sou · GSB3114d2 · 2005-01-01 00:00:00 — När dessa villkor är uppfyllda kan tillämpningen av sådana bestäm- melser på försäljningen av varor från en annan medlemsstat, vilka upp- fyller kraven i denna stat, inte anses hindra varornas tillträde till marknaden eller försvåra deras tillträde jämfört med inhemska varor. Sådana bestämmelser faller således utanför tillämpningsområdet för artikel 30 i EEG-fördraget. Verkan av Keck-fallet anges i Allgårdh, , EU och EG- rätten, 1999 (s. 264) vara oviss. Fallet kan möjligen bäst förstås så som generaladvokaten anfört i sitt utlåtande i Leclerk- Siplec-fallet8 nämligen att det utesluter från artikel 28 endast åtgär- der av en fullständigt allmän karaktär som inte hindrar import, vilka gäller på försäljningsstället och vilka inte har någon effekt på handeln annat än att minska den totala mängden av sålda varor och som därvid påverkar importerade och inhemska varor på samma sätt. 8 mål C-414/93. Dom har ännu ej meddelats. Ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar som framställts utomlands I mål C-416/009 fann domstolen att ett krav på en på förhand ombesörjd förpackning som gällde i en medlemsstat för saluföring av bröd inte utgjorde en kvantitativ restriktion eller en åtgärd med motsvarande verkan under förutsättning att det tillämpades utan åtskillnad på både importerade och inhemska varor och inte i praktiken innebar en diskriminering av importerade produkter. I målet angav domstolen också att de nationella dom- stolarna är skyldiga att säkerställa att artikel 30 (nuvarande artikel 28) ges full verkan genom att ex officio underlåta att tillämpa nationella bestämmelser som strider mot artikeln. I målet C-390/9910 uttalade sig om vad som krävs för att en bestämmelse som utgör hinder för den fria rörligheten för varor och det fria tillhandahållandet av tjänster ändå skall kunna godtas. Domstolen hade funnit att krav på förhandstillstånd för att få saluföra apparater, utrustningar, avkodare eller system för digital utsändning eller mottagning av digitala signaler och för att få till- handahålla anknutna tjänster stred mot dessa friheter. Domstolen uttalade att för att vara berättigade mot bakgrund av dessa grundläggande friheter måste sådana bestämmelser ha ett syfte som är av allmänt intresse och som erkänns i gemenskapsrätten samt vara förenliga med proportionalitetsprincipen, det vill säga vara ägnade att säkerställa förverkligandet av det syfte som eftersträvas genom dem och inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta syfte. har avgjort en del mål som gällt åsättande av uppgifter på produkter eller förpackningar. I målet C-30/9911 ansåg domstolen bl.a. att regler om att ädelmetallarbeten som importerats från en annan medlemsstat skulle förses med en ansvarsstämpel som angav vem som tillverkat, bearbetat eller salufört arbetena även om varorna redan hade försetts med en stämpel i enlighet med lagstiftningen i ursprungslandet utgjorde en åtgärd med motsvaran- de verkan som en kvantitativ importrestriktion. Domstolen ansåg att ett sådant hinder för handeln inom gemenskapen endast kunde vara motiverat av hänsyn till konsumentskydd och gott handels- skick om ädelmetallarbetena inte redan hade försetts med stämplar som fyllde samma syfte, nämligen att identifiera en ansvarig person. 9Domstolens dom i mål om begäran om förhandsavgörande i mål mellan och di . 10EG-domstolens dom i mål om begäran om förhandsavgörande i mål mellan Canal Satélite Digital SL och Administración General del Estado. 11EG-domstolens dom , Europeiska kommissionen mot . Ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar som framställts utomlands I målet C-169/9912 fann domstolen att nationella språkkrav på information på kosmetiska produkter utgjorde ett hinder för handeln inom gemenskapen, såvitt produkterna i fråga måste förses med en annan märkning än den som föreskrevs i ett direktiv om medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter, vilket med- förde extra förpackningskostnader. Domstolen uttalade att hindret emellertid var berättigat med hänsyn till det mål av allmänt intresse som skyddet för folkhälsan utgör och anmärkte att informationen saknade praktisk nytta om den inte formulerades på ett språk som förstås av de personer den är avsedd för. Även mål C-55/9913 gällde skyldighet att märka produkter på visst sätt av hänsyn till folkhälsan. Domstolen ansåg att det franska kravet att det på den yttre förpackningen på medi- cinska reagenser (som används vid diagnostisering av sjukdomar) skulle anges det registreringsnummer som erhållits vid registre- ringen i av reagensen stred mot artikel 30 (nuvarande artikel 28). Domstolen angav att skyldigheten inte stod i överens- stämmelse med proportionalitetsprincipen eftersom det fanns åt- gärder med mindre begränsande verkan, som de andra krav som gällde enligt den franska regleringen, bl.a. att återförsäljarens namn och adress och varupartiets tillverkningsnummer måste finnas på den yttre förpackningen och den förpackning som omslöt reagensen. Det ovan redovisade kan sammanfattas enligt följande. Åtgärder med motsvarande verkan som kvantitativa importrestriktioner är förbjudna. Undantag tillåts dock om de grundas på hänsyn till bl.a. allmän ordning eller säkerhet eller intresset att skydda människors liv och hälsa och bedöms som nödvändiga samt inte går längre än vad som behövs. Alla handelsregler som kan utgöra ett hinder, direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt för handeln inom gemenskapen skall anses som en åtgärd med motsvarande verkan. Krav på varans utformning, märkning eller förpackning kan vara att bedöma som sådana otillåtna åtgärder med motsvarande verkan. Detta gäller även om kraven tillämpas utan åtskillnad på alla varor om de inte motiveras av ett allmänt intresse som erkänns i gemen- skapsrätten och går före intresset av fri rörlighet för varor och inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med dem. 12EG-domstolens dom i mål mellan . KG och Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV. 13EG-domstolens dom , Europeiska kommissionen mot Franska republiken. Ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar som framställts utomlands Som framgått i det föregående är de regler som kräver att tekniska upptagningar skall förses med uppgifter om framställare och ut- givare m.m., s.k. ursprungsuppgifter, en viktig del av ansvarssyste- met i YGL. Syftet med reglerna är att göra det möjligt att utan några mera omfattande efterforskningar spåra någon som kan hållas ansvarig för yttrandefrihetsbrott i upptagningarna. Ursprungsupp- gifter har också stor betydelse för möjligheten att avgöra dels om en upptagning spritts till allmänheten och således faller in under grundlagsskyddet, dels när preskriptionstiden för yttrandefrihets- brott börjar löpa. Vidare har uppgifterna betydelse inte bara för myndigheter som har att beivra tryck- och yttrandefrihetsbrott utan även för enskilda som anser sig kränkta av ett sådant brott och vill väcka enskilt åtal eller skadeståndstalan. Skyldigheten att se till att tekniska upptagningar som framställts utomlands förses med uppgift om vem som framställt dem samt om när, var och av vem detta skett åvilar emellertid enligt gällande rätt inte importören utan den som framställt upptagningarna. Eftersom framställaren finns utomlands är han knappast åtkomlig för svenska myndigheter. De nuvarande reglerna om skyldighet att sätta ut ursprungsuppgifter på importerade upptagningar är således inte tillfredsställande utan bör ändras. MGU:s förslag innebar att skyldigheten att sätta ut ursprungs- uppgifter på importerade upptagningar flyttades över från den oåt- komlige utländske framställaren till importören. De uppgifter som enligt förslaget skulle sättas ut var importörens namn och uppgift om när upptagningen förts in i landet. Uppgifterna skulle ge led- ning när det gäller att spåra någon som bär det yttrandefrihets- rättsliga ansvaret och när det gäller att fastställa utgångspunkten för preskriptionstiden, dvs. när upptagningen lämnas ut för sprid- ning i . MGU ansåg att importören inte borde åläggas att ange när, var eller av vem exemplaren framställts eftersom dessa uppgifter kunde vara okända för honom och omöjliga att få fram. Tryck- och yttrandefrihetsberedningen anser att MGU:s förslag var väl avvägt och att det bör genomföras om det kan anses för- enligt med EG-rätten. Vid övervägandena av om MGU:s förslag kan anses förenligt med EG-rätten är den första frågan i vilken mån förslaget innebär en särbehandling, rättsligt eller på annat sätt, av utomlands fram- Ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar som framställts utomlands ställda tekniska upptagningar till dessas nackdel i förhållande till vad som gäller upptagningar som framställts här. Som framgått ovan gäller för båda slagen av tekniska upptag- ningar att de skall förses med uppgift om vem som är utgivare och att denna skyldighet åvilar utgivaren. MGU:s förslag inverkar inte på denna skyldighet. Beträffande övriga ursprungsuppgifter skulle i fråga om tekniska upptagningar som framställts här i landet liksom nu gälla att de skall förses med tydliga uppgifter om vem som har låtit framställa dem samt om när, var och av vem exemplaren har framställts och att skyldigheten skall åvila framställaren. För utom- lands framställda tekniska upptagningar skulle gälla att de skall förses med tydliga uppgifter om vem som här i landet lämnar ut dem för spridning och när exemplaren förts in i landet samt att skyldigheten skall åvila importören. För båda slagen av upptagning- ar gäller alltså att uppgifter skall sättas ut. Skillnaden består enkelt uttryckt i att den person som det skall lämnas uppgift om kan vara en annan för importerade upptagningar än för inhemskt framställda upptagningar och att uppgiftsskyldigheten åvilar olika personer i de båda fallen. Vad först gäller den skillnad i regleringen som består i att här framställda upptagningar skall förses med uppgifter om vem som låtit framställa dem samt när, var och av vem detta skett medan importerade upptagningar skall förses med uppgift om vem som här i landet lämnar ut dem för spridning och när upptagningen fördes in i landet kan till en början konstateras att den person som det skall lämnas uppgift om i många fall av import är densamme som den det skall lämnas uppgift om vid framställning i . I de fall av import då en person som avser att låta framställa och i sprida en viss teknisk upptagning väljer, kanske av ekono- miska skäl, att låta framställa exemplaren utomlands är ju nämligen den som låter framställa upptagningen (som det skall lämnas uppgift om vid inhemsk framställning) och den som här i lämnar ut upptagningarna för spriding (som det skall lämnas uppgift om vid framställning utomlands) en och samma person. I sådana fall före- ligger det alltså inte någon skillnad i fråga om vem det skall lämnas uppgift om mellan en upptagning som framställts utomlands och en som framställts här. I de andra fallen av import, dvs. när en person i utlandet för- värvar tekniska upptagningar som redan har framställts utan upp- drag från honom och för in dem till för spridning här, är im- portören och den som låter framställa den tekniska upptagningen Ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar som framställts utomlands I sådana fall föreligger det alltså en skillnad mellan den importerade upptagningen och en upptagning som framställts här i det att uppgiftsskyldigheten avser olika personer. Det kan dock enligt beredningens mening inte anses att denna skillnad missgynnar den importerade upptagningen. Det är ju i båda fallen fråga om att uppgifter skall lämnas om en person och det kan knappast ha någon betydelse för upptagningarnas möjlighet att nå ut på den svenska marknaden vilken person det skall lämnas uppgift om. Det måste noteras att MGU:s förslag inte innebär ett krav på att det skall anges på upptagningar som framställts utomlands att de är importerade utan endast ett krav på att det skall anges vem som här i landet lämnar ut dem för spridning och när de fördes in i landet. Av sådana uppgifter kan man ju dock tänka sig att de svenska kon- sumenterna drar slutsatsen att upptagningarna är framställda utom- lands. Det skulle därför möjligen kunna anses att förslaget innebär att sådana upptagningar skall förses med en märkning som kan missgynna dem (jfr det i avsnitt 3.4 redovisade målet C 207/83 om krav på ursprungsmärkning). Det är dock svårt att se att detta har någon som helst praktisk betydelse för den fria rörligheten för tek- niska upptagningar. När det gäller de praktiska möjligheterna att följa regleringen föreligger det en skillnad mellan vissa importerade upptagningar och inhemskt framställda upptagningar. Skillnaden i detta avseende föreligger alltså inte i förhållande till alla importerade upptagningar utan endast mellan å ena sidan upptagningar som framställts inom landet och upptagningar som framställts utomlands på uppdrag av den som avser att sedan föra in dem i landet och å andra sidan upp- tagningar som framställts utomlands utan uppdrag av den som avser att sedan föra in dem hit. I fråga om upptagningar som framställts inom landet torde upp- gifter om vem som har låtit framställa upptagningen samt om när, var och av vem framställningen skett oftast åsättas i samband med att upptagningen framställs eftersom skyldigheten att sätta ut dessa uppgifter åvilar framställaren och uppgiftsskyldigheten kan full- göras genom att uppgiften tas in i själva den tekniska upptagning- en. Troligen sätts även uppgift om utgivare oftast ut i samband med att upptagningarna framställs trots att skyldigheten att se till att detta sker inte åvilar framställaren utan utgivaren. Anledningen till detta är att utgivaren oftast vidtalas före framställningen av exemplaren och att det är en förutsättning för honom att åta sig uppdraget att Ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar som framställts utomlands uppgift om honom sätts ut i samband med framställningen. På upptagningar som framställts utomlands på uppdrag av den som avser att sedan föra in dem i landet kan uppgiftsskyldigheten full- göras på samma sätt. Detta är emellertid inte möjligt när det gäller upptagningar som har framställts utomlands utan uppdrag av den som avser att sedan föra in dem hit eftersom upptagningarna i ett sådant fall redan är framställda när importören förvärvar dem för att föra in dem till . Det kan här anmärkas att uppgiften om när en utomlands fram- ställd teknisk upptagning förts in i landet bör kunna åsättas sam- tidigt som de andra uppgifterna sätts ut även om upptagningarna då inte förts in i landet . När en upptagning framställs utomlands på uppdrag av den som har för avsikt att sprida den i torde det ju vara känt för denne när importen skall ske. När en upp- tagning har framställts utomlands utan uppdrag av den som sedan för in den till måste alla uppgifter sättas ut i efterhand och då torde det vara än bättre känt av importören när importen kommer att ske (eller har skett). Frågan är då om MGU:s förslag till reglering kan anses innebära att vidtar en otillåten åtgärd med motsvarande verkan som kvantitativa importrestriktioner i fråga om tekniska upptagningar som framställts utomlands. Som angetts ovan anser att alla handelsregler som kan utgöra ett hinder, direkt eller in- direkt, faktiskt eller potentiellt för handeln inom gemenskapen skall anses som en åtgärd med motsvarande verkan. Förslaget inne- bär att alla importerade upptagningar skall vara försedda med upp- gifter som möjligen skulle kunna anses missgynna dem (eftersom man av dem kan dra slutsatsen att upptagningarna är importerade) och att ursprungsuppgifterna måste föras på i efterhand i fråga om vissa importerade upptagningar, vilket kan vara svårare än att föra på dem i samband med framställningen så som troligen oftast sker i fråga om inhemskt framställda upptagningar. Med hänsyn till detta anser Tryck- och yttrandefrihetsberedningen att det är möjligt att skulle bedöma förslaget till reglering som en åtgärd med motsvarande verkan. Beredningen anser emellertid att denna åtgärd måste bedömas som ett tillåtet undantagsfall. Syftet med reglerna är ju inte att kon- sumenterna skall kunna skilja mellan inhemskt och utomlands pro- ducerade upptagningar utan att vi skall kunna upprätthålla vårt grund- lagsfästa skydd för yttrandefriheten, bl.a. genom att kunna spåra den som är ansvarig för yttrandefrihetsbrott i upptagningarna. Ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar som framställts utomlands inte skulle ha krav på ursprungsuppgifter på utländska tekniska upptagningar skulle de kunna anses formellt gynnas i förhållande till inhemska upptagningar. Undantaget grundas på vårt konstitu- yttrandefrihetsskydd. Det kan också motiveras av hänsyn till enskilda som anser sig kränkta av ett tryck- eller yttrande- frihetsbrott. Detta måste anses vara intressen som erkänns enligt gemenskapsrätten. Här kan noteras att i det ovan nämnda målet C-30/99 om ädelmetallarbeten synes ha ansett att bestämmelser om att importerade varor skulle åsättas en ansvarsstämpel som angav vem som tillverkat, bearbetat eller salufört varorna kunde vara motiverade av hänsyn till konsumentskydd och gott handelsskick för att identifiera en ansvarig person, om varorna inte redan hade försetts med stämplar som fyllde samma syfte. Liknande argument kan åberopas beträffande ursprungsuppgifter. Det kan också note- ras att domstolen i fallet Cassis de (se ovan) ansåg att skill- nader mellan medlemsstaternas lagstiftningar i fråga om salu- föringen av en produkt fick godtas i den mån de var nödvändiga för att tillgodose tvingande hänsyn t.ex. i fråga om effektiv skattekon- troll. Möjligheten att upprätthålla ett grundlagsfäst skydd för ytt- randefriheten och att kunna beivra yttrandefrihetsbrott måste enligt beredningens mening anses vara minst lika tvingande skäl som att kunna upprätthålla en effektiv skattekontroll. Det undantag från förbudet mot kvantitativa importrestriktioner och åtgärder med motsvarande verkan som förslaget till reglering innebär kan inte heller anses gå längre än vad som behövs. För- slaget är ju endast att det ställs krav på angivande av de två upp- gifter som är viktiga för att vårt grundlagsfästa skydd för yttrande- friheten skall kunna upprätthållas i fråga om upptagningar som fram- ställts utomlands. Svårigheterna att sätta ut ursprungsuppgifter är vidare inte större för alla importerade upptagningar än för upptag- ningar som framställts här utan endast för sådana upptagningar som framställts utomlands utan uppdrag av den som avser att föra in dem till . Att det förhåller sig så beror inte heller på förslaget utan enbart på det faktum att upptagningarna i det fallet framställts innan beslutet om import togs. Den föreslagna nya regeln i 4 kap. 2 § tillämpningslagen avser också att minska svårig- heterna med att fullgöra uppgiftsskyldigheten i efterhand. Det kan noteras att den regeln innebär att det är lättare att fullgöra upp- giftsskyldigheten i efterhand för importerade upptagningar än för inhemska upptagningar som inte åsatts ursprungsuppgifter vid Ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar som framställts utomlands Undantaget måste alltså enligt beredningens mening anses förenligt med proportionalitetsprincipen. Tryck- och yttrandefrihetsberedningen anser således samman- fattningsvis att de av MGU föreslagna reglerna inte kan anses stå i strid med de EG-rättsliga reglerna om förbud mot kvantitativa importrestriktioner och åtgärder med motsvarande verkan. En sista fråga är om man ändå kan tänka sig en annan lösning på problemet med ursprungsuppgifter på importerade upptagningar än den som MGU föreslagit och som skulle innebära en än mindre särbehandling av sådana upptagningar än enligt förslaget. Bered- ningen har inte kunnat finna en sådan lösning. Anledningen till detta är i grunden att ursprungsuppgifter be- hövs för att vi skall kunna upprätthålla det grundlagsskydd som YGL ger yttrandefriheten i tekniska upptagningar som framställts utomlands men lämnas ut för spridning här och att framställning utomlands innebär att den som låter framställa upptagningen, som ju i fråga om inhemska upptagningar är den som skall utse utgivare och efter honom ansvarar för yttrandefrihetsbrott, kan vara en annan än den som här lämnar ut upptagningarna för spridning. Att upphäva grundlagsskyddet för upptagningar som framställts utom- lands, och därmed kraven på ursprungsuppgifter, skulle innebära ett klart missgynnande av sådana upptagningar och är inte ett tänk- bart alternativ. Redan av gällande rätt följer att importerade upptagningar skall förses med uppgift om den som här i landet lämnar ut dem för spridning och att det är denne som skall utse utgivare och som efter honom ansvarar för yttrandefrihetsbrott i upptagningarna. Skälet till detta är att det är den som här i landet lämnar ut en importerad upptagning för spridning som kan anses närmast mot- svara den som låter framställa en inhemsk upptagning. Beredningen anser inte att man bör ändra denna ordning. Det måste också noteras att spridare kan tänkas vara ovilliga att sprida upptagningar utan ursprungsuppgifter eftersom de då löper risk att själva få svara för yttrandefrihetsbrott i upptagningen. En importerad upptagning bör därför förses med uppgift om vem som här i landet lämnar ut den för spridning. Det behövs också en uppgift till ledning för bedömningen av frågan om preskription. Eftersom det beträffande importerade upptagningar kan vara okänt när och av vem en upp- tagning framställts kan det vara omöjligt att som i fråga om in- hemska upptagningar sätta ut uppgift om detta. Den relevanta tid- punkten för preskriptionstidens start är inte heller framställningen Ursprungsuppgifter för tekniska upptagningar som framställts utomlands utomlands utan när upptagningen gavs ut i (7 kap. 1 § andra stycket YGL jämförd med 1 kap. 10 § samma grundlag). Uppgift bör alltså sättas ut om när upptagningen fördes in i . Det är den som här i landet lämnar ut upptagningarna för spridning som har ansvaret för upptagningarna och det bör därför vara han som skall vara skyldig att sätta ut uppgifterna. Det förhållandet att upp- gifterna i fråga om vissa importerade upptagningar inte kan sättas ut i samband med framställningen följer av att de har framställts före beslutet om import. Detta kan inte påverkas genom utform- ningen av reglerna. Beredningen kan alltså inte finna någon bättre lösning på pro- blemet med ursprungsuppgifter för utomlands framställda tekniska upptagningar än den som MGU föreslagit. Beredningen anser där- för att utredningens förslag bör genomföras. Lagtexten kan utfor- mas i enlighet med förslaget (se avsnitt 3.3 ovan). Det måste upp- märksammas att man i lagstiftningsprocessen skall beakta EG- direktivet 98/34/EG av om ett informationsför- farande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och be- träffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster i dess lydelse enligt direktiv /48/EG av . 4Gemensam handläggning av tryck- och yttrandefrihetsmål Beredningens bedömning: Det bör inte införas en regel som ger möjlighet att på begäran av en part eller domstol besluta om gemensam handläggning i en rättegång av flera tryck- eller yttrandefrihetsmål som har samband med varandra och är an- hängiga vid olika domstolar. trädde ett nytt andra stycke i kraft i 7 kap 1 § tillämpningslagen. Enligt den nya regeln skall mål rörande tryck- frihetsbrott och yttrandefrihetsbrott som har samband med varandra kunna tas upp av någon av de tingsrätter som är rätt domstol. Det- samma gäller för tryck- eller yttrandefrihetsmål som rör enskilt an- språk på grund av sådana brott samt mål där talan enbart förs om konfiskation av en tryckt skrift eller teknisk upptagning. Målen skall också enligt en företagen ändring i 7 kap. 6 § samma lag handläggas i en rättegång om inte synnerliga skäl talar emot det.