sou · GSB325 · 2005-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av totalförsvarsinformationen. Med stöd av bemyndigandet förordnades från och med nämnda dag ledarskapskonsulten till särskild utredare. Som expert förordnades informationsansvarige på , chefen för medie- och kommunikationsvetenskapliga avdelningen vid och Strategi på Försvarshögskolan , ställföreträdande informationschefen vid , vice ordföranden i , informationsdirektören vid , stabschefen vid för skolutveckling , informationschefen vid för psykologiskt försvar , informatören vid , handläggaren vid , informationschefen vid , ordföranden i Frivilliga försvarsorganisationernas samarbetskommitté samt informationschefen vid . entledigades från sitt uppdrag att vara expert i utredningen. Pressekreteraren i förordnades att vara expert i utredningen från och med nämnda dag. förordnades public relations-konsulten att bistå utredningen med rådgivning inom ramen för utredningsuppdraget . förordnades ledarskapskonsulten att bistå utredningen med rådgivning vad gäller upplevelsebaserad inlärning . Pol. mag. förordnades som sekreterare i utredningen . Utredningen får härmed överlämna betänkandet Informera om samhällets säkerhet (SOU 2004:25). Utredningsuppdraget är härmed slutfört. Genomförandet av uppdraget ................................................. utredningar och rapporter ........................................ Utgångspunkter: Översyn av aktörerna .......................... Inriktning av dagens totalförsvarsinformation ...................... 2.1.1 Vilka är aktörerna ?............................................... Vad vill myndigheterna?............................................... Vad vill organisationerna? 2.1.4 Vad görs inom totalförsvarsinformationsarbetet?...... Med vilket resultat? 2.1.6 Statens kostnader för totalförsvarsinformationen...... Vilka grupper nås? Utgångspunkter: Totalförsvarsinformationen i skolan...... Den svenska skolans struktur ................................................. 3.1.1 Ett livslångt lärande – från förskola till 3.1.2 Lärarrollen – att leda och handleda.............................. 3.1.3 Rektorsrollen – en tydlig pedagogisk ledare ............... 3.2.1 Vad sägs om undervisning om totalförsvaret i Pilotstudie av totalförsvarsinformationen i skolan................ Bilder ur verkligheten................................................... Överväganden och förslag ............................................ Informationens övergripande mål och syfte........................... 4.2Från totalförsvarsinformation till information om Informera i skolan på skolans villkor...................................... Förslag: Informera om samhällets säkerhet i tre Förslag: Förändringar i styrdokumenten .................... Kommunikation med vissa grupper ...................................... Beställare, utförare och samordnare...................................... Hur ska informationsarbetet genomföras? Mer systematisk återkoppling med målgruppen....... Vilka erfarenheter från arbete bör tas tillvara? Framtidsvision om ett heltäckande koncept ................. Konsekvenser av förslagen ......................................... Så ser finansieringen ut ...................................... Mellan sårbarhet och säkerhet, av professor Upplevelsebaserad inlärning, av ............. I det här betänkandet föreslår jag att de myndigheter och orga- nisationer som informerar om samhällets sårbarhet, försvar och säkerhetspolitik i ännu högre grad än ska kommunicera med skolan och anpassa informationen till skolans villkor. Det ska göras genom att myndigheter och frivilliga försvarsorganisationer erbju- der skolan attraktivt och effektivt stöd i undervisningen. Vidare föreslår jag att området information om totalförsvar och information kring samhällets säkerhet, sårbarhet samt krishantering ska utökas till att omfatta hela skalan av hot, från olyckor som drabbar enskilda och krishantering till ett väpnat angrepp på vårt land och säkerhetspolitik. upplever jag den nuvarande benämningen av området som otymplig och opraktisk. Därför är det lämpligt att införa ett nytt samlingsnamn för det nya större informationsområdet och jag föreslår begreppet samhällets säkerhet. Mitt tredje grundläggande förslag går ut på att öka samord- ningen och förbättra uppföljningen av den information som myn- digheter och frivilliga försvarsorganisationer lämnar om samhällets säkerhet. Jag föreslår sålunda att Försvarsdepartementet stärker sin kompetens på kommunikationsområdet genom att tillsätta en arbetsgrupp med en ämnessakkunnig som tar ett samlat grepp kring informationen om samhällets säkerhet. Jag föreslår också att , som är de berör- da myndigheternas samarbetsorgan, förses med ett kansli. Syftet är att stärka rådet och öka möjligheten att samordna, genomföra och följa upp de beslut som fattas av rådet. Mer stöd till skolan Det behövs tydligare fokus på informationen till skolan eftersom allt färre unga genomför pliktutbildning och den kunskap som tidigare fanns i samhället om totalförsvaret i stor utsträckning därmed riskerar att gå förlorad. Framtidens vuxna kommer att till- höra en generation som i stor utsträckning inte kommit i direkt kontakt med totalförsvaret. Av de cirka 45 000 som mönstrar genomför nu bara mellan 12 000 och 13 000 värnplikt eller civil- plikt. Innan den pågående omstöpningen av försvaret påbörjades gjorde ungefär 40 000 plikttjänst . För att nå fram med information till unga människor blir därför skolan i stor utsträck- ning den naturliga kontaktytan . och Försvar har genomfört säkerhetspolitiska utbildningsspel med gymnasieelever och 2001 inrättades en permanent utbildningslokal på i . Denna verksamhet har varit mycket framgångsrik och uppskattad av såväl lärare som elever. Utbildningsspelen upplevs som ett bra stöd i undervisningen och deltar cirka 2 800 gymnasieelever i spelen. Dessutom efterfrågar lärarna praktiska moment, studiebesök och olika typer av simuleringsspel. Interaktiva spel är också en metod för inlärning som blir allt vanligare och som många unga upp- skattar. Med det som bakgrund föreslår jag att de säkerhetspolitiska utbildningsspel som Folk och Försvar genomför med gymnasie- elever utökas och används som modell för myndigheternas fram- tida information till skolorna i årskurs 7–9 och gymnasiet. Antalet permanenta utbildningsplatser för utbildningsspelen ska enligt mina förslag utökas till fem och ett nytt spel om kris- hantering ska tas fram för årskurs 7–9. Jag föreslår också att det skapas ett antal mobila utrustningar för utbildningsspelen med syfte att nå dem som inte har möjlighet att komma till de perma- nenta utbildningsplatserna. Den föreslagna organiseringen är dimensionerad för att kunna nå ungefär hälften av skoleleverna, vilket jag uppfattar som en rimlig ambitionsnivå. För övriga elever kommer skolan att välja andra sätt för utbildningen inom området. Vidare förslår jag en utökning av den skolinformation som ger i årskurs 4–6, samt att de fri- villiga försvarsorganisationerna får en tydligare roll när det gäller att informera skolelever om samhällets säkerhet. Kunskapsspel och direktkontakt med skolan Det görs bra informationsmaterial om samhällets sår- barhet, totalförsvar och säkerhetspolitik. Problemet är att det används i allt för liten utsträckning, vilket till stor del beror på att informationen inte har anpassats till skolans behov. Myndigheterna och de frivilliga försvarsorganisationerna har svårt att nå ut i skolorna och det är många intressen som konkurrerar om elevernas uppmärksamhet. De lärare som deltagit i utredningens pilotstudier upplever att totalförsvarsfrågorna är otydliga i dagens skola. Lärarna som intervjuats är dock generellt sett positiva till att undervisa om total- försvar och krishantering. De tycker däremot att det är viktigt att frågorna inte uppfattas som lösryckta utan integreras i övrig under- visning. Information som riktas till skolan behöver ta hänsyn till detta och vara utformad på skolans villkor. Om kommunikationssatsningar inom området samhällets säker- het ska få genomslag behöver samarbetet med skolan fördjupas. Jag föreslår därför att det skapas koncept för dialog mellan myndig- heter och skola samt att det ska göras effektivare utvärderingar av informationen. Informationsarbetet ska utgå från individen. Det är genom att beröra människor som intresse för frågor om samhällets säkerhet skapas, ett intresse som i förlängningen kan skapa folkförankring. Folkförankring handlar om att individen känner tillit till att samhället kan hantera de nya hoten och om att medborgarna förstår sin egen roll i sammanhanget. En grundläggande faktor är kunskap om hur samhället är uppbyggt, hur det styrs och hur krishanteringssystemet fungerar. En annan förutsättning är kunskap om och förståelse för de förhållanden som utgör grunden för allt liv och hur olika faktorer påverkar dessa betingelser. De övergripande målen för informationen om samhällets säker- het bör vara att skapa förutsättningar för människor att inhämta kunskap och tillskansa sig ett eget förhållningssätt till frågorna. Därtill bör informationen bidra till att individen förstår sin egen roll och uppgift i försvaret och samhällets krishantering. Informa- tionen i skolorna bör utgå från dessa mål. Frågorna är komplexa och mångfasetterade vilket ställer höga krav på den utbildningsmetod som används i skolan om eleverna ska få bra utbyte av undervisningen. Det är därför jag förordar den upplevelsebaserade inlärning, som Folk och Försvars utbildnings- spel bygger på. Metoden ger eleverna möjlighet att själva tillämpa och pröva de kunskaper som förmedlas i undervisningen. Det ger utrymme för egna reflektioner som fakta om samhällets säkerhet sätts in i sitt sammanhang. Jag föreslår en struktur där informationen för de lägsta åldrarna handlar om hur eleverna klarar sig själva vid till exempel en kris- situation. Därefter vidgas perspektivet successivt till närmiljön med kommunens ansvar, vidare till regional och nationell nivå, för att slutligen i gymnasiet nå fram till internationell säkerhetspolitik. Mina förslag kräver att största delen av de ekonomiska resurser som myndigheterna använder för totalförsvarsinformation förs över till dessa nya sätt att nå ut med information om sam- hällets säkerhet. Det bör även vara möjligt att föra över medel, till kommunikationen med skolan, som används för myndigheter- nas interninformation. Jag finner det vidare rimligt att omfördela en del av de pengar som brukas för pliktutbildning till informationsverksamheten. Mina motiv för detta är att pliktutbild- ningen också fyller en informationsfunktion och att det inte alltid är helt enkelt att skilja på vad som är utbildning och vad som är information. De som utbildas med plikt får inte bara en befatt- ningsutbildning utan även information och kunskap om total- försvaret. När utbildningsvolymerna minskar blir antalet unga som får information på detta sätt färre. En del av de pengar som sparas i och med att färre får pliktutbildning bör användas i kommunika- tionen med skolan för att kompensera det bortfall av kunskap i samhället som annars blir följden. Förändringar i skolans styrdokument Jag lämnar i betänkandet förslag till förändringar i skolans styr- dokument som syftar till att skapa en grund för hur frågor om samhällets säkerhet ska behandlas i undervisningen. I skolans nu gällande styrdokument nämns inte begreppen total- försvar, samhällets krishanteringssystem eller säkerhetspolitik. Det går i och för sig att innehållsmässigt finna stöd för sådan under- visning både i läroplanerna och i kursplanerna. Jag anser dock att skolans ansvar för att kunskapsområdet behandlas i undervisningen uttryckligen bör skrivas in i styrdokument som läroplaner, rektors ansvarslista och kursplaner. Jag inser emellertid att det inte är via styrdokumenten som en omfattande förändring i klassrummet åstadkoms. Det handlar istället om vilket stöd lärare och elever kan få i undervisningen. Men, för att få ett väl fungerande koncept är det av vikt att även styrdokumenten anpassas till att samhällets säkerhet ska behandlas i undervisningen Om samhällets säkerhet ska föras in i undervisningen på ett framgångsrikt sätt är jag övertygad om att det måste finnas både stärkt stöd och relevanta krav för undervisning om frågorna. Skyldighet och möjlighet är två spår som ska löpa parallellt och stödja varandra i arbetet gentemot skolan. Lärare och elever planerar tillsammans undervisningen samt väljer stoff och arbetsmetoder för att nå målen i styrdokumenten. Lärare och elever har därmed en stor frihet, som innebär att utbild- ningen kan variera i innehåll och metod mellan klasser i samma årskurs. Denna frihet kallas det lokala frirummet. Det är i detta frirum som utbildningsspelen och skol- information kommer in och utgör en av flera möjliga vägar för lärare och elever att föra in samhällets säkerhet i undervisningen. Alla klasser kommer inte att använda sig av denna möjlighet, men de erfarenheter som redan finns av Folk och Försvars samt Civil- försvarsförbundets information till skolorna talar för att intresset är stort för denna form av stöd i undervisningen. Samhällets säkerhet – Ett nytt begrepp Jag föreslår att området information om totalförsvar och säkerhets- politik ska utökas till att omfatta hela skalan av hot från olyckor som drabbar enskilda och krishantering till ett väpnat angrepp på vårt land och säkerhetspolitik. bör ett nytt samlingsnamn införas och jag föreslår begreppet samhällets säkerhet. Förutom att samhällets säkerhet är mycket enklare att använda, markerar det nya begreppet att informationen omfattar samhällets olika funktioner för säkerhet, inte bara militära. De pilotstudier som gjorts inom ramen för utredningen visar att lärarna sällan för- står vad som menas med totalförsvarsinformation och ofta enbart förknippar det med militära funktioner. Samma uppfattning är nog vanlig på många ställen i samhället. Vår ändrade inriktning av säkerhetspolitiken med den ökade betoningen av samhällets förmåga att hantera fredstida extrema situationer har inte fått tillräckligt genomslag i samhället. Den klassiska svenska totalförsvarstanken byggde på en logik av sam- hälleligt stöd till de militära insatser som skulle skydda landets territorium och säkra nationens överlevnad. Vi befinner oss i en situation där det inte är sannolikt med något militärt hot mot , medan andra typer av hot blivit mer aktuella. Bakgrunden utgörs av , en drama- tisk teknikutveckling inom bland annat IT, bioteknik och material- teknik samt terrorhandlingar i vår omvärld. Många av dagens och morgondagens svenska säkerhetspolitiska utmaningar kan inte lösas enbart med militära medel. Det krävs istället en rad civila resurser och förmågor för att skydda samhällets vitala funktioner och klara de svåra situationer som kan uppstå. Det som ska skyddas genom vår säkerhetspolitik och våra försvarsansträngningar om- fattar inte bara den långa territorialgränsen, enskilda människor eller statsledningen, utan i hög grad det civila samhälle som binder samman befolkningen. I den situationen är det logiskt att i informationssammanhang lämna det gamla totalförsvarsbegreppet och gå över till det mer relevanta begreppet samhällets säkerhet. I bästa fall kan det nya begreppet även bidra till att vitalisera informationen kring frågorna och komma bort från en situation där ämnet i hög grad associeras med förhållanden som var aktuella under det . Om begreppet information om samhällets säkerhet används på ett bra sätt finns det mycket goda förutsätt- ningar för att informationsarbetet kommer att bli tydligare och nå fler . Information om samhällets säkerhet bör behandla: sårbarhet, skydd och krisberedskap, Mycket av den information som ges kan genomföras även , men med tydligare fokus också på samhällets kris- hanteringsförmåga, risker, sårbarhet och säkerhet. Detta gäller information från myndigheter såväl som från de frivilliga försvars- organisationerna. Bättre samordning och uppföljning Det behövs mer samordning och bättre utvärdering av den information som myndigheter lämnar om samhällets säkerhet. För att åstadkomma det menar jag att Försvarsdepartementets kompe- tens i informationsfrågor bör stärkas. En annan faktor som leder till högre krav på kommunikationskunnande inom departementet är det minskade antalet unga som genomför pliktutbildning och som betyder att kunskap om samhällets säkerhet i större utsträck- ning måste förmedlas via information som lämnas i andra samman- hang. Jag föreslår därför att departementet stärker sin kompetens genom att tillsätta en arbetsgrupp med en ämnessakkunnig som tar ett samlat grepp kring informationen om samhällets säkerhet. Syftet är att lyfta upp information om samhällets säkerhet på dagordningen och se till att frågorna får utrymme vid exempel- vis utformning av regleringsbreven. Med denna arbetsgrupp får myndigheter och organisationer också möjlighet till en efterfrågad stöttande dialog. Försvarsdepartementets arbetsgrupp kan därtill finna nya sätt som tydligare än visar hur väl uppdraget utförs. Jag föreslår också att , som är de berörda myndigheternas samarbetsorgan, ska stärkas (i texten kommer rådet fortsatt mestadels att kallas för ). Mitt förslag innebär att rådet förses med ett kansli som placeras vid en värdmyndighet. Syftet är öka kapaciteten och förmågan att samordna, genomföra och följa upp de beslut som fattas av rådet. I sker en stor del av samordningen mellan dem som informerar om samhällets säkerhet. Samordningen bidrar till ett effektivt resursutnyttjande och till samstämd information. Behovet av samordning mellan aktörerna är troligen större eftersom såväl kommunikationsklimatet som själva sak- frågorna har blivit mer komplicerade, som området utvid- gas till att omfatta samhällets säkerhet. Detta gör det angeläget att stärka position och dess möjligheter att verka. Vidare bör ordförandeposten i rotera mellan myndigheterna. Detta för att omstöpningen av informationsverksam- heten ska bli en angelägenhet för alla berörda. Det roterande ansvaret kan även bidra till en kontinuerlig vitalisering av informa- tionsarbetet eftersom nya människor löpande tar hand om den ledande positionen i arbetet. Kommunikation med vissa grupper Jag har i utredningsarbetet även övervägt hur samhället ska kunna nå fram med informationen till grupper som i mycket ringa om- fattning deltar i utbildning med totalförsvarsplikt eller har begrän- sade kunskaper i svenska eller som genom funktionshinder av olika slag har begränsade möjligheter att delta i samhällets aktiviteter. För dessa grupper kommer den utvecklade skolinformationen att ha stor betydelse. Jag tror dock att det är nödvändigt att arbeta också på andra arenor för att nå dem som inte fångas upp av skol- informationen. När det gäller information till kvinnor, som än så länge i liten utsträckning deltar i utbildning med totalförsvarsplikt, kan jag konstatera att det görs en del som är bra. Jag tänker då exempelvis på den verksamhet som genomför, men också på de utbildningar som Folk och Försvar ger speciellt för kvinnor. Dessa exempel är goda initiativ som givetvis ska fortsätta, men de förslår inte långt. Informationen till kvinnor behöver bli mer omfattande och nå fler. Myndigheterna och de frivilliga försvarsorganisationerna bör därför öka sina ansträngningar på detta område. Endast små resurser avsätts för att nå personer med begrän- sade kunskaper i svenska och personer med olika slag av funktions- hinder. är exempelvis den enda av de tillfrågade myndigheterna som redovisar en sammanhållen strategi för hur myndigheten ska agera för att bidra till att öka mångfalden i totalförsvaret. Myndigheterna måste göra mer på detta område om inte vissa grupper i samhället också i fortsättningen ska vara utestängda från frågor som rör samhällets säkerhet. Givetvis ska personer med invandrarbakgrund, de med begränsade kunskaper i svenska och funktionshindrade ha samma möjligheter som andra medborgare att inhämta kunskap om och ta ställning till frågor som rör samhällets säkerhet. Jag föreslår därför att berörda myndigheter får i uppdrag att sär- skilt beakta att information om samhällets säkerhet också når grupper av personer med begränsade kunskaper i svenska, invand- rare och personer med olika slag av funktionshinder. Detta bör uttryckligen framgå av regleringsbrev eller andra styrdokument. Jag föreslår även att de lokala utbildningssamordnarna, som är de personer som driver utbildningsspelsverksamheten för skolan på regional nivå, ska bedriva uppsökande arbete gentemot dessa Som en del av mitt förslag ingår att det ska finnas projekt- medel att söka för att förbättra och genomföra informationen gentemot dessa grupper. Tanken med projektpengarna är att organisationer ska få möjlighet att pröva vilka metoder och arbets- sätt som fungerar för att nå dem. Utöver de tre grundläggande förslagen och mina förslag om hur vissa grupper ska nås, innehåller mitt betänkande en rad andra förslag. De flesta av dessa är på ett eller annat sätt kopplade till förslagen om stödet till skolan, det utökade området samhällets säkerhet eller den förbättrade samordningen. Jag föreslår i betänkandet: att informationen om samhällets säkerhet ska ha som över- gripande mål att skapa förutsättningar för människor att inhämta kunskap och tillskansa sig ett eget förhållningssätt till frågorna. Därtill bör informationen bidra till att individen för- står sin egen roll och uppgift i försvar och krishantering, att informationen om samhällets säkerhet ska omfatta sårbar- het, skydd och krisberedskap, försvar samt säkerhetspolitik, att ska vara beställare av det nya utbildningsspelet om krishantering som ska tas fram för elever i årskurserna 7–9, att Försvarsmakten ska vara beställare av det säkerhetspolitiska spelet som är avsett för eleverna i gymnasiet, att Folk och Försvar ska vara utförare av den upplevelsebaserade inlärningen som ska inriktas mot skolans årskurs 7–9 och gymnasiet, att ska utöka den upplevelsebaserade inlärningen gentemot elever till och med årskurs 6, att ska vara beställare av Civilförsvars- förbundets information till och med årskurs 6, att en fakta- och kunskapsnod ska byggas upp där aktörernas webbsidor länkas samman, att Myndigheten för skolutveckling ska få i uppdrag att bygga upp fakta- och kunskapsnoden i samverkan med berörda myndig- heter, att permanenta utbildningslokaler för utbildningsspelen ska ut- ökas till fem och därmed kommer att finnas i , , , och , att en myndighet ska ha ett övergripande samordningsansvar för genomförandet av det förändrade informationsarbetet, att också i fortsättningen ska fungera både som beställare och utförare när det gäller information om pliktfrågor, att information ska samordnas med det nya kon- ceptet för information om samhällets säkerhet, att Försvarsmaktens rekryteringsinformation ska koordineras med den information som lämnar om värnplikts- utbildningar och plikttjänst, att och regelbundet bör höras i frågor som berör informationen om pliktfrågor, att alla frivilliga försvarsorganisationer som vill delta ska knytas till arbetet med att informera om samhällets säkerhet, att de frivilliga försvarsorganisationerna anpassar sin informa- tion till skolans villkor, att de frivilliga försvarsorganisationernas representanter får möjlighet att certifiera sig som informatörer, att , Försvarsmakten och Försvars- högskolan får i uppdrag att utforma riktlinjer för hur certifie- ringen av de frivilliga försvarsorganisationernas skolinforma- törer ska genomföras och administreras, att svarar för certifieringen av Civil- försvarsförbundets skolinformatörer, att Försvarsmakten svarar för certifieringen av Folk och Försvars utbildningsspelledare, att samordningsansvaret för informationen om samhällets säker- het ska ligga på Styrelsen för psykologiskt försvar,