sou · GSB353 · 2005-01-01 00:00:00 — För videogram har det ansetts särskilt viktigt att kunna följa utveckling och tendenser när det gäller våldsskildringar i rörliga bil- der. Pliktlevererat filmmaterial levereras på filmbas till Statens ljud- och bildarkiv, där de överförs till videogram via s.k. filmscannrar. Efter videoöverföring återsänds filmmaterialet till leverantören. För det videoutbud som utgörs av hyr- och köpkassetter utkom- mer biografvisade filmer som videogram i många fall efter filmpremiären. Det är min uppfattning att överföringen till videogram av de fil- mer som levereras i form av pliktexemplar av utgivna videogram bör upphöra. Scanneröverföringen är en resurskrävande hantering som i sig ger begränsat mervärde. I många fall finns även filmkopian beva- rad hos . En ändring av 12 § i pliktexemplars- lagen föreslås. skall ett pliktexemplar av film som gjorts till- gänglig för allmänheten i lämnas till Statens ljud- och bild- arkiv. Det är den som har låtit göra filmen tillgänglig för allmänheten som enligt lagen är leveransskyldig. Jag menar att regeln bör utfor- mas så att filmer skall vara undantagna från kravet på leveransplikt, i de fall pliktexemplar av videogram av filmen levereras. 14Förslag till migrering av inspelat material 14.1Grundläggande inriktning för migrering Förslag: Material, som inte är dubbletter och som samlats in, föreslås bevaras genom överföring av informationen till nya tekniska system (migrering). De övergripande riktlinjer för pri- oriteringar som jag föreslagit i avsnitt 12.1 föreslås gälla även för migreringen. Utöver dessa prioriteringar måste hänsyn tas till material som akut hotas av förstörelse m.m. Den tekniska kvalitetsnivån bör väljas så att upptagningarna kan användas på bredast möjliga sätt. Under den tjugofemåriga tid, som Statens ljud- och bildarkiv verkat, har man samlat på sig stora mängder av material. Som ovan sagts växer detta material mycket snabbt. Det är ett faktum att in- formationen inte kan bevaras i analog form. Ljud- och bildmateria- let lagras på ett stort antal format och system på varierande informationsbärare. Informationen kommer att , i vissa fall inom ett eller , i andra fall att förstöras. Min bestämda övertygelse är att detta material som samlats in och som utgör en ound- gänglig del av forskningens infrastruktur och en omistlig del av det svenska kulturarvet inte får gå förlorat. Denna fråga har behandlats men inte tidigare fått någon lösning. Situationen är nu annorlunda genom den tekniska utvecklingen, då det nu står klart att materialet kan överföras i digital form eftersom det nu finns tekniska lösningar som kan appliceras. Förslag till migrering av analogt material Man skulle helst vilja överföra det material som samlats in i sin helhet, men jag bedömer detta nu som omöjligt av främst finansi- ella skäl. Jag förordar därför ett mellanalternativ. Utgångspunkten skall vara att så mycket som möjligt av det unika materialet som når svensk publik skall migreras. Detta innebär att repriser och dylikt kan tas bort om det är tekniskt och ekonomiskt möjligt. I kapitel 6 redovisas undersökningar som tyder på att denna del av sändningarna kan vara mycket omfattande för vissa kanaler; i vissa fall har det till och med enligt undersökningar av Statens ljud- och bildarkiv visat sig utgöra stora delar av sändning- arna. Det är dock inte helt enkelt att i efterhand identifiera och ta bort repriser. Det inspelade materialet är inte heller strukturerat på ett sätt som underlättar detta. Det är möjligt att man i en första omgång får migrera allt material i vissa fall och selektera i efter- hand. Prioriteringar och hänsyn till tekniska aspekter Prioriteringarna vid migreringen bör utgå från de innehållsmässiga kriterierna som ställts upp i kapitel 12. Förutom dessa innehålls- mässiga kriterier tillkommer åldringsproblematiken. Material som bedöms vara i fara att förstöras av sig självt får prioriteras högt. Hänsyn måste även tas till att vissa tekniska system som skall avläsa informationsbärare är på väg att försvinna ur marknaden. när man tog emot analoga informationsbärare fick man som en slags nödlösning ta emot sändningar på referenskvalitet. har man en möjlighet att påverka kvaliteten både genom migre- ringsprojektet och genom att hämta in materialet i digital form. Man bör här utgå från de syften som ligger bakom själva verksam- heten, som jag inledningsvis anfört, nämligen att Statens ljud- och bildarkiv skall, för forskningen bevara denna del av vårt kulturarv. Det är då självklart att man skall eftersträva att bevara upptag- ningen i en form som ligger så nära originalet som möjligt så att Förslag till migrering av analogt material bredast möjliga framtida användning säkerställs. Detta hindrar inte att man kan förmedla informationen till olika kategorier av använ- dare med den kvalitet som passar för valt tillfälle. Enligt min mening ligger inte de stora kostnaderna i lagringen av materialet på den kvalitetsnivå som nedan föreslås när det gäller en digital hantering. Det är vidare inte alltid så att en högre kvalitet påverkar den totala kostnaden nämnvärt. Utvecklingen går snabbt framåt och man bör av kortsiktiga skäl inte välja en låg kvalitet. Kvaliteten kan nämligen inte höjas i efterhand. Jag menar att Statens ljud- och bildarkiv för sina syften vid digital hantering både vid insamling och migrering bör, där det går, eftersträva en kvalitet motsvarande minst återutsändningskvalitet (se den tekniska rapporten). Det är dock inte möjligt att ange en bestämd kvalitets- norm i alla enskilda fall utan Statens ljud- och bildarkiv har att själv fastslå nivåerna men bör utgå från att återutsändningsnivån skall utgöra basnivån för insamling. Valet av norm/nivå hör enligt min bedömning till de frågor som måste kunna hanteras av Statens ljud- och bildarkiv tillsammans med samarbetspartners i de fall särskilda avtal blir aktuella för verksamheten. Som framgår av den tekniska rapporten rör det sig om ett stort antal tekniska system och format på vilka bild- och ljuduppgifter är lagrade. Kvaliteten på informationsbärarnas kon- dition samt det tekniska systemets aktualitet och funktion varierar också kraftigt. Det rör sig sammanlagt om över 50 system och format (se annex 1 3 i den tekniska rapporten). Valet av en högre kvalitet behöver inte ge ett stort utslag i den totala kostnadsbilden men det kulturella värdet ökar väsentligt. Det bör påpekas att en högre kvalitet och en digitalisering innebär nya förutsättningar för att tillhandahålla materialet. Man bör således som utgångspunkt vid migreringen eftersträva en kvalitet som ut- ifrån det inspelade materialets kvalitet ger bredast möjliga använd- ningsområde . Lagringskostnaderna utgör dessutom en mindre del av totalkostnaderna vid en migrering och minskar fort- löpande genom den tekniska utvecklingen. Vissa delar av informationen finns såväl hos Statens ljud- och bildarkiv som hos eller . Vid en migrering bör givetvis det exemplar som har högst kvalitet och är mest fullständigt samt är i bäst kondition användas. En be- dömning får ibland göras från fall till fall. Enligt min mening bör man eftersträva en kvalitetsnivå, som motsvarar sändningskvalitet (motsvarande MPEG-2 /s). Även här får ibland en bedöm- Förslag till migrering av analogt material ning ske, bl.a. utifrån parternas önskemål och den framtida an- vändningen. Förslag: Ett migreringsprojekt föreslås startas för att migrera det insamlade materialet. Arbetet skall be- drivas under Statens ljud- och bildarkivs huvudmannaskap, som skall söka samverkan med berörda parter. I Statens ljud- och bildarkivs samlingar har ackumulerats ca analogt material. Materialet består för närva- rande av ca tre miljoner timmar ljudupptagningar och ca upptagningar av rörliga bilder. Materialet växer mycket snabbt. I båda fallen finns det ett stort antal format/system som upptagningarna lagras på. Dock finns ett par format som över- väger, för ljud är det ljudspolar (1/4 tums ljudband, open-reel) och för ljud och bild är det VHS-kassetter. har endast ca migrerats till digitala format och därmed räddats genom ett projekt som pågått och sammanlagt krävt ca 17,5 manår. Detta projekt har givit värdefulla erfarenheter för att uppskatta kostnader vid en migrering. De resonemang som ligger bakom tillkomsten av Statens ljud- och bildarkiv är lika giltiga som när myndigheten bildades. Med tanke på den expansion som ägt rum beträffande medieut- budet inom detta område kan det till och med hävdas att det blivit än viktigare att bevara detta material för forskning och studier. Det är dessutom viktigt att börja migreringen , då materialet för- sämras snabbt, vilket fördyrar eller till och med omöjliggör överfö- ringen (se kap. 12.3 i den tekniska rapporten). En migrering är således nödvändig för att säkra upptagningarnas överlevnad. Även internationellt har det blivit uppenbart att en digitalisering av det analoga materialet är det enda tekniskt och ekonomiskt realistiska alternativet när det gäller det långsiktiga bevarandet (se bl.a. kap. 11.2 i den tekniska rapporten). Det är av avgörande betydelse att regeringen tar ett prin- cipbeslut om att påbörja en migrering och därvid anger under vilka Förslag till migrering av analogt material förutsättningar som arbetet skall bedrivas. Det inspelade materialet befinner sig av flera orsaker i olika tillstånd av aktivt förfall (se bl.a. annex 2 och 3 i den tekniska rapporten). Detta innebär att ju längre man väntar med ett beslut om igångsättning desto dyrare kommer migreringen att bli, eftersom materialet fortlöpande försämras och systemen blir svårare att underhålla och desto mer material kommer oåterkallerligen att förloras. Om inga medel skjuts till, kommer dessa delar av forskningens infrastruktur samt denna del av kulturarvet att förstöras . Det insamlingsarbete som bedrivits kommer därmed att gå till spillo. Det bör noteras att utöver det material som ackumulerats Statens ljud- och bildarkiv funnits finns också material, främst i och , som står inför samma problem. Detta material är också för forsk- ningen i hög grad ytterst intressant och i flera fall omistligt. Migre- ringen av detta material har jag dock uppfattat ligga utanför mitt uttryckliga uppdrag. i det större sammanhanget är dock åtgär- der för att bevara även detta material lika angelägna som de som jag föreslår för det material som Statens ljud- och bildarkiv har. Hur migreringen skall gå till Det kommer att bli fråga om att migrera stora massor av informa- tion, som lagras på ett antal format och system. I vissa fall om- fattar de tekniska systemen och formaten från omkring ett tusen timmar till system och format med hundratusentals timmar. Den övervägande delen av materialet utgörs som ovan sagts av ljud- spolar innehållande ca och videokassetter (VHS/VHS-LP) innehållande ca . Migre- ringen kan ske manuellt eller automatiskt, dvs. med hjälp av robotteknik. Hanteringen måste anpassas efter de system och format det är frågan om. I de fall där det är frågan om stora mängder som utgörs så gott som uteslutande av problemfria infor- mationsbärare (dvs. inte visar tecken på förfall) blir det frågan om produktion som lämpligast sker i stordrift. När materialet till stor del visar tecken på förfall eller det är fråga om små bestånd, får man begagna sig av och mer kostnadskrävande migrering. Det står helt klart att en migrering som skall klara dessa mycket omfattande massor samt olika format och system inte kan ske inom Statens ljud- och bildarkivs ordinarie verksamhet. Förslag till migrering av analogt material spelade materialet kommer att förstöras om inga åtgärder vidtas . Det finns nu andra tekniska möjligheter att hantera och migrera materialet än det fanns . var det frågan om att migrera från analogt till analogt med tillhörande pro- blem. Den tekniska utvecklingen tillåter att man nu för över upp- tagningarna till digitala informationsbärare och sedan kan den framtida migreringen ombesörjas digitalt med hjälp av olika robot- system. Det är således frågan om en stor och nödvändig engångs- insats för att rädda detta material. Arbetet med att föra över materialet i digital form kräver stor teknisk kompetens och tillgång till, i flera fall, en omfattande och speciell maskinell utrustning. Det gäller att dra nytta av den kun- skap och kompetens samt redan befintlig personal och utrustning samt se vilka samarbetspartners som finns. och har, som jag tidigare framhållit, också om- fattande material som måste migreras. Synegieffekterna är väsent- liga för att nå bästa möjliga resultat. Förfarandet får anpassas till såväl de små systemen och formaten som är mer teknik- och tids- krävande per enhet som de stora mer ensartade formaten och sy- stemen, där produktionen är mer enahanda. Den mer industriliknande produktionen, ställer krav på större antal personer som skall hantera i första hand de stora bestånden av spolband och videokassetter. Detta bygger också på det antagandet att andelen problemfria informationsbärare är hög. Det har gjorts en uppskattning att i de två största formaten andelen problematiska informationsbärare är (ljudspolar) respektive tre pro- cent (VHS). VHS-LP är dock mer problematiskt. Där andelen pro- blematiska informationsbärare är hög, måste migreringen ske manuellt, vilket leder till betydligt högre kostnader (se annex 12 i den tekniska rapporten). Det är således svårt att bedöma resursåtgången vad gäller perso- nal. Om man utgår från Prestoberäkningen (se avsnitt 11.2 i den tekniska rapporten) skulle en total migrering kosta ca . Andra beräkningar tyder på att man beroende på materia- lets skick och användning av bandrobotar med stordriftsfördelar skulle kunna nedbringa kostnaderna väsentligt. Här finns olika be- räkningsgrunder som utförts av , och Statens ljud- och bildarkiv. Beräkningarna varierar från cirka en till nästan tre miljarder konor (se annex 13 i den tek- niska rapporten). Följande resonemang utgår från den uppskatt- ning som gjordes enligt nyckeltalen från Statens ljud- och bildarkiv. Förslag till migrering av analogt material En total migrering skulle då uppgå till . Det måste dock framhållas att det rör sig om uppskattningar med betydande felmarginaler och ibland utifrån olika beräknings- metoder. Enda sättet att pröva tillförlitligheten är att snabbt på- börja projektet. Ett nollalternativ innebär att inga medel tillskjuts alls. Detta skulle få till följd att mycket litet, om ens något, skulle kunna mig- reras. Detta är enligt min mening helt oacceptabelt. Jag menar att man bör utgå från att allt unikt material skall migreras. Dubbletter i form av repriser etc. bör inte komma ifråga. Det kan dock vara svårt att beroende på lagringen av materialet vid själva migreringen genomföra detta. Vidare bör i likhet med insamlingen vissa film- kanaler endast behöva migreras avseende (se kapitel 12). Kostnaderna sjunker härigenom. Den största delen av kostnaderna, , ligger på en migrering av videokassetter (VHS och VHS-LP). Genom ovan föreslagna åtgärder kan omfatt- ningen och därmed kostnader för migreringen av videokassetter nedbringas. Mot bakgrund av att framtida migreringar kan ske med hjälp av robotteknik och att den migrering vi nu står inför är en engångs- åtgärd, föreslår jag att denna skall ske i projektform. En lämplig projekttid är med en utvärdering . Målet skall vara att allt material som bedömts vara värt att migrera, skall vara överfört i digital form. Som jag ovan anfört under insamlings- avsnittet, behöver inte allt som sänts migreras. Projektet kan helt eller delvis förläggas i anslutning till Statens ljud- och bildarkiv. Här finns också nära tillgång till Tele- vision AB:s, och andra aktörers tekniska kom- petens och utrustning. Synergieffekterna genom samarbete med exempelvis och är stora. Dessa har som ovan nämnts också stora bestånd av analogt material som måste migreras. En digitalisering av detta material skulle kräva stora resurser, varför en samverkan synes nödvändig. Kontakter har tagits med dessa och det har visat sig finnas betydande intresse för samverkan som skulle gagna alla parter. Möjligheterna till en sam- verkan torde öka om insatserna utsträcks till att även omfatta det material som avser tiden före Statens ljud- och bildarkivs tillkomst. För en annan lokalisering talar att det i andra områden kan finnas alternativa finansieringsmöjligheter som strukturfondsmedel, regionala medel och arbetsmarknads- och regionalpolitiskt inrik- tade medel. Det finns t.ex. goda erfarenheter av andra digitalise- Förslag till migrering av analogt material ringsprojekt som arbetar under en central myndighets ledning med närmast industriell produktion såsom inom verksam- hetsområde. Även förmånligare hyresvillkor kan erbjudas liksom vissa andra stödåtgärder. Projektet bör byggas upp i etapper. Man får under uppbyggnadsfasen dra nytta av erfarenheterna och den tekniska utvecklingen. Under utredningens gång har enligt det ut- vecklingsarbete, som redovisas i den tekniska rapporten, kostna- derna sjunkit genom att nya metoder utvecklats och genom att datorutrustning blir billigare. Det är viktigt att projektet får en långsiktighet med hänsyn till verksamheten samt personal och av- skrivningar m.m. Det är ju här fråga om en dynamisk process där man får anpassa sig till den tekniska utvecklingen som kan medge att nya tekniker och metoder tas i bruk. Det är dock väsentligt att projektet inte underdimensioneras utan ges en kritisk massa. Med hänsyn till uppskattningarna för migreringskostnaderna och till olika kontakter bedömer jag att en totalkostnad under nu- varande förutsättningar och antaganden skulle ligga på ca . En absolut minimikostnad för att starta projektet ligger på ca för att uppnå en kritisk massa. Jag menar att man bör börja på denna miniminivå under en uppbyggnadsfas för att se hur ut- fallet har blivit (se avsnitt 15). Denna migrering skall ske inom Statens ljud- och bildarkivs huvudmannaskap. skall Statens ljud- och bildarkiv givet- vis samverka med andra aktörer. Här finns en rad olika frågor som Statens ljud- och bildarkiv har att hantera, som här enbart kan an- tydas men som måste lösas inom ramen för den fortsatta verksam- heten. I vissa fall kan mer eller mindre likartat material finnas hos Statens ljud- och bildarkiv och t.ex. . I sådana fall är det lämpligt att använda underlaget med den bästa kvaliteten och konditionen oavsett vem som förvarar materialet och utföra enbart en migrering som sedan båda parter kan ha till- gång till. Här spelar fullständighet, materialets tillstånd och kvalitet en avgörande roll. Det skulle kunna diskuteras huruvida man vid en sådan migrering skall ta fram en kopia, som båda har tillgång till, eller två nya fysiska kopior, där parterna tar var sin kopia. Frågor av detta slag löses bäst av de inblandade parterna. Förslag till migrering av analogt material Vid migreringen bör sådant som utgör repriser och dylikt tas bort. Självfallet bör samma kriterier för prioriteringar gälla vid migreringen som vid insamlingen. Det bör kännas som en mer meningsfull uppgift att vid insamlingen och migrering avgöra och välja ut vad som skall vara kvar än att rent mekaniskt ta emot allt, vilket skett . Det finns flera samarbetspartners i ett projekt av denna art, bl.a. har , och m.fl. visat intresse av att deltaga i ett projekt som ovan skisserats. Även andra institutioner som förvarar mindre bestånd av ljud och rörliga bilder torde visa intresse av att nyttja de möjligheter som ett migre- ringsprojektet av denna art kan erbjuda. Ett principbeslut måste enligt min mening tas , dvs. , då varje fördröjning medför informationsförlust och en fördyrad migrering genom att informationsbärarna snabbt för- sämras genom nedbrytning . Ett migreringsprojekt av audiovisuella upptagningar med före- slagen omfattning och komplexitet har inte tidigare genomförts i . Även på internationell nivå är antalet projekt med denna inriktning och omfattning fåtaliga, även om intresset och behovet ökar starkt. För att sjösätta projekt av detta slag finns det olika alternativ. Ett är att ge ett uppdrag till och bildarkiv att i samverkan med inblandade parter utveckla och förhandla fram lösningar, avtal etc. samt att förbereda igångsättandet genom att anställa personal m.m. Ett annat alternativ kan vara att regeringen tillsätter en orga- nisationskommitté. Jag lämnar till regeringen att föreslå formerna för projektet. Jag menar att Statens ljud- och bildarkiv bör ges huvudmannaskapet för projektet. En utvärdering av projektet bör ske . Syftet blir då att se hur uppskattningarna av kostnader och produktion har motsvarat förväntningarna. Vidare skall den tekniska utvecklingen utvärderas. Åldringsprocessen av informationsbärarna och de tekniska systemens aktualitet skall också analyseras och utvärderas. Utvär- deringen kan ske genom att Statens ljud- och bildarkiv i samverkan med inblandade parter avlägger en rapport härom till regeringen med förslag om hur projektet då skall fortsättas. 15 Kostnader och finansiering Enligt direktiven skall utredningen redovisa de ekonomiska konse- kvenserna av de förslag som lämnas. Utgångspunkten skall vara att förslag till förändringar som medför ekonomiska konsekvenser skall rymmas inom nu gällande ekonomiska ramar för verksam- heten. Vidare skall eventuella konsekvenser som förslagen får för Statens ljud- och bildarkivs personal och framtida kompetensför- sörjning redovisas. Vid min genomgång av Statens ljud- och bildarkivs organisation och uppgifter har jag provat möjligheterna att göra ompriorite- ringar så att de kostnader som uppstår genom digital insamling och migreringsprojektet skulle kunna täckas. Jag har därvid funnit att detta har varit omöjligt. Jag menar att Statens ljud- och bildarkiv har utfört sina uppgifter på ett adekvat sätt och att utökade resur- ser behövs för att bibehålla samma ambitionsnivå, dvs. när det gäller att samla in och bevara denna del av forskningens infra- struktur. I de föregående avsnitten har en rad förslag lämnats som får kostnadskonsekvenser. Skälen härför är att det visat sig stå helt klart att det inte är möjligt att uppfylla uppdraget om inte väsent- liga förstärkningar sker. Kostnadsnivån för att göra egen insamling och bevara materialet i digital form samt att migrera det totala insamlade mate- rialet som finns uppgår till mycket stora belopp. Migreringen är svårt att kostnadsberäkna och uppskattningarna skiftar mycket, beroende på vilken beräkningsmetod som begagnas. Prestoberäk- ningarna utgår från delvis andra förutsättningar än som är vid handen i detta fall (broadcastingkvalitet och inga förluster accepte- ras). Detta underlag är dessutom gammalt och utveck- lingen går snabbt. Statens ljud- och bildarkivs uppskattningar utgår specifikt från arkivets eget material varför det synes lämpligt att utgå från dessa kalkyler. För både migrering och insamling har jag utgått från bästa möjliga kvalitet utifrån det insamlade materialet oavsett vem som förvarar det. Det migreringsprojekt som föreslås skall fortgå för att föra över materialet från i huvudsak nu befintlig analog form till digital form. Fördelarna är uppenbara och underlättar senare åter- kommande migreringar, som då kommer att ske helt digitalt. Statens ljud- och bildarkiv skall vara huvudman för projektet. Jag har därför valt att arbeta med ett alternativ som innebär att migreringsprojektet skulle kosta ca (med reducering för att repriser/dubbletter inte migre- ras). I ett sådant alternativ kommer man sannolikt att kunna mig- rera större delen av det unika insamlade materialet hos Statens ljud- och bildarkiv. På grund av osäkerheterna i produktionstakten och kostnadsunderlaget förslås därför en utvärdering . Kostnaderna kan endast anges i ungefärliga termer. Förslaget innebär enligt denna nivå en årlig kostnad om ca . Ett annat alternativ är att börja i mindre skala och att mer stegvis bygga upp verksamheten. En miniminivå för att uppnå en kritisk massa bör uppgå till en årlig kostnad om ca .