sou · GSB325 · 2005-01-01 00:00:00 — Om begreppet information om samhällets säkerhet används på ett bra sätt och fylls med innehåll som är relevant för mottagarna, finns det goda förutsättningar för att informationsarbetet kommer att bli effektivare och nå fler . 4.3Informera i skolan på skolans villkor Bra information som når alltför få Två bergsklättrare förbereder sig inför att bestiga världens högsta berg. Vad är deras mål? Att nå toppen, ropar någon. Nej, säger en annan. Deras mål måste ju vara att komma ner igen, att komma till- baka till den plats där de en gång började sin bestigning. Det tycker jag är ett bra sätt att tänka även när det gäller infor- mationsarbetet. gör myndigheterna information som både är bra och professionell, men tyvärr når den inte målgruppen i till- räckligt stor utsträckning. Och målet ska inte bara vara att ta fram ett bra material, utan också att materialet används. Bra material och ett stöttande koncept är medel för att nå målet, att skapa förutsätt- ningar för människor att inhämta kunskap och tillskansa sig ett eget förhållningssätt till frågorna. För att skapa goda förutsättningar för genomslag för kommuni- kationssatsningar inom området samhällets säkerhet krävs ett reellt samarbete med skolan. I begränsad omfattning finns ett sådant genom de kontakter som är etablerade med lärare vid fortbildningsdagar och samverkan i referens- och fokusgrupper som berörda myndigheter har. Det står dock helt klart att detta behöver fördjupas och ytterligare förutsättningar skapas för att ett förtroendefullt och givande samarbete ska kunna komma till stånd. Myndigheterna själva säger att det är svårt att nå ut i skolorna. Det är många intressen som konkurrerar om elevernas uppmärk- samhet och de myndigheter som ska informera om samhällets säkerhet tycker att det är svårt att höras i informationsbruset. Organisationerna menar även de att det är svårt att nå skolorna. De lärare som kommer till tals i pilotstudierna upplever inte heller att totalförsvarsfrågorna är tydliga i dagens skola. Lärarna har i samtalen visat intresse för att undervisa kring kris- hantering, försvar och säkerhetspolitik. De tycker dock att det är viktigt att frågorna inte uppfattas som ett lösryckt moment utan något som är en integrerad del i övrig undervisning. Samma slutsats framfördes i rapporten för information i gymnasieskolan som genomförde : Om frågorna ska in i skolan måste det göras på skolans vill- kor. I rapporten konstaterades att det är läraren tillsammans med eleverna som har nyckelrollen. Det är avgörande att få dessa att uppfatta ämnesområdet som en viktig och naturlig del av skolans utbildning för att på så sätt förbättra kunskaperna. Vad vill då de lärare som vi talat med ha för typ av stöd? Prak- tiska moment, studiebesök och olika typer av simuleringsspel är moment som är mycket uppskattade bland lärare och elever. Flera av lärarna tar upp skolans begränsade resurser som ett hinder för att undervisa kring totalförsvar och krishantering. Lärarna menar att studiebesök annars borde vara ett naturligt inslag i undervis- ningen. Även material som kan stödja arbete med temadagar efter- frågas. Trots att lärarna till viss del undervisat kring frågorna är det flera av dem som inte reflekterat kring att så skett. För dessa lärare har dessa moment ingått som delar i annan undervisning och det egentliga syftet har inte varit att behandla totalförsvaret. Frågor och moment som rör hållbar utveckling, säkerhet, sårbarhet, inter- nationella relationer, FN: s roll, EU, demokrati med mera tas upp i undervisningen och det är oftast i dessa sammanhang som säker- hetsfrågor nämns. Intervjuerna visar att lärare som uppger att de inte haft någon totalförsvarsundervisning ändå tagit upp moment i undervisningen som kan relateras till totalförsvaret. Det finns en tendens till att se totalförsvarsundervisning som något som utförs av en representant för totalförsvaret. Begreppet totalförsvar leder också lätt tankarna till det militära försvaret och särskilt lärare till barn och yngre ung- domar anser att frågor rörande militärt försvar bättre passar i årskurs 9 och gymnasieskolan. Som jag visat tidigare finns det inte något i styrdokumenten som explicit stödjer undervisning där dessa frågor kan tänkas ingå. Däremot visade jag på att det finns utrymme i att tolka in frågorna i de existerande styrdokumenten. I direktiven frågas om det finns behov att stödja och förbättra skolans möjligheter att informera om samhällets säkerhet. konstatera att det gör det. Det tycks finnas en öppen attityd att undervisa om frågorna i skolan hos de lärare som vi talat med, men det är ändå något som gör att inte så sker. Det är därför mycket viktigt att myndigheterna stöttar lärarna på flera vis. 4.3.1Förslag: Informera om samhällets säkerhet i tre steg Upplevelsebaserad inlärning bör erbjudas eleverna som en intro- duktion till området samhällets säkerhet. Den säkerhetspolitiska utbildning som Folk och Försvar erbjuder skolorna är upp- byggd enligt teorin om upplevelsebaserad inlärning. För gymnasiet föreslår jag att det säkerhetspolitiska utbildningsspelet ska erbjudas fler skolor. Jag föreslår därtill att ett utbildningsspel om krishan- tering ska utvecklas för årskurs 7–9. Syftet ska vara att ungdomar får tillfälle att lära sig hur samhällets krishantering fungerar samt vilken roll de själva kan spela i arbetet. Den verksamhet som driver bör fort- sätta, men också spridas och nå fler. Jag föreslår därför att förbun- det får möjlighet att utöka den upplevelsebaserade inlärningen gentemot elever i årskurs 4–6. För att genomföra detta föreslår jag att utbildningscentrum byggs upp på flera ställen i landet, permanenta utbildningslokaler där upplevelsebaserad inlärning om samhällssäkerhet står i fokus. Därtill föreslår jag att det material som finns att tillgå kring samhällets säkerhet används även i fortsättningen. Det ska över- lämnas vid genomförandet av den upplevelsebaserade inlärningen. Myndigheterna fortsätter att producera materialet. Jag föreslår vidare att en fakta- och kunskapsnod byggs upp. Den ska utformas utifrån målgruppens villkor och vara som ett sam- manhållande nav kring frågorna. För att markera skolans ansvar för att kunskapsområdet behandlas i undervisningen bör det skrivas in i styrdokumenten. Jag lämnar förslag på hur kunskapsområdet kan konkretiseras på en rad sätt i skolans styrdokument. Jag föreslår att skrivningar ska föras in i läroplanerna, rektors ansvarslista samt i kursplanerna. Mitt förslag är att samordnarna vid de permanenta utbildnings- lokalerna ska bygga upp nätverk bestående av representanter för frivilliga försvarsorganisationer samt andra som kan informera om samhällets säkerhet. Dessa kan sedan erbjudas skolan och infor- mera om samhällets säkerhet utifrån sitt perspektiv. För att nå de grupper som inte nås av skolinformationen föreslår jag att de lokala samordnarna får en uppsökande uppgift. Därtill ska projektpengar kunna sökas för informationsarbete riktat mot dessa grupper. Vem som ska få till uppdrag att vara beställare respektive utfö- rare diskuteras utförligt längre fram i betänkandet. Efter uppbyggnadsperioden bör en genomgripande utvärdering av hela konceptet genomföras. Ett koncept byggt på helhetsbaserat lärande Hur ska då de myndigheter som informerar om samhällets säkerhet vända sig mot skolan ? En viktig utgångspunkt är att lärande består av många viktiga delar som stödjer varandra, ett hel- hetsbaserat lärande. När det gäller att nå människor med informa- tion om samhällets säkerhet tror jag att teorin bakom upplevelse- baserad inlärning, UBI, kan vara värdefull. Upplevelsebaserad inlärning är en teori som beskriver hur vi människor skapar kunskap genom att ta in, bearbeta och omvandla information. För att förstå hur teorin är uppbyggd kan läsaren gå till bilagan där text finns att läsa. Här ges endast en kort introduktion och förklaring till hur denna teori kan utgöra en grund för hur informationsarbete om samhällets säkerhet kan bedrivas. Utgångspunkten är att inlärningsprocessen består av fyra stadier som formar sig till en lärocirkel. Den konkreta upplevelsen är basen för lärocirkeln. Vi tar in information genom våra sinnesupplevelser, vi känner igen oss. Vi tolkar upplevelsen och bearbetar den genom att dels observera hur vår omgivning agerar och dels genom att reflektera. Vi försöker förstå den underliggande meningen och vad det kan leda till. Reflektionen resulterar i att vi skapar slutsatser och teorier om det som hänt, vilka utgör basen för vårt kommande De nya slutsatserna prövas och tillämpas genom beslut och handling, som också utgör en förutsättning för utforskandet av nya upplevelser. Själva upplevelsen kan alltså inte ensam skapa inlärning utan behöver bearbetas utifrån olika perspektiv. Dessa reflektioner måste leda till slutsatser och logiska teorier och teorierna måste kunna omsättas till handling. Handlingen ger en ny upplevelse och cirkeln tar ett nytt varv. Information och utbildning bör enligt detta synsätt bygga på ett antal utgångspunkter: Skapa lika utrymme för aktivitet och reflek- tion samt att känna och att tänka. Handling sluter cirkeln genom att den inre världen med reflektioner och tankar kom- mer i kontakt med omvärlden i form av prövande aktiviteter. Handling är därför en mycket viktig del i inlärningsprocessen. Känslor är också en mycket betydelsefull del i lärocirkeln efter- som rädsla kan blockera hela inlärningsprocessen. Utgå från deltagarnas upplevelser. Bygg vidare på dem, skapa lärdomar utifrån dem. Respektera deltagarnas upplevelser. Varje individs upplevelse är unik eftersom den påverkas av tidigare upplevelser. Varje delta- gare är unik och intressant, ingen upplevelse kan vara fel. Skapa utrymme för diskussioner. Vi skapar våra egna slutsatser utifrån våra upplevelser och ibland kan slutsatserna vara stick i stäv med vad kursledaren avsett. Det är därför viktigt att vi får möjlighet att diskutera våra slutsatser med andra. Kanske ska- par vi nya lärdomar tillsammans eller kan koppla det vi upplevt och reflekterat över till någon redan befintlig teori. Hjälp varje individ att sluta just sin lärocirkel. Ge utrymme att pröva och testa. Effektiv inlärning kräver inte bara inmatning av faktakunskaper utan också förmågan att använda dem i olika miljöer och anpassa dem vid förändring. Till detta krävs en djupare förståelse för vad man lärt sig och den får man av de erfarenheter man gör när man praktiserar sina lärdomar. Skapa en inbjudande miljö för inlärning. Inlärning är detsamma som förändring och förändringar kan upplevas som hotfulla eftersom de får deltagarna att tappa kontrollen . riskerar att tappa ansiktet, det vill säga visa sig sårbara och hjälplösa. Förändring och utveckling bygger på utmaning och stöd. Stödet kan bestå i ett klimat som inte har färdiga svar utan som i stället premierar utforskning. Stödet kan också bestå i en kursledare som skapar inlärningssituationer av sina egna misstag. Låt deltagarna ha makt över sin egen inlärning. Det finns ett talesätt som säger att man kan leda hästen till vattnet men man kan inte tvinga den att dricka. Man kan inte tvinga människor till förändring. Om vi i stället ser en mening med inlärning och förändring blir vi också motiverade. Jag föreslår utifrån denna syn på lärande att upplevelsebaserad inlärning ska vara ett inledande moment i det informationsarbete om samhällets säkerhet som riktas mot skolan. Grunden för en sådan ny del av konceptet finns redan i det säkerhetspolitiska ut- bildningsspel (även kallat den säkerhetspolitiska introduktions- utbildningen) som har utvecklats av Folk och Försvar med ekono- miskt stöd av Försvarsmakten, och Sty- relsen för psykologiskt försvar. Avsikten är att öka elevernas och lärarnas engagemang, intresse och vilja att skaffa sig kunskap inom området. Det genomgående temat för hela den upplevelsebaserade inlär- ningen på området ska vara kunskap om säkerhet; från säkerhet på det internationella planet för de äldsta via säkerhet på det lokala planet till säkerhet för individen själv när det gäller de yngsta. Jag föreslår att årskurs 4–6 ska få lära sig mer kring det som angår dem, det vill säga hur de ska göra om en kris uppstår. När eleverna går i årskurs 7–9 är det att lära sig hur den egna kommunen och de lokala aktörerna hanterar en kris. För gymnasiet blir fokus på nationell kontra internationell nivå. Jag vill att det upplevelsebaserade lärandet ska integreras med information om samhällets säkerhet. Mitt förslag blir därför att det säkerhetspolitiska utbildningsspelet ska växa och nå fler gymnasie- ungdomar. nås cirka 2 800 ungdomar av utbildningsspelet. Även fortsättningsvis bör det säkerhetspolitiska utbildningsspe- let vända sig till gymnasieelever. Årskurs 2 kan vara en lämplig årskurs, då eleverna snart ska mönstra. Genom att integrera utbild- ningsspelet i informationskonceptet för samhällets säkerhet kom- mer det att fungera som en introduktion till frågorna och sedan följas upp i klassrummet med fördjupande material och besök från organisationer och myndigheter. Syftet med det säkerhetspolitiska utbildningsspelet är att skapa ett intresse för frågorna, snarare än att lära sig hårda fakta. Genom att göra säkerhetspolitiska skeenden mindre abstrakta visar man att också sådana skeenden grundar sig i relationer och möten mellan människor. Det vet jag skapar engagemang och nyfikenhet. Det säkerhetspolitiska utbildningsspelet som Folk och Försvar genomför har genomgått en uppdatering och anpassats till dagens säkerhetspolitiska situation. Utrymmet för eget kritiskt tänkande har ökat. Utbildningsspelet behöver även fortsatt uppda- teras och utvecklas. Det är av stor betydelse att utbildningen fort- löpande utvecklas i takt med att förhållandena i omvärlden föränd- ras så att skolan upplever att utbildningsspelet är ett gott verktyg för att nå de mål som finns i styrdokumenten. Upplevelsebaserad inlärning om krisberedskap I fortsättningen bör det också finnas ett upplevelsebaserat inlär- ningsmoment som syftar till att väcka intresse för krisberedskaps- frågor. Jag föreslår därför att det skapas ett utbildningsspel som kan ge ungdomar i årskurs 7–9 insikt i hur samhällets krishanter- ingssystem är uppbyggt och hur det fungerar. Fokus blir på vilka möjligheter och problem som samhället står inför när en kris uppstår och vilken roll den enskilde medborgaren spelar i en sådan situation. Det handlar om att bygga upp sårbar- hetsscenarios som gör att ungdomarna får insikt kring vad som kan drabba dem samt skapa en förståelse för samhällets sårbarheter och deras egen roll vid kriser. Erbjud Civilförsvarsförbundets kurser för barn i årskurs 4–6 En stor del av undervisningen om samhällets säkerhet för de yngre barnen genomförs av . Denna verksam- het drivs som självskyddskurs och finansieras av Krisberedskaps- myndigheten. Den bör föras in i den sammanhållna strategin för information om samhällets säkerhet. Därtill föreslår jag att verk- samheten växer och når barn i årskurs 4–6. Exempelvis skulle eleverna kunna utbildas i samhällets sårbarhet, liksom ges personliga färdigheter i att kunna ordna med vatten, mat, skydd, värme, social gemenskap och information i olika ut- satta lägen. Självskyddskursen Säkerhet & Överlevnad kan mål- gruppsanpassas och integreras i den ordinarie undervisningen i arbetsområden, som exempelvis behandlar energi, vatten och män- niskors levnadsvillkor förr och i olika kulturer. Ett historiskt per- spektiv kan exempelvis läggas på levnadsvillkoren, där eleverna får studera hur människor ordnade sin försörjning utan tillgång till elektricitet och få en beredskap för eget handlande vid strömavbrott. Likaså kan undervisningen utgå från ett miljöper- spektiv. Existerande material erbjuds i ny kostym Ett fortsättningsmaterial ska ge förutsättningar för elever och lärare att på ett intressant och utvecklande sätt göra uppföljningar och breddningar avseende ämnet samhällets säkerhet. Ett bra sådant material finns att tillgå på exempelvis webbplatsen . Jag tycker därför inte att det är lämpligt att resurser satsas på att skapa nytt material, utan det befintliga bör i stället utvecklas. Det är därför inte aktuellt att skapa en lärobok eller liknande omfat- tande tryckt material. Det handlar snarare om att se till att det material som framförallt finns att tillgå på Internet används och då som en del i utbildningskonceptet. Det har framkommit i samtalen med lärare att de inte vill ha fär- diga paket, utan snarare problembaserat material som läraren kan utgå från i sin egen undervisning. Det är viktigt att ta med sig atti- tyden från den upplevelsebaserade inlärningen, där eleverna måste förhålla sig till frågorna på ett aktivt sätt, tillbaka till klassrummet. Det är därför lämpligt att ett material som visar vägen till olika webbplatser och andra platser där kunskap om frågorna kan sökas lämnas över till elever/lärare i anslutning till att utbildningsspelet genomförs. På så sätt använder man sig av den personliga kontakt som uppstått mellan utbildaren och skolan. Skillnaden mot andra typer av utbildningspaket som tagits fram är att detta paket lämnas över av en levande människa, en människa som exempelvis dess- utom kan boka in med läraren efter utbildningsspelet för att visa hur materialet kan användas. Det är inget material som skickas ut på måfå till skolorna. En förutsättning för och en följd av en systematisk integration av nuvarande befintligt material med nyutvecklat material är att bland annat byter namn, så att man kommer bort från totalförsvarsbegreppet när man ska informera om sam- hällets säkerhet. För att ytterligare stödja lärarna i deras arbete med Internet som kunskapskälla för frågor om samhällets säkerhet bör myndig- heterna göra ytterligare insatser. Det finns mycket information att tillgå på Internet, men sökmekanismerna är otillräckliga och inga garantier finns för att de når ut i alla hörn. Inte heller de nuvarande portalerna utgör någon lösning för den som vill ha ett komplett informationsunderlag. Informationsmängden och utbudet ändras alltför snabbt på nätet. Dagens informationsplatser, portaler, ten- derar att växa i form av fler redaktörer och allt yvigare och svår- överskådligt innehåll. För att informationen ska kunna användas effektivt i skolan krävs att informationen karaktäriseras av hög träffsäkerhet och direkt användbarhet. Lärare och elever måste enkelt kunna samla in, bearbeta, presentera och lagra information. Skolor vill vara säkra på att hitta kvalitetssäkrad och nära nog heltäckande information om försvars- och säkerhetsfrågor. Det skulle därför vara bra med ett system som stödjer skolan i informationssökandet. Myndigheten för skolutveckling föreslås där- för få i uppdrag att tillsammans med berörda myndigheter bygga upp och driva ett lär- och informationssystem som ska verka som ett kunskapsnav om säkerhet. Detta lär- och informationssystem består i första hand av information om myndigheternas och organi- sationernas webbplatser. Tjänsten ska utvecklas mot att stödja de andra delarna av utbildningspaketet och vara riktad mot skolan. Olika aktörer får tillfälle att informera om samhällets säkerhet Samhällets säkerhet är ett omfattande område där många aktörer kan lämna information. Jag tycker därför att det är viktigt att de regionala samordnarna arbetar upp ett nätverk av aktörer som kan erbjudas skolorna som en del av informationskonceptet samhällets säkerhet. Exempelvis bör de frivilliga försvarsorganisationerna spela en viktig roll. Flera av organisationerna driver bra informations- arbete om krishantering, försvar och säkerhetspolitik. Även här har frivilliga försvarsorganisationer en viktig roll att fylla när det gäller informationsverksamhet riktad mot ungdomar. Deras folkförankrande uppgift är viktig; att komma och berätta om det egna engagemanget och ge ett ansikte på begreppet sam- hällets säkerhet för eleverna. De kan inspirera unga att engagera sig och visa på att det finns alternativa vägar att engagera sig i samhäl- lets försvar och krishantering, nu när inte lika många behövs i värn- eller civilplikt. Ett exempel kan vara den så kallade Minilumpen där skolung- domar och andra får möjlighet att pröva på militärlivet . Ett annat exempel är att Försvarsmaktens skolinformatörer kommer in i detta skede och berättar om sin egen erfarenhet av plikttjänst- . Här bör även representanter från andra myndigheter och organi- sationer erbjudas tillfälle att komma in och belysa sin del av frå- gorna kring samhällets säkerhet. Det gäller särskilt aktörer som informerar om samhällets skydd, säkerhet och beredskap, som exempelvis räddningstjänst och polis. Permanenta utbildningslokaler på fem platser i landet Jag föreslår att det skapas lokaler på ytterligare fyra platser i landet dit ungdomar från hela landet får komma och genomföra utbild- ningsspel om samhällets säkerhet. finns en permanent utbildningslokal i . I första hand anser jag att , , och är lämp- liga platser för att etablera nya lokaler. Alla är universitets- eller högskoleorter. Såväl det föreslagna nya utbildningsspelet om krishantering och det befintliga utbildningsspelet om säkerhetspolitik ska genom- föras i dessa lokaler. Därtill kan utbildningsspelledarna ta med en mobil utrustning och åka ut i landet för att nå dem som inte annars kommer till den permanenta utbildningslokalen. Det bör finnas två mobila utrustningar knutna till varje ort. Med hjälp av dem kan såväl utbildningsspelet om krishantering som utbildningsspelet om säkerhetspolitik spelas på andra platser än de permanenta. Folk och Försvar bör driva verksamheten ute i landet enligt den modell som den existerande säkerhetspolitiska introduktionsut- bildningen bygger på. Jag föreslår därför att varje permanent utbildningslokal ska ledas av två utbildnings- och samordnings- ansvariga som arbetar på halvtid. De ansvariga ska boka utbild- ningsspeltillfällen och sköta driften av den permanenta utbild- ningslokalen, men också driva ett aktivt uppsökande arbete gent- emot grupper som inte kommer i kontakt med information om samhällets säkerhet och finna sätt att integrera dem i verksamheten. Till tjänsterna ska det rekryteras personer med god regional kän- nedom. I stället för att sitta på kontoret ska samordnaren hellre driva ett uppsökande arbete ute på skolor och i utsatta områden. Det är viktigt att samordnarna bygger upp nätverk med andra som arbetar lokalt med frågorna. Tanken är att samordnaren ska för- medla kontakter mellan dem och skolorna efter att skolorna besökt utbildningscentrum och påbörjat arbetet med informationspaketet. Samordnarna ska dessutom fungera som vägvisare för vidare informationssökning. Hur kan skolorna gå vidare? Finns det flera utbildningsspel som skolan kan ta del av? Hur kan skolorna för- djupa sin kunskap? Om man vill få kontakt med en frivillig för- svarsorganisation – hur gör läraren då? Tjänsterna ska innefatta skolkontakter, kvalitetskontroll och uppföljning, tillsyn av utbildningslokalen samt genomförande av vissa utbildningar. De utbildnings- och samordningsansvariga ska också vara arbetsledare och samordna det stora antal studenter som kommer att behövas som ledare för utbildningsspelen. Vid den existerande utbildningslokalen i som drivs av Folk och Försvar leds nämligen den upplevelsebaserade utbild- ningen i säkerhetspolitik av universitetsstuderande som har lämp- liga kunskaper och pedagogisk förmåga. Studenterna får arbetslivs- erfarenhet och möjlighet att tjäna extra pengar. De bidrar å sin sida med engagemang och lust samt att de ofta utgör förebilder för de unga som besöker utbildningslokalen. bidrar studenterna till den kontinuerliga förnyelse av verksamheten som behövs. Det har visat sig att denna grupp relativt enkelt kan kombinera sin roll som utbildare med studier. Då utbildningsspelet i genom- snitt tar att genomföra kan vederbörande anpassa antalet utbildningsuppdrag gentemot de tidsmässiga krav som stu- dierna ställer.