sou · GSB394 · 2005-01-01 00:00:00 — Vad avser konsekvenserna av dessa förslag, är det de ekonomiska konsekvenserna och en miljöbedömning som föranleder en särskild redovisning i kapitel 7. Som slutsats i fråga om förslaget till kulturminnesmärkning anges att det i sig inte innebär högre, utan snarare lägre kostnader för kommunerna. Det enda förslag som kan antas få några konsekvenser för de berörda myndigheternas ekonomi är de förändringar som föreslås beträffande de statliga byggnadsminnena. En överföring av ärenden gällande byggnadsminnen som ägs av staten från Riksantikvarie- ämbetet till länsstyrelserna bör inte innebära en någon ökad sammanlagd kostnad för staten. Däremot kan det motivera att de resurser tillhandahåller för hanteringen av dessa byggnadsminnen tilldelas de länsstyrelser som kan förväntas bli mest påverkade av denna förändring. I detta sammanhang konstateras även att ett ikraftträdande av förslagen förutsätter vissa förberedelser och därför tidigast bör kunna ske . 1.Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 7 kap. 9 § skall ha följande lydelse. Ett mark- eller vattenområde Ett mark- eller vattenområde får förklaras som kulturreservat får förklaras som kulturreservat i syfte att bevara värdefulla i syfte att bevara värdefulla sådant område skall bestämmel- serna i 4–6 §§ tillämpas. inom ett område finns en 4–6 §§ tillämpas. byggnad eller anläggning som är ett område finns en byggnad eller anläggning som är skyddad kyrkligt kulturminne, fast forn- (1988:950) om lämning enligt lagen (1988:950) m.m. hindrar inte att området om kulturminnen m.m. hindrar förklaras som kulturreservat. inte att området förklaras som I fråga om beslut enligt denna paragraf gäller också 7 och 8 §§. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i (1987:10) Härigenom föreskrivs i fråga om (1987:10) dels att 5 kap. 7 och 16 §§, 9 kap. 2 §, 11 kap. 5 § samt 14 kap. 8 § skall ha följande lydelse, dels att i 3 kap. skall införas tre nya paragrafer, 12 a –12 c §§, samt i 8 kap. en ny paragraf, 9 a §, med följande lydelse. Byggnad som avses i 12 § får kulturminnesmärkas. Det kan ske på ansökan av byggnadens ägare eller på eget initiativ av kommunen. Innan kommunen fattar beslut om kulturminnesmärkning skall ägaren och andra av förslaget berörda sakägare ges tillfälle att yttra sig i frågan. Beslut om kulturminnes- märkning fattas av kommun- fullmäktige. Fullmäktige får uppdra åt en nämnd att fatta sådana beslut i ärenden som inte är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt. I beslut om kulturminnes- märkning skall anges skälen till att byggnaden eller bebyggelse- området bedömts vara särskilt värdefull samt, i förekommande fall, vilka åtgärder för underhåll som är bygglovspliktiga enligt 8 kap. 9 a §. En bygglovsplikt för under- hållsåtgärder får inte vara mer omfattande än vad som behövs för att syftet med kulturminnes- märkningen skall tillgodoses. Har genom beslut som vunnit laga kraft fastställts att byggnaden eller bebyggelseområdet inte har det värde som krävs för en kulturminnesmärkning, får denna fråga inte tas upp till prövning på nytt förrän förflutit från beslutet och nya omständigheter kan åberopas till stöd för att byggnaden bör kultur- minnesmärkas. Om ändamålet med kultur- minnesmärkningen har förlorat sin betydelse eller om synnerliga skäl föreligger får kommunen upphäva ett beslut om kultur- minnesmärkning. Utöver vad som enligt 3 § skall redovisas i detaljplanen får i planen meddelas bestämmelser om 1.i vad mån åtgärder kräver lov enligt 8 kap. 5 § första stycket, 6 § första stycket 2 och 3, andra stycket samt tredje stycket 2, 8 § första och tredje styckena samt 9 § första och andra styckena, 2.den största omfattning i vilken byggande över och under markytan får ske och, om det finns särskilda skäl med hänsyn till bostadsförsörjningen och miljön, även den minsta omfattning i vilken byggande skall ske, 3.byggnaders användning, varvid för bostadsbyggnader kan bestämmas andelen lägenheter av olika slag och storlek, 4. placering, utformning och utförande av byggnader, andra anläggningar och tomter, varvid får meddelas varsamhetsbestäm- 4. placering, utformning och utförande av byggnader, andra anläggningar och tomter, varvid får meddelas varsamhetsbestäm- melser för att precisera kraven i 3 kap. 10 §, skyddsbestämmelser för byggnader som avses i 3 kap. 12 § och för tomter som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt, rivningsförbud för byggnader som avses i 3 kap. 12 § samt sådana bestämmelser i fråga om andra ändringar av byggnader än tillbyggnader som får utfärdas med stöd av föreskrifter enligt 21 § lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m., melser för att precisera kraven i 3 kap. 10 §, beslut om kultur- minnesmärkning enligt 3 kap. 12 a §, skyddsbestämmelser för tomter som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt samt sådana bestäm- melser i fråga om andra ändringar av byggnader än tillbyggnader som får utfärdas med stöd av föreskrifter enligt 21 § lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m., 5.vegetation samt markytans utformning och höjdläge, 6.användning och utformning av allmänna platser för vilka kommunen inte skall vara huvudman, varvid får meddelas skydds- bestämmelser för sådana platser som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt, 7.stängsel samt utfart eller annan utgång mot allmänna platser, 8.placering och utformning av parkeringsplatser, förbud att använda viss mark eller byggnader för parkering samt skyldighet att anordna utrymme för parkering, lastning och lossning enligt 3 kap. 15 § första stycket 6, 9.tillfällig användning av mark eller byggnader, som inte behöver tas i anspråk för det ändamål som anges i planen, 10.markreservat för allmänna ledningar, energianläggningar samt trafik- och väganordningar, 11.skyddsanordningar för att motverka störningar från omgiv- ningen och, om det finns särskilda skäl, högsta tillåtna värden för störningar genom luftförorening, buller, skakning, ljus eller annat liknande som omfattas av 9 kap. , 12.principerna för fastighetsindelning och för inrättande av gemensamhetsanläggningar, 13.skydd för sådana allmänna platser för vilka kommunen är huvudman och som är särskilt värdefulla från historisk, kultur- historisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. I detaljplanen får även meddelas bestämmelser om exploaterings- samverkan enligt 6 kap. 2 §. Om en detaljplan antas efter det att exploateringsbeslut enligt lagen (1987:11) om exploaterings- samverkan har vunnit laga kraft, skall det anges i planen om den skall genomföras enligt nämnda lag. Skall mark tas i anspråk från någon fastighet vars ägare inte deltar i samverkan, skall planen innehålla en uppgift därom. Planen får inte göras mer detaljerad än som är nödvändigt med hänsyn till syftet med den. Bestämmelser som närmare reglerar möjligheterna att bedriva handel får meddelas endast om det finns skäl av betydande vikt. För begränsade områden som inte omfattas av detaljplan kan områdesbestämmelser antas för att säkerställa att syftet med översiktsplanen uppnås eller att ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. tillgodoses. Med områdesbestämmelser får regleras 1.i vad mån åtgärder kräver lov enligt 8 kap. 5 § andra stycket, 6 § första stycket 1 och 3 samt andra och tredje styckena, 7 §, 8 § andra och tredje styckena samt 9 § tredje stycket, 2.grunddragen för användningen av mark- och vattenområden för bebyggelse eller för fritidsanläggningar, kommunikationsleder och andra jämförliga ändamål, 3.största tillåtna byggnads- eller bruksarean för fritidshus och storleken på tomter till sådana hus, 4. placering, utformning och utförande av byggnader, andra anläggningar och tomter, varvid får meddelas varsamhetsbestäm- melser för att precisera kraven i 3 kap 10 §, skyddsbestämmelser för byggnader som avses i 3 kap. 12 § och för tomter som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt, rivningsförbud för byggnader som avses i 3 kap. 12 § samt sådana bestämmelser i fråga om andra ändringar av byggnader än till- byggnader som får utfärdas med stöd av föreskrifter enligt 21 § lagen (1994:847) om tekniska 4. placering, utformning och utförande av byggnader, andra anläggningar och tomter, varvid får meddelas varsamhetsbestäm- melser för att precisera kraven i 3 kap 10 §, beslut om kultur- minnesmärkning enligt 3 kap. 12 a §, skyddsbestämmelser för tomter som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt samt sådana bestäm- melser i fråga om andra änd- ringar av byggnader än tillbygg- nader som får utfärdas med stöd av föreskrifter enligt 21 § lagen (1994:847) om tekniska egen- skapskrav på byggnadsverk m.m., egenskapskrav på byggnadsverk m.m., 5.användning och utformning av allmänna platser, varvid får meddelas skyddsbestämmelser för sådana platser som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt, 6.vegetation samt markytans utformning och höjdläge inom sådana områden som avses i 8 kap. 9 § tredje stycket, 7.skyddsanordningar för att motverka störningar från omgivningen, 8.exploateringssamverkan enligt 6 kap. 2 §. Lovplikt för kulturminnes- märkta byggnader För byggnad som har kultur- minnesmärkts enligt 3 kap. 12 a § krävs, utan hinder av vad som i övrigt stadgas i detta kapitel, bygglov för sådana åtgärder som anges i 1 § första stycket 1–4 och 3 § första stycket 1–2 samt för sådant underhåll som avses i 6 § första stycket 3 och som enligt beslutet om kulturminnesmärk- ning skall vara bygglovspliktigt. För dessa byggnader krävs alltid rivningslov för att riva byggnaden eller del av den. Minst arbetena påbörjas skall byggherren göra en anmälan till (bygganmälan), om arbetena avser 1.uppförande eller tillbyggnad av en byggnad, 2.åtgärder som anges i 8 kap. 2 § första stycket, 3 sådana ändringar av en byggnad som berör konstruktionen av de bärande delarna eller som avsevärt påverkar dess planlösning, 4.installation eller väsentlig ändring av hissar, eldstäder, rök- kanaler eller anordningar för ventilation i byggnader, 5.installation eller väsentlig ändring av anordningar för vatten- försörjning eller avlopp i byggnader eller inom tomter, 6. underhåll av sådan bebygg- 6. bygglovspliktigt underhåll else med särskilt bevarandevärde på kulturminnesmärkt byggnad. som omfattas av skyddsbestäm- melser som utfärdats med stöd av 5 kap. 7 § första stycket 4 eller 16 § 4. Byggnadsarbetena får påbörjas tidigare än som anges i första stycket om särskilt medger det. Bygganmälan upphör att gälla om arbetena inte påbörjas för anmälan. Rivning av byggnader eller delar av byggnader som inte är komplementbyggnader, sådana ekonomibyggnader som avses i 8 kap. 1 § andra stycket eller sådana byggnader som avses i 8 kap. 10 § skall anmälas till (rivningsanmälan). Bestämmelserna i första–tredje styckena om när anmälan skall göras, när arbetena får påbörjas och när anmälan upphör att gälla skall tillämpas också i fråga om rivning. får ta ut avgift i ärenden angående lov och förhandsbesked och i ärenden som föranleds av bygg- anmälan eller rivningsanmälan enligt 9 kap. 2 § samt i andra ärenden som föranleder upprätt- ande av nybyggnadskarta, ritningsgranskning, besiktning, framställning av arkivbeständiga handlingar eller andra tids- eller kostnadskrävande åtgärder. får ta ut avgift i ärenden angående lov och förhandsbesked och i ärenden som föranleds av bygg- anmälan eller rivningsanmälan enligt 9 kap. 2 § samt i andra ärenden som föranleder upp- rättande av nybyggnadskarta, ritningsgranskning, besiktning, framställning av arkivbeständiga handlingar eller andra tids- eller kostnadskrävande åtgärder. I ärenden om bygglov beträffande kulturminnesmärkt byggnad får dock avgift inte tas ut för andra åtgärder än de som anges i 8 kap. 1 § första stycket. får dessutom, efter det att bygganmälan som avser åtgärder som anges i 9 kap. 2 § första stycket 1 eller 2 inkommit avseende uppförande, tillbyggnad eller annan ändring av en byggnad eller annan anläggning, ta ut en planavgift för att täcka kostnaderna för sådana åtgärder som erfordras för att enligt denna lag upprätta eller ändra detaljplaner, områdesbestämmelser och fastighetsplaner. Planavgift får tas ut endast om fastighetsägaren har nytta av planen eller bestämmelserna. Avgifterna får tas ut med högst det belopp som motsvarar kommunens genomsnittliga kostnad för åtgärderna. Grunderna för beräkning av avgifterna skall anges i taxa som beslutas av kommunfullmäktige. Avgifterna tas ut av sökanden och får tas ut i förskott. Ägare och innehavare av särskild rätt till fastigheter har rätt till ersättning av kommunen, om skada uppkommer till följd av att 1. bygglov vägras till att ersätta en riven eller genom olycks- händelse förstörd byggnad med en i huvudsak likadan byggnad och ansökan om bygglov har gjorts från det att byggnaden revs eller förstördes, 2. rivningsförbud meddelas i 2. rivningslov vägras med stöd av 8 kap. 16 § 2 eller 3, melser eller rivningslov vägras med stöd av 8 kap. 16 § 2 eller 3, 3. skyddsbestämmelser meddelas i en detaljplan enligt 5 kap. 7 § första stycket 4 eller 6 eller i områdesbestämmelser enligt 5 kap. 16 § 4 eller 5, 4.bestämmelser om vegetation samt markytans utformning och höjdläge inom sådana områden som avses i 8 kap. 9 § tredje stycket meddelas i områdesbestämmelser, 5.marklov vägras med stöd av 8 kap. 18 § första stycket 2 eller 3. 6.bygglov vägras till åtgärd på Rätt till ersättning föreligger i fall som avses i första stycket 1, om byggnaden förstörts genom olyckshändelse. I övriga fall som avses i första stycket 1 och i fall som avses i första stycket 2 Rätt till ersättning föreligger i fall som avses i första stycket 1, om byggnaden förstörts genom olyckshändelse. I övriga fall som avses i första stycket 1 och i fall som avses i första stycket 2 föreligger rätt till ersättning, om föreligger rätt till ersättning, om skadan är betydande i förhåll- skadan är betydande i förhåll- ande till värdet av berörd del av ande till värdet av berörd del av I fall som avses i I fall som avses i första stycket 3–5 föreligger rätt första stycket 3–6 föreligger rätt till ersättning, om till ersättning, om medför att pågående mark- medför att pågående mark- inom berörd del av fastigheten. inom berörd del av fastigheten. Medför beslut som avses i första stycket att synnerligt men uppkommer vid användningen av fastigheten, är kommunen skyldig att lösa fastigheten, om ägaren begär det. Vid tillämpningen av andra och tredje styckena skall även beaktas andra beslut som avses i första stycket samt beslut enligt 3 kap. 2 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., 7 kap. 3, 5, 6, 9, 22 eller 24 § 7 kap. 11 § 28 b–29 a §§ meddelas, föreläggande eller förbud enligt 12 kap. 6 § fjärde stycket samma balk eller beslut som innebär att dispens enligt samma lagrum inte meddelas, samt beslut enligt 18 § skogsvårdslagen (1979:429), allt under förutsättning att besluten meddelats före det senaste beslutet. Dessutom skall beaktas sådan inverkan av hänsynstaganden enligt 30 § skogsvårdslagen som i särskilda fall har inträtt . Har talan eller rätt till ersättning eller inlösen med anledning av angivna beslut förlorats på grund av bestämmelserna i 15 kap. 4 § eller mot- svarande bestämmelser i eller lagen om kulturminnen m.m., utgör detta förhållande inte något hinder mot att besluten beaktas. Har kommunen efter föreläggande enligt 12 kap. 6 § beslutat om rivningsförbud eller skyddsbestämmelser som avses i första stycket 2 eller 3 för att tillgodose ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. , är staten skyldig att ersätta kommunen dess kostnader för ersättning eller inlösen. I fall som avses i första stycket 4 och 5 är ägaren till den anläggning för vilken skydds- eller säkerhetsområdet har beslutats skyldig att ersätta kommunen dess kostnader för ersättning eller inlösen. Denna lag träder i kraft . 2.Skyddsbestämmelser eller bestämmelser om rivningsförbud för byggnad som avses i 3 kap. 12 § som vid lagens ikraftträdande har utfärdats med stöd av 5 kap. 7 § första stycket 4 eller 16 § 4 enligt äldre bestämmelser skall gälla till dess att byggnaden har kulturminnesmärkts eller skyddsbestämmelserna av annan anled- ning upphävs. 3.För byggnad som avses i punkten 2 skall krav på bygganmälan för arbete som avser underhåll gälla enligt 9 kap. 2 § första stycket 6 i dess tidigare lydelse. Förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:950) om kultur- minnen m.m. dels att 3 kap. 7 och 8 §§ skall upphöra att gälla, dels att 3 kap. 1–4, 10, 13–15, 18 och 19 §§ skall ha följande lydelse. En byggnad som är synner- En byggnad med ett kultur- ligen märklig genom sitt kultur- historiska värde eller som ingår i betydelse eller som ingår i ett värde får förklaras för bygg- förklaras för byggnadsminne av kapitel får också tillämpas på detta kapitel får också tillämpas på park, trädgård eller annan Lösöre som omfattas av utgör en del av byggnadsminnet. I fråga om byggnad av sådant värde som sägs i första stycket och som tillhör staten gäller de eller, om byggnaden innehas av staten, av regeringen. meddelar om statliga byggnads- Om ett statligt bygg- ägare än staten, skall det därmed Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte en byggnad som är fast fornlämning eller kyrkobyggnad enligt denna lag. När en byggnad förklaras för När en byggnad förklaras för byggnadsminne, skall länsstyrel- ange på vilket sätt byggnaden vilket sätt byggnaden och, i samt i vilka avseenden den inte bidrar till byggnadens kultur- historiska värde skall vårdas och avseenden de inte får ändras. meddelas om de inskränkningar i bestämmelser om att ett område kring byggnaden skall hållas i för att ett område kring bygg- sådant skick att byggnads- naden skall hållas i sådant skick och karaktär inte förvanskas. Om det senare visar sig för att uppnå syftet med skyddet, får beslut meddelas om detta. långt möjligt utformas i sam- långt möjligt utformas i sam- och med ägare till kringliggande ägare och andra berörda sak- åläggas mer omfattande skyldig- ringen får inte innebära mer heter än vad som är oundgäng- mark än vad som är ound- och ägarens skäliga önskemål. får inte meddelas utan att lösörets samtyckt till det. överlåtas till annan än den som överlåtelse i strid mot detta serna även i förhållande till byggnaden och lösöret av olika personer får dock lösöret överlåtas till byggnadens ägare. Fråga om en byggnad bör Fråga om en byggnad bör kan väckas av var och en genom kan väckas genom ansökan av ansökan eller tas upp av byggnadens ägare eller tas upp av på eget initiativ. på eget initiativ. som ägs av staten gäller i stället för vad som anges i första stycket Ansökan om att en byggnad Ansökan om att en byggnad skall förklaras för byggnads- skall förklaras för byggnads- minne skall innehålla uppgifter är belägen på och om fastig- är belägen på och om fastig- hetens ägare samt en beskriv- ning av byggnaden. bör även anges vilka omständig- ningen skall även anges vilka heter som åberopas för att för att byggnaden bör förklaras som enligt detta kapitel kan med- föra rätt till ersättning eller inlösen för ägare eller någon annan, skall undersöka om medel för detta finns tillgängliga. Ägare eller innehavare av särskild rätt till fastighet har rätt till ersättning av staten om skyddsbestämmelser 1.utgör hinder för rivning av en byggnad och skadan därav är betydande i förhållande till värdet av berörd del av fastigheten, eller 2.på annat sätt innebär att pågående markanvändning avsevärt försvåras inom berörd del av fastigheten. Ersättning enligt första stycket får, om det är lämpligt, utgå med årliga belopp med rätt för sakägaren eller staten att erhålla omprövning vid ändrade förhållanden. Medför skyddsbestämmelser att synnerligt men uppkommer vid användningen av fastigheten, är staten skyldig att lösa fastigheten om ägaren begär det. Bestämmelserna enligt första stycket tillämpas också då meddelat förbud enligt 5 §. Ersättning som därvid utgår skall, om det finns skäl, avräknas mot ersättning som sedermera kan komma att utgå med stöd av denna paragraf. och tredje styckena skall, utan och tredje styckena skall, utan förlust av talan eller rätt till förlust av talan eller rätt till ersättning eller inlösen i 11 och ersättning eller inlösen i 11 och 20 § eller 15 kap. 4 § plan- och 20 § eller 15 kap. 4 § plan- och (1987:10), (1987:10), beaktas andra beslut om skydds- beaktas andra beslut om skydds- och 3 plan- och 3 och 6 plan- och att besluten meddelats inom tio att besluten meddelats inom tio år före det senaste beslutet om år före det senaste beslutet om I fråga om ersättning eller inlösen enligt 10 eller 12 § andra stycket skall expropriationslagen (1972:719) tillämpas i den mån avvikande bestämmelser inte meddelas i denna lag. Ersättning för minskning av fastighetens marknadsvärde i fall som avses i 10 § skall bestämmas som skillnaden mellan fastighetens marknadsvärde före och efter beslutet. Därvid skall bortses från förväntningar om ändring av markanvändningen. Ersättning för skada enligt 10 § första stycket skall minskas minskas med ett belopp som med ett belopp som motsvarar motsvarar det som enligt samma vad man är skyldig att tåla utan punkt skall tålas utan ersättning. Om staten begär det och det inte är uppenbart oskäligt, skall domstolen förordna att ersättning enligt 10 § första stycket skall betalas ut först när vissa åtgärder med byggnaden har utförts. Ogillas talan om ersättning eller inlösen som har väckts av fastighetsägaren eller annan sakägare, kan domstolen förordna att han skall bära sina egna kostnader, om han har inlett rättegången utan tillräckliga skäl. Har rättegången uppenbart inletts utan skälig grund, får domstolen dessutom ålägga honom att ersätta staten dess rättegångskostnader. Om det finns särskilda skäl, får lämna tillstånd till att ett byggnadsminne ändras i strid mot skyddsbestämmelserna. villkor för tillståndet som är villkor för tillståndet som är skäliga med hänsyn till de skäliga med hänsyn till de Villkoren får avse hur ändringen skall utföras samt den dokumentation som behövs. får meddela närmare föreskrifter om de villkor för tillståndet som kan ställas enligt första stycket. byggnadsminne medför hinder, olägenhet eller kostnad som inte står i rimligt förhållande till dess som inte står i rimligt förhåll- förklaring som framstår som också häva byggnadsminnes- ändamålslös. förklaring som framstår som ändamålslös. Innehas byggnads- minnet av staten är det rege- ringen i stället för som fattar beslut om jämkning av skyddsbestämmelser och hävning Regeringen får häva en byggnadsminnesförklaring eller jämka skyddsbestämmelser, om regeringen ger tillstånd till expropriation som rör byggnaden eller kringliggande område och byggnads- minnesförklaringen eller skyddsbestämmelserna inte kan bestå utan olägenhet för expropriationsändamålet. Vid beslut om att häva en byggnadsminnesförklaring eller jämka skyddsbestämmelser får eller regeringen förordna att den som begär hävandet eller jämkningen skall bekosta särskild dokumentation av byggnaden, om det är skäligt. Till böter döms den som 1. i strid mot meddelade skyddsbestämmelser river eller på annat sätt förstör ett byggnadsminne eller ändrar det utan tillstånd enligt 14 § eller utan iakttagande av villkor för ett sådant tillstånd eller stycket eller vidtar åtgärder i stycket eller vidtar åtgärder i strid mot bestämmelserna i 6 § strid mot bestämmelserna i 6 § 3. överlåter lösöre i strid mot bestämmelsen i 3 § tredje stycket. Den som inte efterkommer ett vitesföreläggande eller ett vites- förbud döms inte till straff för det som omfattas av föreläggandet eller förbudet.