sou · GSB313d3 · 2005-01-01 00:00:00 — De organisationer som har tilldelats stöd för hivpreventiv verksamhet –2002 har nästan all- tid varit desamma, nämligen Stiftelsen –Röda Korset, RFSL, , , Posithiva gruppen, Kvinnocirkeln i (KCS), , Stiftelsen , Förbundet blödar- sjuka i (FIBIS), därtill Föreningen mot aids , samt . –2002 har Stiftelsen –Röda Korset, RFSL och tillsammans erhållit av de medel som fördelats för stöd till hivpreventivt arbete. Projektstöd för hiv/STI Institutet fördelar också stöd till hiv/STI-preventiva projekt; pro- jektverksamhet som kan bedrivas i landstings, kommuners, organi- sationers, statliga myndigheters eller andra berörda aktörers regi och där bedömningsgrunden är om projektet har nationell relevans. Detta kan avse såväl att resultatet kan nyttjas på nationell nivå som att ett nationellt problem är så pass koncentrerat till ett geografiskt område att en lokal/regional insats får anses vara av nationell relevans. –2002 har mellan 9,6 och utgått till sådan projektverksamhet. beslutade institutet, mot bakgrund av rapporterad och befarad epidemiologisk utveckling, att ytterligare ca skulle utgå för extra insatser , vilket förklarar den jämförelsevis höga siffran för . Projekten värderas, som beskrivits ovan, utifrån dess nationella relevans, och därefter utifrån vilken målgrupp de riktar sig till. Ut- föraren är således av sekundär betydelse, men man kan notera att en successiv minskning av projektstöd till frivilligorganisationerna har skett, till förmån för främst landstingen. utgick 70 pro- cent av bidraget till olika organisationer för att sedan successivt minska fram då av stödet tilldelades Det hiv/STI-preventiva arbetet Landstingen tilldelades inledningsvis pro- jektstöd för 2001 erhålla och av dessa medel. Noteras bör också att insatser riktade till personer med utländsk bakgrund i större utsträckning faller under denna post då dessa in- satser, oftare än sådana riktade till andra målgrupper, är organise- rade i projektform. Ansökan, prövning och återrapportering av dessa medel sker till . Projektstöd till landsting utanför storstadsområden Projektstöd för att stimulera till regionala och lokala aktiviteter har utgått till landstingen utanför storstadsområdena med mellan 10,3 och –2002. utgick därutöver ca i projektstöd till kommu- ner inom ramen för extrabidraget. Som nämnts ovan fördelas också projektstöd till och kommuner för projekt av nationell relevans. Medel fördelas således via till lokala frivilligorganisa- tioner, samt till projektverksamhet bedriven av andra aktörer, in- kluderande landstingsdrivna projekt. De lokala/regionala hand- lingsplaner som utarbetats/utarbetas med stöd av den nationella handlingsplan som presenterades bekostas till stor del med projektmedel från . I prövningen av ansök- ningarna beaktas också vad som kan anses ligga inom ramen för huvudmännens ansvarsområden. Således utgår inte längre medel till ungdomsmottagningar eller till sex- och samlevnadsundervisning i skolorna. Medlen är till för att initiera verksamhet som om den visar sig effektiv skall överföras på respektive huvudmans ordinarie budget. Ansökningsförfarandet, och därmed prövningen av medel till pro- jekt som fördelas via landstingen skiljer sig åt mellan de olika lands- tingen. Vissa av landstingens kontaktpersoner för hiv/STI-pre- vention gör ett första urval, alternativt en prioritering, inför den samlade ansökan till . Andra översänder samtliga inkomna ansökningar, och be- slutar sedan efter samråd med kontaktpersonen i respektive lands- ting vilka organisationer/projekt som skall stödjas. Det är dock institutet som har det slutliga avgörandet i sin hand. Återrappor- teringen sker till och . Det hiv/STI-preventiva arbetet I regeringens proposition om – roll och uppgift (prop. 2000/01:99) framgår att institutets verksamhet skall stå på vetenskaplig grund och att institutet inom ramen för det ska kunna ge bidrag till avgränsade vetenskapliga projekt, samt sam- arbeta med olika forskningsinstitutioner. Mellan åren 1998–2002 har mellan 1,7 och anslagits olika forsknings- projekt. Institutet har initierat och beviljat ekonomiskt stöd till forskning om sexualitet med fokus på sexualvanor och attityder. Forskning om ungdomssexualitet har varit prioriterad, likaså har MSM varit en grupp där flera studier genomförts. Det finns ett samarbete mellan institutet och olika forskningsinstitu- tioner som bedriver forskning inom berörda områden, exempelvis vid , , och . har också två representanter (varav en från projektgruppen) i för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) och har därmed insyn i och möjlighet att påverka aktuell folkhälsoforskning inom området. Större studier som genomförts är exempelvis Sex i , en kvantitativ studie om attityder och beteenden vilken sedan också legat till grund för fördjupade studier, och de åter- kommande studierna Allmänheten och hiv/aids – kunskaper, attityder och beteenden, som baseras på en riksomfattande enkätstudie riktad till den svenska befolkningen i åldrarna 16–. Hiv/STI-verksamhet vid –2002 har mellan 14,5 och av det särskilda anslaget gått till verksamhet som bedrivs vid /. /94 tillfördes förvaltningsanslag dessutom 6,5 miljo- ner kronor från hiv/aids-anslaget, vilket avsåg kostnader (löner, lokaler etc.) för uppgifter inom hiv/aids-området. finansieras fyra projekttjänster via anslaget. De största utgiftsposterna är kostnader knutna till utgivningen av tidningarna , den återkommande sommarkampanjen samt insatser relaterade till World Aids . motsvarade det av de 18,3 miljoner kro- Det hiv/STI-preventiva arbetet nor som avsattes för verksamhet inom institutet. Att framställa och trycka informationsmaterial/broschyrer är en annan stor utgiftspost. Därutöver arrangerar (vidare)utbildningar och konferenser. Institutet deltar vidare i olika projekt inom ramen för Europeiska Unionen och WHO. 4.5Frivilligorganisationernas arbete med hiv/STI Efter att de första fallen av aids upptäcktes i tog fri- villigorganisationerna tidigt initiativ till preventiva insatser. Pro- gram för att begränsa spridningen av hiv och konsekvenser för de redan smittade utarbetades. Åtgärder vidtogs; gick RFSL tillsammans med den då nyöppnade ut och uppmanade alla homo- och bisexuella män att avstå från att lämna blod. publicerade och Aids-fakta, i vilken homo- och bisexuella män fick råd om hur de kunde skydda sig. Som en direkt följd av epidemin bildades dessutom föreningarna Läkare mot AIDS och Noaks Ark. Alltsedan regeringens första åtgärdsprogram presenterades (prop. 1985/86:13) har frivilligorganisationernas särskilda förutsättningar betonats och deras insatser inom hiv/aids-området uppmärksam- mats. Regeringen hänvisade till erfarenheter från bl.a. som visade att frivilligorganisationernas insatser var av stor betydelse. Man konstaterade att det psykosociala arbetet som redan då be- drevs av frivilligorganisationerna, bl.a. i form av särskilda kontakt- grupper, stödsamtal och kamratstödjande aktiviteter av skilda slag, var ett viktigt komplement till den omvårdnad som tillhandahölls av den offentliga vården. Likaså har frivilligorganisationernas sär- ställning gentemot såväl den offentliga verksamheten som gent- emot allmänheten betonats. Den ideellt drivna verksamheten ansågs ha större förutsättningar att nå ut till människor med gemensamma intressen och livsvillkor. Mot bakgrund av frivilligorganisationernas kunskap och sär- skilda förutsättningar knöts företrädare för berörda organisationer till en referensgrupp till den nybildade Aidsdelega- tionen. har den frivilliga insatsen permanentats och ses som en självklar del av insatserna mot hiv/aids och liksom på Aidsdelegations tid har , som svarar Det hiv/STI-preventiva arbetet för samordningen av insatserna vidtagna inom ramen för de sär- skilda statliga medlen, en referensgrupp med företrädare för berörda organisationer knuten till verksamheten. 4.5.2Frivilligorganisationer verksamma inom hiv/aids-området Såväl RFSL som kom, som en naturlig följd av verksamhe- ternas inriktning och i RFSL:s fall av den tidiga hivepidemins karak- tär, att ta en aktiv roll i arbetet med att försöka begränsa sprid- ningen av hiv/aids. Organisationerna vidtog preventiva insatser, som de i sin sexualpolitiska opinionsbildning arbetade för att uppmärksamma olika problemställningar. Efter att de första fallen av aids upptäcktes – och mot bakgrund av föränd- ringar i den epidemiologiska utvecklingen – har sedermera olika organisationer bildats för att möta behov som uppstått. bildades och den första RFSU-kliniken öppnades på i , där man bedrev preventivmedelsrådgivning och utprovning av pessar. Frågorna på den sexualpolitiska dagordningen har förändrats, men bedriver liksom då sexualpolitisk opinionsbildning samt sexualupplysning. Organisationens uppgift är att sprida en fördoms- fri, bejakande och öppen syn på samlevnads- och sexualfrågor. Lokalt bedrivs verksamheten i tio självständiga föreningar. För erhöll , för hälsofrämjande och hiv/STI-förebyggande arbete, från det särskilda statliga anslag som administreras av . De lokala RFSU-föreningarna kan i sin tur söka medel via det landsting inom vilket verksamheten är förlagd. arbetar med upplysning, utbildning och opinions- bildning. Man arrangerar kurser, konferenser och deltar i debatter, samt utbildar lärare, sjukvårdspersonal och egna informatörer. På RFSU-kliniken bedrivs preventivmedelsrådgivning, sexualrådgivning samt hiv/STI-rådgivning, Där finns också öppet hus för ungdomar och en mottagning för unga män. lokalföreningar arbetar runt om i landet med information och utbildning. Många lokal- föreningar utbildar volontärer som sedan går ut i skolorna och talar Det hiv/STI-preventiva arbetet med elever om sex och samlevnad. Att ungdomar får en god kun- skap om sex och samlevnad har genomgående varit ett prioriterat område för och organisationen bedriver en omfattande in- formationsverksamhet i samarbete med skolan. Att arbetar med hivprevention följer av verksamhetens generella inriktning, till stor del handlar det om att föra in ett hiv- preventivt moment i skolinformationen, ungdomsmottagningar och opinionsbildning. målsättning är att bedriva ett brett före- byggande arbete kring hiv, övrig STI och oönskade graviditeter. bildades , bara efter det att homosexuella handlingar avkriminaliserats. Organisationen verkar för ett samhälle där alla människor oavsett sexuell läggning eller könsidentitet skall ha lika rättigheter och skyldigheter. RFSL arbetar både idépolitiskt, för att tillvarata homo- och bisexuella mäns och kvinnors och transpersoners intressen, och socialt, genom att skapa mötesplatser och social gemenskap runt om i . RFSL består av 28 fristående lokalavdelningar, avdelningarna i , och bedriver dess- utom särskild rådgivningsverksamhet. För erhöll RFSL från anslaget Insatser mot aids som administreras av Statens folkhälso- institut. Av dessa utgjorde ett generellt organisa- tionsstöd och stöd till hivpreventivt arbete. Liksom för de lokala RFSU-föreningarna söker de lokala RFSL- föreningarna medel via det landsting inom vilket verksamheten är förlagd. Till stöd för RFSL:s arbete finns förbundskansliet, som i huvud- sak bedriver sexualpolitisk verksamhet, samhällelig bevakning av intressepolitiska frågor, hivprevention och information i hälsofrågor. Förbundets arbete med hivfrågor samordnas inom hivkansliet i . Där följer man utvecklingen inom hiv/aidsområdet, genomför informations- och utbildningsinsatser, utbildar volontärer, samt ägnar sig åt metodutveckling och pilotinsatser riktade till den egna målgruppen. Genom kurser och informationsmaterial delas erfarenheterna med lokalavdelningar och rådgivningar. Lokalavdelningarna anordnar aktiviteter både för medlemmar och andra homo- och bisexuella kvinnor och män. Det hiv/STI-preventiva arbetet social funktion och arrangerar föredrag, studiecirklar och informe- rar om homosexualitet i skolor. De flesta avdelningar har också en telefonjour, dit man kan ringa för att tala med någon som själv är homo-, bisexuell eller transperson. På de RFSL-rådgivningar som är knutna till lokalavdelningarna i , och finns kuratorer, informationssekreterare och andra anställda som arbetar med rådgivning och stöd till enskilda, uppsökande arbete samt olika typer av informationsförmedling om homosexualitet, hiv/aids och säkrare sex. Noaks Ark–Röda Korset Föreningen grundades som en direkt följd av hivepidemin och med syfte att minska konsekvenserna av sprid- ningen av hivinfektionen. bildade de två organisationerna Noaks Ark och Svenska Röda Korset en gemensam stiftelse och verksamheten har därefter bedrivits bedrivs inom ramen för Stiftelsen –Röda Korset. Verksamheten vid Noaks Ark utformades efter de behov som fanns i hivepidemins inledningsskede. , främst till följd av att behandlingsmetoder för hivinfektion utvecklats med förändrat sjukdomsförlopp som följd, har de behov som styrt verksamhetens utformning också förändrats. Den största organisa- toriska förändringen ägde rum när Noaks Ark–Röda Korset lade ner sitt gästhem, ett enskilt vårdhem för hivinfekterade, aids- sjuka och anhöriga som organisationen drivit . Ett par övernattningsplatser har dock behållits, men det bedrivs inte någon sjukvårdande verksamhet på Noaks Ark–Röda Korset. Det finns åtta lokala, fristående Noaks Ark/ Noaks Ark–Röda Korset föreningar. Dessa föreningar är i färd med att gå samman och bilda ett riksförbund – (). För erhöll stiftelsen från för stöd till hivpreventivt arbete, 4,5 miljo- ner kronor från och från stad. De medel som tilldelats Noaks Ark–Röda Korset från och kommunen utgår från de medel som kanaliseras via till de tre storstadsregionerna. Liksom RFSL:s och lokalföreningar kan de lokala Noaks Ark-föreningarna söka stöd via det landsting de har sin hemvist i. Det hiv/STI-preventiva arbetet Stiftelsen –Röda Korset i är per definition en lokal organisation, men har mot bakgrund av verksamhetens karaktär ansetts ha tillräckligt av en nationell inriktning för att vara berättigad till stöd via . Till gästhemmet var personer välkomna från hela och telefonrådgivningen Aidsjouren lanserades rikstäckande och målgruppsöverskridande. Likaså har de informations- och undervisningsuppdrag, studiebesök och kurser som Noaks Ark–Röda Korset bedriver ofta hela riket som upptagningsområde. Noaks Ark–Röda Korsets verksamhet har två huvudsakliga in- riktningar; emotionellt, socialt och praktiskt stöd till hivpositiva, aidssjuka, anhöriga och vårdpersonal; samt information, utbildning och handledning i hivpreventivt syfte. Noaks Ark–Röda Korsets utbildningsverksamhet syftar till att förebygga vidare spridning av hivinfektionen och att motverka diskriminering och utpekande av infekterade och sjuka. Organisationen producerar och distribuerar också informationsmaterial om hiv/aids, samt tidskriften på hiv tillsammans med föreningen mot Aids. Convictus bildades för att stödja hivpositiva med miss- brukarbakgrund. har målgruppen utvidgats till att omfatta även hivpositiva i aktivt missbruk och också hemlösa. Verksamhetsidén bygger på medmänsklighet i kombination med medvetenhet. Att tillgodose utsatta människor mest basala behov med ambitionen att därigenom möjliggöra förändring. Föreningen erhöll för från , från (som har regeringens uppdrag att fördela statsbidrag till riksorganisationer verksamma inom det sociala området), samt från . Convictus har enbart som upptagningsområde och erhåller därmed inga medel via Statens folk- hälsoinstitut. Convictus har drivit en dagverksamhet, Bryggan, för hemlösa. Den totala besökspopulationen är upp- skattningsvis ca 300–400 personer och besöks Bryggan av ett femtiotal personer. På Bryggan kan gästerna äta, vila, duscha och byta till rena kläder. Föreningen får bl.a. mat, kläder och sanitetsartiklar till skänks från både privatpersoner och företagare Det hiv/STI-preventiva arbetet som ett stöd i arbetet med hemlösa. På Bryggan får gästerna också hjälp med att enkelt komma i kontakt med sjukvård, socialtjänst och rehabiliteringsorganisationer. kommer till Convictus en gång , likaså besöks Bryggan regelbundet av två mobila sjukvårdsteam. Gäster som kommer till Bryggan behöver inte vara drogfria, men det råder förbud mot an- vändning av droger i lokalerna. Convictus äger , ett rekreations- och ut- bildningshus i . vänder sig till hivpositiva missbrukare eller f.d. missbrukare och deras anhöriga samt till hemlösa och har öppet samt större och . Huset används för vila, semester och miljöom- byte men ibland också som ett led i en längre planering för enskilda missbrukare, ofta tillsammans med . På är varken alkohol eller droger tillåtet. Föreningen har en omfattande utåtriktad verksamhet; ute i sam- hället, i hemmen, på sjukhus och institutioner. Convictus anordnar kontinuerligt konferenser och seminarier, ofta i samarbete med andra organisationer/aktörer. Convictus har också ett kontinuerligt samarbete med andra organisationer, t.ex. Vision.nu, en ideell före- ning bestående av fyra optiker, som arbetar med att besöka verk- samheter för hemlösa, där göra synundersökningar och korrigera eventuella synfel med glasögon som lämnats in av kunder. bildades av nationella och regionala organisationer för hivpositiva individer och är en paraply- organisation som på ett nationellt plan arbetar för hivpositivas rättig- heter. RFHP består av sex medlemsorganisationer: Kamratföre- ningen Oasen (hivpositiva afrikaner och anhöriga i ), Positiva Gruppen Syd (hivpositiva i ), Posithiva Gruppen (hiv- positiva homo- och bisexuella i ), Kvinnocirkeln (hiv- positiva kvinnor i ), Positiva gruppen väst (hivpositiva och närstående i västra ) och Kamratföreningen Convictus (stöd åt hivpositiva med missbruksbakgrund och hemlösa; se ovan). Arbetet är inriktat på att synliggöra hivpositiva i samhället och att en attitydförändring vad gäller hivinfektionen skall ske. Man arbetar också socialpolitiskt för att göra de hivpositiva, politiker och myn- Det hiv/STI-preventiva arbetet dighetspersoner uppmärksamma på hivpositivas rättigheter, skyldig- heter och möjligheter. Under hade RFHP en omsättning på ca , varav ca erhölls från och ca från Social- styrelsen. De medlemsorganisationer som verkar på nationell nivå kan dessutom söka stöd via , medan de regionala föreningarna, i likhet med lokala RFSU-, RFSL- och Noaks Ark-föreningar, kan söka stöd från och via kommuner/ landsting där de är verksamma. RFHP arbetar med att sprida information om hivpositivas situa- tion och om hivinfektion, samarbetar med myndigheter och orga- nisationer som har samma målsättningar och arbetar gentemot myndigheter för att förbättra villkoren för hivpositiva. Organisa- tionen deltar i preventionsarbetet genom olika typer av informa- tionsinsatser. RHFP publicerar och distribuerar tidningen plus i minst fyra nummer . Tidningen är ett forum för RFHP:s rikstäckande information och distribueras till bl.a. medlems- organisationerna, enskilda medlemmar, riksdagsledamöter, hud-, ven-, och infektionsmottagningar landet runt, kommunkontor, bibliotek samt till andra organisationer och verksamheter. RFHP har också en stödtelefonverksamhet som drivs av hivpositiva volontärer, dit hivinfekterade och anhöriga kan vända sig för stöd- samtal. Föreningen mot aids bildades . Syftet var att om möjligt begränsa aidsepidemin och dess skadeverkningar, främja gott omhändertagande av hivinfekterade och aidssjuka, samt stimu- lera till ökad forskning. Föreningen vill dessutom tillhandahålla information till riskutsatta grupper, vårdpersonal och allmänheten. Initiativtagarna till Läkare mot aids ville bl.a. verka för en större öppenhet i frågor och problem som rörde sexualitet. in- rättades Stiftelsen mot aids forskningsfond, som stödjer forskning kring vaccination och effektivare läkemedel mot hiv/aids, samt forskning kring förebyggande åtgärder. Läkare mot aids ger också ut tidskriften på hiv tillsammans med Stiftelsen –Röda Korset. Föreningen får bidrag av Det hiv/STI-preventiva arbetet de särskilda anslaget som disponeras av om ca . Organisationer för blödarsjuka och transfusionssmittade Förbundet i (FBIS) bildades för att tillvaratar de blödarsjukas intressen i samhället, ge råd och stöd till blödarsjuka och deras anhöriga samt sprida kunskap om blödarsjuka. beviljar förbundet medel till stödverksam- het för hivpositiva blödarsjuka och deras anhöriga. Stiftelsen (Produktsmittade Blödarsjuka) bedriver stödverksamhet för hiv- infekterade blödarsjuka män och deras anhöriga. Stiftelsen har ett samarbete med koagulationsenheterna i och . Därutöver anordnas en träff för hela gruppen samt samtals- träffar en gång . är en förening för hivpositiva blodtransfusionssmittade som bildades . Föreningen bedriver psykosociala stödinsatser för hiv- infekterade och närstående. Organisationerna får vardera ca i bidrag från de statliga medel som administreras av . Organisationer för personer av utländsk härkomst har ekonomiskt stöd om ca till- delats hiv/STI-preventiva eller stödjande projekt som bedrivits av olika invandrarorganisationer. Olika nationella riksförbund är vanligast förekommande mottagare av statligt stöd, men också organisationer som Afrikanska hälsoteamet, och har fått stöd. ökade antalet rapporterade fall av hivinfektion där personer smittats före immigration till , främst i söder om . Afrikanska hälsoteamet (AHT) bildades för att bedriva prevention och stödjande verksamhet riktat till afrikaner i . AHT arbetar för att före- bygga hiv/aids genom att ge stöd åt hivinfekterade och aidssjuka samt genom att arbeta mot narkotika och missbruk av alkohol och läkemedel. AHT bedriver också intressepolitisk opinionsbildning. Under hade AHT en omsättning på ca , varav ca utgjorde projektmedel från Det hiv/STI-preventiva arbetet och ca stöd från stad. , som etablerades som ett projekt , är en förening för hivpositiva afrikaner och deras närstående. Föreningen är medlem i RFHP. Oasen erbjuder sina medlemmar psykosocialt stöd och möjlighet till utbildning. Oasen erhåller lik- som AHT bidrag av de medel som disponeras av Statens folkhälso- institut, ca för . startade AHT, tillsammans med Afrosvenskarnas riks- förbund och Diakoni för afrikaner, en råd- och stödmottagning. Mottagningen syftar till att minska smittspridning bland afrikaner genom att ge råd och stöd kring frågor som rör sex och samlevnad, hiv/aids och övriga STI samt oönskade graviditeter. På mottag- ningen arbetar man också med familje- och relationsproblematik, själavård samt med drog- och alkoholproblem. Därtill hänvisar man till och assisterar i kontakten med andra instanser (myndigheter, sjuk- vårdsinstitutioner, organisationer etc.) då kunskapen bland klien- terna om det svenska samhällets uppbyggnad ofta är bristfällig. 4.5.3Fördelning av medel till frivilligorganisationer Regeringen har sedan det första åtgärdsprogram presenterades (prop. 1985/86:13) tydligt uttryckt att bidrag skall utgå till frivilligorgani- sationer såväl för deras medverkan i informationsarbetet som för den psykosociala stödverksamheten. har den frivilliga insatsen permanentats och ses som en självklar del av insatserna mot hiv/aids. En frivilligorganisation har förvisso inget formellt (legalt) ansvar för det område/sektor inom vilken den verkar och att en frivillig- organisation verkar inom ett område fråntar heller inte / kommunen ansvaret enligt t.ex. hälso- och sjukvårdslagen eller socialtjänstlagen. Däremot skall, enligt 8 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), en sjukvårdshuvudman i sin planering ta hänsyn till och samverka med samhällsorgan, organisationer och privata vårdgivare för att verksamheten skall bli så rationell som möjligt. En organisation som erhåller organisationsstöd från staten eller annan offentlig myndighet för sin verksamhet, eller via upphand- ling kontrakterats för en viss uppgift, kan däremot sägas ha ett åtagande och ansvar för att uppgiften utförs på ett korrekt sätt och i enlighet med de riktlinjer som gäller för stödet eller det upp- Det hiv/STI-preventiva arbetet