sou · GSB322d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Första gången i valet , sökte jag inget stöd, jag förlitade mig på min egen kassa och det material jag fick gratis från partiet.Den hade jag mer erfarenhet av att vara högre upp i hierarkin, dels finansierade jag ur egen kassa och sedan tog jag också kontakt med vårt kvinnoförbund, som lovade att hjälpa till. Men detta kanske är intern finansiering, så någon extern finansiering har jag Det har ju diskuterats men det har varit lite svårt, man har ju riktlinjer som säger att man kan ta emot per individ; men diskuteras hur man ska förhålla sig till personer och hur det ska redovisas, som inkomst av tjänst? Det finns många osäkra faktorer som gjorde att jag valde att inte gå in på den vägen. (Intervju K) I ett annat fall hade en kandidat i viss utsträckning stöd från partiet, från en privatperson och genom partiets profilering av kandidaten även om det inte ingick i dennes personvalskampanj, men framförallt kom stödet från ungdomsförbundet vilket uttrycktes: Den stora finansiären var ungdomsförbundet, där jag själv var ordförande för hela länet, där hade vi tagit principbeslut innan provvalet ens hade skett, att stötta toppkandidater. i linje med de centrala direktiven i ge politiken ett ansikte. Jag vann provvalet och då var det ganska naturlig koppling. Jag hade hela ungdomsförbundet bakom mig (Intervju I) Från de kandidater som motsatte sig att söka medel kan följande citat tjäna som en belysning av inställningen till att ta emot bidrag: Jag blev tillfrågad av en och en bekant som ville hjälpa mig men jag sade nej. (Intervju B) Två andra kandidater beskrev erhållet stöd på följande sätt: Först tog vi beslut i föreningen att alla som hade intresse och ville driva personvalskampanj och stod på listan skulle få åtminstone lite stöd, ingen fick . Jag hade rätt att utnyttja , men jag utnyttjade nog ca 3000. Man gav större stöd till mig som stod högst upp och mindre till de längre ned på listan. Det följer partiets policy att stötta de första namnen mer. (Intervju I) Jag fick i bidrag [från partiet], jag ledde själv och ordnade distriktets hemsidesutbildning. Vi bjöd in alla som stod på listorna överhuvudtaget. Vi hade ett antal andra aktiviteter: seminarier i olika frågor för att peppa kandidater. Hemsidan var direkt riktad för att kandidaterna skulle profilera sig. (Intervju A) I ett fall begärde en kandidat stöd som en konsekvens av att en partikamrat fick stöd för sin personvalskampanj och fick då också bidrag. I flera andra fall var inte partiet berett att ge stöd till kandidater förutom de toppkandidater som man profilerade, vilket följande exempel visar: De möjligheter partiet hade att ge stöd bestämdes på medlemsmötet, det skulle gå till den person som stod högst upp på listan. Argumentet var acceptabelt, om partiet nominerar kandidater ska man se till att någon annan inte tar deras plats. Men sedan kan man diskutera hur man placerar folk på listan. (Intervju B) Det följande exemplet belyser en situation där partiet i stort är tveksamt till personval: Eftersom vi inte hade stora personvalskampanjer var det inte aktuellt [med externa bidrag], det kändes tydligt att man helst ville avstå ifrån det, det fanns inget intresse bland de på listan att göra något för sitt eget namn, de vill nog helst ligga lågt. Jag vet inte skälet till det, jag ställde aldrig den frågan. (Intervju J). Tolkningen av vad som ska redovisas, hur och när, skiljer sig åt mellan de intervjuade, vilket inte är särskilt anmärkningsvärt eftersom partiernas riktlinjer också till viss del skiljer sig åt. Några av dem som menade att alla medel i kampanjen ska redovisas på förfrågan uttryckte sin uppfattning så här: Jag har ärligt talat inte tänkt så mycket på det, det har andra gjort, jag hade en annan person som skötte det [kassören för distriktet]. Han tog också ansvar för andra saker i kampanjen, i penningabiten. Det vi sa var att om någon frågar ska jag direkt ha ungefärligt grepp om kostnaden och ungefär vad den kommer att kosta och vara noga med att säga att det är preliminära siffror. Det är svårt att säga summorna exakt innan distriktets räkenskaper är reviderade. Denna öppna policy gällde självklart också varifrån man fått bidrag. (Intervju I) Allt ska redovisas. Det ska kunna redovisas när som helst, det ska vara öppet. Det ska ske vid anmodan. Det är fritt att använda egna medel men man avråder från att finansiera med lånade medel. (Intervju D) I förra valet hade man sagt att de som vill göra personvalskampanjer ska deklarera det, men några gjorde det i smyg. är det fritt fram, man har släppt det under förutsättning att man ska kunna redovisa om man blir tillfrågad, men någon sådan fråga kom aldrig. (Intervju B) I flera fall uttrycktes att alla externa medel ska kunna redovisas på förfrågan. Flera kandidater hade heller inte gjort någon redovisning just av anledningen att man inte mottagit externa medel. Två exempel belyser detta: Det var väldigt noga, man fick skriva på papper [kandidatförsäkran] att man inte fick pengar någonstans i från, att man ska redovisa allt. Men jag hade inget att redovisa. (Intervju F ) Det gick ut PM med riktlinjer från partiet för personvalskampanjer från partiledningen. Där fanns det här med gränsen på 10 000 och det stod också klart och tydligt att man skulle kunna på anmodan deklarera varifrån man hade fått sina pengar till den personliga valrörelsen.man skulle vara beredd om journalister och allmänhet frågade, att kunna redovisa vad man har gjort och ungefär hur mycket det har kostat. Det fanns tankar om att journalister gräver och om avarter i de amerikanska valrörelserna.Vi måste ta tag i det här inför nästa val, det behöver klargöras vad gäller externa finansiärer både till partiet och enskilda kandidater. (Intervju K) Några kandidater poängterade att det ankom på kandidaten själv på eget initiativ att redovisa så fort man fick del av externa medel. En av dessa sade: Om jag fått pengar från någon annan ska jag redovisa. Jag meddelade distriktsstyrelsen att jag inte fått något.Det finns ingen exakt tid för när man ska redovisa, men däremot att man ska redovisa bidrag i fall man får något. (Intervju P) En annan kandidat menade att eftersom frågan inte diskuterats i större utsträckning var det oklart vad som gällde: Hela vår valbudget redovisades för styrelsen. Jag blev också vald till valledare i partiet i min kommun. Det är självklart att allt redovisas. Det handlar om trycksaker, annonser, lokal-TV, aktiviteter.Jag vet inte hur offentliga partiers handlingar är. Allt finns redovisat. Om det skulle bli aktuellt att media var intresserade av det, då får styrelse och ordförande ta ställning till det. (Intervju J) Slutligen så är en annan intressant fråga hur man ska förhålla sig till stödannonsering och annonssubventioner och hur man där tolkar överenskommelsen mellan riksdagspartierna. Nedan ges ett exempel där kandidaten diskuterar huruvida stödannonsering från en sympatiserande organisation bör räknas in i personvals- kampanjen eller ej, följt av en kandidat som uttrycker sig om annonssubventioner: Vi har följt de etiska reglerna som vi skrivit under och jag har ju inte haft en enda krona, vi har ju haft ett system att om någon skulle satsa pengar så skulle det omfattas av detta. Men om de säger att de ger 100 000 i valanslag och det går in i partiets kassa då blir det annorlunda. Men det här är ingenting nytt de kör det här runtom i landet, där facken profilerar sina medlemmar på listan. Jag vet att i distriktet var det en diskussion om [en personvalskampanj till ] och hur den skulle redovisas, men det var SSU som körde den och de lämnade in en redovisning. Ingen kan hindra en organisation oavsett vilken det är att sätta in en annons (Intervju O) Det vi hade var att dra nytta av överenskommelsen mellan partiet lokalt och tidningarna och rabatter på annonser, det fick vi också del av, det är naturligtvis en fördel. (Intervju Q) Anvisningar till kandidaten och diskussion om regler och riktlinjer i partierna När det gäller redovisningsfrågor är det också relevant att veta om kandidaterna fått direkt riktad information om regler och riktlinjer. I de fall det förekommit lokala föreskrifter är det intressant hur kandidaterna i så fall har blivit informerade om detta. De flesta kandidater upplever att man på något sätt har blivit informerad eller att riktlinjerna har diskuterats i något sammanhang. Men det innebär därmed inte att man alltid är säker på innebörden. har det också upplevts som att olika direktiv är motsägelsefulla när det gäller personvalsinslaget, som nedan: Ja, jag tror att det fanns en diskussion om det där. deltog jag inte i den diskussionen. Men man har vissa regler som man har antagit centralt. Eventuella personvalspengar ska gå via partiet. När det gäller kandidatboken så den tror jag på. Jag tror att det är viktigt med kandidater som har uppfattningar och det skulle vara linjen, men sedan så får du den här [kandidatförsäkran] att du nästan ska skriva av dig friheten att tycka och det blir lite konstigt. (Intervju C) Ytterligare en kandidat gav utryck för att det förekommer olika tolkningar av vad som ska redovisas och att detta har diskuterats: Sedan finns det olika tolkningar om vad som ska redovisas. Jag sitter i partidistriktets verkställande utskott där fick vi redovisning av vad kvinnoförbundet gjorde, jag tycker inte man behöver lämna den redovisningen, för kvinnoförbundet är ju en egen organisation. (Intervju O) Några intervjuade uttryckte att de hade blivit informerade via sina lokalavdelningar. Några av dem menade att det är ute i lokalavdel- ningarna som det är viktigt att konkretisera direktiven och riktlinjerna, om vilket sades: Partistyrelsen antar riktlinjer, när protokollet sedan justeras är det en offentlig handling i partiet, sedan går den ut via distrikten till lokalavdelningarna och det är där som jobbet görs, det är där också som direktiven ska göras tydliga i lokalavdelningens styrelsemöte och i sammanhang där kandidater dryftar de här frågorna. (Intervju D) Det gick ut PM med riktlinjer från partiet för personvalskampanjer från partiledningen. Där fanns det här med gränsen på 10 000 och det stod också klart och tydligt att man skulle kunna på anmodan deklarera varifrån man hade fått sina pengar till den personliga valrörelsenJag satt i valledningen och om jag minns rätt tog kommunföreningens ordförande upp frågan . Det var viktigt, vi skulle damma av reglerna och veta vad som gällde, ingen skulle behöva vara otrygg vad som gällde. Alla praktiska frågor rekommenderades att gå via valledningen. Mig veterligen var det aldrig något problem, ingen fick pengar utifrån. (Intervju E) Det [reglerna] skickades ut från distriktet efter stämman till kandidaterna, det här beslutet som tagits på distriktstämman, hur man skulle förhålla sig och följa partiets plattform, redovisning av pengar, man förband sig att stå till partiets förfogande och inte bara driva sin egen kampanj. Det är kontentan av det om man ska ta ut de viktiga punkterna. Jag vet inte [om alla blev informerade], det diskuterades ju vilka som skulle driva personvalskampanj, det var inte så att det gick ut till alla som stod på listan och berättade om det här. Vi skickade inte ut något härifrån det var i så fall det som gick ut från distriktet. Jag vet att jag fick det. Det gick ut efter stämman, det var innan man visste vilka som skulle driva personvalskampanj. Sedan är det upp till respektive kommunkretsordförande att ta upp det också. Det pratades mycket om det i många olika sammanhang, rent formellt tror jag att man lär sig efter hand hur man ska hantera det. Så länge inget händer och ingen blir förbannad låter man det rulla, uppräcker man att det går snett, det är då man börjar reagera. (Intervju A) I andra fall framkommer att det kanske har diskuterats om regler och riktlinjer men att man inte lagt på minnet vad som gällde och i vissa fall var det också så att det inte diskuterades alls med hänvisning till att man inte hade några kandidater som tagit emot bidrag för sina kampanjer utifrån. Det är heller inte i alla fall som det finns några riktlinjer antagna av partiet och att flera intervjuade upplevde att det finns ett behov att få till stånd riktlinjer vilket uttrycktes så här: Det finns inte riktlinjer och jag tror att vi saknar det. Jag har inte sett riktlinjer för personval och så vidare. Lokalt [] har inställningen varit att det är fullt möjligt att gå ut som person, men det fanns däremot inget stöd för det. Det finns inget skriftligt direktiv för vad som gäller, var och en får bedöma det, det har inte blivit aktuellt eftersom vi inte haft några stora kampanjer, jag vill lyfta fram det till nästa val, men vi har lite tid på oss till nästa val. Framförallt är det viktigt när det gäller den ekonomiska delen. Det har inte stått högst upp på dagordningen. (Intervju I) De vanligaste finansieringskällorna var att använda egna medel och bidrag på olika sätt från partiorganisationer (tabell 3). I vissa fall skedde detta på partiernas initiativ som erbjöd stöd för personvals- kampanjer i andra fall skedde det på förfrågan från kandidaterna. I enstaka fall var även ungdomsförbund, kvinnoförbund, eller privatpersoner finansieringskällor. Det förekom även att lån användes för att finansiera och det förekom även stödannonsering från extern organisation. Personvalskampanjernas finansiering, bidragskällor och redovisning Hur togs kontakt för Partiet, egen kassa (600), (500), 1 000 + Lokal TV SOU 2004:22 Bilaga 8 kvinnoförbund 5, egna Partiet½, egna medel Frågor: 4. Hur togs kontakter när det gäller finansiering? Vilket stöd har du fått från partiet? Varifrån kommer de ekonomiska bidragen? a) partiet, b) stöd från annan organisation/företag, c) privatperson. Hur mycket har kampanjen kostat totalt? Drygt 1/3 av kandidaterna menade att redovisning av medel ska ske vid förfrågan. I ytterligare något fall var kandidaterna osäkra om detta men menade att om man får några medel så förväntades man redovisa det. Uppfattningarna om vad som ska redovisas varierade mellan de som menade att kampanjmedlen ska redovisas oavsett källa, medan andra hävdade att det är enbart externa medel från företag, organisationer eller personer som ska redovisas. Detta belyser också frågan om hur man ska tolka överenskommelsen mellan partierna, inte minst gällande indirekt stöd som stödannonsering där olika tolkningar framkom. Kostnaderna för kampanjerna är till den övervägande delen ganska blygsamma. Majoriteten av kampanjerna genomfördes med små medel, eller mindre. Ett par kampanjer återfanns i intervallet 3–15 000, 2 stycken låg i intervallet 15–45 000 och två kampanjer 45 000 respektive 80 000. Dessa siffror bygger på de intervjuades bedömningar och det är tydligt att det skiljer åt vad kandidaterna räknar in i personvalskampanjerna. Kandidaternas uppfattningar om personvalet i allmänhet De intervjuade kandidaternas syn på personvalsinslaget var i allmänhet positiv. Men det framkom också en rad olika problem som man uppmärksammat och det gällde inte bara de kandidater som var tveksamt inställda till personval utan även det stora flertalet som var positivt inställda. Det gällde inte minst betydelsen av pengar, kändisskap och spänningar mellan kandidater som kan uppstå i partierna. Huruvida dessa negativa konsekvenser var generella eller specifika och större i vissa partier än andra gavs det också utryck för. De fördelar som många poängterade var att personvalet bidrar till ökad väljarkontakt och väljarinflytande, att politikerna tvingas bli mer utåtriktade. Man menade dessutom att ansvarsförhållandet blir tydligare eftersom väljaren får en mer direkt relation till den kandidat man kryssat och förväntar sig att den gör bra ifrån sig. Betydelsen av detta illustreras nedan: Det är ännu fler som vet vem jag är. Det är jättemånga som tar kontakt med mig. Folk har alltid hört av sig, men det blir fler som tar kontakt. Många har hört av sig efter mandatperiodens start. De tar kontakt för de tycker att jag är kunnig och att jag har engagemang. (Intervju E) Jag har väldigt positiv grundinställning till personval. Det är väldigt bra med personvalskampanjer, väljarna får reda på var du står i viktiga avgörande frågor, det ger dem helt annan möjlighet att följa upp var den här personen står i förhållande till det som sagts under valrörelsen. Det blir betydligt bättre förutsättningar för väljarna att få facit på vad du gör som politiker, det är en trygghet för den som driver kampanjen. Det är klart att man ofta inte till fullo kan genomföra det man vill, kompromisser krävs, men färdriktningen måste vara tydlig. Väljarna har också bra möjligheter att följa upp den. Du kan ställas till svars för om du svikit väljarna – det är den största fördelen. (Intervju Q) Det sätter ett ansikte på politiken. är oerhört anonymt, det här är ett sätt att försöka bryta det, det är viktigt att politikerna inte försvinner i den grå massan utan att de istället känner ett personligt ansvar för saker och ting. Jag vet att den och den har valt mig, jag har personligen gått ut och lovat, jag kan inte gömma mig bakom partiet. Det blir mer individinriktat, jag följde upp och berättade i denna valrörelse vad jag uppnått och också i viss mån vad jag inte lyckats med. Jag tror att politikerna skärper sig. (Intervju K) Flera intervjuade tyckte att det var bra att partierna inte ensamma kan bestämma vilka som ska ta plats i fullmäktigeförsamlingarna utan att väljarna nu åtminstone något kan påverka den uppställda listordningen och även bryta traditionella mönster. Nedan ges två exempel på detta: Personvalet handlar mycket om vem som ska avgöra valet, partiet eller folket, jag tycket folket. Men väljarna har dålig kunskap om att man kan ändra den ordning som partierna har gjort. Personvalet är en finess som ökar chansen för icke-svenskar att komma fram (Intervju P) Bra att man vet vem jag är som kandidat, allmänheten måste få veta vem de röstar på. Partier ska inte välja människorna, det är folket som ska välja och lämna det så. (Intervju L) Det fanns de som betonade att det måste bli tydligare hur det används i partierna inte minst för att upprätthålla eller öka intresset för personvalet men också för att undvika konflikter internt i partierna, vilket uttrycks nedan: Intresset för personerna har blivit större i och med att man kan välja, men det vi inte har klarat av är att tala om hur vi ska använda medborgarnas röster. Har det någon betydelse [för fördelning av uppdrag] vem jag lägger min röst på eller inte? Jag stod tvåa på listan och kom etta i valet, men det har ingen betydelse om man är krass. Folk blev förvånade, jag fick flest röster men det hade ingen betydelse vid fördelning av uppdragen. Då försöker man förklara att det har vi redan gjort upp innan. Men då säger de, varför ska vi då rösta? (Intervju M) Trots den övervägande positiva grundinställningen påvisades olika problem. Bland de negativa aspekter som lyftes fram var det framförallt risken för att kändisskap utan relevans för politisk verksamhet ska få betydelse och att kandidater med god ekonomi kommer att kunna få en fördel genom att använda sitt ekonomiska övertag för marknadsföring. De fanns också de som såg risker med att kandidater frestas att föra ett populistiskt budskap som man sedan inte har möjlighet att uppfylla i sitt parti och att det därmed skulle kunna bidra till ökad misstro mot politiken. På liknande sätt varnades det för misstro när kandidater används för att dra röster utan att man har tanke på att låta dem få viktiga förtroendeuppdrag efter valet. Citatet nedan, illustrerar påståendena om risker med att använda röstmagneter: Ja [om negativa effekter], titta på som blev inkryssad, men det motsvaras inte av uppdrag för hans del, det är synd. Det finns en risk att man använder populära människor som lok, sedan får de inte ställning motsvarande rösterna, det är inte bra. (Intervju F) Detta var i stark kontrast till en kandidat som menade att det var just ett positivt personvalsresultat som var förklaring till det tunga uppdrag som kandidaten fått efter valet. Vissa kandidater menade att de negativa effekterna var något generellt och inte partiskiljande. Dessutom kan skillnader skapas genom att, som det utrycktes, vissa partier är mer kollektivistiska och inte tillåter någon att bli stjärna på samma sätt som i andra partier. Det fanns de som poängterade att framförallt resursfrågan kan göra att kandidater från olika partier inte kommer att kunna tävla på lika villkor. Detta gällde inte bara direkta bidrag utan även till exempel annonssubventioner. Denna diskussion kan illustreras med följande påståenden: Om personvalet bygger på pengar, att man har ekonomiska tillgångar, då ser jag fara med personval, då är det andra drivkrafter än intresse för samhällsbyggnad, de skillnaderna finns . Små partier har svårt att konkurrera när det gäller ekonomiska förutsättningar, det går bara inte. Men det finns många väljare som tappat tilltro till de stora kolosserna och politikerna, det har varit en hel del rubriker som inte känns så bra. Väljare söker alternativ, de tröttnar, men vi har underläge eftersom vi inte har de ekonomiska förutsättningarna. Det mindre partier kan göra är att arbeta och synas i media mellan valen, inte gå i ide, där kan det finnas möjligheter för de små partierna. (Intervju J) Det är orättvist partierna emellan. Vissa partier har hur mycket pengar som helst, andra har lite pengar som mp och även v. (Intervju N) Det kan bero lite på partiets resurser. Man borde inte ta emot från företag och organisationer. Men det finns partier som gör det, därför måste det allmänna gå in med resurser så att partier kan på rättvist sätt föra ut sitt budskap. Det borde finnas en ordentlig grundplåt lika för alla partier. Det finns partier som socialdemokratin som har helt andra förutsättningar att finansiera sin politik genom kopplingen till fackföreningsrörelsen bland annat. Det långvariga maktinnehavet ger också vissa fördelar att helt enkelt använda maktapparaten i marknadsföringen. (Intervju Q) De fördelar som många poängterade var framförallt att personvalet bidrar till ökad väljarkontakt och att kandidaternas ansvarighet inför väljarna blir tydligare (tabell 4). Några betonade också vikten av att väljarna har möjlighet att åtminstone till viss del påverka vilka som ska ta plats i fullmäktigeförsamlingarna för ett parti och också att detta kan bidra till att öppna upp partierna. Detta var något som kanske framförallt betonades av kandidater som inte själva var placerade på valbar plats, men även av andra. SOU 2004:22 Bilaga 8 Chans för lägre placerade Politiker tvingas ta kontakt Bryter upp i partierna Frågor: Positiva effekter av personval/personvalskampanjer? Negativa effekter/ problem? – a) i ditt parti, b) i andra partier? När det gäller mer negativa erfarenheter betonades att det har funnits en otydlighet i hanteringen av personvalet och att detta försvårar att öka intresset som det ibland bidragit till att skapa konflikter internt i partierna, när valresultatet blir annor- lunda än vad partierna förväntat sig. En kandidat varnade för att använda röstmagneter utan syfte att sedan ge denna person tunga uppdrag efter valet, eftersom det leder till minskat förtroende. Andra problem som togs upp var risker för att kändisskap skall få stor betydelse liksom att välbärgade kandidater får fördel. På frågan om negativa konsekvenser är något partispecifikt eller generellt anförde de flesta att de problem som uppstår snarare är något generellt än att problemen skulle vara partispecifika. De som ändå anförde skillnader pekade bland annat på att möjligheterna att få såväl direkta som indirekta bidrag varierar mellan partierna. Kandidaternas lärdomar – regler och pengars betydelse Detta avsnitt fokuserar på kandidaternas lärdomar kring risker kopplade till personval och hur de ser på reglering av valkandidaters och partiers finansiering.