 1993:109 Förtroendevaldas ansvar vid domstolstrots och lag- trots. SOU 1996:129 Den kommunala självstyrelsen och kommunal- lagen. Betänkande av Kommittén om den kommunala självsty- relsens grundlagsskydd SOU 1996:169 Förnyelse av kommuner och landsting. SOU 1998:71 Den Kommunala Revisionen – ett demokratiskt kontrollinstrument. Betänkande av Kommunrevisionsutred- ningen SOU 1999:76 Maktdelning. forskar- volym 1. Artiklar av , , Riberdahl SOU 2000:1 En uthållig demokrati! Betänkande från Demokrati- utredningen SOU 2001:48 Att vara med på riktigt – demokratiutveckling i kom- muner och landsting. Betänkande från Kommundemokratikom- mittén SOU 2001:76 God ekonomisk hushållning i kommuner och lands- ting. SOU 2003:93 Internrevision i staten – förslag till en förstärkt internrevision. SOU 2003:123 Utvecklingskraft för hållbar välfärd. SOU 2004:46 Svensk kod för bolagsstyrning. Förslag från kod- gruppen SOU 2004:47 Näringslivet och förtroendet. Betänkande från För- troendekommissionen Förordningen om revisorer 1995:665 Lagen om redovisning 1997:614 Lagen om offentlig upphandling 1992:1528 Lagen om (1993:387) stöd och service till vissa funktionshindrade Regeringsformen (1974:152) Revisorslagen 2001:883 Sekretesslagen (1980:100) Stiftelselagen 1994:1220 Tryckfrihetsförordningen (1949:105) En översyn av den kommunala revisionens Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall göra en översyn av den kommunala revi- sionens förutsättningar och funktionssätt. Utredaren skall analy- sera om nuvarande regler för ansvarsprövning i fullmäktige har fungerat tillfredsställande och överväga andra möjliga åtgärder som de förtroendevalda revisorerna kan vidta som kan stärka och ut- veckla denna process. Utredaren skall vidare följa det arbete med certifiering av kom- munala sakkunniga revisorer som pågår. Utredaren skall också analysera och ge exempel på åtgärder som kan vidtas för att bredda rekryteringen av förtroendevalda revisorer. Utgångspunkten för analysen skall vara att det fortfarande skall vara de politiska parti- erna som nominerar de förtroendevalda revisorerna. Frågan om revisorerna skall granska delårsbokslut skall också övervägas. Möjligheten till samarbete kring revisionen mellan olika kom- muner och landsting skall också analyseras. Förtroendevalda är revisorer i kommuner och landsting Enligt kommunallagen (1991:900) skall fullmäktige välja minst tre revisorer för att granska den kommunala verksamheten. Reviso- rerna är förtroendevalda i kommunallagens mening. Varje revisor utför sitt uppdrag självständigt. Revisorerna skall granska all kom- munal verksamhet som bedrivs inom nämndernas verksamhet och avge en revisionsberättelse till fullmäktige. har någon anmärkning skall de ange det i revisionsberättelsen. Berättelsen skall också innehålla ett särskilt uttalande huruvida om ansvarsfrihet tillstyrks eller inte. Fullmäktige skall därefter ta ställ- ning till om ansvarsfrihet skall beviljas eller inte. Reformen av den kommunala revisionen Efter förslag i propositionen En stärkt revision (prop. 1998/99:66), genomfördes lagändringar i kommunallagen som bl.a. innebar att revisionsuppgiften preciserades så att det tydligt fram- gick att hela den kommunala verksamheten skall revideras . Vidare fick varje revisor en rätt att i fullmäktige, nämnder och fullmäktigeberedningar löpande väcka ärenden som rörde granskningen. De förtroendevalda revisorerna blev skyldiga att anmäla misstanke om brott av förmögenhetsrättslig karaktär till berörd nämnd. Nämndernas ansvar för internkontrollen tydlig- gjordes. Vidare infördes krav på att de förtroendevalda revisorerna skall biträdas av sakkunniga. Deras rapport skall bifogas de förtroende- rapport när frågan om ansvarsfrihet behandlas i fullmäktige. En samordnad revision mellan kommuner och kommunala företag skapades genom krav på att någon av de förtroendevalda reviso- rerna skall väljas till revisor eller lekmannarevisor i de kommunala företagen. Behovet av en utredning Från kontokort till budgetöverskridande Ett skäl till reformen av den kommunala revisionen var behovet av att motverka oegentligheter med kommunala medel som bl.a. aktu- aliserats på grund av s.k. kontokortsaffärer i vissa kommuner. Revisorerna ansågs inte ha haft tillräcklig kompetens och befo- genheter för att upptäcka tveksamt ekonomiskt agerande i den kommunala verksamheten. Flera av förslagen i propositionen, exempelvis krav på revisorerna att anmäla brott, syftade till att stärka revisionens roll att förhindra ekonomisk brottslighet och att förbättra revisorernas möjlighet till kontroll av oegentligheter. Förtydligandet av ansvaret för den interna kontrollen var därtill en viktig förändring. Den kommunala revisionen kommer även framgent att ha en viktig roll för att motverka ekonomisk brottslighet i den kommu- nala verksamheten. Utvecklingen visar dock att revisorerna avstyrkt ansvarsfrihet främst i de fall det handlat om nämnder som inte haft tillfredställande kontroll över sin verksam- het. Revisionens fokus kan sägas ha skiftat från olämpligt agerande till hur nämnderna utövar internkontroll över sin verksamhet. Kommuner och landsting är skyldiga att upprätta en budget där intäkterna överstiger kostnaderna. Om kostnaderna för ett visst räkenskapsår överstiger intäkterna skall underskottet regleras , utom om det finns synnerliga skäl. Kravet på att upprätta en budget i balans har aktualiserat frågan om ledamö- terna i kommunstyrelsen bör nekas ansvarsfrihet när dessa presen- terar ett förslag på budget som inte är balans. I flera fall där revisorerna har avstyrkt ansvarsfrihet har fullmäk- tige valt att inte följa revisorernas förslag utan beviljat ansvarsfri- het. Detta aktualiserar flera komplicerade frågeställningar. Om fullmäktige sällan följer revisorernas förslag kan revisionen i med- borgarnas ögon framstå som verkningslös. Uppdraget som revisor riskerar också att uppfattas som meningslöst. är det enligt gällande lagstiftning fullmäktige som i sista hand avgör vilket slags agerande som skall motivera att ansvarsfrihet vägras. Ytterligare en frågeställning i detta sammanhang är också på vil- ken grund revisorerna kan föreslå vägrad ansvarsfrihet. I praxis har Regeringsrätten slagit fast (RÅ 1999 ref 5) att vissa former av klan- dervärda beteenden av en förtroendevald inte kan utgöra skäl för vägrad ansvarfrihet. Det råder dock fortfarande viss osäkerhet kring vilka omständigheter i övrigt som fullmäktige kan lägga till grund för en vägrad ansvarsfrihet. Certifiering av sakkunniga biträden till revisorerna Revisorerna skall enligt 9 kap. 8 § kommunallagen biträdas av sak- kunniga biträden i sin granskning i den omfattning som behövs. Regeringen gjorde i prop. 1998/99:66, bedömningen att något ut- tryckligt krav på certifiering av de sakkunniga inte skulle införas. Regeringen utgick ifrån att branschorganisationer skulle ta ansvar för att ett sådant system kom till stånd. Regeringen ansåg dock att uttryckliga krav på certifiering fick övervägas om inte frivilliga åt- gärder visade sig vara tillräckliga. håller ett system för certifiering av de sakkunniga som bi- träder de kommunala revisorer på att byggas upp. Certifieringen är administrerad av en ideell förening där företrädare för kommuner, landsting och privata branschaktörer ingår. Något behov av att vid sidan av detta privaträttsliga system bygga upp ett offentligt system torde inte finnas. När kommuner och landsting köper revisionstjänster skall lagen (1992:1528) om offentlig upphandling () tillämpas. Vid utformning av krav på certifiering måste och den bakomliggande gemenskapsrätten beaktas. Den typiske förtroendevalde revisorn är en 58-årig man. Kvinnor, yngre och personer med utländsk bakgrund är underre- presenterade bland de förtroendevalda revisorerna. En förklaring till den höga medelåldern bland revisorerna är att många haft andra kommunala uppdrag innan de åtagit sig uppdraget som revisor. Erfarenhet av den kommunala verksamheten kan vara en viktig kunskap i rollen som förtroendevald revisor. Detta får dock inte hindra rekryteringen av nya grupper till uppdraget. Frågan om rekryteringen är främst en uppgift för de politiska partierna. är det viktigt att personer med olika bakgrund och synsätt finns representerade bland de kommunala revisorerna. Enligt lagen (1997:614) om redovisning 9 kap. 1 § skall kommuner och landsting upprätta delårsbokslut minst en gång . (SOU 2001:76) har bl.a. före- slagit att revisorerna skall bedöma om resultatet i delårsrapporten är förenligt med de mål fullmäktige beslutat om i årsbudgeten och planen för ekonomin. Utredningen föreslog också att delårs- bokslutet skulle godkännas av fullmäktige. Utredningens förslag har inte lett till lagstiftning.