sou · GSB385 · 2005-01-01 00:00:00 — 28 utvidgades direktivets tillämpningsområde till att också gälla och genom direktiv /74/EG. Därigenom utökades maxgränsen för representanter i förhandlingsorganet från 17 till 18. företagets gränsöverskridande karaktär. I tilläggsbestämmelserna anges hur representanterna skall utses. Vidare föreskrivs att det europeiska företagsrådet skall ha rätt att sammanträda med den centrala ledningen åtminstone en gång . Frågor som skall beröras under mötet är bland andra företagets eller företagsgrup- pens struktur, dess ekonomiska och finansiella situation och den förväntade utvecklingen. De företag direktivet avsåg kunde undgå att omfattas av direkti- vets minimibestämmelser genom att, enligt artikel 13, träffa avtal omfattande alla arbetstagare om gränsöverskridande information till och samråd med arbetstagare före . Många företag utnyttjade den möjligheten.29 För övrigt innehåller direktivet regler om förtrolig information (artikel 8) och om skydd för arbetstagarrepresentanter (artikel 10). 3.2.4Direktivet om arbetstagarinflytande i europabolag antog rådet en förordning nr 2157/2201 om stadga för europabolag. Förordningen syftar till att skapa en enhetlig rättslig ram så att bolag från olika medlemsländer kan planera och utföra en omorganisering av sin verksamhet på gemenskapsnivå. En stöte- sten under förhandlingarna om denna förordning var frågan om hur arbetstagarnas rätt till information och samråd skulle utformas i europabolagen. Enighet nåddes slutligen och rådet antog ett särskilt direktiv om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagarinflytande, 2001/86/EG. I direktivet anges att en ordning för arbetstagarinflytande skall fastställas i varje europabolag (SE-bolag) i enlighet med det för- handlingsförfarande som avses i artiklarna 3–6 eller, under de för- hållanden som anges i artikel 7, i enlighet med bilagan (artikel 1.2). I artikel 2 definieras ett antal begrepp som förekommer i direktivet. Dessa är SE-bolag, deltagande bolag, dotterbolag till ett bolag, dotterbolag eller driftsenhet, arbetstagarrepresentant, representa- tionsorgan, särskilt förhandlingsorgan, arbetstagarinflytande, information, samråd och medverkan. Arbetstagarrepresentanter definieras som arbetstagarnas representanter enligt nationell lag- stiftning och praxis. Med arbetstagarinflytande avses samtliga mekanismer, däribland information, samråd och medverkan, genom vilka arbetstagarrepresentanterna kan utöva ett inflytande på beslut 29 Se vidare i , EU och arbetsrätten, 2002 s. 178 ff. som fattas inom bolaget. Information definieras som information till det organ som representerar arbetstagarnas och/eller arbetsta- garrepresentanterna från SE-bolagets behöriga organ om frågor som rör själva SE-bolaget eller vilket som helst av dess dotterbolag eller driftsenheter belägna i en annan medlemsstat eller om frågor som faller utanför de lokala beslutsorganens befogenheter i en enda medlemsstat. Det skall ske , på ett sätt och med ett innehåll som ger arbetstagarna möjligheter att göra en noggrann bedömning av eventuella konsekvenser samt, när så är lämpligt, förbereda samråd med SE-bolagets behöriga organ. Samråd definie- ras som upprättande av en dialog innefattande utbyte av åsikter mellan det organ som representerar arbetstagarna och/eller arbets- tagarrepresentanterna och SE-bolagets behöriga organ vid en tid- punkt, på ett sätt och med ett innehåll som ger arbetstagarrepre- sentanterna möjlighet att, på grundval av tillhandahållen informa- tion, lämna synpunkter på det behöriga organets planerade åtgär- der, vilka kan beaktas i SE-bolagets beslutsprocess. Enligt artikel 3 skall de deltagande bolagens lednings- eller för- valtningsorgan, när de utarbetar en plan för bildandet av ett SE- bolag, ge viss information för att inleda för- handlingar med arbetstagarrepresentanterna om en ordning för arbetstagarinflytandet i SE-bolaget. Ett särskilt förhandlingsorgan som skall företräda arbetstagarna i de berörda enheterna skall inrättas för detta ändamål. Vad som skall beaktas vid valet av leda- möter till detta förhandlingsorgan framgår av artiklarna 3.2 a och b. Enligt artikel 3.3 skall det särskilda förhandlingsorganet och de deltagande bolagens behöriga organ genom ett skriftligt avtal fast- ställa en ordning för arbetstagarinflytandet i SE-bolaget. Förutsätt- ningarna för att förhandlingsorganet skall kunna fatta beslut anges i artikel 3.4. Huvudprincipen är att beslut fattas med absolut majo- ritet, förutsatt att denna majoritet också representerar en majoritet av arbetstagarna. Enligt artikel 3.5 kan förhandlingsorganet biträdas under förhandlingarna av experter som de själva utser. Det särskilda förhandlingsorganet kan också enligt artikel 3.6 besluta att inte inleda sådana förhandlingar som avses i punkt tre eller att avbryta pågående förhandlingar, samt att tillämpa de bestämmelser om information till och samråd med arbetstagarna som gäller i den medlemsstat där SE-bolaget har anställda. Ett sådant beslut innebär att förfarandet för att uppnå ett avtal enligt artikel 4 avbryts. Bestämmelserna i bilagan skall då heller inte till- lämpas. För ett sådant beslut krävs två tredjedelars majoritet av ledamöter som representerar minst två tredjedelar av arbetstagarna, däribland rösterna från ledamöter som representerar arbetstagare som är anställda i minst två medlemsländer. Alla kostnader i samband med det särskilda förhandlingsorganets verksamhet skall enligt artikel 3.7 bäras av de deltagande bolagen. I artikel 4 regleras avtalets innehåll. Det anges att förhandling- arna skall bedrivas i samarbetsvillig anda i syfte att nå fram till ett avtal om en ordning för hur arbetstagarinflytandet i SE-bolaget skall utformas. I avtalet skall vissa i artikel 4.2 angivna frågor fast- ställas. Bland annat skall sammansättningen i och uppgifterna för det representationsorgan som skall vara förhandlingspart till SE- bolagets behöriga organ fastställas. Vidare skall det anges hur information till och samråd med representationsorganet skall skö- tas, hur ofta representationsorganet skall sammanträda samt huvudinnehållet i ordningen för medverkan. Avtalets löptid skall också fastställas. Förhandlingarna kan enligt artikel 5 fortgå upp till . I artikel 7 anges när direktivets referensbestämmelser för arbetstagarinflytande kan komma att tillämpas. Detta skall gälla om parterna är eniga om detta, eller om inget avtal ingåtts inom den tidsfrist som fastställs i artikel 5 och det särskilda förhandlings- organet inte har fattat det beslut som föreskrivs i artikel 3.6. I artikel 8 ges regler om sekretess. Enligt artikel 8 gäller att ledamöterna i det särskilda förhandlingsorganet eller i representa- tionsorganet samt de experter som biträder dem inte skall ha rätt att röja någon information som de fått i förtroende. I särskilda fall och på de villkor och med de begränsningar som fastställs i natio- nell lagstiftning skall varje medlemsstat vidare se till att tillsyns- eller förvaltningsorganet i ett SE-bolag inte är förpliktigat att lämna information, när detta utifrån objektiva kriterier allvarligt skulle skada eller vara till förfång för verksamheten i SE-bolaget. Artikel 10 föreskriver skydd för arbetstagarrepresentanter. Alla arbetstagarrepresentanter som agerar med stöd av direktivet skall ha rätt till samma skydd och garantier som arbetstagarrepresen- tanter har enligt nationell lagstiftning och/eller praxis som är i kraft i det land där de är anställda. I referensbestämmelserna föreskrivs i del 1 om representations- organets sammansättning. I del 2 anges representationsorganets behörighet och befogenhet. Där anges att representationsorganet skall ha rätt till information och till att sammanträffa med SE-bola- gets behöriga organ minst en gång för att, på grundval av rapporter som det behöriga organet regelbundet utarbetar, få information och samråda om SE-bolagets verksamhetsutveckling och framtidsplaner. Mötet skall särskilt handla om bolagsstruktu- ren, den ekonomiska och finansiella situationen, den förmodade utvecklingen av affärsverksamheten vidare, såväl den rådande som den förväntade situationen när det gäller sysselsättning, invester- ingar och betydande förändringar av olika slag samt kollektiva upp- sägningar. Därutöver skall representationsorganet ha rätt till information vid särskilda omständigheter som påverkar arbetstagarnas intressen i betydande utsträckning. Vid sådana tillfällen skall även represen- tationsorganet ha rätt att begära samråd med SE-bolagets behöriga organ. Det finns också bestämmelser om medverkan i referensbestäm- melserna. 3.2.5Direktivet om arbetstagarinflytande i europeiska kooperativa föreningar En stadga för europeiska kooperativa föreningar antogs genom förordning (EG) nr 1435/2003. Förordningen syftar till att skapa en enhetlig rättslig ram, så att kooperativa och andra enheter och fysiska personer från olika medlemsstater kan planera och utföra en omorganisation av sin verksamhet i kooperativ form på gemen- skapsnivå. För att säkerställa att bildandet av en europeisk koope- rativ förening () inte medför att arbetstagarnas in- flytande försvinner eller minskar i de enheter som deltar i bildandet av en antog rådet direktiv /72/EG av om komplettering av stadgan för europeiska kooperativa föreningar med avseende på arbetstagarinflytande. Direktivet är utformat efter förebild från direktivet om arbetstagarinflytande i europabolag, 2001/86/EG. Enligt artikel 1.2 skall en ordning för arbetstagarnas inflytande fastställas i varje i enlighet med det förhandlingsför- farande som avses i artiklarna 3–6 eller, under de förhållanden som anges i artiklarna 7 och 8, i enlighet med bilagan. I artikel 2 definie- ras begrepp som förekommer i direktivet. Definitionerna avser , deltagande rättslig enhet, dotterföretag, berört dotterföretag eller berört driftställe, arbetstagarrepresentanter, representationsorgan, särskilt förhandlingsorgan, arbetstagarinfly- tande, information, samråd och medverkan. Begreppen arbetstagar- representanter, arbetstagarinflytande, information och samråd överensstämmer i princip med motsvarande definitioner i direktivet om arbetstagarinflytande i europabolag. I artikel 3 ges regler om inrättande av ett särskilt förhandlings- organ. De deltagande rättsliga enheterna skall agera så att förhand- lingar med de rättsliga enheternas arbetstagarrepresentanter om en ordning för arbetstagarnas inflytande i kan inledas . I artikel 4 finns bestämmelser om avtalet. Även i dessa avseenden motsvarar föreskrifterna de som gäller för arbetstagarinflytande i europabolag. Förhandlingarna kan enligt artikel 5 uppgå till . Under vissa omständigheter, t.ex. om parterna är eniga om detta, kan tillämp- ning av referensbestämmelser aktualiseras. Förutsättningarna för detta anges i artiklarna 7 och 8. Bestämmelser om medverkan i föreningsstämman eller sektions- eller sektorsstämman finns i artikel 9. I artikel 10 föreskrivs om tystnadsplikt och om möjlighet att undanhålla information. Regler om skydd för arbetstagarrepresentanter finns i artikel 12. Dessa regler har samma innehåll som motsvarande regler i direktivet om arbetstagarinflytande i europabolag. Även referensbestämmelserna har ett innehåll som överens- stämmer med motsvarande bestämmelser i direktivet om arbets- tagarinflytande i europabolag. Direktivet skall vara genomfört i medlemsländerna . 4Genomförande av direktivet i Vårt förslag: Direktivet skall genomföras i nära anslutning till medbestämmandelagens regler om information och förhandling. De förändringar direktivet föranleder skall integreras i den befintliga systematiken. Enligt artikel 136 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget) är gemenskapens och medlemssta- ternas mål bland annat att främja sysselsättningen, att förbättra arbetsvillkor och att åstadkomma en dialog mellan arbetsmarkna- dens parter. För att uppnå dessa mål kan gemenskapen anta direktiv om information till och samråd med arbetstagare enligt artikel 137 EG-fördraget. och rådets direktiv /14/EG om inrät- tande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen är antaget med stöd av arti- kel 137.2 i EG-fördraget. Det är minimidirektiv som antas med stöd av denna bestämmelse. Det innebär att skyddsnivån i en med- lemsstat inte får understiga den miniminivå direktivet förskriver. Medlemsstaten är dock fri att bibehålla eller införa sådana mera långtgående skyddsåtgärder som är förenliga med EG-fördraget (artikel 137.4). Avseende skyddsnivån anges vidare i direktivets artikel 9.4 att genomförandet av direktivet inte utgör tillräcklig anledning för en medlemsstat att sänka arbetstagarnas allmänna skyddsnivå. I artikel 1.1 anges att direktivet syftar till att inrätta en allmän ram med minimikrav avseende arbetstagarnas rätt till information och samråd i företag eller driftställen inom gemenskapen. Att det är en allmän ram som skall inrättas innebär att det finns ett stort Genomförande av direktivet i utrymme för medlemsstaterna att genomföra direktivet med natio- nella lösningar. Vissa minimikrav måste emellertid uppfyllas. Att finna en sådan balans utgör en väsentlig del av utredningens upp- gift. I direktivets artikel 1.2 anges att formerna för information och samråd skall fastställas och genomföras i enlighet med nationell lagstiftning och den praxis för relationerna mellan arbetsmarkna- dens parter som finns i de enskilda medlemsstaterna på ett sådant sätt att ändamålet med desamma säkerställs. Artikeln klargör att genomförandet av direktivet i möjligaste mån skall knyta an till de befintliga nationella systemen. De nationella systemen skall inte i grunden ändras utan, om så krävs, anpassas för att genomföra direktivets krav. Direktivet skall således genomföras med utgångspunkt från respektive nationellt system. I svensk rätt förekommer regler om information och samråd främst i medbestämmandelagen. Denna lag är därför utgångspunkt för vår analys av hur svensk rätt förhåller sig till direktivets bestämmelser. I utredningsdirektiven (N 2003:143) påtalas särskilt att analysen skall utgå från den särskilda ställning som kollektivavtalsslutande parter har i . Detta har beaktats. Inom EU har tidigare ett antal direktiv antagits som berört frå- gor med anknytning till arbetstagares rätt till information och sam- råd. I dessa direktiv förekommer begrepp som även används i det aktuella direktivet. Det finns en strävan inom EU att koordinera lagstiftningen avseende begreppsval och begreppsdefinitioner. Vi har därför i viss utsträckning undersökt hur dessa bestämmelser tolkats, dels av , dels av den vid genomförandet av de tidigare direktiven. Detta har gett viss väg- ledning för förståelsen av det aktuella direktivet. Vi har bedömt att det i många fall finns anledning att knyta an till tidigare övervägan- den. Direktivets syfte framgår av artikel 1 och ingressen. I artikel 1.1 anges som nämnts att direktivet syftar till att inrätta en allmän ram med minimikrav avseende arbetstagarnas rätt till information och samråd i företag eller driftställen inom gemenska- Genomförande av direktivet i Direktivets övergripande syfte är således att säkerställa att arbetstagarna tillförsäkras information och samråd under vissa för- utsättningar. Direktivet tillhandahåller för detta ändamål en ram som sedan medlemsstaterna skall fylla ut i enlighet med nationella traditioner. Vissa minimikrav måste dock uppfyllas. Bakgrunden till att direktivet antagits framgår av dess ingress, skäl 9–14. Där erinras om att företagen står inför ökad kon- kurrens både på grund av den europeiska monetära unionens (EMU) effekter och globaliseringen. För att säkerställa att den inre marknaden trots detta utvecklas på ett balanserat sätt, med bibe- hållande av de viktiga värderingar som ligger till grund för samhällen och genom att alla medborgare får del av den ekono- miska utvecklingen, måste särskilda åtgärder vidtas. Direktivet är en sådan åtgärd. 4.2.3Skapa ömsesidigt förtroende och ansvar De aktuella informations- och samrådsförfarandena skall bidra till att etablera ett ömsesidigt förtroende inom företagen. Detta beto- nas på flera ställen i direktivet. Av skäl 7 och artikel 1.3 framgår att ett centralt syfte med informations- och samrådsförfarandena är att arbetstagarna på ett tidigt stadium skall göras medvetna om företa- gets olika behov för att arbetsgivare och arbetstagarrepresentanter tillsammans skall kunna utveckla metoder så att arbetstagarna mot- svarar dessa. Arbetstagarna skall stimuleras till att aktivera sig för att öka sin anställbarhet och arbetsgivarna skall se till att arbetsta- garna ges möjlighet att utveckla sig inom företaget för att kunna motsvara den kompetens företaget har behov av. Genom att det ömsesidiga förtroendet inom företaget ökar kan sysselsättningshotande risker föregripas och arbetsorganisationen göras mer flexibel. De gemensamma ansträngningarna är tänkta att stärka företagets konkurrenskraft. Formerna för information och samråd bör mot denna bakgrund vara utformade på ett sätt som skapar goda förutsättningar för att etablera det eftersträvade ömsesidiga förtroendet. Genomförande av direktivet i Artikel 1.3 är formulerad som en uppmaning till arbetsmarkna- dens parter att arbeta i samförståndsanda och med respekt för var- andras förutsättningar. Uppmaningen kan uppfattas på så sätt att artikeln ålägger arbetstagarna och arbetsgivarna en skyldighet. Denna skyldighet aktualiseras i så fall när formerna för information och samråd fastställs, alltså vid de tillfällen när parterna antingen själva enligt artikel 5 avtalar om former för information och samråd eller när de genomför förfarandena för information och samråd. Om tanken är att medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att tillse att denna uppmaning respekteras framgår inte klart. Det kan dock i detta sammanhang erinras om att det svenska systemet för information och medbestämmandeförhandling mellan arbetsmark- nadens parter har till syfte att skapa förutsättningar för ett förtro- endefullt samarbete. Detta synsätt låg bakom valet att vid utarbe- tandet av medbestämmandelagen knyta huvuddelen av de rättighe- ter som berörs av direktivet till kollektivavtalsslutande organisatio- ner. Genom att bygga vidare på det förhållande som redan etable- rats genom att parterna träffat ett kollektivavtal skulle möjlighe- terna till ett förtroendefullt samarbete stärkas även inom de områ- den där arbetsgivaren har ensidig beslutanderätt.1 Det svenska systemet är även i andra avseenden utformat för att etablera förtroendefulla relationer. Arbetstagarnas vidsträckta möj- ligheter till insyn och inflytande i företagets verksamhet har till- kommit för att lägga en sådan grund. Vi förespråkar att genomförandet av direktivet skall knyta an till dessa etablerade strukturer. En sådan utgångspunkt medför att direktivets förpliktelser kommer att integreras i ett system som utifrån ett internationellt perspektiv kan betraktas som framgångs- rikt, då det gäller att skapa förtroendefulla relationer på arbets- marknaden. Vi ser därför inte att artikel 1.3, om den innefattar skyldighet för medlemsstaterna att vidta åtgärder, gör det nödvän- digt att tillskapa några ytterligare förtroendeskapande åtgärder. En förutsättning för att informations- och samrådsförfarandena får den effekt som eftersträvas är att arbetstagarna informeras och ges möjlighet att samråda . I direktivets ingress, skäl 6, 9 och 13, påtalas denna aspekt. De rättsliga ramar som finns på 1975/76:105, bilaga 1, s. 218 f. Genomförande av direktivet i nationell nivå och på gemenskapsnivå för att säkerställa arbetsta- garnas deltagande i företagets angelägenheter och i de beslut som berör dem har inte alltid kunnat förhindra att ingripande beslut som påverkar arbetstagarna har fattats och offentliggjorts utan att lämpliga förfaranden för information och samråd ägt rum i förväg (skäl 6). Det påtalas att det är en förutsättning att information ges och samråd äger rum i förväg om företagens omstrukture- ring och anpassning skall kunna bli framgångsrik (skäl 9). Vidare påpekas att gemenskapens och medlemsstaternas nuvarande rätts- liga ramar för information till och samråd med arbetstagare ofta i alltför hög grad är inriktade på hur man hanterar förändringspro- cesser i efterhand och inte främjar ett verkligt föregripande av sys- selsättningsutvecklingen i företag eller förebyggande av risker (skäl 13). Centralt är således att arbetstagarna informeras och ges tillfälle till samråd, innan ingripande beslut som påverkar dem fattas. Ett viktigt mål för de informations- och samrådsförfaranden som direktivet föreskriver är att mildra de negativa konsekvenser för sysselsättningen som globaliseringen kan medföra i företagen. Detta mål har nära kopplingar till EU:s allmänna mål om att främja en hög sysselsättningsnivå (artikel 2 i EG-fördraget). Informa- tions- och samrådsförfarandena används som ett medel för att förmå arbetsgivare och arbetstagare att ta en del av detta ansvar (skäl 10 och 13). Vår bedömning: Direktivets definitioner av begreppen företag, driftställe, arbetsgivare, arbetstagare, arbetstagarrepresentanter, information och samråd föranleder inga ändringar av svensk rätt. Begreppens svenska motsvarigheter uppfyller direktivets krav. Bedömningen av om en offentlig verksamhet omfattas av direktivets krav är beroende av i vilken omfattning ekonomisk verksamhet bedrivs inom den. Genomförande av direktivet i I artikel 2 a definieras begreppet företag. avses ett offentligt eller privat företag som bedriver ekonomisk verksamhet med eller utan vinstsyfte och som är beläget inom medlemsstater- nas territorium. används i två andra arbetsrättsligt relevanta direktiv, direktivet om europeiska företagsråd och direktivet om företagsöverlåtelser.2 Begreppet tycks ha givits en likartad innebörd i dessa och i det aktuella direktivet. I direktivet om europeiska företagsråd förekommer begreppet företag men där ges ingen definition. En definition infördes dock i den svenska lagen om företagsråd, genom vilken direktivet genomfördes. Begreppet definierades som en ekonomisk verksam- het i privat eller offentlig regi som bedrivs av en fysisk eller juridisk person.3 I det nu aktuella direktivet finns en definition av begreppet företag som är något mer detaljerad än den svenska definitionen i lagen om europeiska företagsråd. Det sägs i det aktuella direktivet att det skall vara fråga om ekonomisk verksamhet med eller utan vinstsyfte. Någon skillnad i innebörd tycks inte vara åsyftad.4 I utredning om genomförandet av direktivet om företagsråd5 anges att företag kan bedrivas i andra former än aktiebolag. Där påtalas att även verksamhet som bedrivs genom stiftelser, ekonomiska föreningar, i privat regi eller i annan form omfattas av lagen. gjorde bedöm- ningen att all verksamhet, oavsett om den bedrivs i vinstsyfte eller inte, borde omfattas av direktivet. För denna ståndpunkt talade också att direktivet lämnade medlemsländerna en möjlighet att undanta viss ideell verksamhet från tillämpningsområdet. En sådan bestämmelse skulle inte behövas, om den typen av verksamhet inte omfattades av direktivets bestämmelser.6 Denna beskrivning av begreppet företag passar väl även för det aktuella direktivet. MBL:s tillämpningsområde är inte begränsat till företag oavsett hur det begreppet definieras, utan gäller generellt i förhållandet 2Rådets direktiv (94/45/EG) av om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare och Rådets direktiv /23/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning av skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter. 33 § lagen (1996:359) om europeiska företagsråd, prop. 1995/95:163 s. 30. 1995/96:163 s. 30. 6SOU 1995:115 s. 45. Genomförande av direktivet i