sou · GSB32 · 2005-01-01 00:00:00 — Dessutom byggde de tidigare beräkningarna på en 80 procentig kompensationsgrad i arbetslöshetsförsäkringen och andra inkomstförsäkringar i enlighet med den kunskap som fanns om kommande regeländringar. I de nya simuleringarna används de faktiskt gällande nivåerna . För kompensationsgra- den i arbetslöshetsförsäkringen innebär det . 3.2.1Simuleringar för beräkning av ersättningsgrad och tröskeleffekt Ersättningsgraden och tröskeleffekten har beräknats för tre grup- per; de som har varit anställda minst halva året, de som har varit arbetslösa minst halva året och de som har varit sjukskrivna minst halva året.19 Denna avgränsning leder till att det totala antalet ur- valspersoner i databasen är cirka 10 000. Beräkningarna avser av åldersgruppen i hela befolkningen och av åldersgruppen om man räknar bort företagare och yngre pensionärer. Övriga har varit anställda, arbetslösa eller sjukskrivna mindre än halva årsarbetstiden. För de individer som tillhör någon av dessa grupper har den dis- ponibla inkomsten för hela kalenderåret beräknats. 19Uppgift om anställning baseras på enkätuppgift om timmar som anställd . ingår all frånvarotid med lön (t.ex. semester) och ersättning från försäk- ringskassan (t.ex. föräldra-/sjukpenning). Med arbetslösa avses personer som erhållit arbets- löshetsersättning eller KAS/grundersättning . Som sjukskriven räknas den som erhållit ersättning för sjukdom. Så här har undersökningen gjorts Bilaga 14 till LU 2003/04 hjälp av FASIT-modellen som baseras på faktiska uppgifter om hushållens inkomster och utgifter samt en detaljerad beskrivning av de regler som gäller för skatter och transfereringar. I nästa beräk- ningssteg byter individerna arbetskraftsstatus så att anställda blir arbetslösa och arbetslösa blir anställda.20 När ersättningsgraden och tröskeleffekten inom sjukförsäkringssystemet beräknas görs mot- svarande byte av status mellan arbete och sjukskrivning. Med hjälp av FASIT beräknas därefter på nytt individernas skatter, inkomst- beroende bidrag och avgifter utifrån samma regler men utifrån ny löneinkomst/arbetslöshetsersättning/sjukersättning. Som resultat erhålls disponibel inkomst under det aktuella kalenderåret vid den nya statusen. För makar och sammanboende utförs experimentet för kvinnan och mannen var för sig. Den andra parten antas vid beräkningen behålla sin ursprungliga arbetskraftsstatus. Tabell 3.2 Ändrad arbetskraftsstatus vid simulering Ursprunglig (faktisk) sta- Status ändras och disponi- nas vid ursprunglig status bel inkomst beräknas när anställd 6–12 månader Arbetslös minst 6 måna- arbetslös 6–12 månader anställd 6–12 månader sjukskriven 6–12 månader Anställningstiden eller den tidsperiod under vilken en individ varit arbetslös eller sjukfrånvarande kan vara kortare än . För att individen ska komma med i urvalet måste han eller hon dock ha varit anställd, arbetslös eller sjukfrånvarande under minst halva ka- lenderåret. När den disponibla inkomsten vid arbetslöshet eller sjukskrivning ska beräknas antas alla individer vara arbetslösa eller sjukfrånvarande under hela kalenderåret. De erhåller då arbetslös- 20 När inkomst vid arbetslöshet beräknas för anställda ersätts föräldrapenning och sjukpen- ning med a-kassa, men när inkomst vid arbete beräknas för arbetslösa ersätts inte föräldra- penning och sjukpenning med lön. Denna skillnad i beräkning gör att skillnaden i ekono- miska drivkrafter som redovisas mellan anställda och arbetslösa underskattas något. Se vidare appendix B. Bilaga 14 till LU 2003/04 Så här har undersökningen gjorts hetsunderstöd respektive sjukpenning de annars skulle har arbetat. Ersättningsgrad och tröskeleffekter beräknas därför både för de fall där individen har varit anställd, arbetslös el- ler sjukfrånvarande mellan ett halvt och . De mått vi beräknar visar därför skatte- och bidragssystemens genomsnittliga egenskaper för hushåll med olika anställningstid och arbetslöshets- tid/sjukskrivningstid (effekten av att datamaterialet i detta avseende är heterogent analyseras i appendix B). Måtten fångar dock inte hur systemen fungerar vid endast marginella förändringar, t.ex. hur hushållets inkomster påverkas för dem som endast är arbetslösa någon eller några månader . För dessa personer ger marginaleffektsberäkningar en bättre bild av de ekonomiska driv- krafterna. Det innebär också att beräkningarna av ersättningsgrad och tröskeleffekt inte är representativa för alla förvärvsarbetande eller arbetslösa utan endast för de som varit anställda, arbetslösa eller sjukfrånvarande . Karensdagar har inte beaktats. För de individer där löneuppgift saknas har lönen skattats med hjälp av en löneekvation. Löneskattningen har gjorts med en s.k. probitestimation. I ett första steg har sannolikheten att ha ett arbe- te skattats. Hänsyn har i detta steg tagits till individens ålder, ut- bildningsnivå och antal barn. I ett andra steg har individens lön es- timerats. Detta har skett med kunskap om individens sannolikhet att ha ett arbete. Utöver detta har även hänsyn tagits till ålder, ut- bildningsnivå och bostadsregion. De antaganden som görs om in- dividens lönenivå vid en återgång till arbetslivet påverkar den be- räknade ersättningsgraden och tröskeleffekten. Vid simulering av arbetslöshet ersätts den sjukpenning och föräld- rapenning som individen haft med arbetslöshetsunder- stöd. Vid simulering av arbete i stället för arbetslöshetsstöd antas Så här har undersökningen gjorts Bilaga 14 till LU 2003/04 dock eventuell sjukpenning eller föräldrapenning bli oförändrad. Eftersom ersättningsnivån är i såväl sjuk- och föräldra- försäkringen som i arbetslöshetsförsäkringen har detta betydelse endast för de som har en inkomst endera under golvet eller över taket i arbetslöshetsförsäkringen. Hushållen antas i samtliga fall ansöka om bostadsbidrag om de uppfyller kraven. En del arbetslösa uppbär kompletterande socialbidrag som helt el- ler delvis kan antas försvinna när de börjar arbeta. På motsvarande sätt kan man anta att många förvärvsarbetande som klarar sig själva skulle behöva kompletterande socialbidrag om de blev arbets- lösa. För att kunna beräkna ersättningsgrad och tröskeleffekt måste man således beakta konsekvenserna för socialbidraget. Det finns så vitt känt inga allmänt accepterade metoder utvecklade för att be- räkna risken för att behöva kompletterande socialbidrag för famil- jer som får minskade inkomster. I studien använder vi oss av den socialbidragsmodul som ingår i FASIT och som beskrivs närmare i appendix C. Beräkningarna av kostnad för barnomsorg i FASIT har använts, men vi sätter ett tak på tre timmars närvaro per dag för barn till personer som blir arbetslösa. När arbetslösa får arbete antas att eventuella barn får heltidsplats i barnomsorg som anställningen. Vid beräkningar som avser övergång mellan sjukdom och arbete har vi förutsatt att barnomsorgsbehovet inte ändras. gäller reglerna för maxtaxa. används reg- lerna för respektive kommuns barnomsorg med hjälp av den data- bas med regler som ingår i FASIT. Avgiften kan således variera både med barnets närvarotid, ålder och hushållets inkomst efter lokala regler. Bilaga 14 till LU 2003/04 Så här har undersökningen gjorts 3.2.2Simulering för beräkning av marginaleffekter Marginaleffekterna har analyserats utifrån statistiska beräkningar och utifrån typfallsberäkningar. Det innebär att såväl mar- ginaleffekternas omfattning och storlek som systemens strukturella egenskaper kan belysas. De statistiska beräkningarna har genom- förts utifrån den tidigare beskrivna simuleringsmodellen (FASIT). Typfallen är valda för att på bästa sätt illustrera skatte- och bidrags- systemens strukturella egenskaper. För ett varierat antal familjety- per antas således olika inkomst, boendeutgift m.m. Därefter räknas den disponibla inkomsten fram med hjälp av regelbeskrivningar i FASIT-modellen. Det görs dels vid arbete, dels vid arbetslöshet och sjukskrivning. Beräkningen avser den synliga marginaleffekten, dvs. det belopp som sammantaget faller bort i ökad inkomstskatt, allmän pensions- avgift, barnomsorgsavgift eller minskat bostadsbidrag i förhållande till förändring av bruttolönen. För personer med arbetsmarknads- stöd eller socialbidrag har antagits att ersättningen minskas som en följd av den marginella ökningen av arbetstid. Förtidspensionärer antas kunna öka sin arbetsinsats i den utsträckning som här är ak- tuell utan att pensionen reduceras. Beräkningen görs för ma- ken/makan var för sig. Förändrade marginaleffekter mellan olika år kan bero på ändrade regelsystem och på den ekonomiska utvecklingen, t.ex. att färre har höga marginaleffekter på grund av minskning av erhållet socialbi- drag. Vi kvantifierar hur stor del av de förändrade marginaleffek- terna som kan hänföras till den ekono- miska utvecklingen och hur stor del som beror på regelförändring- ar.21 Marginaleffekterna beräknas då för följande fall: a)givet regler och ekonomi och demografi för . b)givet regler och ekonomi och demografi för . c)givet regler för och ekonomi och demografi för . 21 Passiva regelförändringar räknas här inte som någon regelförändring. Exempelvis räknas inte den redan beslutade uppräkningen av skiktgränser, som innebär att skiktgränsen räknas upp utöver inflation, som en regelförändring. Så här har undersökningen gjorts Bilaga 14 till LU 2003/04 Skillnaden mellan a) och b) ger den totala förändringen i genom- snittlig marginaleffekt. Skillnaden mellan b) och c) ger den föränd- ring i genomsnittlig marginaleffekt som beror på förändrade regler mellan de två åren. Differensen mellan den totala förändringen och den som beror på regelförändringar visar hur stor del av den totala förändringen som beror på ekonomi, demografi och eventuella för- ändrade beteenden i befolkningen. 4Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukskrivning I detta kapitel undersöks hur stort inkomstbortfallet blir vid arbetslöshet och frånvaro på grund av sjukdom. Det ger också en bild av hur starka de ekonomiska drivkrafterna är att komma till- baka i arbete. De mått som används i detta kapitel, för att analysera de ekonomiska drivkrafterna, är ersättningsgrad och tröskeleffekt.22 De mått som används kan illustreras med två enkla typfall. I ta- bell 4.1 redovisas vad som sker i två olika hushåll där den hel- tidsarbetande maken blir arbetslös medan den andra maken fortsät- ter att arbeta deltid. Bruttoinkomsten minskar med när lönen på ersätts med en arbetslös- hetsersättning om . Det motverkas dock till viss del av att skatter och egenavgifter minskar med ca . För familjen utan barn uppgår den disponibla inkomsten vid arbetslöshet därmed till av den disponibla inkoms- ten vid arbete. Ersättningsgraden är således . Tröskelef- fekten som i detta fall är visar i stället hur stor del av den uteblivna löneinkomsten som kompenseras genom skatte- och bidragssystemen. Familjen med barn får en extra kompensation på till följd av att även barnomsorgsavgiften minskar och för att de får rätt till bostadsbidrag. Som en följd av detta blir såväl ersättnings- grad som tröskeleffekt högre; 93,2 respektive 91,8 procent.23 22Måtten ersättningsgrad och tröskeleffekt beskrivs mer ingående i kapitel 3. 23Barnfamiljens barnbidrag bidrar också till att ersättningsgraden blir högre. Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Bilaga 14 till LU 2003/04 Tabell 4.1 Ersättningsgrad och tröskeleffekt vid Barnomsorg /vecka vid ar- Sammanboende med två barn Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Exemplet illustrerar att inkomstnivån (som bestämmer skatt och möjligheten att få någon form av inkomstprövat bidrag) samt hu- ruvida man har barn i familjen betyder mycket för ersättningsgra- den och tröskeleffekten. I vissa fall kan den vara mycket hög. I andra fall, när lönen ligger över taket i försäkringarna, kan kom- pensationen å andra sidan vara låg. Typfallen visar att skatte- och transfereringssystem kan samver- ka på ett sätt som gör att arbete lönar sig dåligt. Ett syfte med den- na studie är att visa hur vanligt förekommande det är med höga och låga ersättningsgrader och tröskeleffekter. Först redovisas faktiskt förekommande ersättningsgrader och tröskeleffekter vid arbetslös- het, totalt och för olika grupper. Därefter redovisas motsvarande beräkningar vid sjukdom. I båda fallen redovisas även förändringen . Avslutningsvis redovisas några typfall för att illustrera några viktiga skillnader mellan sjukförsäkring och arbets- löshetsförsäkring. Bilaga 14 till LU 2003 Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom 4.2Ekonomiska drivkrafter vid arbetslöshet De beräkningar som genomförts på det representativa urval som används i studien, visar att den genomsnittliga ersättningsgraden vid arbetslöshet ökat från 2003. Den genomsnittliga ekonomiska drivkraften har således försvagats något. har ett stort antal förändringar inträffat som påverkat de ekonomiska drivkrafterna.24 En del av dessa har bidra- git till att förstärka drivkrafterna genom sänkt ersättningsgrad. Maxtaxan i barnomsorgen är ett exempel på en reform som i prak- tiken sänker ersättningsgraden. Kompensation för den allmänna pensionsavgiften ett annat. Dessutom har den ekonomiska utveck- lingen med ökad sysselsättningsgrad och höjda löner inneburit att fler personer fått lägre ersättningsgrad till följd av att de hamnat över inkomsttaket i arbetslöshetsförsäkringen. De förändringar som i stället bidrar till att försvaga de ekono- miska drivkrafterna har emellertid dominerat . Det tydligaste exemplet är de regeländringar som gjorts i arbetslöshetsersättningen. var den högsta ersättningsnivån , därefter höjdes den till . Dessutom har den högsta ersättningen höjts från till och till för resterande dagar. Den lägsta ersättningen har höjts från till . Enbart regeländringarna i arbetslöshetsförsäkringen ger i sig upphov till en ökning av den genomsnittliga ersättnings- graden med . Det kan dessutom vara värt att notera att även ökningen av barnbidraget bidrar till en viss höjning av ersättningsgraden, eftersom den bas utifrån vilken er- sättningsgraden beräknas blivit större. 24 I appendix A finns en genomgång av relevanta regelförändringar . Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Bilaga 14 till LU 2003/04 Faktaruta 4.1: Arbetslöshetsförsäkringen Grundförsäkringen har ersatt det kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS). Den betalas ut med högst per dag. Grundbe- loppet betalas ut till den som uppfyller arbetsvillkoret eller stude- randevillkoret (avslutade studier) och som inte är medlem i någon arbetslöshetskassa eller inte varit medlem . Ersättningen från den frivilliga inkomstrelaterade försäkringen betalas till den som är medlem i en arbetslöshetskassa och som uppfyller ett arbetsvillkor. Storleken på dag- penningen beror på den inkomst man hade innan man blev arbets- lös. Dagsförtjänsten baseras på normalinkomst närmast före arbetslösheten. Dagpenningen utgör av dagsförtjänsten och betalas vid heltidsarbete normalt ut med lägst per dag. Fr.o.m. kan dagpenning beta- las ut i en ersättningsperiod med högst per dag. Därefter lämnas dagpenning med högst per dag. Det motsvarar av inkomsten upp till 20 075 respektive . En ny ersättningsperiod kan dock beviljas även om arbetsvillkoret inte är uppfyllt. Den ekonomiska drivkraften vid arbetslöshet varierar kraftigt (se diagram 4.1). Ungefär var femte individ har en ersättningsgrad som ligger . Därutöver har nästan två femtedelar en er- sättningsgrad mellan . finns det många som har betydligt starkare ekonomiska drivkrafter. Var femte indi- vid har en ersättningsgrad som ligger . De förlorar med andra ord av sin disponibla inkomst om de blir arbetslösa. Hälften av alla personer har en ersättningsgrad på eller högre. Bilaga 14 till LU 2003 Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Diagram 4.1 Ersättningsgrad vid arbetslöshet 2003 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Försvagningen av de ekonomiska drivkrafterna har framför allt ta- git sig utryck i att den grupp som har en ersättningsgrad i inter- vallet 80–ökat (se diagram 4.2). Men även andelen indi- vider i intervallet 90–har ökat påtagligt . har det skett en kraftig minskning av andelen indi- vider vars ersättningsgrad endast uppgår till 20–. Diagram 4.2 Förändring av andel med ersättningsgrad i olika intervall vid arbetslöshet 1997–2003 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Bilaga 14 till LU 2003/04 Skillnader mellan olika familjetyper och inkomstgrupper Den ekonomiska drivkraften är svagast för barnfamiljer och perso- ner med låga inkomster (se tabell 4.2) Antalet barn har stor be- tydelse för de ensamståendes ersättningsgrad. För sammanboende är mönstret inte lika tydligt. Ersättningsgraden är i genomsnitt högre och driv- kraften därmed svagare för sammanboende än den är för ensam- stående. Det är till stor del en följd av att makens inkomst påverkar storleken på ersättningsgraden.25 Detta är särskilt tydligt för hus- håll utan barn. Ensamstående utan barn behåller i genomsnitt av den disponibla inkomsten vid arbetslöshet. Det kan jämföras för sammanboende utan barn. Om man inte beaktar sammanboendes inkomst blir dock resultatet annor- lunda vilket framgår av de beräkningar av tröskeleffekten som re- dovisas i nästa delavsnitt. Variationen inom respektive familjetyper är stor. Exempelvis har av de ensamstående med ett barn en ersättningsgrad un- der (P10) och har en ersättningsgrad (P90). Det är bland annat en följd av att inkomstnivåer- na varierar. Ju högre inkomsten är, desto lägre blir ersättningsgraden. Allra högst genomsnittlig ersättningsgrad, , har personer med arbetsinkomst . Men även högre upp på inkomstskalan finns det totalt sett många som har en hög ersättningsgrad. Vid inkomst är ersättningsgraden betydligt lägre, i genomsnitt . Var tionde person i denna inkomstgrupp har en ersätt- ningsgrad . Kvinnor har högre genomsnittlig ersättningsgrad än männen och därmed svagare ekonomisk drivkraft. Det beror dels på att de i ge- nomsnitt har lägre löneinkomst än män och att de oftare är ensam- stående med barn. 25 Med en makes inkomst blir den egna inkomstens bidrag till hushållets inkomst relativt lägre, och ett inkomstbortfall betyder därmed mindre relativt sett. Se vidare kapitel 3. Bilaga 14 till LU 2003 Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Tabell 4.2 Ersättningsgrad vid arbetslöshet för olika familjetyper och efter arbetsinkomst 2003 50 000–100 000 000–150 000 000–200 000 000–250 000 000–300 000 000–350 000 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Svagare ekonomisk drivkraft bland arbetslösa Den ekonomiska drivkraften är i allmänhet svagare bland dem som i vårt urval varit arbetslösa (minst ) än bland dem som varit anställda. Ersättningsgraden uppgår i genomsnitt till 88 pro- cent för arbetslösa – jämfört för anställda. Nästan hälften av de arbetslösa har en ersättningsgrad som ligger (se diagram 4.3). Så hög ersättningsgrad har endast en femtedel av de anställda. Låga ersättningsgrader är betydligt vanli- gare hos de anställda. Det är dock svårt att utifrån dessa resultat dra någon slutsats om den inverkan som ersättningsgraden i sig kan ha för risken att bli kvar i arbetslöshet. Gruppen arbetslösa har en annan samman- sättning än gruppen anställda. De tenderar att vara yngre, ha lägre utbildningsnivå m.m. I Ds 1997:73 presenterades en analys som visade att skillnaderna i ersättningsgrad, vilka var ungefär lika stora Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Bilaga 14 till LU 2003/04 då som , till stor del förklarades av det faktum att grupperna var sammansatta på olika vis. Diagram 4.3 Ersättningsgrad vid arbetslöshet. Andel för anställda och Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Nettoeffekten i stort sett oförändrad Det har inte skett någon förändring av den genomsnittliga tröskel- effekten . Den uppgick under båda åren till . Den genomsnittliga tröskeleffekten påverkas, på mot- svarande sätt som ersättningsgraden, av en serie förändringar som inträffat mellan åren. När man ser till de renodlade systemeffekter som kan beskrivas utifrån tröskeleffekten blir dock den samlade nettoeffekten av dessa förändringar i stort sett noll. Den tidigare redovisade ökningen av den genomsnittliga ersättningsgraden mel- lan 1997 och 2003 har med andra ord till stor del påverkats av de förändringar som inträffat av hushållens övriga inkomster (jfr av- snitt 4.2.1). Det är stor skillnad i hur hög tröskeleffekt olika individer har. Jämfört med ersättningsgraden är det dock fler som ligger på en nivå (se diagram 4.4). Nästan tre av fem har en tröskeleffekt och nästan var fjärde individ ligger Bilaga 14 till LU 2003 Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Tröskeleffekterna hålls nere av att ersättningsni- vån i arbetslöshetsförsäkringen är låg för dem som ligger över taket i arbetslöshetsförsäkringen. Dessa individer har hög marginalskatt, vilket bidrar till en högre tröskeleffekt. Det inte alls lika vanligt förekommande med en tröskeleffekt på eller högre som det är med en ersättningsgrad på denna nivå. De riktigt höga ersättningsgraderna beror således på inkomst- relaterade skatter, bidrag och avgifter i kombination med andra in- komster i hushållet. Diagram 4.4 Tröskeleffekt och ersättningsgrad vid arbetslöshet 2003 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Delvis olika resultat beroende på vilket perspektiv som väljs Bedömningen av i vilken utsträckning det lönar sig att arbeta varie- rar beroende på vilket perspektiv som väljs (se tabell 4.3). Ett ex- empel är familjesituationens betydelse för de ekonomiska drivkraf- terna. Tröskeleffekten är i genomsnitt högre för ensamstående än för sammanboende, i synnerhet för ensamstående med barn. De kompenseras i högre grad för bortfallen bruttolön. Den genom- snittliga ersättningsgraden är däremot lägre för ensamstående än för sammanboende. I den mån de individer som blir arbetslösa inte enbart ser till sin egen inkomst utan även tillmäter hushållets övriga Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom Bilaga 14 till LU 2003/04 inkomster betydelse, så är de ekonomiska drivkrafterna att ta sig ur arbetslösheten starkare för ensamstående, trots att de kompenseras för bortfallen bruttolön i högre grad än sammanboende. Systemef- fekterna är störst för ensamstående med barn och för sammanbo- ende med minst tre barn. Drivkrafterna vid olika inkomstnivåer är ett annat exempel på perspektivets betydelse. Ersättningsgraden är högre än tröskelef- fekten i alla inkomstgrupper utom i den högsta.26 Personer med arbetsinkomster över 300 000 har störst ekono- miskt utbyte av att arbeta, oavsett om man enbart ser till de renod- lade systemeffekterna eller om man anser att hushållets övriga in- komster har betydelse. Tabell 4.3 Ersättningsgrad och tröskeleffekt vid arbetslöshet för olika familjetyper och efter arbetsinkomst 2003 000–100 000 000–150 000 000–200 000 000–250 000 000–300 000 000–350 000 Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. Tröskeleffekten varierar också kraftigt mellan olika individer. Det gäller för såväl anställda som för arbetslösa (diagram 4.5). 26 För alla personer vars bruttolön är mindre än hushållets disponibla inkomst är tröskelef- fekten lägre än ersättningsgraden. Bilaga 14 till LU 2003 Inkomstförlust vid arbetslöshet och sjukdom mönster som framträder är i stort sett detsamma som tidigare re- dovisats vid beräkning av ersättningsgraden. Tröskeleffekt vid arbetslöshet för anställda och arbets- Källa: SCB, HEK, egna beräkningar. 4.2.3Regelsystemens bidrag till tröskeleffekter vid arbetslöshet Med hjälp av typfall är det möjligt att renodla hur reglerna påverkar det ekonomiska utbytet av att arbeta jämfört med att vara arbets- lös. Regeleffekterna är lättast att urskilja när tröskeleffekterna be- räknas, eftersom de är oberoende av eventuell sammanboendes in- komst. I vilken grad arbetsmarknadsstöd, inkomstskatt, bostadsbidrag och avgift för barnomsorg bidrar till tröskeleffekterna för sam- manboende med ett barn på daghem vid olika lön redovisas i dia- gram 4.6.