sou · GSB3103d3 · 2005-01-01 00:00:00 — konstaterar i en PM från 20031201 att det saknas vissa bestämmelser om kvalitet, dokumentation och anmäl- ningsplikt vid missförhållanden i LSS. Departementet föreslår där- för att det på motsvarande sätt som i SoL skrivs in en bestäm- melse i LSS att verksamheten skall vara av god kvalitet och att kvaliteten systematiskt och fortlöpande skall utvecklas och säkras. Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd Som bakgrund till förslaget hänvisar bland annat till skrivningar i propositionen Stöd och service till vissa funktionshindrade (prop.1992/93:159). Här står det att social- tjänstens och hälso- och sjukvårdens insatser inte alltid räcker till för att skapa levnadsförhållande som är jämförbara med andra människors. Kompetens, resurser och ambitioner på handikapp- området varierar mellan kommuner och lokala nämnder. De flesta personer med omfattande funktionshinder har ett kontinuerligt behov av individuellt anpassade lösningar för att det dagliga livet skall fungera. Både funktionshindret och omständigheterna i övrigt leder ofta till att de har svårt att hävda sina intressen gentemot offentliga organ. gör sedan en jämförelse med SoL där det infördes en bestämmelse som föreskriver att insatser inom socialtjänstlagen skall vara av god kvalitet. Genom att införa en kvalitetsregel i LSS, motsvarande den som finns i SoL, anser Social- departementet att det skapas tydligare förutsättningar för kommu- ner och andra utförare att arbeta med kvalitetsfrågor inom all vård, omsorg, service och stöd som tillhandahålls personer med funk- tionshinder. konstaterar att kvalitet är ett svårfångat begrepp och god kvalitet är svårt att fastställa på ett entydigt och objektivt sätt. Människors olika behov och förväntningar påverkar deras uppfattning om vad som är god kvalitet. Kvalitet kan ses ur brukarens synvinkel, men även bedömas ur ett personal-, lednings- och medborgarperspektiv. För att uppnå god kvalitet krävs enligt att flera förutsättningar är uppfyllda såsom rättsäkerhet, medinflytande för den enskilde och en lätt tillgänglig service. En väl fungerande arbetsledning och en lämplig samman- sättning av ett arbetslag är andra faktorer som kan skapa förutsätt- ningar för god kvalitet. 7.3Forskning och utveckling (FoU) inom LSS och särskilt personligt stöd Kvalitet inom vård och omsorg kan också utvecklas genom olika aktiviteter vid regionala FoU-verksamheter. Detta har skett med framgång när det gäller FoU inom individ- och familje- omsorg och äldreomsorg. Behovet av forskning och utveckling för att förbättra kvaliteten när det gäller samhällets insatser till perso- Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd ner med funktionshinder påtalas i några aktuella dokument enligt nedan. 7.3.1Socialstyrelsens lägesrapporter, Handikappomsorg 2002 och 2003 I sin lägesrapport skriver att det är viktigt att uppmärksamma den klyfta som uppstått mellan funktionshindrade personers rättmätiga förväntningar och den verklighet de möter när de kommer i kontakt med myndigheter, sjukvård, skola, barn- omsorg etc. anser att det är viktigt med forskning på området och konstaterar att forskarstrukturerna är svagt utvecklade inom handikappområdet. lyfter fram individuell plan och individuell plane- ring som ett sätt att stärka den enskildes inflytande och själv- bestämmande. Forsknings- och utvecklingsinsatser behöver inrik- tas på konsekvenserna av en förändrad maktbalans mellan brukare och professionella. Det är viktigt att samverka med brukarna i utvärdering och kva- litetsutveckling och pekar på erfarenheterna från varianter av brukarrevisioner, exempelvis BUKU (Brukarstyrd utvärdering och kvalitetsutveckling) och BIKVA (brukardel- tagande i kvalitetsutvärdering). har arbetat för att stödja upp- byggnad och utveckling av lokala och regionala strukturer för att bidra till kunskapsutveckling inom . Det har rört sig om planerings- och etableringsbidrag för FoU-enheter inom indi- vid- och familjeomsorg, IFO, och äldreområdet. Däremot har inget stöd lämnats till forskning om funktionshinder. Det faktum att stödet för kunskapsutveckling är ojämnt fördelat över olika delområden talar för att även bör ha en aktiv och samordnande roll. I sin senaste lägesrapport om Handikappomsorg 2003 pekar på behovet av kunskapsutveckling och menar att det behövs bättre kunskap om personer med funktionshinder och om välfärdssystemet – särskilt om vad insatser leder till för den enskilde. understryker att handikappkunskap ger bättre handikappomsorg och anser att kommuner och andra huvudmän behöver bli bättre på att poängtera det specifika med att Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd arbeta med människor med funktionshinder. Det finns en risk att denna verksamhet i alltför hög grad präglas av äldreomsorgen. När huvudmännen tillsammans analyserar sina insatser, eller brister på sådana, uppstår en annan kunskap som bl.a. handlar om samverkansformer och ekonomiska konsekvenser. Utifrån sådan kunskap kan de bygga upp system, där gränsöverskridande arbete utvecklas till förmån för både individen och samhället. Vidare skriver att personalförsörjningen inom handikappomsorgen kommer att sättas på svåra prov framöver. Att ge personal ökade möjligheter till kontinuerlig handledning och fortbildning skulle sannolikt både minska personalomsättningen och innebära en kvalitetsutveckling. understryker vikten av en egen kunskapsutveck- ling inom handikappomsorgen som är skild från exempelvis äldre- omsorgens. Insatser för personer med funktionshinder måste utformas utifrån denna grupps specifika förutsättningar. Perso- nalen behöver särskild kompetens inom området funktionshinder för att känna en yrkesmässig hemvist. Personalen behöver också medverka i en utveckling av det egna arbetet. 7.3.2En forskningsstrategi för kommuner och landsting och har utarbetat en forskningsstrategi som förbundens styrelser antog . I denna slås det fast att samspelet mellan forsk- ning och praktik är ett viktigt forskningsfält. Det är en stor utma- ning att omsätta forskningsbaserad kunskap i praktik. Staten har genom ekonomiska bidrag aktivt medverkat till en etablering av nya FoU-enheter inom äldreområdet och individ- och familjeomsorgsområdet. De bidrar genom sitt arbete till en positiv utveckling av kommunerna och landstingens vård och omsorg. I strategin hänvisas till att följt upp FoU- enheterna inom äldreområdet och konstaterar att resurserna är knappa, anställningsvillkoren otrygga och långtidsplaneringen för- sumbar. Däremot är trivseln hög, resultaten imponerande och spridningen av FoU-resultaten föredömlig. Det visar sig att yrkes- verksamma i hög utsträckning tagit till sig resultaten och säger sig använda dem i sitt dagliga arbete. Några mål som presenteras i förbundens forskningsstrategi är: Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd Att identifiera och lyfta fram ett antal viktiga sektorsöver- gripande frågor som är relevanta för forsknings- och utveck- lingsarbete Att belysa forskningens betydelse för förbättrings- och förny- elsearbetet i kommuner och landsting Ett sätt att uppnå målen är att stimulera framväxten av regionala sektorsövergripande forskningsorganisationer. Inriktningen skall vara mot både kommunala och landstingskommunala frågor och involvera kommuner i samverkan, landsting och forskningsinstitu- tioner. Ansvarfördelning med delområdena samverkan och gränssnitt är ett av de sektorsövergripande forskningsområdena som lyfts fram. Samarbete mellan myndigheter är svårt precis som tidigare och ett avsnitt tar upp behovet av fördjupad samverkan inom vården. Här finns ett tydligt behov att utveckla former för sam- verkan mellan myndigheter och huvudmän, mellan olika yrkeskate- gorier inom myndigheterna och med andra delar av samhället till exempel näringsliv och frivilligorganisationer. Personer som tillhör målgrupperna inom vård och omsorg har ofta komplexa behov där det behövs insatser från yrkesgrupper med olika kompetenser. Det handlar om att utnyttja gemensamma resurser på bästa sätt. Människor skall inte falla mellan stolarna eller bollas mellan olika aktörer. Genom samverkan mellan olika yrkeskategorier, olika sektorer och mellan forskningsdiscipliner kan nya behovsoråden för forskning och utveckling upptäckas. 7.4Socialstyrelsens kartläggning och uppföljning Två rapporter som beskriver hur FoU-verksamhet kan bidra till att utveckla kvaliteten inom olika verksamheter har tagits fram av . Lika men ändå olika – en empirisk utforskande studie av FoU-enheter inom socialt arbete, Socialstyrelserapport 2000:10. Rapporten bygger på studier 99 av ett strategiskt urval av tio FoU-enheter som har vuxit fram utanför de akademiska strukturerna och som har en inriktning mot socialt arbete i vid mening. , som skrivit rapporten, konstaterar att FoU-enheter inom socialt arbete, med några få undantag, är ett ungt fenomen, som först under mitten på 90–talet Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd expanderat och fått en spridning bl.a. tack vare etablerings- och projektstöd från . Enligt rapporten kan FoU-enheterna ha olika motiv och krav. Motiv kan komma inifrån/uppifrån och handla om knappa resurser och ekonomiska besparingar som medför krav på en ändamålsenlig och effektivt bedriven verksamhet. Motiv kan komma utifrån/uppifrån och vara kopplade till förändrad lagstiftning och socialpolitiska reformer och medföra att kommunerna får nya arbetsuppgifter och krav på sig att verksamheter skall vara av god kvalitet. Motiv som kommer inifrån/nerifrån kan handla om att anställda behöver utveckla sitt yrkeskunnande för att göra ett bra jobb och att verksamheter skall kunna behålla och rekrytera kompetent per- sonal. Motiv utifrån/nerifrån handlar om att man i socialt arbete konfronteras med nya klientgrupper och komplexa sociala problem som kräver nya lösningar. FoU-enheterna uppvisar en projektverksamhet som har en hög grad av verksamhets- och sektorsanknytning. Man ägnar sig bland annat åt resultatuppföljning och metod- och kompetensutveckling av personalgrupper. Ett stort antal projekt har sektorsövergripande karaktär i den meningen att de omfattar samverkan mellan olika myndigheter och aktörer. Föreståndarna vid FoU-enheterna ger i rapporten exempel på innehåll i projekt som illustrerar FoU-enheternas verksamhet och profil: Att ta fram och sprida nyttig och funktionell kunskap Att utveckla ny förståelse och nya perspektiv Att bygga upp en expertkunskap Att ta ställning för enskilda grupper Att synliggöra erfarenhetsbaserade kunskaper Att ge handledning och konsultation Att integrera olika kunskaper i en kunskapsutveckling lämnade en rapport till regeringen Uppföljning av FoU-centra inom äldreområdet (73-281/2002). Av rapporten framgår att –2004 fördelat som stimulansbidrag till 18 FoU-center på äldreområdet. En första uppföljning visar att FoU-centren är på god väg i sin etablering: 14 center med viss FoU-tradition bedriver FoU-arbete Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd utifrån äldres behov och med inriktningen att främja personalens lärande i arbetet. Nya samverkansformer mellan huvudmännen har utvecklats och kontakterna med högskolan har fördjupats och konkretiserats. FoU-centren utvecklas därmed sannolikt till den länk mellan den praktiska vården/omsorgen och universitet/högskola som efter- strävas. Organiserat brukarinflytande är dock blygsamt förekom- mande men på detta område redovisar FoU-centrena konkreta utvecklingsambitioner. De gängse metoderna för att förmedla och sprida FoU-resultat är genom FoU-rapporter och FoU-meddelanden, föreläsningar, seminarier, utbildningar och konferenser. Genom att FoU-centren är lokalt och regionalt förankrade sprids kunskap, erfarenhet och FoU-resultat genom den mångfald personliga kontakter och informella möten som äger rum mellan FoU-medarbetare, vård- och omsorgspersonal och brukare. Ett av flera utvecklingsområden som nämns är samverkan mellan kommuner och landsting, där flera FoU-center planerar en mål- inriktad samverkan med bland annat den psykogeriatriska verk- samhet som bedrivs av sjukvårdshuvudmannen. 7.5Finansiellt stöd till kunskapsutvecklingen inom och har i en gemensam skrivelse till regeringen tagit upp frågan angående fort- satt finansiellt stöd till kunskapsutvecklingen inom . Sedan mitten av 90–talet har ett 30-tal lokala och regionala FoU- enheter tillkommit i landet. Staten har bidragit med stimulansmedel för deras tillkomst om sammanlagt . Målet att åstadkomma en kunskapsbaserad socialtjänst kräver insatser och förändring inom många olika sektorer. Arbetet måste bedrivas i bred samverkan med företrädare för praktik, forskning, utbildning, brukare och huvudmän. och förslår nu bland annat att avsätts för strategiska insatser som stimulerar och underlättar en angelägen och önskvärd utveck- ling av en kunskapsbaserad socialtjänst. Några av de användningsområden som anges är: Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd riktade stöd till lokala/regionala strukturer för integrering av forskning, utbildning och praktik nationella satsningar på prövning och/eller genomförande av lovande arbetssätt och arbetsmetoder insatser för att stödja lokal kvalitetsutveckling, till exempel genom olika former av bench–marking och kvalitetsbokslut försöksverksamheter i syfte att inhämta kunskaper inför över- vägande om eventuella reformer eller ändrad lagstiftning informationsförsörjning och spridning av nya kunskaper 7.6Intresseföreningen för FoU-enheter inom välfärdsområdet bildades för FoU-enheter inom väl- färdsområdet; FoU Välfärd. Målet var att skapa en obyråkratisk förening som bland annat skulle stimulera nätverksbyggande och i den allmänna debatten framföra erfarenheter från FoU-verksamhet och vara samtalspartner för statliga organ. Föreningen konstaterar att det inte finns någon egentlig defini- tion av FoU, men att man i en kartläggning inom föreningen fått fram ett antal nyckelord; Dialog, mötesplats, reflektion, praktiknära, samverkan och kunskap. Vidare menar föreningen att FoU ska bidra till att höja persona- lens kompetens och bidra till en systematisk metod- och kun- skapsutveckling och göra forskningen tillgänglig för praktiker. FoU ska stimulera och initiera forskning och lyfta fram erfaren- hetskunskapen. FoU ska tjäna som och utgöra en resurs för utvärdering och utveckling, medverka i införandet av en reflektions – och kunskapskultur. Föreningen skriver att samverkansområdet är särskilt intressant och många FoU-enheter beskriver sin roll som underlättare av samarbete. Det kan gälla samverkan mellan huvudmännen lands- ting och kommun. Det handlar också om samverkan mellan olika professioner. En enhet talar om helheter som ofta inte motsvaras av dagens ansvarområden och ser som en av sina uppgifter att verka för helhetssyn och ett genomarbetat perspektiv. Det är i gränslandet mellan organisationerna där den enskilde kan komma i kläm som vi skall finnas. Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd Föreningens medlemsunderlag består av FoU-enheter med inriktning mot individ- och familjeomsorg och äldre- och handi- kappomsorg. Huvuddelen arbetar med IFO och äldreomsorg. Först har en liten andel av verksamheterna börjat arbeta mer specifikt med handikappfrågor. Denna utveckling går trögt och ambitionen att inom föreningen nätverk för FoU-enheter med särskild inriktning mot handikappfrågor har ännu inte kunnat realiserats. Det är angeläget att utveckla kvalitetsarbetet inom verksamheter som arbetar med insatser till personer med funktionshinder. Enligt min bedömning är stödet till kvalitetsutveckling avseende insatser enligt LSS eftersatt. Detta arbete bör därför stimuleras på olika sätt. Mina förslag om ett förtydligande av råd och stöd – särskilt personligt stöd skapar enligt min bedömning ökade förutsätt- ningar för goda levnadsvillkor. Vidare är rätten till bedömning i domstol en möjlighet att defini- era en kvalitetsnivå inom särskilt personligt stöd som kan bli giltig i hela landet. förslag om att införa en särskild kvalitets- paragraf i LSS skapar tydligare förutsättningar för kommuner, landsting och andra utförare att arbeta med kvalitetsfrågor inom all vård, omsorg, service och stöd till personer med funktionshinder. I samband med förslagen om förtydligande av 9 § 1 LSS ser jag det särskilt viktigt att stimulera forskning och utveckling av arbets- sätt inom insatsen särskilt personligt stöd. Samordning och samar- bete är centrala delar i denna insats och lokala forsknings- och utvecklingsprojekt kan aktivt medverka till att förbättra bland annat det gränsöverskridande samarbetet mellan landsting och kommuner utifrån brukarnas behov. Det är också viktigt att utveckla modeller för arbetet kring brukarstyrd planering med individuell plan. I detta sammanhang vill jag också peka på behovet av att utveckla kunskap kring den delvis nya uppgift som förslaget om namngiven samordnare inom insatsen särskilt personligt stöd innebär. En del i arbetet med att utveckla kvalitet i särskilt personligt stöd är att stimulera en vardagsnära och praktiskt inriktad forskning kring arbetssätt, metoder, resultat, nytta och personalkompetens. Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd LSS skall främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Insatserna skall utformas så att de stärker den enskil- des möjligheter att leva ett självständigt och oberoende liv. Medin- flytande, personlig integritet och självbestämmande är viktiga begrepp. Jag anser att olika modeller för kundupplevd kvalitet, med betoning på bemötande, självbestämmande och integritet kan utvecklas inom ramen för regionala/lokala FoU-satsningar. Här kan man i praktisk samverkan mellan brukare, brukarorganisationer och personal utveckla arbetssätt som innehåller dessa kvalitetsmål. har påtalat behovet av personalutveckling och de understryker vikten av att stärka den särskilda kompetens som behövs inom handikappomsorgen bland annat för att skapa en känsla av yrkesmässig hemvist. Även på detta område menar jag att regional/lokal FoU verksamhet har goda förutsättningar att bidra till kvalitetsutveckling. Genom att de är lokalt förankrade har de möjlighet att ta tillvara personalens kunskap för att utveckla det egna arbetet. Genom mångfald i personliga kontakter och infor- mella möten kan de skapa mötesplatser för dialog och reflektion där olika praktiknära och erfarenhetsbaserad kunskap kan integre- ras i en gemensam kunskapsutveckling. Jag anser i likhet med att en viktig del i kvaliteten i en verksamhet är att man använder sig av ett genomtänkt arbets- sätt, vilket förutsätter en professionell utvärdering. Insatsen sär- skilt personligt stöd enligt 9 § 1 LSS behöver kontinuerligt kvali- tetsutvecklas när det gäller mål, innehåll, resultat, organisation och arbetsprocesser. Flera av de ovan nämnda utvecklingsområdena ligger i linje med huvudmännens förslag om regional, sektorsövergripande försöks- verksamhet där man bland annat pekar på områden som samverkan, gränssnitt, demokrati och fördjupat samarbete inom vården. Det är viktigt att även forskning avseende handikappolitik och utvecklingsfrågor inom LSS tas med i de överväganden om lång- siktigt stöd till kunskapsutveckling som kommer att göras i fram- tiden. FoU-enheter inom socialtjänst och äldreomsorg har utvecklats med stöd av statliga stimulansbidrag. Jag anser att det är angeläget att på motsvarande sätt stimulera utveckling av FoU-projekt rik- tade till LSS målgrupper och personal verksam inom handikapp- området. Min bedömning är att detta ökar förutsättningarna för att bedöma insatser och utveckla kvaliteten för brukaren. Det kan också stärka den yrkestillhörighet för personal som Kvalitetssäkring av insatsen särskilt personligt stöd efterlyst i lägesrapporten om handikappomsorg och motverka tendenserna till en – i detta sammanhang mindre önskvärd koppling till äldreomsorgen. Det innebär också en möjlighet till fler karriärvägar inom området och därigenom ökade möjligheter att rekrytera personal. Medel motsvarande för- delas regionalt för att stimulera utveckling av FoU-verksamhet i syfte att utveckla innehåll, metoder och kompetens inom insatsen särskilt personligt stöd enligt 9 § 1 LSS. förslås bli ansvarig myndighet att fördela medel. Under utredningsarbetet har framkommit att stora delar av det årliga statsbidrag till huvudmännen motsvarande 200 miljoner kro- nor som är avsett att täcka kostnader för råd och stöd p.g.a. den utökade personkretsen enligt LSS används av huvudmännen till andra verksamheter. Enligt min mening bör detta statsbidrag omfördelas. Jag anser det väl motiverat att använda en del av dessa för att stimulera FoU-verksamhet för utveck- ling av insatsen särskilt personligt stöd enligt LSS. En utveckling av insatsen gör den mer tillgänglig och anpassad och bedöms gynna den ursprungliga målgruppen för statsbidraget – inte minst personer med psykiska funktionshinder ur tredje personkretsen. Jag föreslår därför att nuvarande statsbidrag omfördelas så att kan avsättas för att stimulera FoU- verksamhet som beskrivits ovan. 8 Individuell plan enligt 10 § LSS har i sin uppföljning av individuell plan 2003 konstaterat att individuell plan enligt LSS inte slagit igenom på det sätt som lagstiftaren förväntat. av brukarna har individuell plan och menar att betydligt fler personer med LSS – insatser skulle få nytta av en individuell plan om de kände till möjligheten och om planen upprättades på deras villkor. Under utredningsarbetet med att förtydliga råd och stöd har det framkommit att individuell plan används i alltför liten omfattning bland annat beroende på bristfällig information och kunskap hos både brukare och personal. Både handläggare och huvudmän ser ett tydligt samband mellan planen och delar i sär- skilt personligt stöd och anser att planen kan utvecklas som ett instrument för planering och uppföljning. Brukarrepresentanter understryker att planen kan stödja den enskildes möjligheter att planera och styra sitt liv och att indivi- duell plan enligt LSS ger bättre möjligheter till inflytande och självbestämmande än andra liknade planer. Det är angeläget att öka användandet av individuell plan och därför bör huvud- männens ansvar utvecklas. I samband med att insats enligt LSS beviljas skall den enskilde erbjudas att en individuell plan med beslutade och planerade insatser upprättas i samråd med honom eller henne. I planen skall även redovisas åtgärder som vidtas av andra än kommunen eller . Planen skall fortlöpande och minst en gång följas upp, utvärderas och omprövas. Om den enskilde läm- nar samtycke, skall och kommunen underrätta var- andra om innehållet i upprättade planer. Individuell plan enligt 10 § LSS Sambandet mellan råd och stöd enligt 9 § 1 LSS och individuell plan enligt 10 § LSS är tydligt. I arbetet med att förtydliga insatsen 9 § 1 LSS har detta lyfts fram i olika sammanhang. Vissa delar i insatsen till exempel individuellt anpassad information, planering, samord- ning och uppföljning har ett självklart samband med en individuell plan. Det är därför rimligt att ett förtydligande av insatsen 9 § 1 LSS också belyser den funktion som individuell plan enligt 10 § LSS har i detta sammanhang. Bestämmelsen om individuell plan i 10 § LSS har funnits oför- ändrad i LSS sedan lagen trädde i kraft . Regeln har föl- jande lydelse: I samband med att insats enligt denna lag beviljas kan den enskilde begära att en individuell plan med beslutade och planerade insatser upprättas i samråd med honom. I planen skall även redovisas åtgärder som vidtas av andra än kommunen eller . Planen skall fort- löpande och minst en gång omprövas. och kommunen skall underrätta varandra om upp- rättade planer. I propositionen (prop. 1992/93:159 Bilaga 1 s. 96–98) beskrevs individuell plan på följande sätt: För egen del anser jag att den enskilde skall ha rätt att få en individuell plan som beskriver beslutade och planerade insatser.