sou · GSB317d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Affärsområdenas primära upp- gift är att främja förnyelse, produktutveckling och samarbete mellan företag, offentliga organisationer och andra intressenter. Alla projekt som söker statlig finansiering måste lämna in en ansökan till ett så kallat beviljningsutskott för turism. Utskottet lämnar i sin tur rekommendationer till om de anser att statlig finansiering bör beviljas. Utskottet består av åtta medlemmar, två från näringsdeparte- mentet, en från , en professor i marknadsföring, två konsulter och en regional representant. Utskottsordförande är koncernchefen för en dansk hotellkedja. Bland alla de uppgifter som Danska turistrådet ansvarar för bör följande nämnas: märkningssystem för danska turistattraktioner och muséer, kvalitetsmärkningssystem för handikappanpassning, marknadsföring av och dansk turism, närmare utbyte mellan turist- och kulturlivet i samband med tvåhundraårsjubileum . Styrkor och svagheter i turismfrämjande Intervjuer med danska företag och andra aktörer, en lokal och en regional turistorganisation, ett hotell, en internationell organisation och ett forskningsinstitut samt med anställda vid det gav väldigt blandade synpunkter. Nästan alla hade kritik att framföra och det nya systemet för turistfrämjande väckte många olika reaktioner. Det är inte heller möjligt att hänföra de olika syn- punkterna till specifika branscher inom turistnäringen. Det är för tidigt att över huvud taget bedöma hur bra den nya strukturen med affärsområden fungerar. Bilden kommer att klarna . Brist på förståelse för turismens ekonomiska betydelse Både intressenter i näringslivet och de som är bundna till de regionala turistorganisationerna upplever att turismen inte står högt på regeringens dagordning och att strukturerna inte är väl an- passade till branschens verkliga behov. Många anser att turismen har låg status också bland andra departement. Som en intervjuper- son sa: Det beror delvis på avsaknaden av ett satellitkonto för turism, vilket skulle kunna ge ett bra mått på turismens bidrag till ekonomin. Men det tycks också spegla den växande trenden bland regeringar, speciellt i norra , att överlåta ansvaret för turismen till regionala och lokala myndigheter och på den privata sektorn. Anställda vid turistrådet upplever att de uppfattas som allt mindre betydelsefulla för den framtida utvecklingen av landets turism. Och några nämnde att de regionala turistorganisationerna snart kommer att försvinna eller bli representanter för affärsområ- dena. mellan små och stora företag Ett av de stora konfliktområdena är att stora företag är nöjda med den nya strukturen för turistfrämjande, det vill säga affärsområden som arbetar horisontellt eller på nationell nivå över hela landet. Däremot anser några av regionerna och de mindre företag att de lämnats åt sidan. Detta skulle kunna leda till att regioner som kan få ihop finansiering för internationella marknadsföringskampanjer skulle kunna börja köra egna race på internationella mässor. Det vore i så fall inte första gången det har hänt. Regionernas problem skulle också kunna förvärras om den nuvarande planen på att minska antalet turistregioner från åtta till tre eller fyra genomförs. Glädjande är att hotellinnehavaren som intervjuades, det enda fem- stjärniga hotellet i utanför , liksom sina kol- legor i hotellbranschen var positiv till den nya organisationen. Man anser att har alltför många så kallade turistregioner för att vara ett så litet land och att det är svårt att samordna mark- nadsföring och kampanjer. De flesta utlänningar vet inte vad som erbjuds utanför och därför är det svårt att sälja en region internationellt. Genom att fokusera på teman och aktiviteter i stället för på des- tinationer kan alla gynnas, vilket kommer att uppmuntra små aktörer att bli mer konkurrenskraftiga och att gå med i verkliga kommersiella samarbeten. En intressant kommentar var att inte har lidit av någon större ekonomisk kris. Det finns därför en risk att regeringen blivit självbelåten och inte är i stånd att reagera snabbt om en kris skulle uppstå som påverkar turistnäringen. inkommande besökare vid gränsen, inkl. eller gästnätter, alla kommersiella anläggn. gästnätter, inklusive släkt- och vänboende gästnätter, alla kommersiella anläggningar Genomsnittlig vistelsetid, kommersiella anläggningar Antal inkommande besökare per invånare i % av BNP Turismens totala bidrag till BNP WTTC:s beräkning av rese-och turistindustrins andel av BNP nationella organisation är Centralen för turistfrämjande. Det är en statlig myndighet som lyder under Handels- och indu- striministeriet. Trots att det inte finns några juridiska eller admi- nistrativa band mellan Centralen för turistfrämjande och de regio- nala och kommunala turistorganisationerna är dessa viktiga samar- betspartner i Centralen för turistfrämjandets marknadsförings- aktiviteter. Källa: The Business Partnership. Handels- och industridepartementet ansvarar för att utarbeta strat- egier för finsk turism, utveckla turismen i allmänhet, samordna stödåtgärder inom till exempel lagstiftning samt medverkan i inter- nationella organisationer (t.ex. EU, och ) gällande frågor som rör turismen. Departementet ansvarar också för att övervaka turistpolitikens effekter och för att anpassa politik och verksam- heten i övrigt då detta anses nödvändigt. Regeringen ser en stor tillväxtpotential i den finska turist- näringen. Det är en arbetsintensiv näring där det behövs mycket kunskap och entreprenörskap bland små och medelstora företag. Trots att turistnäringen i huvudsak drivs av privata intressen ser regeringen därför en roll för den offentliga sektorn att stödja ut- vecklingen i turistnäringen. Turistnäringen behandlas och mark- nadsförs som vilken annan exportindustri som helst som har god tillväxtpotential. Regeringen har åtagit sig att investera i rese- och turistindustrins ut- veckling och har utarbetat en strategi som ska vägleda näringen framåt: öka det geografiska och administrativa samarbetet, främja användandet av offentliga medel för turismen för att göra den så effektiv som möjligt, investera i utbildning och forskning, främja tillgången till och utvecklingen av elektroniska distribu- tionskanaler för turismtjänster och produkter, uppmuntra till fortsatt kvalitetsförbättring inom turismen genom att förbättra aktiviteter som stödjer hållbar utveckling. Mål: Huvudmålet är en efterfrågedriven, lönsam och ekonomiskt självständig turistnäring som är konkurrenskraftig både på den inhemska och internationella marknaden. Turismpolitiken berör inte bara ekonomi- och i näringspolitiken utan också regionalpolitiken, arbetsmarknads-, transport-, utbild- nings-, forsknings-, kultur-, miljö- och glesbygdspolitiken. Målet är att den finska turistnäringen ska ha 15 miljoner inhemska övernattningar 2010 (var antalet övernattningar 11,9 miljoner) och generera i intäkter, jämfört med 1998. För inkommande turism är målet 7 miljoner övernattningar, jämfört med 2000, och i internatio- nella intäkter, jämfört med 1,5 miljarder , exklusive transportinkomster. Vad gäller sysselsättningen så är målsättningen 148 000 heltids- anställda eller motsvarande 2010, jämfört med 98 000 heltidsan- ställda 1998. Åtgärder: För att målen för den finska turismpolitiken ska uppnås ska den offentliga sektorn genomföra och stödja sådana åtgärder som kan leda till ökad tillväxt i turistnäringen. Dessa åtgärder genomförs alltid i samråd med turistnäringen. Regionala och kommunala turistorganisationer Det finns ingen juridisk eller administrativ koppling mellan Centralen för turistfrämjande och de regionala och kommunala turistorganisationerna. Däremot är dessa mycket viktiga samar- betspartner i Centralen för turistfrämjandes marknadsföringsakti- viteter. De regionala och kommunala turistorganisationerna finansieras av både den offentliga och privata sektorn. De medverkar i gemen- samma marknadsförings- och säljaktiviteter, mässor etc i Centralen för turistfrämjandes regi. Rådgivande och andra organisationer Statlig arbetsgrupp inom kommunikation och turism: I arbetsgruppen ingår representanter från alla departement vars politik påverkar eller påverkas av turismen. Gruppen sammanträder ofta men oregelbundet. Finska kongressbyrån: Detta är snarare en förening än en turist- organisation och Centralen för turistfrämjande är medlem. Man bör ha i åtanke att Centralen för turistfrämjande icke desto mindre löpande arbetar med att marknadsföra möten, belöningsresor, konferenser och mässor. Ett exempel är de seminarier och andra utbildningstillfällen som anordnas för att utbilda branschen och att hjälpa företagen att dra nytta av mötesindustrins affärsmöj- ligheter. Centralen för turistfrämjande etablerades 1973 är en statlig myn- dighet som lyder under Handels- och industridepartementet. Centralen för turistfrämjande bistår departementet i frågor som gäller internationellt samarbete i turistnäringen. Centralen för turistfrämjandes uppdrag är att utveckla nya och spännande turistprodukter och att marknadsföra dem på den inter- nationella marknaden. Verksamheten drivs enligt den strategi som utarbetats för åren 2001–2003. tillsattes en ny styrelse. Chefen för och industridepartementet behöll sin position som styrelse- ordförande. Övriga styrelsemedlemmar representerar olika depar- tement och turistnäringens privata intressenter. Strategin antogs efter samråd med nära 200 finska experter på turism. En uppdatering gjordes . Enligt strategin ska Centralen för turistfrämjande fungera som ett privat företag så långt detta låter sig göras enligt den finska lag- stiftningen. Liksom andra nationella turistorganisationer ansvarar Centralen för turistfrämjande för den övergripande marknads- föringen av som resmål. marknadsförings- och säljaktiviteter utomlands, marknadsundersökningar och spridning av resultaten till den finska turistnäringen, förbättra image och öka medvetenheten om turismens ekonomiska betydelse, samordna åtgärder för produktutveckling, stöd till paketering, stödja turiststrategier i större regioner, stödja finska turistnäringen med kommunikation och utbild- ning, samordna insatser för att säkra kvalitetsutveckling i turist- näringen, samarbeta med myndigheter, särskilt Arbetsmarknadsdeparte- mentet och med ekonomiska utvecklingscentra och regionala råd, för att stödja tillväxt och lönsamhet i turistföretag och -or- ganisationer och stimulera ett effektivt nyttjande av offentlig finansiering, samarbeta med alla departement vars verksamhet har bäring på turism, vara specialistmyndighet på alla frågor som rör turism på natio- nell nivå, delta i internationella möten som handlar om turism. Centralen för turistfrämjande har 16 kontor, varav två i , ett för inhemsk och ett för internationell verksamhet, och fjorton ut- omlands. Av dessa fjorton kontor ligger fyra () i länder utanför . Sju av de utlandskontoren är full-servicekontor som erbjuder tjänster för den lokala turistnäringen och medierna. Dessutom har man marknadsföringsrepresentanter i och på . Centralen för turistfrämjande har 99 anställda varav 26 i och 63 () utomlands. Budgeten uppgick till 2003, vilket var 0, procent mer än 2002. Omkring två tredjedelar, utgörs av statliga medel och resten är bidrag från rese- och turistindustrin till marknadsförings- och säljkampanjer, samt bidrag i form av tjänster eller produkter. 2003 användes , vilket motsvarar omkring av den totala budgeten, till marknadsföringsaktiviteter och kampanjer. Detta är en ganska låg andel jämfört med andra na- turistfrämjandeorganisationer. har Centralen för turistfrämjande inte längre ansvar för marknadsföringen av den inhemska turismen. Enligt årsredovis- ningen 2002 hade Centralen för turistfrämjande närmare 70 000 inhemska besökare och man besvarade uppskattningsvis 113 000 förfrågningar via telefon, e-post och fax. Marknadsföringsaktiviteter genomförs i nära samarbete med rese- och turistnäringen och de regionala och kommunala turistorgani- sationerna. Fokus riktas mer och mer mot konsumenten snarare än mot företag vilket har att göra med Internets ökade betydelse som informations- och distributionskanal. Stora investeringar görs i informationsteknologi, i synnerhet Internet, i syfte att öka intresset för som resmål på fram- växande marknader som , liksom på traditionella marknader. Forskningsverksamheten stödjer också den nuvarande mark- nadsföringsinriktningen mot storstadsturism, kulturturism, rund- turer, familjeresor och vinterturism. När det handlar om affärstu- rism är det marknaden för belöningsresor och konferenser/möten som prioriteras. De viktigaste marknaderna är , , och följt av , och . Som ett resultat av en stagnerande marknadsföringsbudget har man tvingats att avbryta all marknads- kampanjverksamhet på mindre marknader, huvudsakligen de som genererar mindre än 30 000 övernattningar . Detta har frigjort medel för inve- steringar i nya marknader och marknadssegment. Enligt Centralen för turistfrämjande är det svårt att mäta de eko- nomiska effekterna av verksamheten på nationell nivå. Däremot går det att göra vissa antaganden. Indikatorer som används är· trender i finansiering bland intressegrupper, mervärde från kampanjer, antal besök på hemsidor, samtalsstatistik från call-center,· noterade förändringar i image, publicitet i media, framgång på nya marknader efter påbörjad mark- nadsföring. Följande parametrar bevakas noga: antal utländska och inhemska övernattningar, affärs- och fritidsresenärer, nationella intäkter från turism, utvecklingen av intäkter från utländsk turism jämfört med den totala exporten, sysselsättningstillväxten i rese- och turistindustrin, marknadsandelar för och andra nordiska länder, trender i turismens handelsbalans· förändringar av turismintäkter jämfört med de andra nordiska länderna, EU:s genomsnitt och andra näringar i . Med tanke på den strama budgeten funderar styrelsen på att stänga flera utlandskontor i syfte att frigöra medel för aktiviteter på de mest lovande marknaderna. Kostnaderna är emellertid inte det enda kriteriet för om Centralen för turistfrämjandes närvaro på en marknad är motiverad eller inte. I ett försök att förbättra utvärderingen av kontoren och olika marknadsföringsaktiviteter tänker man satsa mer på benchmarking, goda exempel, makroekonomiska utvecklingstrender, konkurrent- analyser och revisioner. Man planerar också att utvidga sitt nätverk av samarbetspartner och finansiärer till att omfatta företag och or- ganisationer utanför turistnäringen. Det finns också planer på att reducera den stora andelen finska anställda på utlandskontoren både för att minska kostnaderna och för att öka förståelsen för kulturen på den lokala marknaden. (In- hemsk personal är bättre på att kommunicera med marknaden.) Utvecklingen går mot att använda finsk personal endast i kärnverk- samheten och att outsourca verksamhet närhelst det är möjligt. Styrkor och svagheter i det finska turistfrämjandet Redogörelsen ovan bygger bland annat på intervjuer med repre- sentanter för den finska rese- och turistindustrin och för offentlig- anställda på de regionala och lokala turistorganisationerna. Intres- sant att notera var att man i var mycket mer positivt in- ställd till sin arbetsmiljö och till det stöd man får från Centralen för turistfrämjande och regeringen jämfört med de övriga nordiska länderna, trots att turistfrämjandesstrukturen inte skiljer sig nämn- värt länderna emellan. Att behandla intressenter som kunder ger resultat Vi har förstått att Centralen för turistfrämjande lagt ner stor möda på att bygga sin image och undersökningar som genomförts visar att både konsumenter och turistnäring tycker att de har förbättrat sin kommunikation och sin stödverksamhet. I handlingsplaner och strategier betonas att Centralen för turistfrämjande bara finns till för att främja och stödja turistnäringen. Marknadschefen på turistbyrån i sa vid intervjun att de agerar som en kund eftersom de betalar för den service de får. Detta får dem att känna att de kan ställa mer krav och att Centralen för turistfrämjande svarar upp bra på det förhållningssättet. Städer och regioner säger emellertid att de har mera direktkontakt med de utländska kontoren än med huvudkontoret. De försöker arbeta till- sammans för att utvärdera vilka behov som finns på varje marknad och vilken typ av produkter som går att sälja. Centralen för turist- främjande verkar lägga ner en hel del tid på rådgivning till de lokala och regionala turistorganisationerna. Turistbyråer i städer söker finansiering från den privata sektorn Turistbyråer i städer finansieras nästan helt av respektive kom- munala myndigheter, men görs det försök att få med den privata sektorn i finansieringen av olika aktiviteter som att producera bro- schyrer, delta i mässor (vanligtvis betalar städerna Centralen för turistfrämjande för att agera paraplyorganisation vid större mässor) eller genomföra annons- och säljkampanjer. Ett försök gjordes i då man anlitade 25–30 studerande för att hjälpa till att distribuera material till turister . Enligt uppgift medverkade turist- näringen i finansieringen av denna aktivitet. På grund av den finska regeringens minskade inblandning i turis- men gick ur 2002. Det är in- tressant att notera att man i , där stödet för turism från regeringshåll är betydligt svagare, har beslutat att fortsätta sitt medlemskap i i åtminstone till. Bilaga 5 SOU 2004:17 1 510,0 mdkr euro vid gränsen, minst en övernattning Antal inkommande besökare per invånare i % av BNP Turismens totala bidrag till BNP WTTC: beräkning av rese- och turistnäringens andel av BNP är nationella turistfrämjandeorga- nisation som rapporterar direkt till Kommunikations-, bostads- och turistdepartementet. fungerar parallellt med Turistdirektionen, den statliga turistmyndigheten, och med Byrån för export- och investeringsfrämjande inom turism. Kommunikations-, bostads- och turistdepartementet Kommunikations-, bostads- och turistdepartementet ansvarar för att främja och utveckla turismen i . Även om posten som turistminister är relativt obetydlig så har den franska regeringen alltid insett turismens betydelse för den franska ekonomin, vilket trots allt ger posten som turistminister en viss status. för turism, som sam- manträdde , har tu- rismen en direktkanal in till alla större departement såsom finans-, utrikes-, utbildnings-, kultur- och miljödepartementen, liksom till premiärministern. Källa: The Business Partnership. Turismens betydelse för återspeglas också i det statliga anslaget till turism på hela euro 2003, vilket i och för sig var mindre än då anslaget låg på . Det minskade anslaget kan delvis förklaras med att den tidigare regeringen satsade mer på så kallad social turism, dvs. uppmuntran och finansiellt stöd till inhemsk turism för lägre socialgrupper. Detta stöd skärs nu ner successivt. Den totala stat- liga anslaget till turism förväntas minska ytterligare, till , även om en extra tilldelning på till marknadsföring kommer att tilldelas . Det statliga anslaget fördelas på Turistdirektionen, , Byrån för export- och investeringsfrämjande, , Nationella turistrådet och den Mel- landepartementala kommittén för turism. har också lagts åt sidan för att genomföra en ny gränsundersök- ning, huvudsakliga informationskälla för inkommande turism, som senast genomfördes . Anslaget inbegriper däremot inte finansiering av speciella kam- panjer. Det kan vara kampanjer för att få igång turismen igen efter större olyckor som med oljetankern vars förlisning utanför den franska förorsakade stora oljeutsläpp (2002/03), kampanjer för att stödja landbygdsregioner efter förödande stormar (1999) eller bergsområden där snöförhållandena blivit särskilt besvärliga. I samarbete med Turistdirektionen och vid behov med andra de- partement ansvarar turistministern för den övergripande turist- politiken, för turistplanering, investeringsfrämjande åtgärder, skatter och andra stimulansåtgärder, utbildning och forskning, ut- veckling av varumärke och användningen av ny teknik. Turistdirektionen är den centrala myndigheten för turism. Turist- direktionen fungerar som turistministerns verkställande organ, man stödjer ministern och dennes medarbetare inom sådana områ- den som strategi och planering, utveckling av strukturer för turismen, underlättande av investeringar och stöd till näringen och dess internationella relationer, EU-frågor och nyttjande av ny teknik. Direktionen utför egna ekonomiska analyser och under- sökningar samt samordnar all turismforskning i den offentliga sektorn. Turistdirektionen har mer än 200 anställda på sitt huvudkontor. Därutöver har man 26 regionala kontor eller statliga representanter i regionerna. Sedan tillkomsten av lagen om decentralisering 1992 delas ansvaret för turismen mellan de statliga och regionala turist- myndigheterna. Men man har en nära samverkan mellan den stat- liga och regionala nivån, särskilt när det gäller EU:s strukturfonds- program. Byrån för export- och investeringsfrämjande inom turism Byrån för export- och investeringsfrämjande inom turism etable- rads 1993 och är en myndighet för expertkunskap om turism. Den är till statligt finansierad och har två uppgifter. Inom landet försöker myndigheten stimulera den privata sektorn att in- vestera i turism, utomlands är dess uppgift att utvärdera franska företags affärsmöjligheter. Detta återspeglar departementets an- strängningar att stimulera alla exportsektorer, inte bara turismen. är en blandorganisation med ungefär 200 medlemmar: Där ingår representanter för alla branschföreningar och -organisationer, privata företag som flyg- bolag, hotell, researrangörer, forskningsinstitut och regionala och kommunala turistorgan. tillhandahåller fortgående bevakning och uppföljning av rese- och turistmarknaden, såväl vad gäller utbud som efterfrågan. beställer ett tjugotal studier och projekt och tar också itu med nyckelfrågor som berör turistnäringen i ordinarie arbetsgrupper och kommittéer. Nationella turistrådet är ett rådgivande organ som består av runt 300 representanter för den offentliga sektorn och näringslivet inom turism och närliggande områden, inklusive cheferna för turist- näringens olika branschorganisationer. Nationella turistrådet håller att allmänt årligt möte och sammankallar därutöver specialkom- mittéer vid behov. för turism: I kommittén ingår ministrar eller statssekreterare, eller båda, från 23 olika departe- ment. Franska semesterfonden: Detta är en halvstatlig fond, officiellt kallad en gruppering av offentliga intressen, vars uppgift är hjälpa de lägre socialgrupperna i att åka på semester, grupper som normalt inte har råd att semestra. : Föreningen ansvarar för använ- dandet av semesterkuponger. Anställda i ett växande antal privata och offentliga företag och organisationer uppmuntras att spara pengar . Sparade pengar matchas sedan ur offentliga fonder i form av kuponger som kan används för att köpa transport, boende eller hela semesterpaket. heter den nationella turistfrämjandeorganisa- tion som ansvarar för marknadsföring av som turistland och av franska produkter och tjänster utomlands. Man samordnar också kampanjer utomlands för 22 regioner. Maison del la bildades . är en medlemsorganisation där medlemmarna bidrar med till dess årliga budget. Antalet medlemmar uppgår till cirka 1 200, en ökning från 900 , uppdelade i fyra olika kategorier: ca 200 regionala och lokala turistmyndigheter, handelskammare, hotell, semester- orter och fritidsanläggningar, bokningsbyråer, resebyråer och in- kommande researrangörer. Styrelsen för består av 27 medlemmar, av vilka sju är statligt tillsatta. Dess ordförande utses av turistministern. De övriga femton inkluderar representanter från regionala och lokala turistmyndigheter, branschföreningar, av ministern särskilt utsedda specialister på turism samt representanter för den privata sektorn. har 283 anställda varav 81 är placerade på hu- vudkontoret i och 202 () är spridda på 33 kontor och representantkontor i 29 länder runt om i världen. Av dessa är 17 belägna utanför .