sou · GSB381d2 · 2005-01-01 00:00:00 — I en del omprövningsärenden som initierats av en borgenär har det förekommit att anledningen till att gäldenären inte följt betalnings- planen varit att dennes ekonomiska situation väsentligen försämrats efter beslutet om skuldsanering. Enligt den nuvarande ordningen är det inte möjligt för rätten att under dessa förhållanden ändra betalningsplanen så att den kan anpassas till gäldenärens faktiska betal- ningsförmåga. Det är endast möjligt om gäldenären själv ansöker om omprövning (se 28 § SksanL). Om gäldenären – på grund av bristande betalningsförmåga – upprepade gånger under förhållande- vis inte betalat enligt planen har det därför förekommit att man i den praktiska tillämpningen upphävt skuldsaneringen om en borgenär ansökt om omprövning (jfr 7.4.6 nedan). 7.4.5Väsentligt förbättrade ekonomiska förhållanden efter en skuldsanering Om gäldenärens ekonomiska förhållanden väsentligen har förbättrats efter skuldsaneringen kan, på ansökan av en borgenär, tingsrätten upphäva eller ändra beslutet om skuldsanering (se 27 § första stycket punkten 5 SksanL). En ansökan av denna anledning måste ges in för skuldsaneringen (se 27 § andra stycket SksanL), dvs. en betalningsplan normalt löper. Om betalningsplanen löper gäller i stället . Efter utgången av nämnda tid kan således en skuldsanering varken upphävas eller ändras på grund av att gäldenärens ekonomiska för- hållanden väsentligen har förbättrats. I skuldsaneringslagens förarbeten angavs att det ofta inte var motiverat med en så ingripande rättsföljd som ett upphävande inne- bär.8 I stället borde betalningsplanen korrigeras så att borgenärerna kunde få del av det ökade betalningsutrymmet. Enligt skuldsaneringslagen har gäldenären inte någon skyldighet att på eget initiativ informera borgenärerna om ändrade inkomst- 8 Se prop. Steg 3 – Förfarandet vid domstol förhållande, utan det åligger således varje enskild borgenär att bevaka om det finns anledning att begära omprövning av skuldsaneringen. Utredningen har erfarit att det hör till ovanligheterna att en domstol upphäver en skuldsanering om den gjort bedömningen att gälde- närens ekonomiska förhållanden väsentligen har förbättrats. Under sådana förhållanden har domstolen normalt ändrat betalnings- planen så att borgenärerna under betalningsplanens återstående löptid fått del av gäldenärens ökade betalningsutrymme. En fråga som dock i den praktiska tillämpningen varit föremål för diskussion är hur mycket gäldenärens betalningsutrymme skall ha ökat för att medföra en ändrad betalningsplan. Allmänt kan sägas att normala årliga lönepåslag inte har lett till en ändrad betal- ningsplan.9 I övrigt kan man av underrättspraxis inte utläsa hur mycket gäldenärens betalningsutrymme skall ha ökat för att med- föra en ändring av betalningsplanen. En annan fråga som varit föremål för diskussion är hur man vid en omprövning skall se på den omständigheten att gäldenären haft ett betydligt större betalningsutrymme än vad som förutsattes vid det ursprungliga beslutet. I underrättspraxis har det förekommit att man vid sådana förhållanden har förlängt betalningsplanen upp till . Frågan har varit föremål för prövning av genom beslut i ärende ÖÄ 4398-00 och i ärende ÖÄ 4903-02. I det först nämnda ärendet var omständigheterna följande. En man beviljades skuldsanering . för beslutet uppgick hans månadsinkomst till och hans månat- liga betalningsutrymme till . Betalningsplanens längd fastställdes till och hans betalningsutrymme fördelades mellan borgenärerna. Efter beslutet om skuldsanering ökade hans månads- inkomst till följd av övertidsarbete. uppgick den till 22 300 respektive . Han fick 1999 en bonus, vilket innebar att hans årsinkomst det året motsvarade en snittlön på . Året därpå uppgick hans månadsinkomst till och 2001 hade den ökat till . Sistnämnda år och vid tiden för hovrättens prövning uppgick hans betalningsutrymme till . 9 Jfr /s. 256 Steg 3 – Förfarandet vid domstol han pensionssparat med . Dessutom hade han köpt andelar i aktiefonder och aktier. Han var ensamstående utan barn och bodde i en bostadsrättslägenhet som var värderad till . Tingsrätten upphävde mannens skuldsanering. Hovrätten gjorde följande bedömning. Mannens fasta månadslön hade ökat från till . Detta ansåg man inte ensamt vara en så stor ökning att den kunde medföra en ändring av betalningsplanen. Att mannen under ett par års tid till följd av övertidsarbete haft en faktisk månadslön om och som möjliggjort att han kunnat spara belopp i en omfatt- ning som inte ansågs rimlig för en person med skuldsanering ansåg man dock var skäl för omprövning. Med beaktande av att mannens skuldsanering löpt innan frågan om omprövning upp- kom och med hänsyn till att det inte finns någon lagstadgad skyldig- het för en gäldenär att anmäla när hans ekonomiska förhållanden förändras, ansåg hovrätten att det inte var skäligt att upphäva mannens skuldsanering. Däremot ansåg hovrätten att betalningsplanen skulle ändras så att borgenärerna fick del av mannens ökade betalnings- utrymme. Mot bakgrund av den korta tid som återstod av den ursprungliga betalningsplanen fann man att det med hänsyn till borgenärsintresset förelåg särskilda skäl att förlänga betalnings- planens löptid med . I det andra ärendet var omständigheterna följande. En kvinna beviljades skuldsanering . Vid beslutet hade hon en inkomst om . höjdes hennes månadsinkomst till och till . Vid tid- punkten för ansökan om omprövning 2002, hade hennes inkomst höjts till . Tingsrätten fann att hennes eko- nomiska förhållanden väsentligen hade förbättrats efter beslutet om skuldsanering och att borgenärerna skulle få del av hennes ökade betalningsutrymme genom att den ursprungliga betalningsplanen förlängdes med . Även hovrätten fann att kvinnans ekonomiska förhållanden väsentligen hade förbättrats och att skäl för ompröv- ning förelåg. Hovrätten ansåg därför att hennes borgenärer skulle få del av det ökade betalningsutrymmet under den återstående tid som den ursprungliga femåriga betalningsperioden skulle löpa. Vid en avvägning av de olika intressen som ryms inom skuldsanerings- institutet fann hovrätten dock inte skäl att förlänga betalnings- perioden . Steg 3 – Förfarandet vid domstol Det senast nämnda ärendet är överklagat till som meddelade prövningstillstånd ; i skrivande stund har domstolen inte avgjort ärendet. Ytterligare en fråga som varit föremål för diskussion i den prak- tiska tillämpningen är om gäldenären själv kan ansöka om ompröv- ning om dennes ekonomi förändras till det bättre. En allmänt rådande uppfattning, bortsett från något tingsrättsavgörande, är att så inte är fallet. Borgenärernas uppföljning av gäldenärens ekonomiska förhållanden I samband med de kontakter utredningen haft med inkassoföretag, har framkommit att dessa i allmänhet cirka två till efter beslut om skuldsanering gör en uppföljning av gäldenärens ekono- miska förhållanden. Att företagen inte gör detta tidigare hänger samman med reglerna kring fysiska personers inkomsttaxering. Det är inte möjligt att få upplysning om någons årsinkomst förrän den slutliga skatten är bestämd. En fysisk persons slutliga skatt bestäms tidigast och året efter in- tjänandeåret. Den allmänna uppfattningen bland de inkassoföretag som utred- ningen haft kontakt med är, att det borde införas en bestämmelse om att den gäldenär som beviljas skuldsanering skall vara skyldig att anmäla om dennes ekonomiska förhållanden väsentligen för- bättras. 7.4.6Gäldenärens ekonomiska förhållanden har försämrats På ansökan av en gäldenär kan en tingsrätt ändra vad som har bestämts i ett beslut om skuldsanering i fråga, dels vad som skall gälla för fordringarna, dels vilket belopp som skall fördelas mellan borgenärerna, dels ock om betalningsplanen (se 28 § SksanL). För att gäldenären skall få till stånd en omprövning krävs att det har Steg 3 – Förfarandet vid domstol inträffat omständigheter som inte kunnat förutses vid tiden för beslutet om skuldsanering eller att det finns synnerliga skäl. Av motiven till skuldsaneringslagen framgår att bestämmelsen var avsedd för de fall då gäldenären på grund av nya, oförutsedda omständigheter inte längre kunde anses ha förmåga att fullfölja sina åligganden enligt beslutet om skuldsanering.10 Vidare framgår att det borde vara fråga om omständigheter som på ett avgörande sätt på- verkar gäldenärens förmåga att på fullfölja sina åligganden enligt beslutet. I den praktiska tillämpningen har den ifrågavarande bestämmelsen i princip bara ansetts tillämplig på den situationen att gäldenärens ekonomiska förhållanden förändrats till det sämre (se även avsnitt 7.4.5). Som utredningen har redogjort för ovan (se avsnitt 7.2) kommer det till tingsrätterna in cirka 500 ansökningar om omprövning av skuld- sanering . Enligt uppgift från leder endast ett mindre antal av dessa till att skuldsaneringen upphävs. –2003 fick totalt 180 personer sin skuldsanering upphävd (se tabell 7.3). Av dessa personer var 111 män och 69 kvin- nor. 10 Se prop. Steg 3 – Förfarandet vid domstol Tabell 7.3 Av tabellen framgår antalet personer som fick sin skuld- sanering upphävd –2003. Det framgår även av tabellen hur många av dessa personer som var män respektive kvinnor. Antal män som fått sin Antal kvinnor som fått Utredningen kan konstatera att den administrativa hanteringen av skuldsaneringsärenden vid tingsrätten varit tungrodd och tidskrä- vande. Vid handläggningen av ärenden om omprövning har detta varit särskilt påtagligt eftersom man vid domstolarna inte har ut- vecklat något datastöd för beräkningen av gäldenärens betalnings- utrymme och för att upprätta nya betalningsplaner. Vid överläm- nade ärenden är detta inget problem, eftersom tingsrätten då kan vända sig till handläggaren vid kronofogdemyndigheten som ofta kan bistå tingsrätten med nya uträkningar. Vid tingsrättens handläggning av överlämnade ärenden har tillämp- ningen av skuldsaneringslagen fungerat som avsågs vid lagens tillkomst. Det har dock visat sig att den nuvarande ordningen med att en borgenär kan motsätta sig en skuldsanering utan att ange skäl för sin inställning i många fall lett till att tingsrättens resurser ut- nyttjats i onödan. Enligt utredningens mening har det tredje steget i dessa fall kommit att bli en ren formalitet. Steg 3 – Förfarandet vid domstol Det framgår varken av skuldsaneringslagens ordalydelse eller av lagens förarbeten att en betalningsplan skall förlängas vid en om- prövning, i de fall gäldenären haft ett betydligt större betalningsutrymme än som förutsattes vid beslutet om skuldsanering. Den praktiska tillämpningen av lagen har dock ut- vecklats i en sådan riktning. En fråga man då kan ställa sig är om denna tillämpning kan anses förenlig med skuldsaneringslagens syften. Enligt utredningens mening är därvid följande att beakta. För den gäldenär som beviljats skuldsanering finns det ett befogat intresse av att på förhand veta när skuldsaneringen är avslutad. Att gäldenären svävar i ovisshet om detta, kan inte anses förenligt med skuldsaneringens rehabiliterande syfte. Det är sam- tidigt viktigt att inte glömma bort de övriga olika intressen som gör sig gällande vid en skuldsanering. Med tanke på att lagen skall vara borgenärsgynnande framstår det därför som befogat att man i den praktiska tillämpningen i vissa fall har förlängt betalningsplanen vid en omprövning. I övrigt kan utredningen konstatera att tillämpningen av skuld- saneringslagen vid handläggning av omprövningsärenden har fungerat som avsågs vid lagens tillkomst. 8Skuldsaneringslagen – Ett helhetsperspektiv Utredningens bedömning: Merparten av de gäldenärer som beviljats skuldsanering har inte skuldsatt sig på nytt. Skuldsane- ringslagen har således främjat sitt rehabiliterande syfte. Det är inget som tyder på att införandet av skuldsanerings- lagen påverkat privatpersoners möjligheter att erhålla krediter. Det kan därmed ifrågasättas om lagen varit preventiv. Skuldsaneringslagen har skapat förutsättningar för att borge- närskollektivet totalt sett kan få tillbaka mer pengar av dem som är överskuldsatta än vad som annars vore fallet. Ur ett helhets- perspektiv har lagen därför varit borgenärsgynnande. I detta kapitel redovisar utredningen sina undersökningar av om skuldsaneringslagen ur ett helhetsperspektiv har främjat sina syften att vara rehabiliterande, preventiv och gynnande för borgenärs- kollektivet. Utredningen redovisar även här sina undersökningar av andra relevanta frågor som rör skuldsanering och som utredningen har bedömt motiverat att ta upp. Som utredningen har beskrivit tidigare är skuldsaneringslagens främsta syfte att den skall verka rehabiliterande; svårt skuldsatta personer skall få en möjlighet att lösa sina ekonomiska problem och där- igenom en ny chans till ett drägligare och mera samhällsnyttigt liv. Skuldsaneringslagen – Ett helhetsperspektiv ansöker cirka 3 500 personer om skuldsanering hos krono- fogdemyndigheten. Under arbetets gång har utredningen mött frågan varför antalet ansökningar om skuldsanering inte varit fler, trots att det synes finnas behov av ekonomisk rehabilitering för många fler personer. För belysa behovet av ekonomisk rehabilitering kan nämnas att det enligt –2002 fanns mellan 430 000 och 504 000 gäldenärer som var restförda för skulder vid kronofogdemyndigheten. gjorde Statistiska Central- byrån (SCB) på uppdrag av en undersökning om hushållens skulder. Vid undersökningen beräknades att minst 140 000 personer av befolkningen alltid eller ofta har betalnings- problem och att dessa främst återfinns i åldersgruppen 35–49 år.1 Vid utgången av 2002 fanns 12 296 restförda gäldenärer med en skuldbörda , som kontinuerligt varit föremål på löneutmätning . fanns det dess- utom 5 289 restförda gäldenärer med en skuldbörda , som kontinuerligt varit föremål för löneutmätning under samma period.2 I samband med de kontakter utredningen haft med inkassoföretag har framkommit att man vid företagen är av den uppfattningen, att det finns ett stort antal gäldenärer som uppfyller förutsättningarna för skuldsanering men som inte ansöker om sådan. I en nyligen genomförd pilotstudie vid av s.k. evighetsgäldenärer redovisas dessa gäldenärers syn på skuld- saneringsinstitutet.3 I studien definieras begreppet evighetsgäldenär som en person som har varit restnoterad hos Kronofogdemyndig- heten i med en skuld på under och vars möjlighet att betala en väsentlig del av denna skuld framstår som obetydlig. Av studien framgår att flertalet av de gäldenärer som deltog i projektet bedömde att det var föga troligt med en skuldsanering för egen del. Den främsta orsaken till denna pessimistiska inställning till en skuldsanering var enligt studien, att gäldenärerna uppfattade det regelverk som kringgärdar skuldsaneringsprocessen som mycket svårt att uppfylla. 1Se om överskuldsättning . 2De redovisade uppgifterna är inhämtade från . 3Studien är intagen i om överskuldsättning . Skuldsaneringslagen – Ett helhetsperspektiv som gått sedan skuldsaneringslagen trädde i kraft har totalt cirka 36 000 personer ansökt om skuldsanering vid kronofogdemyndigheten (se avsnitt 6.2). Mot bakgrund av det antal personer som varit restförda hos kronofogde- myndigheten framstår antalet sökande som lågt. Även inkasso- företagens erfarenheter och undersökningar tyder på detta. Enligt utredningens mening kan man inte peka på någon enskild orsak som varit av avgörande betydelse för ärende- utvecklingen. På grundval av de erfarenheter utredningen har gjort under arbetes gång är utredningens bedömning i stället att flera samverkande faktorer kan ha påverkat denna utveckling. En orsak kan vara att information om skuldsanering inte når gäldenärerna. En annan orsak kan vara att en del gäldenärer i det första steget får besked av en rådgivare, att denne inte uppfyller lagens krav för skuldsanering och av den anledningen inte går vidare med en ansökan. Ytterligare en orsak kan vara att vissa gäldenärer av olika anledningar inte vill ansöka om skuldsanering utan vill försöka lösa sina ekonomiska problem på annat sätt, exempelvis genom frivilliga överenskommelser och utan hjälp från det allmänna (jfr avsnitt 5.9.1). En orsak kan även vara att gäldenärerna anser att förfarandet är för komplicerat och att det tar innan det är möjligt att få en skuldsanering beviljad. Därutöver kan en orsak vara att det i någon mån ställs alltför höga krav för att beviljas skuldsanering. Konsekvenserna av att gäldenären ådrar sig nya skulder Den omständigheten att en gäldenär skuldsätter sig på nytt efter beslut om skuldsanering, innebär i sig inte att denne kan få sin skuldsanering upphävd. Det är i stället de konsekvenser som en ny skuld kan ge upphov till som kan leda till att skuldsaneringen upp- hävs. Om gäldenären ådrar sig en ny skuld finns en överhängande risk för att denne inte kan fullfölja betalningsplanen. Om gälde- nären blir föremål för löneutmätning för en ny skuld och av den anledningen inte kan följa betalningsplanen riskerar denne att efter ansökan av en borgenär få sin skuldsanering upphävd av tingsrätten (se avsnitt 7.4.4). Detta hänger samman med att ett beslut om Skuldsaneringslagen – Ett helhetsperspektiv skuldsanering normalt inte beaktas i samband med en löneutmät- ning. Merparten av de gäldenärer som beviljats skuldsanering har inte skuldsatt sig på nytt fanns det 10 543 gäldenärer med en åtgärdsmarkering i utsökningsregistret om att de beviljats skuldsanering.4 Av dessa var 1 304 eller även registrerade för skulder till det allmänna, s.k. a-målsskulder, som inte omfattades av skuldsanering- en.5 Hur många gäldenärer som var registrerade för helt nya skulder respektive skulder som undantagits från skuldsanering, framgår inte av tillgängliga uppgifter. Däremot framgår att 323 gäldenärer eller av det sistnämnda antalet gäldenärer var registrerade för nya skulder som avsåg återbetalning av underhåll- stöd. () har vid ett antal tillfällen följt upp hur många gäldenärer som efter avslutad skuldsanering har fått en ny betalningsanmärkning (omfattar både a-målsskulder och e-målsskulder).6 Företagets undersökningar har visat att av de gäldenärer som avslutat en skuldsanering har fått minst en ny betalningsanmärkning inom ungefär efter det att skuldsaneringen avslutats. Enligt UC kan som jämförelse nämnas att av befolk- ning som är får betalningsanmärkning . gjordes vid Intrum i en under- sökning av hur många av företagets gäldenärer med pågående skuld- sanering som hade ådragit nya skulder. Av de 5 000 gäldenärer som omfattades av undersökningen hade cirka 700, vilket motsvarar , skuldsatt sig igen. Enligt Allmänna Inkassobyrån i är det betydligt vanligare att gäldenärerna ådrar sig nya skulder efter beslut om skuldsanering. Vid företaget har man den erfarenheten att cirka 40– av gäldenärerna skuldsätter sig på nytt. Man har vidare den erfarenheten att den övervägande andelen gäldenärer som åter 4Källa: SKV – Att antalet registrerade skuldsaneringar inte överensstämmer med det totala antalet beviljade skuldsaneringar (jfr avsnitt 6.2) beror på att uppgifterna gallras ur registret . 5Se ordförklaringar angående definitionen av begreppen allmänt mål och enskilt mål. 6Med att en skuldsanerings är avslutad avses att det har gått skuldsanering beviljades eller, om betalningsplanen löper , att betalningsplanen löpt ut. Skuldsaneringslagen – Ett helhetsperspektiv skuldsätter sig återfinns bland de som inte fått sin skuldsanering förenad med en betalningsplan. Enligt företaget är det vanligt att de nya skulderna avser t.ex. skolfotografier, böcker och TV-licens- avgifter. De ovan redovisade undersökningarna tyder på att merparten av de gäldenärer som beviljats skuldsanering inte har skuldsatt sig på sådant sätt att nya betalningsproblem och överskuldsättning uppstått. Med tanke på att många av dessa gäldenärer saknat betal- ningsutrymme eller haft ett mycket litet sådant (se avsnitt 6.8), anser utredningen att detta är ett godtagbart utfall. Utredningen kan så- ledes konstatera skuldsaneringslagen väl främjat sitt rehabiliterande syfte. 8.2.3Vissa skulder ett särskilt problem Under utredningens arbete har det från flera håll framförts att det är ett särskilt problem med ny skuldsättning avseende dels åter- betalning av underhållstöd dels kvarskatt. Problemet med ny skuldsättning avseende återbetalning av under- hållstöd kan beskrivas enligt följande. En bidragsskyldig gäldenär skall vid beslut om skuldsanering förbehållas ett belopp för egna levnadsomkostnader och för den löpande återbetalningsskyldigheten. Enligt 8 § andra stycket SksanL är bestämmelserna i utsöknings- balken om förbehållsbelopp vid löneutmätning vägledande vid beräkningen av levnadsomkostnader. Återbetalningsbeloppets stor- lek för underhållsstöd bestäms enligt reglerna i lagen (1996:1030) om underhållsstöd. Dessa regler är inte harmoniserade med de regler och normer som gäller vid beräkningen av vilket belopp som får tas i anspråk för betalning av skulder vid löneutmätning och därmed också vid skuldsanering. I skuldsaneringssammanhang är det inte ovanligt att gäldenärens inkomst inte täcker den löpande återbetalningsskyldigheten. Den bidragsskyldige ådrar sig då om- gående en ny skuld, eftersom en skuldsanering enligt huvudregeln Skuldsaneringslagen – Ett helhetsperspektiv enbart omfattar de skulder som har uppkommit före beslutet om att inleda skuldsanering. Det nu beskriva problemet har uppmärksammats av Underhåll- stödsutredningen. I det betänkande som lämnades till regeringen menade den utredningen att det inte är lämpligt att låta en skuldsanering omfatta även fordringar som uppkommer efter ett beslut om skuldsanering.7 Någon särregel för skulder avseende underhållstöd borde således inte införas. I skuldsaneringslagen finns inte några särskilda bestämmelser om hur det allmännas fordringar på skatter och avgifter skall behandlas vid en skuldsanering. Avsaknaden av särskilda bestämmelser innebär att huvudregeln gäller, dvs. sådana fordringar omfattas utan undan- tag av en skuldsanering, om de har uppkommit före beslutet om att inleda skuldsanering. Det kan rent allmänt vara svårt att fastställa när en fordran upp- kommit, vilket även gäller skattefordringar. I praktiken anses ofta en skattefordran uppkommen när inkomståret har löpt till ända. Det innebär att en fordran på skatt som belöper på inkomståret upp- kommer mellan inkomståret och taxeringsåret. Ford- ringens exakta belopp är dock inte fastställd . Den skatteskyldige skall först en bit in på det nya året deklarera sina inkomster och den deklarationen skall granskas av skatteverket innan skattefordringens belopp är fastställd. Anta att en person beviljas skuldsanering 1. I den betalningsplan som då upprättas tas hänsyn, dels till obetalda skatter , dels till den preliminära skatt gäldenären skall betala och framöver. Det lämnas dock inte något utrymme i planen för inbetalning av obetald slutlig skatt 2, och en sådan skuld omfattas inte av skuldsaneringen, eftersom den är uppkommen efter beslutet om skuldsanering. 7 Se SOU 2003:42 Ett reformerat underhållstöd Skuldsaneringslagen – Ett helhetsperspektiv Ett annat syfte med skuldsaneringslagen har varit att den skall verka preventivt i så måtto att färre människor hamnar i situationer med övermäktig skuldbelastning i och med att det inte blir lika lätt att erhålla krediter. Utlåningen till hushållen har ökat Av om överskuldsättning framgår att hushållen har ökat sin belåning. Dess- utom framgår att hushållens skuldsättning i förhållande till deras disponibla inkomster också har ökat. Hushållens skuldkvot uppgick till . Detta kan jämföras med att uppgick skuldkvoten till 100 %.8 I rapporten anges att konsumtionskrediter är vanliga och att kreditgivarna kommit närmare konsumenterna genom att sam- arbeta med bl.a. hemelektronik och vitvaruåterförsäljare. tyder inte på att det blivit svårare för privatpersoner att erhålla krediter som skuldsane- ringslagen funnits. Rapporten tyder i stället på att hushållens möjlig- heter att få låna har ökat.