sou · GSB3119 · 2005-01-01 00:00:00 — En viktig insats för den hållbara livsmedelskonsumtionen är att statsmakterna ger lantbrukare det stöd som krävs för att de inte otillbörligt skall drabbas av konkurrenssnedvridning och minskande marknadsandelar för baslivsmedel (genom bl.a. de lågpris- kedjor som alltmer etableras i ). Parallellt med att den svenska livsmedelsproduktionen stärks på bredden, är det emellertid angeläget att också stimulera den särskilda ekomaten. Ekologisk produktion – definierad igenom EU:s stödsystem – främjar i hög grad de nationella miljökvalitets- målen och inkluderar etiska värden som djurvälfärd och global Människor upplever också en hälsosam tillfredställelse av att äta mat som är ekologiskt producerad. Kemiska bekämpnings- medel drabbar heller inte producenterna och ev rester av sådana ämnen i livsmedlen minimeras. I takt med ökad globalisering växer intresset för närproducerat, hälsa, trygghet och solidaritet. Miljöintresset finns förankrat hos många och de djuretiska frågorna blir allt viktigare. Mycket talar för att marknaden för och konsumtionen av mat med mervärden som ekologiskt och rättvisemärkt kommer att öka. utgör den ekologiska maten av den totala matkonsumtionen i , trots att av arealen får EU- stöd för ekologisk produktion. har de svenska statliga målen för ekologiska livsmedel handlat om själva produktionen. skall, enlig Jordbruks- verkets nya förslag till regeringen, av jordbruksmarken, av antalet mjölkkor, ungnöt, lamm och värphöns samt en procent av produktionen av griskött och matfågel finnas i certifierad ekologisk produktion. Men om det skall gå att öka arealen ekologiskt odlad mark måste det finnas avsättning för produkterna. Och för att konsumenterna ska öka sin konsumtion av ekologiskt måste de erbjudas både volym och en bredd av produkter. Alla delar i kedjan från jord- bruket till handeln måste gå mot samma mål. Det är därför enligt min mening dags för ett offentligt konsumtionsmål för ekologisk mat, kopplat till kommande mål för primärproduktionen. Ett sådant påverkar, genom volym och därmed prisnivåer, även den privata konsumtionen av ekologiska livsmedel. Jag föreslår att av all offentlig konsumtion av livsmedel – i stat, kommuner och landsting – skall komma från certifierad ekologisk produktion. Ett sådant konsumtionsmål kommer att sätta ett positivt tryck på förädlings-, handels- och restaurangleden med ökad tillgänglig- het och produktutveckling i sikte. Olika typer av stimulerande åtgärder bör också sättas in, exempelvis omställningsstöd för för- ädlingsföretag och restauranger, stimulans till utveckling av ekologiskt i grossistledet och medel till utbildning och information. De dominerande aktörerna inom detaljhandeln blir färre och större och internationaliseras. Butikerna utformas efter några få affärs- koncept och lågpriskonkurrenter som Lidl kommer in. När det gäller vad som ska finnas på hyllorna kan en viss förskjutning av makten från livsmedelsförädlingen mot handeln ses i och med att de egna varumärkena ökar i betydelse. Att dagligvaruhandeln i satsar på ekologiskt är en av de stora framgångsfaktorerna för den ekologiska konsumtionen. Ett brett sortiment av ekologiska produkter erbjuds dock inte av alla butiker utan framför allt av kvalitetsprofilerade butikskedjor vilka står för en mindre del av försäljningen av mat i . Tillgången på ekologiskt i butik varierar mycket mellan olika delar av landet, även inom samma butikskedja. Bland konsumenterna är det en liten grupp som står för en stor del av den ekologiska konsumtionen. Vem den typiska ekokonsumenten är går dock inte att bestämma utifrån vare sig kön, ålder, inkomst, geografi eller utbildning enligt flertalet undersökningar. En mål- sättning måste vara att stimulera fler att köpa mer ekologiskt. Vad som påverkar kundens val i butiken är framför allt priset, till- gängligheten, kunskapen, och vanan. Den ekonomiska dimensionen av hållbar utveckling står i konflikt med den ekologiska dimensionen i frågan om ekologiska livsmedel. Enligt en undersökning av samt studier av Carlsson-Kanyama m.fl. 2001 anges priset som det i särklass största hindret mot att köpa mer ekomat. I praktiken har det visat sig att många tror att ekologiskt är dyrare även då så inte är fallet. Prisskillnaden ligger enligt undersökningar på . Huvuddelen av de merkostnader som den ekologiska maten har i förhållande till den konventionella uppkommer i jordbrukarledet genom t.ex. lägre avkastning och högre foderkostnader, men merkostnader uppkommer också i senare led i form av t.ex. högre kostnader för lagring, separata linjer och transport (SLI Rapport 2001:1). Huvuddelen av dessa merkostnader kan inte handeln påverka. Däremot har handeln en central roll för att stimulera producenter att våga satsa på ekologisk produktion, garantera upp- köp, förmedla konsumenters intresse av produkterna, god varu- hantering och erbjuda attraktiv hyllplats och adekvata marknads- föringsåtgärder. har i sina kontakter med andra aktörer inom livsmedelsområdet sett möjligheter till olika åtgärder inom handeln för att minska prisskillnaden mellan konventionella och ekologiska varor. Sådana åtgärder kan exempelvis vara: –Kampanjpriser på ekologiska livsmedel. –Fast prispålägg istället för procentuellt pålägg (något som enligt handeln i många fall redan är genomfört). –Att de stora detaljhandelsblocken sätter press gentemot sina egna lågprisalternativ att öka utbudet av ekologiska livs- medel. har uppmärksammat att även om det ekologiska utbudet ökar generellt varierar utbudet mycket mellan olika butiker, vilket innebär att konsumenten i princip gjort sitt val om ekologiska livsmedel eller inte redan vid valet av butik. Merpriset för ekologiska produkter varierar starkt mellan olika varor, och mellan olika butiker och olika orter i . EU: s östutvidgning kommer troligen att ge tillgång till mer ekologiska produkter till relativt sett lägre priser. Konsumenter möts ständigt av en prisfokusering i den offentliga debatten och i marknadsföringen. Det handlar om att maten måste bli billigare utan tal om vilken kvalitet vi får för pengarna. Men konsumenter kan välja en produkt som kostar mer om den har ett mervärde som är känt. Enligt en undersökning som gjorde på uppdrag av LRF och Ekologiska Lantbrukarna 2001 sade sig av konsumenterna definitivt välja en ekologisk produkt framför en annan, även om den ekologiska är dyrare. En betydligt större potential finns dock. I samma undersökning menade att de kanske – eller troligtvis – väljer en ekologisk produkt under samma omständigheter. I den allmänna debatten är det viktigt att börja koppla priset på maten till kvalité och hur den är producerad. Här har politiker och andra debattörer en ansvars- full roll att spela. En studie av 1994 visade att prissänkning i kombination med skyltning och exponering gav bästa resultatet för en ökad efterfrågan. Lättillgänglighet, strategisk placering och utseende är verktyg för att göra konsumenter uppmärksamma på det ekologiska utbudet liksom ett sätt att bryta invanda köpmönster (vanans roll i köpögonblicket). Handeln är den aktör som har makten över placeringen av varor inom butiken. Satsningar som t.ex. i butik, där information om ekologiska varor och smakprover erbjuds kunderna, har också visat sig vara goda sätt att öka kundernas intresse och försäljningen av ekologiska produkter. Strukturförändringar och öppningar inom handeln som medger större flexibilitet gentemot nya leverantörer kan ge ökad möjlig- heter för lokala och ekologiska livsmedel. Den ekologiska produktutvecklingen måste följa konsumtions- mönstren och köpvanorna. Det måste finnas ett brett utbud av ekologiska produkter som svarar upp mot olika tycke och smak. Dagens jäktade konsumenter köper alltmer färdiglagat och halv- fabrikat. För att den ekologiska produktutvecklingen ska komma igång på allvar krävs en hel del praktisk hjälp och stöd till livs- medelsindustrin. Det är även dags för omställning i restaurangbranschen. Det borde vara en självklarhet att kunna välja ett ekologiskt alternativ från menyn. Dagens konsumenter äter alltmer ute, i synnerhet på lunchen och då är de ekologiska alternativen sällan tillgängliga. Den offentliga upphandlingen av livsmedel har en stor potential som kan driva fram ökade volymer. Många kommuner har beslutat om mål för sin upphandlingen av ekologisk mat. En möjlighet som kommuner nappat på är att registrera KRAV-godkända livsmedel och successivt byta ut de konventionella. På grund av sparkrav inom kommunerna är merkostnaden emellertid ett stort hinder. Ett övergripande mål för den offentliga upphandlingen av ekologiska livsmedel är alltså helt nödvändigt. Statens övriga insatser bör bestå i att stimulera utvecklingen genom att skjuta till medel för utbild- ning och för erfarenhetsutbyte som underlättar anbudsförfarandet vid upphandlingen av ekologiska och andra miljöanpassade pro- dukter. Medel behövs också för att täcka merkostnaden, men för att det ska bli en långsiktighet bör dessa vara kopplade till någon form av premie för uppnådda miljömål. Staten kan också bidra genom att föregå med gott exempel. Ett förslag är att myndigheterna får i uppdrag att genomlysa sin verksamhet utifrån vad de gör för att underlätta och stimulera en hållbar konsumtion, samt be dem välja ut minst tre åtgärder för genomförande. Tillgänglighet av ekologiska produkter i såväl restaurang som handelsled kräver stora volymer. En satsning på storskalighet är därför nödvändig. är det viktigt med extra stöd till småskaliga producenter för att de ska kunna starta sin verksamhet, hitta avsättning, bidra till mångfalden och kunna växa. För små producenter är det svårt att ordna lagerhållning och distribution därför behövs en utveckling av regionala grossister och marknads- torg. Småskaliga producenter kan behöva samarbeta för att få upp volymen då de säljer sina produkter. Och den offentliga upp- handlingen kan i ett sådant sammanhang bli en viktig draghjälp i och med att den ger en trygghet i kontrakterade uppköp. Handeln som också behöver stora volymer kan då haka på och öppna upp för regionala uppköp. Det skulle också vara av stor betydelse om staten betalade certifieringskostnaderna för små producenter inom såväl primär- produktion som förädling. Detta skulle också vara mer rättvist ur konkurrenssynpunkt eftersom danska producenter slipper dessa kostnader. Stödet skulle kunna gälla såväl småskalig ekologisk produktion som annan kvalitetscertifiering. Om små lokala produ- center blir fler och får möjlighet att växa stimulerar det också sysselsättningen och ger ökade skatteinkomster. I grossistledet finns det några få stora aktörer. För att få fart på den ekologiska matlagningen inom restaurangbranschen är det nödvändigt att få dessa att tillhandahålla ett ekologiskt sortiment i lager till ett rimligt pris. är det svårt för restauranger, offentliga såväl som privata, att få tag i ingredienser till matlagningen. Det får vänta på leveranser och priset är ofta högt. Ett sätt att ta tag i problemen, identifiera flaskhalsar och lösa dem är att samla marknadsaktörer i hela kedjan inom olika produktområden för att stimulera till bindande överenskommelser om konkreta åtgärder för att öka den ekologiska konsumtionen. För att en konsument ska vilja betala mer för en produkt måste mervärdet vara tydligt. Enligt undersökningen Maten i känner av alla konsumenter igen KRAV-märket, medan anser att en KRAV-märkt produkt är bättre för miljön och att den är bättre för djuromsorgen. Enligt studien inställning till ekologiska baslivsmedel (1998) är en majoritet av konsumenterna positivt inställda till att välja ekologiska produkter (mellan 46–beroende på produkt). visar studien att andra inköps- kriterier anses viktigare, såsom god och hållbar. Statistik från dagligvaruhandeln liksom en rad konsumentundersökningar bekräftar att attityderna inte alltid åtföljs i konkreta köpbeteenden. Mer preciserad kunskap om mervärdena saknas ofta och flera undersökningar visar att bristen på kunskap är en bidragande faktor till varför människor inte köper ekologiskt. Information och marknadsföring är sålunda viktig. Särskilt viktigt är det att det finns information i butiken, på hyllkanter och på förpackningar, att exponeringen är god och att kunskapen hos butikspersonalen är bra. För butikspersonal finns utbildningen Bondens Ekologi som med statligt stöd utbildar butikspersonal i gårdsmiljö under en halvdag. KRAV har också en kort utbildning för personalen i de KRAV-anslutna butikerna. Men det skulle behövas betydligt mer utbildning och i en form som fungerar trots den stora omsätt- ningen av personal och trots att förhållandena i butiken ofta är sådan att det är svårt att gå ifrån arbetet ens . Ett ekologiskt körkort för butikspersonal som en del i ett körkort i hållbar konsumtion kunde vara en väg, kanske med statligt stöd till såväl butikskedjan som utbildaren. Barn och ungdomar är morgondagens konsumenter. Att de tillägnar sig kunskap om vad ekologisk mat är för något är mycket viktigt. I skolans undervisning om hållbar utveckling bör därför information och diskussion om den ekologiska maten vara lika självklar som sophanteringen. Så är inte fallet . Av särskild vikt är att ekologisk mat får en central plats i hem- och konsument- kunskapen trots att budgeten för inköp av råvaror till matlagningen är liten. Skolan måste kunna föregå med gott exempel. Statliga öronmärkta medel som täcker merkostnaden skulle stimulera utvecklingen (om Hemkunskapen sid kap. 9). När människor handlar i butiker sker det ofta enligt invanda mönster. Det är därför som nya produkter brukar lanseras med avsmakningar och tydlig exponering. Ekologiska produkter lanseras sällan på detta sätt. Stora företag med många produkter där huvud- parten är konventionella satsar inte gärna på lansering av de ekologiska eftersom utdelningen blir för liten jämfört med de konventionella storsäljarna. Små producenter vars huvudsakliga produktion är ekologisk har i sin tur inte råd med marknadsföring. I finns goda exempel där staten gått in med stöd till utbildning av demonstratriser. Marknadsföringskampanjer för mjölk och kött har där också genomförts i tv. I dessa fall har staten och en hel bransch stått för medlen och projekten har styrts av en bred grupp. Liknande breda satsningar med tydlig betoning på mervärdet i ekologiska produkter skulle behövas också i . Konsumenternas del i omställningen mot en hållbar utveckling beskrivs i flera sammanhang som central. Det styrmedel som ofta anges för att förändra konsumenters beteende i en hållbar riktning är information. Information som ensamt styrmedel har dock visat sig ha begränsade effekter, speciellt i mer komplexa beteende- mönster där effekterna är långsiktiga och inte knutna till den enskilde individen, exempelvis många av miljöfrågorna. Exempelvis framhåller att köp av vardagliga produkter ofta styrs av vanor (TemaNord 2003:540). Information som styrmedel bör därför ske tillsammans med andra verktyg för att ha störst verkan. Enligt Solér 1997 är det angeläget att i köpögonblicket tydliggöra just kopplingen mellan produkt och miljön. För detaljhandelns del, som innehar arenan under köpögonblicket, innebär detta att ge konkreta exempel på hur konsumentens val har betydelse för miljön. För detta behövs också mer av forskning. Det vore inte omöjligt att öka försäljningen av ekologiska livsmedel till låt säga 15–. Men det kräver insatser på bredden, med konsumenten i fokus genom hela produktions- kedjan: Trenderna inom livsmedelsområdet går mot allt mer förädlad och bekväm mat. Ur ett hållbarhetsperspektiv är tillgänglig- heten av miljöanpassade livsmedel viktig även i denna kategori. Produktutveckling för miljöanpassade alternativ inom detta område är därför önskvärt. Generellt är en breddning av utbudet av ekologiska livsmedel viktigt. Om de ekologiska livsmedlen ska attrahera fler konsumenter och nya grupper av konsumenter, måste eko- logiska alternativ finnas i många produktgrupper och då inte minst bland mer förädlad mat. Flaskhalsar i ledet mellan produktion och försäljning, exempelvis kö till slakterier, för små volymer för detaljhandelskedjorna, distributionsproblem m.m., är kända utvecklingshinder för ekologiska livsmedel. Helhetssyn och samverkan mellan aktörer i kedjan är ofta avgörande för att lösa denna typ av problem. För konsumenterna behövs en ökad kunskap om effekterna för miljön av ökad konsumtion av ekologiska livsmedel liksom en ökad kunskap om kopplingen mellan miljö och hälsa, exempelvis om och i så fall på vilket sätt ekologiska livsmedel har mervärden inom hälsoområdet. är hälsa tillsammans med miljö en av de viktigaste orsakerna till konsumtion av ekologiska livsmedel. Storhushåll har också en roll som drivande motor genom att de kan efterfråga större volymer och även ge en större inköpssäkerhet genom avtal än privata konsumenter (särskilt de offentliga storköken genom sina uppbundna upphandlingar). Denna ökade säkerhet kan ge incitament till ökade produktions- volymer, vilket även kommer detaljhandeln och privata konsu- menter till del. 5.8Handelskedjorna om sin roll för en mera hållbar livsmedelskonsumtion, bilaga 3 6.1Mina förslag i korthet Regeringen bör föreslå ett övergripande mål om halvering av energiförbrukningen i bostäder till 2030. Regeringen bör verka för obligatorisk energimätning i fler- bostadshus. En särskild förordning bör utformas med precisering av boendekonsumenternas rättigheter och de villkor fastighets- ägaren/hyresvärden måste uppfylla för att mättekniken skall kunna installeras. Regeringen bör stimulera till effektivisering av den kommunala fjärrvärmeproduktionen. Regeringen bör verka för en effektivare elanvändning genom att introducera ett system med enbart rörliga kostnader. Regeringen bör erbjuda bidrag (energi-ROT- bidrag) till privata energieffektiva investeringar, t.ex. i isolerings- teknik, värmeväxlare, lågemissionsfönster mm. Alternativt bör man överväga att ge lån med lägre ränta och längre avskriv- ningstid, ett system som används i för att t.ex. stödja byggnation av hus utan värmesystem. Regeringen bör införa energiklassning av fastigheter och differentiera fastighetsskatten på grundval av fastighetens energi- prestanda. Regeringen bör för nybyggda bostäder, och i samband med (renovering, ombyggnad, tillbyggnad) införa normer för maximal energiförbrukning per kvm. Regeringen bör tillsammans med aktörerna i byggbranschen påskynda marknadsintroduktionen av energieffektiva koncept av typen hus utan värmesystem, både vad gäller småhus och flerbostadshus. Regeringen bör öronmärka förstärkt medelstilldelning för energi- rådgivning i kommunerna och i andra lämpliga former. 6.2Hållbart boende – kriterier och styrmedel Ett ekologiskt, socialt och ekonomiskt hållbart boende förutsätter pris- värda bostäder, präglade av resurseffektivitet, återvinningsbara och helst miljömärkta material och en tilltalande estetisk och social komfort. Regering och riksdag försöker styra mot angelägna mål genom en omfattande lagstiftning och de ambitioner som uttrycks i folk- hälso-, miljömåls- och konsumentpolitiken. Miljömålet God bebyggd miljö slår bl.a. fast att skall fysisk planering och samhällsbyggande grundas på program och strategier för hur ett varierat utbud av bostäder, service och kultur kan utformas så att bilanvändningen kan minska och förutsätt- ningarna för miljöanpassade och resurssnåla transporter kan förbättras hur kulturhistoriska och estetiska värden skall tas tillvara och utvecklas hur grön- och vattenområden i tätorter och tätortsnära områden skall bevaras och utvecklas och andelen hårdgjord yta inte ökas hur energianvändningen skall effektiviseras, hur förnybara energiresurser skall tas tillvara och hur utbyggnad av pro- duktionsanläggningar för fjärrvärme, solenergi, biobränsle och vindkraft skall främjas Andra miljökvalitetsmål som berörs är klimatmålet samt målen för giftfri miljö och frisk luft 6.3Grundfakta om förvaltande och nybyggnation I finns det f.n. mer än 4 miljoner hushåll. Deras konsumtion i betydelsen dagligt boende tar hela bostadsbeståndet med dess 4,3 miljoner bostäder i bruk. såldes 54 000 småhus. Mer än 60 000 personer lämnade sin bostad och utvandrade; ännu fler flyttade inom landet. I de flesta fall sker bostadsbytena direkt mellan hushållen. I jämförelse med det totala bostadsbeståndet och den stora rörligheten är det årliga tillskottet av bostäder genom nybyggande tämligen obetydligt. producerades 20 000 bostäder med en yta av 2,5 miljoner kvm, motsvarade alla bostäder. Även om nyproduktionen lokalt och på marginalen kan ha stor betydelse tar det, med denna takt, flera decennier innan den skapat väsentligt nya förutsättningar för boendekonsumtionen som helhet. Däremot har förvaltningen av det redan byggda stor betydelse för möjligheterna till en hållbar boendekonsumtionen. Fortlöpande köp, försäljning, uthyrning etc. ger en anpassning till efterfrågan och utbudet av boende. ROT-åtgärder (reparationer, ombyggnad, tillbyggnad) moderniserar beståndet, fysiskt och funktionellt. Takten har dock varit låg; detta skall ställas mot bedömning att behovet av är 65 000 bostäder . pågår emellertid ett mera småskaligt underhåll med stora inslag av gör det själv, och en daglig fastighetsdrift som har långt större betydelse för hållbart boende än vad man i politik och byggsektor vanligen tycks tro. Flera av de förslag jag väcker i detta avsnitt syftar till att lyfta fram förvaltandets betydelse och skapa den kunskapsbank och kompetens som behövs i sammanhanget. Det är inte minst viktigt i ett konsumentperspektiv. 6.4Boendet berör hållbarhetens tre dimensioner De sociala och ekonomiska förhållandena i boendet speglar sam- hället i stort. Växande ekonomiska klyftor har lett till hårt seg- regerade boendemiljöer, med t.ex. innerstäder och attraktiva kust- samhällen där endast de välbeställda har råd att bo. I skalans andra ände finns spegelbilden av denna segregation med en koncentration av låginkomsttagare och invandrare som ännu inte hittat sin plats i samhället. Däremellan finns hela systemet av stora och små tätorter samt bostäder spridda över glesbygden. Även där finns en social och ekonomisk gradering, låt vara inte lika tydligt segregerande. Regional omfördelning av befolkningen skapar lokalt såväl bostadsbrist som bostadsöverskott, med stigande och fallande ekonomiska värden som följd. Boendekonsumenterna är organiserade i och har stöd av organisa- tioner som Hyresgästerna, , pensionärernas PRO respektive SPF, Villaägarna, HSB, , Bostadsrätts- föreningarnas m fl. De har stöd av olika lagar, t.ex. om hyresrätt, bostadsrätt, konsumenters rättigheter. Lagarna har givetvis bäring på boendekonsumenternas situation i största allmänhet och kommer att diskuteras i ett senare avsnitt. 6.4.1Brister i social hållbarhet Trots allt detta stöd kring boendet kvarstår väsentliga brister. Boendekostnadernas andel av hushållens budgetar har stigit . Priserna för nybyggda bostäder är sådana att många hushåll utestängs från önskvärda förbättringar av bostadsstandarden. I det stora beståndet av flerbostadshus – karaktäristiskt för jämfört med övriga EU – är den fysiska tillgängligheten delvis låg. Områden med trevåningshus, som kan erbjuda goda miljöer och välplanerade lägenheter, saknar oftast hiss. Med en ökande andel äldre, och en massiv satsning på kvarboende och vård i hemmet, är detta ett växande problem. Många äldre riskerar att bli helt instängda i sin bostad, liksom handikappade med rörelsehinder. Till detta skall jag återkomma i slutbetänkandet. Här kommer jag enbart att ägna mig åt den ekologiska sidan av hållbarheten. Ett ekologiskt hållbart boende har givetvis många olika vardagsnära aspekter: Hur är min bostad byggd och utrustad, ingår t.ex. material som är tveksamt eller direkt olämpligt med tanke på miljö, hälsa, arbetsmiljö och global rättvisa? Hur mycket värme och el använder jag, och från vilka energibärare kommer de?