sou · GSB368 · 2005-01-01 00:00:00 — de enskilda som får hemsjukvård enligt tredje stycket. svarar för kostnaderna för läkemedel som rekvireras till de förråd som avses i första stycket. Om en överlåtelse har skett enligt 18 § tredje stycket får lämna sådant ekono- miskt bidrag till kommunen som motiveras av överlåtelsen. Det ansvar som en kommun har enligt 16 kap. 2 § social- tjänstlagen (2001:453) för någon som efter beslut av kommunen vistas i en annan kommun om- fattar även kostnadsansvar för sådan hälso- och sjukvård som utgår till personen med stöd av 18 § första eller andra stycket. I ett avtal som avses i 17 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshind- rade får även träffas överens- kommelse om kostnadsansvar för hälso- och sjukvård som utgår med stöd av 18 § första och andra styckena. Inom det verksamhetsområde som kommunen bestämmer skall det finnas en sjuksköterska som svarar för 1.att det finns sådana rutiner att kontakt tas med läkare eller annan hälso- och sjukvårds- personal när en patients tillstånd fordrar det, 2.att beslut om att delegera ansvar för vårduppgifter är för- enliga med säkerheten för patienterna, 3.att anmälan görs till den Inom det verksamhetsområde som kommunen bestämmer skall det finnas en sjuksköterska som svarar för 1.att det finns sådana rutiner att kontakt tas med läkare eller annan hälso- och sjukvårds- personal när en patients tillstånd fordrar det, 2.att beslut om att delegera ansvar för vårduppgifter är för- enliga med säkerheten för patienterna, 3.att anmälan görs till den nämnd, som har ledningen av hälso- och sjukvårdsverksam- heten, om en patient i samband med vård eller behandling drab- bats av eller utsatts för risk att drabbas av allvarlig skada eller sjukdom. nämnd, som har ledningen av hälso- och sjukvårdsverksam- heten, om en patient i samband med vård eller behandling drab- bats av eller utsatts för risk att drabbas av allvarlig skada eller sjukdom. 4. att de läkarinsatser som kommunen anlitar med stöd av 26 c § tredje stycket fördelas och utnyttjas så att kravet på god vård tillgodoses. Om ett verksamhetsområde i huvudsak omfattar rehabilitering får en sjukgymnast eller en arbetsterapeut fullgöra uppgifter som sägs i första stycket. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller även en kom- mun, som inte ingår i ett landsting, om det i en sådan hälso- och sjukvårdsverksamhet som sägs i 18 § första eller andra stycket inte finns någon läkare. Av patienter får vårdavgifter tas ut enligt grunder som lands- tinget eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. Patienter som är bosatta inom respektive kommunen, liksom patienter som avses i 3 c §, skall därvid behandlas lika. får dock för sluten vård fastställa avgiftsnivåer i olika inkomstintervall och besluta om vilka regler om nedsättning av avgiften som skall gälla. Högsta avgiftsbelopp för sluten vård är för varje vårddag. Endast kommunen får ta ut vårdavgifter för sådan långtidssjuk- vård som den har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. Avgifter för vård enligt 18 §, Avgifter för hälso- och sjuk- vård enligt 18 § första eller andra 18 c § eller för sådan långtids- stycket, för habilitering, rehabili- sjukvård som en kommun har betalningsansvar för enligt 2 § 18 b §, lagen om kommunernas betal- enligt 18 c § eller för sådan lång- ningsansvar för viss hälso- och sjukvård, får tillsammans med avgifter för hemtjänst och dag- verksamhet enligt 8 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453), per för viss hälso- och sjukvård, får månad uppgå till högst en tolf- tedel av 0,48 gånger prisbasbe- Avgifterna får dock inte korttidsplats enligt 8 kap. 5 § uppgå till så stort belopp att den socialtjänstlagen (2001:453), per enskilde inte förbehålls tillräck- månad uppgå till högst en liga medel av sitt avgiftsunderlag för sina personliga behov och dock inte uppgå till så stort (förbehållsbelopp). belopp att den enskilde inte terna fastställs skall kommunen dessutom försäkra sig om att vårdtagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt för- sämrad ekonomisk situation. (förbehållsbelopp). terna fastställs skall kommunen dessutom försäkra sig om att inte drabbas av en oskäligt för- sämrad ekonomisk situation. Avgiftsunderlagen och förbehållsbeloppet skall beräknas med tillämpning av 8 kap. 3–8 §§ socialtjänstlagen. Den som har erlagt vårdav- Den som har erlagt vårdav- gifter som avser öppen hälso- gifter som avser öppen hälso- och sjukvård enligt denna lag i och sjukvård enligt denna lag i andra fall än som avses i 18 § andra fall än som avses i 18 § första stycket, avgifter för för- första eller andra stycket inklu- 3 d § eller tandvård som avses i 8 a § tand- första stycket och förbruknings- artiklar enligt 18 c §, avgifter för förbrukningsartiklar som avses i eller det lägre belopp som 3 d § eller avgifter för sådan tandvård som avses i 8 a § tand- befriad från att därefter erlägga vård eller sådana förbruknings- eller det lägre belopp som står av , räknat från det befriad från att därefter erlägga första tillfälle då avgift erlagts. ytterligare avgifter för sådan vård eller sådana förbruknings- artiklar som åter- står av , räknat från det första tillfälle då avgift erlagts. Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn i sin vård, får barnen gemensamt avgiftsbefrielse när kostnaderna för avgifter enligt första stycket sammanlagt uppgår till där avsett belopp. Kostnadsbefrielse gäller som avses i första stycket även för barn som fyller . Med föräldrar avses även fosterföräldrar. Som förälder räknas även den med vilken en förälder stadigvarande sammanbor och som är eller har varit gift eller har eller har haft barn med föräldern. skall till kommunerna inom avsätta de läkarresurser som behövs för att de enskilda skall kunna erbjudas en god hälso- och sjukvård i ordinärt eller särskilt boende som avses i 18 § första stycket samt i verksamheter som avses i 18 § andra stycket. Läkarmedverkan skall vara sådan att patienternas behov av kontinui- tet och säkerhet tillgodoses samt att var och en kan välja den fasta läkarkontakt som enligt 5 § andra stycket skall erbjuda de enskilda. och kommunerna inom skall träffa avtal om omfattningen av och formerna för läkarmedverkan under kommande kalenderår. Om inte fullgör sina skyldigheter enligt det avtal som ingåtts enligt andra stycket, har kommunen rätt att anlita läkare så att de enskilda kan erbjudas en god hälso- och sjukvård. skall ersätta kommunen de kostnader som kommunen har för sådan läkar- medverkan. Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om hur kravet på kontinuitet och säkerhet skall tillgodoses. Regeringen får överlåta på att meddela sådana föreskrifter. och kommunen skall samverka så att en enskild, som kommunen enligt 18 § första eller andra stycket har ansvar för också får den övriga vård och behandling som hans eller hennes tillstånd fordrar. Ett landsting och en kommun inom får medverka i den hälso- och sjukvård som den andre huvudmannen skall svara för. Varje huvudman svarar för sina kostnader. och kom- munen kan i avtal fastställa hur kostnaderna för insatserna skall fördelas. Om vård- och omsorgsplan i 11 kap. 4 a § socialtjänstlagen (2001:453) eller individuell plan i 10 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade inte har upprättats skall kom- munen med den enskildes medgivande och i samråd med upprätta en vård- och omsorgsplan om den enskilde behöver hälso- och sjukvård i boendet. Planen skall innehålla de sociala och rehabiliterande insatser som kommunen anordnat eller planerar enligt socialtjänstlagen, de insatser som kommunen och anordnat eller planerar enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, de medicinska och rehabiliterande insatser som kommunen och anordnat eller planerar enligt denna lag samt de insatser som andra myndigheter eller organisationer erbjudit eller kan komma att erbjuda. I samband med att en vård- och omsorgsplan upprättas ska kom- munen utse en särskild samordnare eller kontaktperson som skall samordna insatserna och stödja den enskilde och dennes närstående. Planen skall fortlöpande och minst en gång följas upp och utvärderas. lag om ändring i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Härigenom föreskrivs att 4 § i lagen (2002:160) om läkemedels- förmåner m.m. skall ha följande lydelse. 4 § Rätt till förmåner enligt denna lag har 1.den som är bosatt i , och 2.den som, utan att vara bosatt här, har rätt till vårdförmåner i vid sjukdom eller moderskap enligt vad som följer av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämp- ningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Rätt till vårdförmåner enligt 5 och 21 §§ med undantag för varor som avses i 19 § andra punkten har även den som i annat fall, utan att vara bosatt i , har anställning här. Särskilda bestämmelser om kostnadsfria läkemedel gäller för dem som får sjukhusvård som avses i 5 § hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763) eller i 2 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring samt för den som åtnjuter hemsjukvård som avses i 3 e eller 18 d § hälso- och sjukvårdslagen och för dem som bor i en sådan särskild boende- form som avses i 18 d § samma lag. Särskilda bestämmelser om kostnadsfria läkemedel gäller för dem som får sjukhusvård som avses i 5 § hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763) eller i 2 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring samt för den som åtnjuter hemsjukvård som avses i 3 e § hälso- och sjukvårds- lagen eller hälso- och sjukvård i ordinärt eller särskilt boende enligt 18 § första stycket hälso- och sjukvårdslagen eller i kort- tidsplats enligt 18 § andra stycket hälso- och sjukvårdslagen. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 6 §, 7 kap. 1 § och 8 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453) skall ha följande lydelse samt att det i 11 kap. i lagen skall införas en ny paragraf 4 a §. eller annan liknande social tjänst korttidsplats eller annan liknande underlätta för den enskilde att social tjänst underlätta för den bo hemma och att ha kontakt enskilde att bo hemma och att ha kontakt med andra. Nämnden bör även i övrigt tillhandahålla sociala tjänster genom rådgivningsbyråer, socialcentraler och liknande, social jour eller annan därmed jämförlig verksamhet. Nämnden kan utse en särskild person (kontaktperson) eller en familj med uppgift att hjälpa den enskilde och hans eller hennes närmaste i personliga angelägenheter, om den enskilde begär eller samtycker till det. För barn som inte har fyllt får kontakt- person utses endast om barnets vårdnadshavare begär eller sam- tycker till det. Har barnet fyllt får kontaktperson utses endast om barnet självt begär eller samtycker till det. Ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ får inte utan till- stånd av yrkes- mässigt bedriva verksamhet i form av 1.hem för vård eller boende, 2.sådana boenden som mot- svarar den som avses i 5 kap. 5 § andra stycket eller 5 kap. 7 § tredje stycket, Ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ får inte utan till- stånd av yrkes- mässigt bedriva verksamhet i form av 1.hem för vård eller boende, 2.sådana boenden som mot- svarar den som avses i 5 kap. 5 § andra stycket eller 5 kap. 7 § tredje stycket, 3. hem för viss annan hel- 3. hem för viss annan hel- 4. hem eller öppen verksam- 4. hem eller öppen verksam- het för vård under en begränsad het för vård under en begränsad del av dygnet. del av dygnet. 5. sådana korttidsplatser som avses i 3 kap. 6 § första stycket. Tillstånd skall sökas hos i det län där verksamheten skall bedrivas. Tillstånd behövs inte för sådan verksamhet som kommunen genom avtal enligt 2 kap. 5 § har överlämnat till en enskild att utföra. Den enskildes avgifter får 1.för hemtjänst och dagverk- samhet, tillsammans med av- gifter som avses i 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårds- lagen (1982:763), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger prisbasbeloppet, 2.för bostad i särskilt boende uppgå till högst en tolftedel av 0,50 gånger prisbas- beloppet. Den enskildes avgifter får 1.för hemtjänst, dagverk- samhet och korttidsplats, till- sammans med avgifter som av- ses i 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger prisbas- beloppet, 2.för bostad i särskilt boende uppgå till högst en tolftedel av 0,50 gånger prisbas- beloppet. När en person behöver vård och omsorg i boendet skall med den enskildes samtycke en vård- och omsorgsplan upprättas. Planen skall innehålla de sociala och rehabiliterande in- satser som kommunen anordnat eller planerar enligt denna lag, de insatser som och kom- munen anordnat eller planerar enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade, de medicinska och re- habiliterande insatser som kom- munen och anordnat eller planerar enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) samt de insatser som andra myndig- heter eller organisationer erbjudit eller kan komma att erbjuda. I samband med att en vård- och omsorgsplan upprättas ska kommunen utse en särskild sam- ordnare eller kontaktperson som skall samordna insatserna och stödja den enskilde och dennes närstående. Planen skall fortlöpande och minst en gång följas upp och utvärderas. Utredningens uppdrag har enligt direktiven (dir 2003:40, bilaga 1) varit att genomföra en översyn av vård och omsorg om äldre efter Ädelreformen. Samverkan mellan kommunernas vård och omsorg och landstingens hälso- och sjukvård har stått i fokus för uppdraget. Målgruppen är främst äldre människor med sam- mansatta och/eller snabbt föränderliga behov av vård och omsorg. För dessa människor kan brister i samverkan leda till svåra konse- kvenser. En huvudfråga för utredningen har varit att ta ställning till hur vården och omsorgen på bästa sätt kan organiseras för att säker- ställa: tillgänglighet och kontinuitet, trygghet och inflytande för de äldre själva på sådant sätt att individens sociala och medicinska behov inklusive rehabilitering och hjälpmedel tillgodoses i ett sammanhang. Våra förslag syftar till att skapa långsiktiga förutsättningar för en effektiv vård och omsorg av god kvalitet och på lika villkor för äldre och funktionshindrade i hela landet. Vi har därvid beaktat den för- väntade samhällsutvecklingen, såväl den demografiska som den samhällsekonomiska och den medicintekniska. Närmare beskriv- ningar av de områden och företeelser som vi har beaktat återfinns i kapitel 5 Vård och omsorg- faktabakgrund. Ädelreformens främsta syfte var att tillgodose äldre människors sociala och medicinska behov på ett sammanhållet sätt. Reformen har bidragit till att lösa flera av de problem som tidigare känneteck- nade vården och omsorgen om personer med långvariga vårdbehov. Äldre institutioner har avvecklats och kommunerna har modernise- rat gamla boendeformer och byggt nya särskilda boendeformer, vilket medfört att människor inte längre tvingas vistas eller bo i en sjukhusliknande miljö och år. Möjligheterna att bo kvar och få hjälp i det egna hemmet, trots omfattande vårdbehov, har förbättrats väsentligt. Den medicintekniska utvecklingen, färre vårdplatser och kortare vårdtider har bidragit till att en större andel av samhällets vård och omsorg om äldre nu bedrivs i regi än i början på 1990- talet när reformen genomfördes. Höga krav ställs på en effektiv och väl fungerande samverkan mellan kommuner och landsting. Trots en rad positiva framsteg i samverkan kvarstår vissa brister. Direktiven beskriver bristerna i termer av otillräcklig medicinsk kompetens gällande t.ex. läkarmedverkan i vård och omsorg, otillräcklig kontinuitet i vården, brister i rehabiliteringen och tillgången till hjälpmedel samt att beslut om priori- teringsordningen i hälso- och sjukvården (prop. 1996/97:60) inte alltid tillämpas. Bristerna drabbar dem med de största behoven av vård och omsorg dvs. främst äldre och funktionshindrade med sammansatta och/eller snabbt föränderliga behov av vård och om- sorg. Vi har framförallt övervägt hur hälso- och sjukvården i kommu- ner och landsting bäst kan organiseras så att äldres behov kan till- godoses i såväl ordinärt som i särskilt boende. En av de väsentli- gaste frågeställningarna har varit om den nuvarande huvudmanna- skapsgränsen mellan landsting och kommuner är ändamålsenlig eller om ansvarsgränsen bör ändras. Utgångspunkten har varit att finna en ansvarsfördelning som ger bästa möjliga incitament för att göra det som är rätt för individen. Vi har lagt särskild vikt vid: Integrering av primärvårdens läkarresurser i kommunernas vård och omsorg för- och nackdelar med hemsjukvård i kommunernas respektive landstingens regi utvecklingen av de särskilda boendeformerna samverkan mellan akutsjukvård - geriatrik - landstingens pri- märvård – hemsjukvård – hemtjänst utformningen av en långsiktig strategi för läkarmedverkan i kommunernas hälso- och sjukvård en tydligare och mer ändamålsenlig ansvarsfördelning mellan kommuner och landsting för tillgång till rehabilitering och effektivt fungerande hjälpmedel. Utredningen har genomförts av en särskild utredare med sekreta- riat . Utredningen har biståtts av sakkunniga och experter från berörda departement, myndigheter och organisationer. Underlag för vårt arbete har varit ett stort antal rapporter, ut- redningar och utvärderingar av äldreomsorg och hälso- och sjuk- vård, som gjorts av myndigheter, organisa- tioner, kommuner och landsting samt forsknings- och utvecklings- enheter m fl. Vi har särskilt beaktat de rapporter om utvecklingen inom vård och omsorg av äldre och inom hälso- och sjukvård som tagit fram på uppdrag av regeringen. Andra under- lag har varit och revisorers granskningar av äldrevården och äldreomsorgen liksom rapporter och underlag som utarbetats av och . Vi har även tagit del av undersökningar och rapporter från fackliga organisationer, yrkesföreningar och andra intresseorganisationer inom vård och omsorg. I betänkandets faktakapitel anges referenser till de källor som utgör underlag för våra överväganden och förslag. Vi har haft ett brett utåtriktat arbetssätt och träffat företrädare för myndigheter, kommuner och landsting, intresseorganisationer, forskare m.fl. intressenter. Som exempel kan nämnas företrädare för pensionärsorganisationerna och , , Kommunal- tjänstemanna förbund, , Svensk sjuksköterske- förening, , Föreningen , , logo- pedförbund, , för allmän- medicin, för Geriatrik och Gerontologi, Familje- medicinska Institutet (Fammi) och Stiftelsen . Vi har haft fortlöpande kontakter med Social- styrelsen, och ut- över de möten som vi har haft med sakkunniga. Vi har vidare samrått med den parlamentariska beredningen SENIOR 2005 (S 1998:08), Offentlighets och sekretesskommittén (Ju 1999:06), LSS- och hjälpmedelsutredningen (S 2001:6), Utredningen om innovativ verksamhet inom kommuner och landsting (U 2002:09), (Fi 2003:02), arbetsgrupp för demensfrågor (S 2002:A) och projekt för översyn av den högspecialiserade vården (S 2002:D). Vi har även haft kontakt med Svenska Kommunförbundets och Landstings- förbundets gemensamma pågående arbete angående strategier för utvecklingen av framtidens äldrevård – ett gemensamt ansvar. Genom studiebesök i kommuner och landsting har vi tagit del av lokala och regionala erfarenheter vid möten och diskussioner med företrädare för huvudmännen. Vi har även besökt , och och inhämtat erfarenheter från dessa länder. Konsulten har på utredningens upp- drag jämfört hemsjukvårdens omfattning i kommuner i och med kommuner i och . Syftet var att jämföra om det är någon skillnad i hemsjukvårdens omfattning i län där landstingen har ansvaret för hemsjukvården med län där kommunerna har ansvaret. Resultatet av mätningarna redovisas i bilaga 3. har på uppdrag av utredningen tagit fram rapporten nämnd inom hjälpmedelsområdet.1 I denna ges en övergripande bild av hjälpmedelsverksamhetens organisation och ansvarsfördelning. Konsulterna har bistått utredningen med ekonomiska beräkningar av utredningens förslag. Våra överväganden utgår från utvecklingen av vård och omsorg som förflutit sedan Ädelreformen 1992. En in- gående beskrivning av denna utveckling finns i betänkandets fakta- kapitel, Vård och omsorg - faktabakgrund. I allt väsentligt omfattar förslagen åtgärder som staten kan vidta, främst lagförslag. Dessa redovisas i kapitlet Sammanhållet ansvar för hemvård – förslag. Ekonomiska bedömningar och regleringen av kostnaderna för våra 1 : inom hjälpmedelsområdet. Webbplats Best nr 04308-pdf förslag redovisar vi i kapitlet av utred- ningens förslag. Vi har med avsikt avstått från att föreslå hur kommuner och landsting bör organisera, utveckla och bedriva vård och omsorg. Det måste huvudmännen lokalt ansvara för. Vi har således inte be- handlat frågor om personalrekrytering, förebyggande insatser, kvalitetsutveckling m.m. i våra överväganden och förslag. Våra faktakapitel ger dock en grund för huvudmännen att lokalt upp- märksamma dessa frågor och vidta nödvändiga åtgärder för att för- bättra vården och omsorgen. Förslagen till författningsändringar redovisas först i betänkan- det. Därefter följer kapitlen Behov av förbättringar - allmänna överväganden, Sammanhållet ansvar för hemvården - förslag och Ekonomiska konsekvenser av förslagen. Bakgrunden till våra för- slag återfinns i kapitlet Vård och omsorg - faktabakgrund. Författ- ningskommentarer presenterar vi i ett särskilt kapitel. Direktiven till utredningen redovisas i bilaga 1 och definitioner av de begrepp som vi använt oss av i betänkandet återfinns i bilaga 2. I bilaga 3 redovisas studien av hemsjukvårdens omfattning i ett urval kom- muner och landsting. Bilaga 4 innehåller en kostnadsberäkning gällande skatteväxling. Bilaga 5 är en förteckning över kom- munernas och landstingens fördelning av ansvar gällande hjälp- medel. 2Behov av förbättringar - allmänna överväganden Våra förslag syftar till att förbättra vården och omsorgen för främst äldre människor med sammansatta, komplexa och/eller snabbt förän- derliga vård- och omsorgsbehov. Vi har valt att inte göra någon strikt avgränsning av vilka personer som innefattas i denna beskrivning. Förslagen syftar till att förbättra vården och omsorgen för alla dem som är beroende av socialt stöd och hälso- och sjukvårdsinsatser in- klusive habilitering, rehabilitering och hjälpmedel och som endast kan få detta i ordinärt eller särskilt boende. Dessa personer har svårt att förflytta sig till mottagningar och där få den hälso- och sjukvård de behöver. De behöver kontinuerligt läkarstöd från primär- vårdens läkare med hembesök i en helt annan omfattning än vad som är vanligt . Många vårdas på sjukhus ofta med korta vårdtider. De personer som vi avser har stora behov av vård och omsorg och får också omfattande men osammanhängande insatser från såväl landsting som kommun. Vi har valt att utgå från individens perspektiv. Det övergripande målet är att tillförsäkra den enskilde en trygg, säker och lättillgänglig vård och omsorg. Det ska vara enkelt för den enskilde att förstå vart man ska vända sig när man behöver vård och omsorg. Insatserna ska vara av god kvalitet och samordnade utifrån en helhetssyn på den en- skildes behov oberoende av vem som svarar för insatserna. Vi har fokuserat och analyserat möjligheter till förbättringar inom följande områden: Ansvarsfördelningen för vård och omsorg mellan kommuner och landsting Samverkan om vård och omsorg I det följande beskrivs våra överväganden och motiveringar enligt denna indelning. Som inledning till ges en sammanfattande bild av Behov av förbättringar – allmänna överväganden de problem vi uppmärksammat inom vård och omsorg som medför att personer, främst äldre med sammansatta och/eller snabbt för- änderliga vård- och omsorgsbehov inte får den vård och omsorg de behöver. Behov av förbättringar – allmänna överväganden