sou · GSB3118d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Att man i sin ekono- miska planering prioriterat medlen på ett sådant sätt att resurserna inte räckt till för att tillhandahålla insatser kan dock enligt Lagrådet inte utgöra skäl för eftergift. I likhet med vad regeringen anfört i propositionen (s. 30) instämmer även utredningen i Lagrådets uttalanden. Utredningen anser att det även finns skäl att tillägga att en undermålig planering från kommunens eller sida, som gör att ett gynnande beslut inte kan verkställas inom skälig tid, inte heller kan utgöra synnerliga skäl för att efterge en sank- tionsavgift. I likhet med vad som gäller vid kommunalt domstolstrots bör det, vid gynnande beslut som inte verkställs inom skälig tid, finnas möjlighet att avstå från att ta ut sanktionsavgift i ringa fall. Med ringa fall bör främst avses att dröjsmålet varit förhållandevis kort- varigt. Begreppet överensstämmer därmed med vad som anförts av regeringen i lagstiftningsärendet om åtgärder mot kommunalt domstolstrots (prop. 2001/02:122, s. 30). Utredningens förslag: Frågor om sanktionsavgift prövas av länsrätten, efter ansökan av . En sanktionsavgift får dömas ut bara om ansökan delgetts kommunen eller från tidpunkten för det gynnande myndighetsbeslutet om en insats eller bistånd eller från det att verkställigheten av det gynnande myndighetsbeslutet avbrutits. Mål om prövning av ansökningar om sanktionsavgifter skall handläggas skyndsamt i allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. När det gäller ärenden om åläggande av sanktionsavgift vid ej verkställda gynnande beslut, kan det konstateras att det rör sig om en prövning med betydande inslag av skönsmässiga bedömningar. I likhet med vad som gäller vid kommunalt domstolstrots är det därför att föredra att domstol, i första instans länsrätt, ansvarar för denna prövning. Det bör vidare vara en uppgift för att Underlåtenhet att verkställa gynnande beslut enligt socialtjänstlagen eller LSS ansöka hos länsrätten om skyldighet för en kommun eller ett landsting att betala sanktionsavgift. Motsvarande ordning gäller vid kommunalt domstolstrots. Det finns anledning att i detta samman- hang framhålla att någon anmälan från socialnämnden (mot- svarande; se avsnitt 15.2) inte är en nödvändig förutsättning för att skall kunna ansöka om och länsrätten därefter skall kunna pröva frågan om åläggande av sanktionsavgift. Utredningen anser att det är viktigt att en ansökan om åläggande av sanktionsavgift väcks utan onödig tidsutdräkt. Det bör därför, i likhet med vad som gäller vid kommunalt domstolstrots, före- skrivas att en sanktionsavgift får dömas ut bara om ansökan delgetts kommunen eller från tidpunkten för det gynnande myndighetsbeslutet om insatsen eller biståndet. Även beslut i vilka verkställigheten avbrutits skall enligt utredningens förslag på nytt verkställas inom skälig tid. För dessa beslut bör då gälla att en sanktionsavgift bara får dömas ut om ansökan delgetts kommunen eller från det att verkställigheten av det gynnande myndighets- beslutet avbrutits. Det ligger i sakens natur att skall hantera ansök- ningar om utdömande av sanktionsavgifter så skyndsamt som det är möjligt i det enskilda fallet. Det ligger också i sakens natur att de allmänna förvaltningsdomstolarna skall handlägga sanktionsavgifts- målen skyndsamt. Detta krävs för att sanktionsavgiftssystemet skall vara ett effektivt påtryckningsmedel för att förmå kommuner och landsting att verkställa sina egna gynnande beslut inom skälig tid. Erfarenheter från domstolarnas hantering av sanktionsavgifts- målen när det gäller kommunalt domstolstrots tyder dock på att den målgruppen inte prioriteras av domstolarna i den omfattning som man kan kräva. Utredningen föreslår därför en uttrycklig bestämmelse om att mål om prövning av sanktionsavgifter, i de fall där ett gynnande beslut inte bedöms ha verkställts inom skälig tid, skall handläggas skyndsamt. När det gäller frågan hur ansökan om åläggande av sanktionsavgift bör utformas vill utredningen framhålla att dom- stolens handläggning av målet underlättas om till grund för sitt yrkande om utdömande av avgift gör en uppskatt- ning av den vinst som kommunen eller kan beräknas ha gjort, när man underlåtit att inom skälig tid verkställa ett gynnande beslut enligt socialtjänstlagen eller LSS. Underlåtenhet att verkställa gynnande beslut enligt socialtjänstlagen eller LSS bör enligt utredningens mening sedan göra ett tillägg, för att tillgodose det repressiva inslaget i sanktionsavgiften. När det gäller frågan fram till vilken tidpunkt en sanktionsavgift bör beräknas, kan utredningen konstatera att det i de domar som meddelats när det gäller sanktionsavgifter vid kommunalt dom- stolstrots, framför allt tycks ha diskuterats tre möjliga sluttid- punkter; för ansökan om åläggande av sanktionsavgift, för delgivning av ansökan med kommunen eller för länsrättens dom. Som argument för att inte välja länsrättens dom som sluttid- punkt har det i vissa domar framhållits att har möjlig- het att senare återkomma med en ny ansökan om sanktionsavgift på grund av domstolstrots. För att ett sådant resonemang över- huvudtaget skall kunna anses rimligt måste de aktuella målen hand- läggas skyndsamt i domstolarna. En sanktionsavgift med anledning av kommunalt domstolstrots får ju bara dömas ut om länsstyrel- sens ansökan delgetts kommunen eller från det att domen om insatsen eller biståndet vunnit laga kraft. Som framgått ovan föreslår utredningen en motsvarande ordning vid kommunalt lagtrots av här aktuellt slag; en sanktionsavgift skall bara få dömas ut om ansökan delgetts kommunen eller från tidpunkten för det gynnande myndighetsbeslutet om insatsen eller biståndet. När verkställig- heten av ett gynnande beslut avbrutits föreslår utredningen att en sanktionsavgift får dömas ut bara om ansökan del- getts kommunen eller från det att verk- ställigheten avbröts. Handläggningen i domstolarna av sanktions- avgiftsmålen med anledning av kommunalt domstolstrots är dock ofta inte skyndsam. Det bör även tilläggas att det finns skäl att sträva efter att antalet ärenden om sanktionsavgifter hos länsstyrel- serna hålls på en rimlig nivå, för att systemet skall vara effektivt. Enligt utredningens mening talar nu anförda skäl för att sluttid- punkten vid beräkning av sanktionsavgiften bör utgöras av tid- punkten för länsrättens dom. Detta gäller självfallet endast under förutsättning att det gynnande beslutet fortfarande inte har verkställts . Det är därför viktigt att länsrätten i nära anslutning till att målet avgörs, kontrollerar med kommunen eller om verkställighet av beslutet har skett, och detta i så fall har skett. Enligt utredningens mening finns det i propositionen om åt- gärder mot kommunalt domstolstrots vissa uttalanden som pekar på att sluttidspunkten för beräkning av en sanktionsavgift vid Underlåtenhet att verkställa gynnande beslut enligt socialtjänstlagen eller LSS domstolstrots bör vara tidpunkten för länsrättens dom, för det fall att insatsen inte är verkställd. I författningskommen- taren till 28 b § LSS anför regeringen (prop. 2001/2002:122, s. 30) nämligen följande. I andra stycket anges exempel på omständigheter som är av betydelse när avgiften bestäms i ett enskilt fall. Vissa schabloner bör kunna ut- arbetas. När beloppet bestäms i det enskilda fallet bör en viktig faktor vara hur länge dröjsmålet varat [här kursiverat, utredningens anm]. Därutöver bör det ofta finnas skäl att beakta kostnaden för den insats som inte tillhandahållits i enlighet med lagens krav och den besparing som dröjsmålet medfört för kommunen eller . Ytterligare stöd för uppfattningen att sluttidpunkten för beräkning av en sanktionsavgift vid domstolstrots bör vara tidpunkten för länsrättens dom finns enligt utredningens mening även i författ- ningskommentaren till 28 c § LSS. Där anförs (prop., s. 30 f.) bl.a. följande. [] Möjligheten att påföra avgift bortfaller inte automatiskt om kom- munen eller verkställer domen sedan vänt sig till länsrätten. En verkställighet på det stadiet torde dock i många fall kunna leda till att avgiften bestäms till ett lägre belopp än om verk- ställigheten skulle ha dröjt under ytterligare . Det förtjänar enligt utredningens mening även att påpekas att Lagrådet i ovan redovisade delar inte haft några synpunkter på vad regeringen anfört i propositionen. Utredningens uppfattning är, som nämnts, att sluttidpunkten för beräkning av en sanktionsavgift skall vara tidpunkten för läns- rättens dom i sanktionsavgiftsmålet, i de fall där beslutet dessför- innan inte har verkställts. Om länsrätten i ett fall av kommunalt lagtrots vid beräkning av en sanktionsavgift tillämpar en tidigare sluttidpunkt än den nu nämnda, bör enligt utred- ningens mening till länsrätten ge in en ny ansökan om utdömande av ytterligare sanktionsavgift. Utredningen vill i detta sammanhang understyka vikten av att länsrätten i sin dom anger fram till vilken sluttidpunkt sanktions- avgiften i det enskilda fallet har beräknats. Eftersom prövningstillstånd krävs vid överklagande av andra mål enligt socialtjänstlagen och LSS bör något undantag i fråga om prövningstillstånd inte göras vad gäller överklaganden i mål om sanktionsavgift vid kommunalt lagtrots av här aktuellt slag. Underlåtenhet att verkställa gynnande beslut enligt socialtjänstlagen eller LSS kan i detta sammanhang även tilläggas att det vid överklaganden i mål om sanktionsavgift vid kommunalt domstolstrots också krävs prövningstillstånd i kammarrätten.