sou · GSB3109d3 · 2005-01-01 00:00:00 — Man kan då också se potentialen och lönsamheten i större energiinvester- ingar, till exempel att byta fönster, värmeisolera tak och väggar eller byta till värmepump. Alla kostnader för systemet med energideklarationer ska ställas mot uppnådd nytta. De beräkningar av kostnader och besparingar som på utredningens uppdrag gjorts av ECON är enligt min mening mycket osäkra och baseras i vissa delar på diskutabla förut- sättningar. Så har till exempel inte fastighetsägarens egna kostnader för att samla in uppgifter och för att delta i besiktningar tagit med. I ett beräkningsexempel räknar man sedan fram lönsamheten med det mycket osannolika antagandet att alla fastighetsägare genomför lönsamma åtgärder. Jag anser att ECON i beräkningarna under- skattar kostnaderna och överskattar besparingarna. Min slutsats är att för fastighetsägarna blir systemet bara lönsamt om deklaratio- nen baseras på mätta värden och sker i två steg. I ett deklarations- system med två steg satsas utredningsresurser och besiktningar främst på de byggnader som använder mycket energi och som kan effektivisera energianvändningen mest. Jag stödjer i mycket väsentligt det yttrande gällande bostäder som lämnas av experterna . Jag anser att BoEnDe-idékoncep- tet kan utvecklas till ett system som kan användas för flerbostads- hus att samla in och normera uppmätta värden på köpt energi. Det kan också ta fram generella åtgärdsförslag. Därmed kan det bli till- räckligt för att genomföra energideklarationer enligt steg 1. Det kan också användas till att få fram referensvärden som ligger till grund för urvalet av byggnader för steg 2. För byggnader som innehåller lokaler kan det vara svårare att hitta referenser för att göra urvalet av byggnader för steg 2. I en stor grupp likartade byggnader bör det ända vara möjligt att se vilka som sticker ut. Man kan annars göra enkla beräkningar av bör- värde för den aktuella byggnaden som får vara referensen. Många större fastighetsägare med lokaler har redan sådana system. Det finns och används flera olika enkla beräkningsmetoder. större fastighetsbolagen är det inte ändamålsenligt att staten anvisar en beräkningsmetod som måste användas för urvalet för steg 2. En deklaration för ett nytt, ännu inte byggt, hus måste av uppenbara skäl baseras på en teoretisk beräkning. En sådan dekla- ration bör ha kort giltighetstid och ersättas med en deklaration baserad på uppmätta värden. Det är speciellt viktigt om den normerade uppmätta energianvändningen avviker från beräkningen. Genom att göra deklarationerna i två steg bortfaller behovet av den stora databas för inmatning av byggnadsdata och beräkning av energiprestanda som föreslås i utredningen. Genomförande av EG-direktivet om Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppdrag att lämna förslag till hur och rådets direktiv /91/EG om byggnaders energiprestanda skall genomföras i . Utredaren skall utarbeta förslag till lämplig organisation och de författnings- ändringar som behövs för att genomföra direktivet. Utredaren skall även lämna förslag till lämplig uppföljning av direktivets genomförande och eventuellt kompletterande åtgärder för att underlätta genomförandet. Utredaren skall redovisa uppdraget . och rådets direktiv /91/EG av om byggnaders energiprestanda, m.m. Den Europeiska kommissionen lämnade ett förslag till och rådets direktiv om byggnaders energi- prestanda (KOM 2001(226) slutlig (EGT C 213E/2001 s. 266). Direktivet antogs slutligt av rådet och och trädde i kraft (Celex 32002L0091). Direktivet skall vara genomfört i medlemsstaterna . Om medlemsstaterna har bristande tillgång på kvalificerade experter för att uppfylla kraven vad gäller energicertifiering, värmepannor och luftkonditioneringssystem i artiklarna 7, 8 och 9 får tiden utsträckas för att fullt ut tillämpa bestämmelserna. EG-direktivet 2002/91/EG om byggnaders energiprestanda syftar till att minska energianvändningen i bebyggelsen och därmed bidra till att minska utsläppen av klimatpåverkande gaser samt minska EU:s importberoende av energi. Eftersom byggnadssektorn svarar för av den totala slutliga energianvändningen är det angeläget att vidta åtgärder för att effektivisera energianvändningen inom denna sektor. Även rådets direktiv /76/EEG av om begränsning av koldioxidutsläpp genom en förbättring av energieffektiviteten (SAVE) innehåller krav på medlemsstaterna att bl.a. utveckla, genomföra och rapportera om program inom området energieffektivitet i byggnadssektorn. EG- direktivet om byggnaders energiprestanda är emellertid ett kompletterande rättsligt instrument för genomförandet av mer konkreta åtgärder för att förverkliga potentialen till ökad energieffektivitet i byggnadssektorn. EG-direktivet 2002/91/EG om byggnaders energiprestanda fastställer krav i fråga om –beräkningsmetodik för byggnaders integrerande energi- prestanda, –minimikrav avseende energiprestanda för nya byggnader och byggnader som genomgår större renovering, –energicertifiering av byggnader, –regelbundna kontroller, och alternativt rådgivningsinsatser avseende värmepannor samt –regelbundna kontroller av luftkonditioneringssystem. Direktivets krav innebär för svenskt vidkommande en mängd tillkommande krav, främst avseende införandet av krav på energicertifiering av byggnader vid försäljning, uthyrning och nybyggnation, samt kontroll av luftkonditioneringssystem. Vidare innebär kraven avseende beräkningsmetodik och minimikrav avseende byggnaders energiprestanda att en översyn av nuvarande byggregler behöver göras. Utifrån de ramar som fastställs i direktivet är det angeläget att närmare utreda hur dessa krav bäst anpassas för svenska förhållanden. bör genomförande- arbetet inom övriga EU beaktas. Åtgärder för att effektivisera energianvändningen i bebyggelsen i Energipolitiken skall skapa villkoren för en effektiv och hållbar energianvändning och en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med låg negativ inverkan på hälsa, miljö och klimat samt underlätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle. energipolitiska riksdagsbeslut (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU 17, rskr. 2001/02:317) anges att de statliga insatserna skall inriktas på att stödja den effektivisering som sker spontant i samhället och som en följd av olika styrmedel. Åtgärderna bör även vara anpassade till marknadens mekanismer. Syftet med sådana åtgärder är att stimulera användningen av befintlig energieffektiv teknik och att främja introduktion av ny energieffektiv teknik. Detta görs huvudsakligen genom information och kunskaps- spridning, i samarbete mellan , regional och central nivå, samt genom att stimulera till miljöanpassad produktutveckling, främst inom ramen energipolitiska program. För dessa ändamål ges särskilda bidrag för bl.a. energirådgivning, teknikupphandling och marknadsintroduktion av energieffektiv teknik samt stöd till information och utbildning. Åtgärderna administreras huvudsakligen av (Energi- myndigheten) samt i vissa delar av . I den nämnda propositionen uttalades även att det finns brister vad gäller tillgång och kvalitet på statistik över bebyggelsens energianvändning och att uppdateringar och kompletteringar är nödvändiga. I syfte att påbörja en uppdatering av kunskaps- underlaget redovisade i en förstudie – Energistatistik i byggnader – översiktligt möjligheterna att förbättra den befintliga energistatistiken i fråga om bebyggelsen (dnr N2003/3380/ESB). Regeringen uppdrog mot denna bakgrund åt att närmare utreda och bedöma möjligheterna att förbättra statistik- och kunskaps- underlaget om bebyggelsens energianvändning. Behoven med anledning av EG-direktivet om byggnaders energiprestanda skall särskilt uppmärksammas. Uppdraget skall redovisas till Närings- departementet . Inomhusmiljö och energianvändning i byggnader hör nära samman. Inomhusklimatet i en byggnad påverkas av bl.a. bygg- nadens isoleregenskaper och dess installationer, t.ex. ventilations- systemen. har beslutat om ett delmål angående energianvändningen i bostäder och lokaler (prop. 2000/2001:130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). Av detta framgår att miljöbelastningen från energianvändningen i bostäder och lokaler skall minska och vara lägre 2010 än 1995. Detta skall ske bl.a. genom att den totala energianvändningen effektiviseras för att minska. Regeringen har i propositionen beskrivit vilka åtgärder som behöver vidtas för att nå det av fastställda målet. Genomförandet av EG-direktivet 2002/91/EG om byggnaders energiprestanda ger möjlighet att genomföra och följa upp delmålet. På regeringens uppdrag startade ett s.k. dialogprojekt, Bygga, bo och förvalta för framtiden, i syfte att nå frivilliga överenskommelser om åtaganden för en hållbar utveckling. Arbetet har fokuserats på en effektiv energianvändning, en hälsosam inomhusmiljö och en effektiv resursanvändning. En överens- kommelse mellan regeringen och ett antal privata och offentliga aktörer inom bygg- och fastighetssektorn har undertecknats . Regler för energihushållning i bebyggelsen I (1987:10) anges i 2 kap. 2 och 3 §§ att planläggning skall ske med beaktande av bl.a. att långsiktigt god hushållning med energi skall främjas och att bebyggelse och anläggningar som för sin funktion kräver tillförsel av energi skall lokaliseras på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till energiförsörjningen och energihushållningen. Vidare anges i 2 § lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m., att energihushållning och värmeisolering är sådana väsentliga tekniska egenskapskrav som skall uppfyllas för byggnadsverk som uppförs eller ändras. I 8 § förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. anges även att byggnadsverk och deras installationer för uppvärmning, kylning och ventilation skall vara projekterade och utförda på ett sådant sätt att den mängd energi som med hänsyn till klimatförhållandena på platsen behövs för användandet är liten och värmekomforten för brukarna är tillfredsställande. får enligt förordningen även meddela föreskrifter om sådana krav på energihushållning och värme- isolering som skall uppfyllas av anordningar för rumsuppvärmning eller varmvattenförsörjning i andra byggnader än industri- I byggregler (BBR) finns närmare före- skrifter om krav på bl.a. energihushållning. Det är angeläget att kraven i EG-direktivet avvägs på ett ändamålsenligt sätt mot såväl andra tekniska egenskapskrav på byggnader som övriga krav i plan- och bygglagstiftningen. Även möjligheterna att samordna kraven med befintliga kontroll- förfaranden bör prövas och samordnas med (M2002:05) och utredningen om byggnadsdeklarationer, byggnadsregister och byggfelsförsäkringar (M2002:06). Åtgärder för genomförandet av direktivet 2002/91/EG om byggnaders energiprestanda i Regeringen uppdrog åt att i samarbete med och efter samråd med Konsument- verket och Styrelsen för teknisk ackreditering och kontroll (SWEDAC) analysera hur det föreslagna direktivet om byggnaders energiprestanda skall genomföras i (dnr 2002/3613/ESB). I uppdraget ingick även att uppskatta kostnaderna för att uppfylla de krav som anges i direktivförslaget samt studera hur kravet på energicertifiering kan samordnas med andra deklarationssystem. Rapporten har remissbehandlats (dnr N2002/3613/ESB). Remissinstanserna delar i stort sett myndigheternas förslag till hur EG-direktivet bör genomföras. Åtskilliga remissinstanser konstaterar emellertid att EG-direktivet innebär ökade kostnader för samhället, fastighets- ägarna och de boende. I detta sammanhang framhålls vikten av att incitament skapas för att få till stånd genomförande av energieffektiviseringsåtgärder för att kunna motivera införandet av bl.a. ett system för energicertifiering. Flertalet remissinstanser påpekar också att det är viktigt att det fortsatta arbetet med genomförandet sker i samverkan med bygg- och fatighets- branschen och övriga berörda aktörer så att det blir så effektivt som möjligt. En särskild utredare tillkallas med uppdrag att lämna förslag till hur och rådets direktiv /91/EG om byggnaders energiprestanda skall genomföras i . Utredaren skall utarbeta förslag till lämplig organisation och de författnings- ändringar som behövs för att genomföra EG-direktivet. Utredaren skall även lämna förslag till lämplig uppföljning av EG-direktivets genomförande och eventuellt kompletterande åtgärder för att underlätta genomförandet, t.ex. inom ramen för de energipolitiska programmen. Behoven av utbildning och information för de berörda aktörerna skall särskilt beaktas. Utredaren skall också uppmärksamma behovet av särskilda sådana insatser under införandet av regelverket och övergångsperioden innan kraven tillämpas fullt ut. Utredaren skall analysera alternativa sätt att genomföra direktivets krav med beaktande av syftet med direktivet och behovet av att skapa ett kostnadseffektivt system för de berörda aktörerna. Intresset av att begränsa de administrativa bördorna för aktörerna, för såväl tillsynsmyndigheter, certifieringsorgan, fastighetsägare som hyrestagare, skall beaktas. Utredaren skall i samråd med branschen utvärdera möjligheterna att genomföra vissa delar genom frivilliga initiativ och, om det bedöms lämpligt, lämna sådana förslag. Arbetet inom dialogprojektet , bo och förvalta för framtiden bör i detta sammanhang studeras. Strävan skall vara att de frivilliga initiativen skall utformas på ett så konkurrensneutralt sätt som möjligt så att etablering av nya tekniska lösningar möjliggörs. Utredaren skall även göra samhällsekonomiska bedömningar och analysera konsekvenserna av olika sätt att genomföra direktivet och olika ambitionsnivåer för arbetet. En bedömning av kostnaderna för de berörda aktörerna och möjliga åtgärder för att förbättra energiprestandan skall också göras. Utredaren skall även bedöma vilka ekonomiska konsekvenser som genomförandet av direktivet får för slutkonsu- menterna, bl.a. de boende. Behovet av eventuella kompletterande åtgärder för att få till stånd energieffektiviseringsåtgärder skall uppmärksammas. Utredaren skall även studera hur befintliga krav på energihushållning och värmeisolering tillämpas och vid behov lämna förslag till åtgärder. Utredaren skall vidare utvärdera möjligheterna att samordna de kontroll- och certifieringsförfaranden som föreskrivs i EG- direktivet med befintliga sådana och, om det bedöms lämpligt, lämna förslag till hur samordningen skall ske. När det gäller kraven som gäller värmepannor skall utredaren i första hand analysera alternativet med information och rådgivning till brukarna och särskilt beakta formerna för hur uppföljningen skall gå till. Utredaren skall även beakta såväl andra tekniska egenskapskrav på byggnader som övriga krav i plan- och bygglagstiftningen. Arbetets genomförande, samråd, tidsplan m.m. Utredaren skall beakta arbetet i den föreskrivande kommitté som inrättats enligt artikel 14 i EG-direktivet. Kommittén biträder EG- kommissionen i arbetet med att utvärdera EG-direktivet och skall vid behov lägga fram förslag till kompletterande åtgärder. Utredaren skall även följa och redovisa arbetet med att genomföra EG-direktivet inom EU:s övriga medlemsstater. Eventuella övriga EU-initiativ som berör genomförandet skall också beaktas. Utredaren skall samråda med (M2002:05), utredningen om byggnadsdeklarationer, byggnadsregister och byggfelsförsäkringar (M2002:06), samt , , och Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC). Utredaren skall även beakta arbete med att förbättra statistik- och kunskapsunderlaget i fråga om bebyggelsens energianvändning. Utredaren skall även samråda med företrädare för berörda delar av näringslivet samt, när det gäller redovisning av förslagens konsekvenser för små företag, med (). Konsekvenser för små företag skall redovisas i enlighet med förordningen (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor. Om utredaren föreslår åtgärder som kräver finansiering skall förslag till sådan lämnas. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . 2001/0098 (COD) 3665/2/02 OCH RÅDETS DIREKTIV 2002/91/EG 3665/2/02 REV 2 DIREKTIV 2002/91/EG av OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, med beaktande av yttrande3, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget4, och 1EGT C 213 E, 31.7.2001, s. 266 och EGT C 203 E, 27.8.2002, s. 69. 2EGT C 36, , s. 20. 3EGT C 107, , s. 76. 4Europaparlamentets yttrande av (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av (EGT C 197 E, 20.8.2002, s. 6) och beslut av (ännu ej offentliggjort i EGT). 3665/2/02 REV 2 av följande skäl: (1)I artikel 6 i fördraget föreskrivs att miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av gemenskapens politik och verksamhet. (2)I artikel 174 i fördraget anges att naturresurserna skall utnyttjas varsamt och rationellt; dessa resurser utgörs bland annat av oljeprodukter, naturgas och fasta bränslen, som är viktiga energikällor men också det främsta upphovet till utsläpp av koldioxid. (3)Ökad energieffektivitet är en viktig del av det paket av handlingsprogram och åtgärder som krävs för att följa Kyotoprotokollet och bör finnas med i varje politiskt åtgärdspaket avsett att uppfylla ytterligare åtaganden. (4)Styrning av efterfrågan på energi är ett viktigt instrument för gemenskapen för att kunna påverka den globala energimarknaden och därigenom försörjningstryggheten avseende energi på medellång och lång sikt. (5)I sina slutsatser av och stödde rådet kommissionens handlingsplan för ökad energieffektivitet och begärde särskilda åtgärder i byggnadssektorn. (6)Bostads- och tjänstesektorn som till största delen utgörs av byggnader, står för av den slutliga energianvändningen i gemenskapen och expanderar, vilket ofrånkomligen innebär att energianvändningen i sektorn kommer att öka och följaktligen även koldioxidutsläppen. 3665/2/02 REV 2 (7)Rådets direktiv /76/EEG av om begränsning av koldioxidutsläpp genom en förbättring av energieffektiviteten (SAVE)1, som innehåller krav på medlemsstaterna att utveckla, genomföra och rapportera om program inom området energieffektivitet i byggnadssektorn, har börjat visa resultat. Det behövs dock ett kompletterande rättsligt instrument för fastställande av mer konkreta åtgärder, så att den stora outnyttjade potentialen för energibesparingar kan realiseras och de stora skillnaderna mellan medlemsstaternas resultat inom denna sektor kan minskas. (8)I rådets direktiv /106/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter2 krävs att byggnadsverket och dess installationer för uppvärmning, kylning och ventilation skall vara projekterade och utförda på ett sådant sätt att den mängd energi som behövs är liten med hänsyn till klimatförhållandena på platsen och värmekomforten för brukarna. (9)Vid åtgärder för att ytterligare förbättra byggnaders energiprestanda bör klimatförhållanden och lokala förhållanden beaktas samt även inomhusklimat och kostnadseffektivitet. Åtgärderna bör inte strida mot andra väsentliga krav på byggnader som tillgänglighet, varsamhet och byggnadens avsedda användning. 1EGT L 237, 22.9.1993, s. 28. 2EGT L 40, , s. 12. 3665/2/02 REV 2 (10)Byggnaders energiprestanda bör beräknas på basis av en metodik, som kan differentieras på regional nivå, som förutom värmeisolering även inbegriper andra allt viktigare faktorer, exempelvis värme- och luftkonditioneringsanläggningar, användning av förnybara energikällor samt utformning av byggnaden. Ett gemensamt tillvägagångssätt, genomfört av kvalificerade och/eller auktoriserade experter, vars oberoende garanteras på grundval av objektiva kriterier, kommer att bidra till att medlemsstaterna får gemensamma spelregler i fråga om deras insatser för att spara energi i byggnadssektorn och kommer att förbättra insynen för presumtiva köpare och användare i fråga om energiprestanda på gemenskapens fastighetsmarknad. (11)Kommissionen avser att ytterligare utveckla standarder såsom EN 832 och prEN 13790, även med hänsyn till luftkonditioneringssystem och belysning. (12)Eftersom byggnader påverkar den långsiktiga energianvändningen bör nya byggnader uppfylla de minimikrav för energiprestanda som är skräddarsydda efter det lokala klimatet. Bästa praxis bör i detta avseende riktas mot optimalt utnyttjande av sådana faktorer som innebär förbättrad energiprestanda. Eftersom möjligheten att använda sig av alternativa energiförsörjningssystem i allmänhet inte är utforskad till fullo, bör den tekniska, miljömässiga och ekonomiska genomförbarheten övervägas i fråga om alternativa energiförsörjningssystem; detta kan göras en gång, av medlemsstaten, genom en utredning som resulterar i en förteckning över energihushållningsåtgärder - för genomsnittliga lokala marknadsvillkor - som uppfyller kriterierna för kostnadseffektivitet. Innan byggande inleds kan det krävas specifika analyser om åtgärden eller åtgärderna bedöms vara genomförbara. 3665/2/02 REV 2 (13)Större renoveringar av befintliga byggnader över en viss storlek bör ses som en möjlighet att vidta kostnadseffektiva åtgärder för att förbättra energiprestandan. Större renoveringar är exempelvis sådana fall där den totala renoveringskostnaden för byggnadens skal och/eller energiinstallationer såsom uppvärmning, varmvattenförsörjning, luftkonditionering, ventilation och belysning överstiger av byggnadens värde, exklusive värdet av den mark där byggnaden är belägen, eller där av skalet på byggnaden skall renoveras. (14)Förbättring av en befintlig totala energiprestanda innebär emellertid inte nödvändigtvis totalrenovering av byggnaden utan kan vara begränsad till de delar som är mest betydelsefulla för en energiprestanda och som är kostnadseffektiva. (15)Krav som ställs vid renovering av befintliga byggnader bör inte vara oförenliga med byggnadens avsedda funktion, kvalitet eller karaktär. Det bör vara möjligt att tjäna in merkostnader för en sådan renovering inom en rimlig tid i förhållande till investeringens förväntade tekniska livslängd genom ökad energibesparing. 3665/2/02 REV 2 (16)Certifiering kan åtföljas av stimulansprogram i syfte att underlätta lika tillgång till förbättrad energiprestanda eller grunda sig på avtal mellan intressentorganisationer och ett organ som utses av medlemsstaten eller genomföras av energitjänsteföretag som har åtagit sig att göra de särskilda investeringarna. De antagna systemen bör övervakas och följas upp av medlemsstaterna, som även bör underlätta användandet av incitamentsystem. I möjligaste mån bör certifikatet beskriva den faktiska situationen beträffande byggnadens energiprestanda och det kan revideras i enlighet därmed. Myndighetsbyggnader och byggnader som allmänheten ofta besöker bör fungera som förebilder genom att man där tar hänsyn till miljö- och energifaktorer, och därför bör dessa byggnader energicertifieras med jämna mellanrum. Denna information om energiprestanda bör spridas bättre till allmänheten genom att energicertifikaten anslås tydligt. Om man dessutom visar den rekommenderade inomhustemperaturen jämte den faktiska inomhustemperaturen, bör det avhålla från obetänksam användning av värme-, luftkonditionerings- och ventilationssystem. Detta bör bidra till att onödig energianvändning undviks och till att ett behagligt inomhusklimat (värmekomfort) garanteras i förhållande till utomhustemperaturen. (17)Medlemsstaterna får också använda andra sätt/åtgärder, som inte nämns i detta direktiv, för att främja bättre energiprestanda. Medlemsstaterna bör uppmuntra en bättre energiförvaltning med beaktande av byggnadernas nyttjandefrekvens. 3665/2/02 REV 2 (18)har luftkonditionering blivit allt vanligare i de sydeuropeiska länderna. Detta skapar betydande problem med effekttoppar, elkostnaderna ökar och energibalansen störs i dessa länder.