sou · GSB398 · 2005-01-01 00:00:00 — Det kan också vara bra att föräldrarna får möjlighet att ta med andra personer ur barnets närmiljö till informationsträffar. Det kan t.ex. vara styvföräldrar, mor- och farföräldrar eller andra personer som står barnet nära och som kan ge både barn och föräldrar stöd i en situation som kan upplevas som svår. Föräldrarnas kunskap och förståelse är också en förutsättning för att de ska kunna göra ett väl övertänkt ställningstagande till om deras barn ska gå i grundskola eller i grundsärskola. Det är därför vi föreslår en skärpning av kraven på vårdnadshavarnas delaktighet i utredningsförfarandet. förordar i Allmänna råd om utredning och mottagande i särskolan att vårdnadshavarna, för att underlätta informationsutbytet, bör erbjudas en kontaktperson som under utredningens gång kan ha den kontinuerliga kontakten med föräldrar och barn. Många kommuner erbjuder också föräld- rarna en sådan kontaktperson och har goda erfarenheter av detta. Vår utredning visar att både utredningsförfarandet och dialogen med föräldrar och barn kan vara svårare att genomföra ju senare under barnets skolgång som utredningen görs. är det viktigt att ge raka och klara besked. All erfarenhet visar att det är bättre att ge klara besked, än att försöka mildra ett svårt besked genom luddiga formuleringar som kan skapa osäkerhet. Både föräldrar och barn kan behöva extra stöd inför ett beslut om mottagande i särskola och där. Rätten till grundsärskola och gymnasiesärskola det finns anledning för skolan att ställa är om både barn och föräld- rar är införstådda med situationen, om de behöver stöd för att bearbeta ett ovälkommet besked om barnets intellektuella förut- sättningar, om både barn och föräldrar är medvetna om vad sär- skola innebär och vad de kan förvänta sig av undervisningen där. Utredningar av barn med invandrarbakgrund kräver speciell omsorg och kompetens Vi anser att utredningen inför en bedömning av ett barns eventuella utvecklingsstörning kan innebära speciella svårigheter om barnet har invandrarbakgrund. En familjs historia, kultur, religion och skoltraditioner är viktiga faktorer när det gäller att bedöma ett barns förutsättningar och prestationer. När det handlar om bety- dande kulturella skillnader, kan testförfarandet vara vanskligt, eftersom alla tester är mer eller mindre kulturbundna. Det är också svårt att utnyttja tolk i testsituationer. I , där man har stor erfarenhet av att ta emot barn med invandrarbakgrund, beto- nar man i anvisningar rörande särskoleutredningar vikten av att i utredningen belysa barnets modersmål, språkbyten och inlärning av det nya språket. Man framhåller att det kan vara nödvändigt att komma igång med en tydlig språkinlärning och en inlärnings- process innan man tar definitiv ställning till om barnet har en utvecklingsstörning. Erfarenhetsmässigt kan ett barn som börjar i svensk skola behöva två till för en anpassningsprocess. Barnets utveckling kan också ha försenats av erfarenheter av uppbrott och flykt, traumatiska upplevelser och anpassnings- problem. Kontakten med föräldrarna är också särskilt grannlaga när det kan handla om språksvårigheter och om bristande erfarenheter av det svenska skolsystemet. Föräldrarna får inte känna sig överkörda av de svenska skolmyndigheterna eller tvingas ta beslut, som de inte inser de fulla konsekvenserna av. I tveksamma fall kan det vara bättre att avvakta ett beslut om rätt till särskola tills både barn och föräldrar har hunnit anpassa sig till svenska förhållanden och när det gäller föräldrarna, har större möjligheter att ta ställning till barnets fortsatta skolgång. Rätten till grundsärskola och gymnasiesärskola 4.3Föräldrainflytande över val av skolform Vi föreslår att försöksverksamheten med ett ökat inflytande över skolgången för barn med utvecklingsstörning upphör och att rätten till val av skolform införs i skollagen. Försöksverksamheten pågår och löper till och med utgången av . Den regleras i en särskild lag (1995:249). Försöksperioden har förlängts . Lagen ger vårdnadshavare rätt att välja om ett barn ska fullgöra sin skolplikt i den obligatoriska särskolan eller i grund- skolan. Motiven för försöksverksamheten finns utvecklade i propositio- nen (1994/95:212) Ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång – en försöksverksamhet. Där konstaterar det föredra- gande statsrådet att ett barns placering i särskola mot vårdnads- havarens vilja utgör en dålig grund för barnets skolgång och att det är principiellt betänkligt att en myndighet ges möjlighet att slutligt ta över föräldrars ansvar. har på regeringens uppdrag utvärderat försöksverk- samheten och redovisat sina slutsatser i två rapporter. Verket är övervägande positiv i sina utvärderingar, men påpekar också vissa brister i verksamheten. Framför allt pekar man på brister i infor- mationen till föräldrarna. Många vårdnadshavare anser sig inte ha fått tillräcklig information om de båda skolformerna och om kon- sekvenserna av ett val. I båda rapporterna föreslår att försöksverksamheten övergår i reguljär verksamhet. En närmare redogörelse för iakttagelser och slutsatser finns refere- rade i vårt delbetänkande. Vi delar uppfattningen att föräldrarna måste ha det slutgiltiga avgörandet när det gäller det egna barnets skolgång. För att skapa den bästa tänkbara skolmiljön för ett barn krävs ett nära samarbete mellan hem och skola. Vi menar att en förutsättning för ett fram- gångsrikt samarbete är att föräldrarna känner att de har ett reellt inflytande över såväl val av skola som av skolform och att deras åsikter och ställningstaganden respekteras av skolan. Elever som är mottagna i specialskolan kan läsa antingen enligt eller enligt grundsärskolans kunskapsmål. Vi anser att vårdnadshavare också till elever med utvecklingsstörning i specialskolan ska ha det slutliga avgörandet när det gäller val av kunskapsmål. Detta förslag förutsätter ändringar i Specialskole- förordningen. Rätten till grundsärskola och gymnasiesärskola Ett dilemma uppstår om föräldrarna väljer grundskola, trots att ett barn har en påvisad utvecklingsstörning, och barnet därigenom förlorar rätten till särskolans kunskapsmål. Dessutom kanske föräldrarna ställer krav på stöd för att barnet ska kunna uppnå kunskapsmål. Här är det viktigt att i en dialog mellan föräldrar och skola klargöra förutsättningarna för elevens skolgång och för det särskilda stöd som skolan kan erbjuda. I propositionen (1994/95:212) om ökat föräldrainflytande angavs också att vårdnadshavare bör informeras om att resurser för att utforma undervisningen efter den enskilde elevens behov är mindre än särskolans. Föräldrarna måste således inför skolvalet göra överväganden som rör vilket stöd eleven kan behöva och förväntas få i och i vilken miljö och under vilka omständigheter eleven kan förväntas utvecklas både kunskapsmäs- sigt och socialt på bästa sätt. Här kommer också frågor om delak- tighet och utanförskap in i bilden. Det finns inga enkla svar på dessa frågor och föräldrarna behöver därför skolans fulla stöd och samverkan inför valet, vilket ytterligare understryker det vi har anfört om föräldrarnas delaktighet i utredningsförfarandet. Värdet för barnen att ha en plats också bland barnen utan motsvarande funktionshinder kan sägas grundas i den humanistiska tanken att alla tillhör en gemenskap utan undantag samt i nödvändigheten av social kontakt och interaktion mellan individer som är olika för att därmed minska det främlingsskap som olikheter tenderar att leda till. 5 Kvalitet i utbildningen I detta kapitel går vi igenom några av de problemområden som vi uppmärksammade i vårt delbetänkande och föreslår en rad åtgärder för att komma tillrätta med dessa. Vi lyfter fram områden av särskild betydelse ur kvalitetssynpunkt; övergripande mål, undervisning och lärande, begåvningshjälpmedel och läromedel, samverkan, elevinfly- tande och elevhälsa. Vi anser att kompetens och utbildning har en avgörande betydelse för kvaliteten, vilket vi diskuterar i kapitel 11 Kompetens och utbildning. När det gäller kvaliteten i vuxenutbild- ningen behandlar vi denna mer ingående i kapitel 10 Vuxenutbildning. Övergripande mål, undervisning och lärande en nationell utvecklingsinsats genomförs i syfte att höja kvaliteten i utbildningen och att öka kontakterna mellan barn, unga och vuxna med och utan utvecklingsstörning. det är viktigt att i högre utsträckning än som sker upp- märksamma utbildningen för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning i planering, utvärdering och kvalitetsredovisning, utvecklingen av samverkans- och inkluderingsfrågor bör följas upp genom utvärderings- och forskningsinsatser för att säkerställa kvaliteten. den pedagogiska verksamheten, liksom kunskapen om begåvningsstöd och dess funktion i undervisningen behöver utvecklas för barn, unga och vuxna med utvecklings- störning. Samverkan för kvalitet och utveckling regeringen i läroplanerna (Lpo 94 och Lpf 94) gör ett tillägg angående samverkan och samarbetsformer mellan grund- och grundsärskola och gymnasie- och gymnasiesärskola och inom vuxenutbildningen, så att varje elevs/studerandes mångsidiga utveckling och lärande främjas. det för att nå de nationella målen krävs en aktiv samverkan mellan skolformerna, exempel på inkluderande verksamheter kan hämtas också inom förskolan och folkbildningen, samverkan mellan skolformerna underlättas med en gemensam skolledning och då lärare från de olika skolformerna ingår i gemensamma arbetslag. varje elev, i enlighet med förslag, ska ha inflytande över hur hans eller hennes utbildning utformas och stimuleras att aktiv ta del i arbetet med att vidare- utveckla utbildningen. Elevernas inflytande ska anpassas efter deras ålder och mognad. den författningsreglering som föreslår och som innebär att elevhälsan skall omfatta omvårdnad samt medicinska, psykologiska, sociala och specialpedago- giska insatser, genomförs. 5.1Övergripande mål, undervisning och lärande Kvalitet är både resultat och process I vårt första betänkande framhåller vi att en viktig utgångspunkt för vår granskning av utbildningen för barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning är dess kvalitet. Vi säger också att vi ansluter oss till de definitioner av kvalitet som använder sig av i sina utvärderingsrapporter. Bedömningen av en verksamhets kvali- tet måste enligt dessa definitioner grunda sig på såväl graden av måluppfyllelse – verksamhetens resultat – som processkvaliteten – hur verksamheten bedrivs. Processen handlar om det inre arbetet, hur resurser används, hur personal samverkar, vilket inflytande barn och elever har på arbetet och hur det pedagogiska arbetet är organiserat.1 Verksamhetens resultat handlar om det man har upp- nått med det pedagogiska arbetet, det vill säga vilka kompetenser och förmågor eleverna har utvecklat. För att kunna bedöma mål- uppfyllelsen krävs bakgrundsfaktorer som beskriver under vilka betingelser arbetet bedrivs, t.ex. personalens kompetens, samver- kan, gruppstorlek och hur miljön är utformad. Vi menar att man inte kan tala om kvalitet i generella termer, utan att kvalitetsbegreppet måste relateras till en konkret verksam- het. Kvalitetsfrågor kommer därför in i alla de aspekter på utbild- ningen för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning som vi behandlar i vår utredning. De förslag vi lägger på olika områden syftar alla till en höjd kvalitet i utbildningen och framför allt till att ge eleverna bästa möjliga förutsättningar för utveckling och lärande. lägesbedömning av barnsomsorg, skola och vuxenutbildning . Mål och strategier är viktiga Vi menar att det för att höja kvaliteten i utbildningen för barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning krävs att de kommunala huvudmännen tar ett större ansvar för den övergripande plane- ringen och har idéer om och planer för utvecklingen av verksam- heten. Det handlar till exempel om att ha strategier för hur natio- nella mål ska uppnås och att ha tydliga mål för särskolans utveck- ling i relation till övriga skolformer och för samverkan med dessa. Tydliga mål för verksamheten ger i sin tur underlag för utvärde- ringar och kvalitetsredovisningar. Vi föreslår att regeringen ger berörd/berörda myndigheter i upp- drag att initiera och stödja ett nationellt utvecklingsarbete i syfte att främja kvaliteten i utbildningen och utvecklingen av samverkan och en inkluderande skola. Vi menar att det krävs aktiva insatser både på nationell och lokal nivå för att samverkan mellan skolfor- merna ska bli ett prioriterat område. För att nå ett långsiktigt mål med en inkluderande skola är det viktigt att följa upp utvecklings- arbetet och utvärdera dess resultat. Vi ser också detta som ett angeläget område för olika typer av forskningsinsatser. Utvärderingar pekar på brister Vi uppmärksammar i kapitlet om Kvalitet och utveckling i vårt del- betänkande de problem och svårigheter i utbildningen för barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning, som vi menar påverkar dess kvalitet. Problemen handlar i första hand om styrningen av utbildningen. På ett nationellt plan finns läroplaner, kursplaner och andra förordningar för utbildningen av barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning. har antagit en uppfordrande nationell handlingsplan för handikappolitiken, som i sin tur bygger på . har också förbundit sig att följa flera internationella konventioner och överenskommelser som handlar om människors rätt till likabehandling och inkludering. Det är inte alltid dessa dokument får genomslag i den praktiska verkligheten eller att beslutsfattare i kommuner och skolor har tillräcklig kunskap om dem för att kunna tillämpa dem på ett konsekvent sätt. En majoritet av eleverna i den obligatoriska särskolan går i särskoleklasser som finns i grundskolor. I många kommuner finns gymnasiesärskolans program spridda på gymnasieskolorna, medan de i andra finns samlade i egna lokaler mer eller mindre åtskilt från gymnasieskolan. Många skolledare har fått ansvaret för en verk- samhet, som de saknar tidigare erfarenheter av. När det ofta saknas tydliga mål och strategier för verksamheten på kom- munal nivå, får skolledarna svårt att axla detta ansvar. Skolledarna delegerar också ofta ansvaret till en biträdande rektor, en studie- ledare eller direkt till lärarna. Särskolans personal blir ibland läm- nade utan stöd och känner sig isolerade från den övriga skolan. Utvecklingen av särskolan är beroende av de enskilda skolledarnas kompetens, intresse och förmåga och av de enskilda lärarnas engagemang. Alltför ofta har särskolorna/särskoleklasserna kom- mit att leva sitt eget liv vid sidan av den övriga skolutvecklingen. Verksamhetsprogram och strategier ger resultat Men det finns också en annan bild. Det finns kommuner som successivt har utarbetat klara strategier för särskolans verksamhet med fastställda verksamhetsprogram och arbetsplaner. Det är också i dessa kommuner vi kan se en klar utveckling av särskolan. Det är här man prövar olika modeller för samverkan, arbetar med olika metoder för inkludering och har mål för den pedagogiska verksam- heten. Bilden av utbildningen för elever med utvecklingsstörning i den kommunala planeringen visar att utvecklingen är så olika och går så olika snabbt i kommunerna, att det finns anledning att oroa sig för likvärdigheten. När det finns utarbetade strategier för hur de natio- nella målen ska genomföras i praktisk verksamhet blir det naturligt för kommunerna att redovisa utvecklingen i de årliga kvalitetsredo- visningarna. Vi kan således se att det är viktigt att skolformen syn- liggörs i kommunernas kvalitetsredovisningar. Tydliga mål är avgörande för kvaliteten i undervisningen Det är inte enbart övergripande planering och generella mål för verksamheten som behövs, utan det krävs också en målmedveten planering av såväl lärande som undervisning för att stärka kvaliteten i utbildningen. I en studie om kvalitet i särskolan framkommer att förekomsten av mål och planer för att genomföra dem är avgörande för undervisningens kvalitet.2 utvärdering visar dock att det ofta saknas mål och strategier i den konkreta skolpraktiken för elever med utvecklingsstörning.3 Undervisningen är i allmänhet mer omsorgsorienterad än kunskapsorienterad, vilket kan innebära att anpassade krav och utmaningar får stå tillbaka för omsorg. Vi menar att det för en god social och kunskapsmässig utveckling behövs såväl omsorg och trygghet som utmaningar. Det handlar om att skapa en balans mellan trygghet och utmaningar, där den enskilda elevens situation, erfarenheter och intresse tas tillvara. Minst lika viktigt är att eleverna själva får komma till tals, får inflytande och kan påverka undervisningen. I boken delaktighet skriver författaren att en mängd aspekter har betydelse för lärande och delaktighet och att i grunden handlar det om att finna en balans mellan skolans krav och elevernas förmågor.4 I våra samtal med lärare beskriver de att undervisningen aldrig kan göras lika för alla, utan måste vara just så flexibel som elevernas förmågor är. I läroplanen finns detta formulerat: Hänsyn ska tas till elevernas olika förutsättningar och behov. Det finns olika sätt att nå målen. // Därför kan undervisningen aldrig utformas lika för alla. Detta förutsätter naturligtvis att man har kunskap om elevers olika sätt att lära och deras olika behov, förutsättningar och erfarenheter. Vi vill framhålla att för elever på tidig utvecklingsnivå och med flerfunktionshinder är det avgörande att undervisningen är kon- kret, åskådlig och sker i ett sammanhang. Konst, såsom bild, musik, film, teater, dans och rörelse är exempel på språk och kom- munikation som kan bidra till ett lärande. Den nya informations- kommunikationstekniken (IKT) har också öppnat nya vägar för lärande. Den digitala bilden är ett exempel på hur kommunikation och samspel kan uppmuntras för elever som saknar det verbala språket. Bildspråket blir då ett tankeredskap precis som talspråket är det för dem, som har ett verbalt och skriftligt språk. I en avhand- ling om vuxna med funktionshinder som införlivar IKT i sina var- dagliga liv, beskriver författaren hur IKT inneburit en totalt sett högre livskvalitet, hur det har påverkat självförtroendet positivt och ökat det sociala kontaktnätet.5 Genom e-post, hemsidor och 2Skolverket 2001 Kvalitet i särskolan. 3SOU 2003:35 För den jag är – om utbildning och utvecklingsstörning. 4Ahlberg, (2001). Lärande och delaktighet. 5Gardelli, (2004). Det handlar om ett värdigt liv Människor med funktionshinder införlivar IKT i sina vardagliga liv. webbsidor har flera av deltagarna i studien fått nya vänner. Deltagarna har också gett exempel på hur användningen av IKT har medfört förbättring av funktionshindret, t.ex. förbättrad hand- motorik, förbättrat minne och skriv- och läsutveckling. Flera studier visar således att lärare, som både kan anpassa under- visningen till elevers olika förutsättningar och skapa goda sociala relationer mellan eleverna, bidrar till ett utvecklat lärande. En studie visar att tydliga mål, alternativa tillvägagångssätt för lärande, samlärande och flexibla instruktioner dessutom underlättar läran- det i heterogena grupper.6 Professorn vidgar ytterligare perspektiven på lärande och skriver i sitt bidrag till kommittén:7 Istället för att diskutera det pedagogiska arbetssättet för barn som befinner sig på olika begåvningsnivåer borde vår fantasi inriktas på varje barns sätt att vara begåvat och arbetet anpassas efter en sådan förståelse. Det är variation snarare än repetition som är lärandets kärna.8 Barns och ungas förståelse för omvärlden utvecklas då de tillsammans får möjlighet att undersöka och resonera kring olika kunskapsinnehåll. Genom kommunikation och interaktion lyfter man fram elevers olika sätt att förstå det som de förväntas lära sig. Variationen fram- står således i både innehåll och arbetssätt. En uppenbar risk med repetition och upprepningar är att eleven blir uttråkad och mindre motiverad, vilket i sin tur kan inverka negativt på hennes inställning till lärande överhuvudtaget.9 Våra samtal med elever i särskolan visar att de inte sällan upplever att undervisningen är enahanda och att de får göra samma sak om och om igen. Eleverna ger uttryck för att lärarna måste våga utmana och variera undervisningen för att utveckla elevernas förmåga att lära från nya situationer. För elever med utvecklingsstörning är just förmågan att generalisera en svårighet. Det är därför angeläget att de får delta i olika 6European Agency for Development In Special Needs Education (2003). Inkluderande undervisning och goda exempel. 7Börjesson, (2004). Skolan i samhället – om strukturer av social exkludering. Samman- fattning av inledningsanförande för vid seminarium . 8Marton, , (2000). 9Göransson, (1999). Jag vill förstå – om eleven, kunskapen och lärandet. sammanhang och tillägna sig olika sätt att uppfatta omvärlden. I boken av skriver författarna: För att kunna möta en mer varierad, mer föränderlig verklighet måste eleverna möta mer varierande betingelser för lärande i skolan. För att kunna arrangera dylika betingelser när elevgrupperna blir allt mer hete- rogena och när kravet på att få med alla blir större, måste verksamhe- terna i skolan variera mer, med hänsyn till skillnader mellan såväl situ- ationer som elever.10 I en intervjustudie med lärare som undervisar särskoleelever beskriver de sin specialpedagogik i relation till vanlig pedagogik som en gradskillnad snarare än en artskillnad.11 När de talar om sin undervisning beskriver de den i termer av förberedelse, tid, indivi- dualisering och konkreta samt flexibla metoder. Lärarna planerar undervisningen utifrån elevernas förutsättningar. Metoderna varie- rar och arbetsuppgifterna är konkreta samt vardagsanknutna. Lära- rens undervisningssätt, undervisningens innehåll och målsättning har således vuxit fram under rådande förhållanden. I detta avsnitt diskuterar vi begåvningshjälpmedel och läromedel och vilken betydelse dessa har för lärandet. Vi har i detta samanhang råd- gjort med LSS- och hjälpmedelsutredningen (S 2001:06) som har utrett hjälpmedel, stöd och service för personer med funktionshinder. Vi vill lyfta fram betydelsen av begåvningshjälpmedel och andra hjälpmedel för lärande och utveckling.12 Vi vill peka på att det finns en risk för att eleverna inte får det stöd som de behöver på grund av att kommun och landsting inte kan komma överens om huruvida stödet ska definieras som pedagogiskt hjälpmedel/läro- medel eller personligt hjälpmedel. LSS- och hjälpmedelsutred- ningen behandlar i sitt betänkande Hjälpmedel (SOU 2004:83) denna gränsproblematik. Utredaren menar att personliga hjälp- medel är sådana hjälpmedel som personer med funktionshinder 10 , , . Pedagogiska magasinets skriftserie, . Under rådande förhållanden. Att undervisa särskoleelever – nio lärare berättar. 12 Begåvningshjälpmedel använder vi som beteckning för ett begåvningsstöd i form av en produkt. Begåvningsstöd är ett vidare begrepp och kan innefatta såväl hjälpmedel, begåvningshjälpmedel och läromedel. Det är inte heller bara skolrelaterat. behöver för att klara det dagliga livet. Hon föreslår vidare att landsting och/eller primärkommun ska ansvara för de personliga hjälpmedel som krävs för att den enskilde själv eller tillsammans med någon annan ska kunna tillgodose sina grundläggande personliga behov. Utredningen föreslår att hälso- och sjukvårds- huvudmännens ansvar för personliga hjälpmedel i utbildning förtydigas och omfattar alla offentligt finansierade utbildnings- former och all utbildning som berättigar till studiestöd. Ansvaret omfattar dock inte pedagogiska hjälpmedel och utrustning i studie- miljön. Vi bedömer att skolhuvudmännen har ett stort ansvar för att informera om och tillgodose skolorna med begåvningshjälpmedel och läromedel. Vi menar att det stöd som ett begåvningshjälpmedel ger kan vara avgörande för lärande och utveckling. Det abstrakta kan med olika stöd konkretiseras och åskådliggöras. Genom att arbeta med flera språkliga medier vidgas möjligheterna för elevernas förståelse.