sou · GSB310 · 2005-01-01 00:00:00 — 7LOO VWDWVUnGHW RFK FKHIHQ I|U 1lULQJVGHSDUWHPHQWHW 'HQ MDQXDUL EHVOXWDGH UHJHULQJHQ DWW WLOONDOOD HQ VlUVNLOG XWUHGDUH PHG XSSJLIW DWW DQDO\VHUD IUnJRU VRP XSSNRPPHU PHG DQOHGQLQJ DY UnGHWV EHVOXW RP HQ Q\ WLOOlPSQLQJVI|URUGQLQJ I|U JHQRPI|UDQGHW DY NRQNXUUHQVUHJOHUQD L DUWLNODUQD RFK L (* I|UGUDJHW GHW V N PRGHUQLVHULQJVDUEHWHW LQRP (8 VDPW YLVVD -XVWLWLHUnGHW 6HYHULQ %ORPVWUDQG I|U RUGQDGHV GHQ MDQXDUL DWW YDUD VlUVNLOG XWUHGDUH 'HQ IHEUXDUL I|URUGQDGHV NDQVOLUnGHW 8OULFD '\UNH GHSDUWHPHQWVVHNUHWHUDUHQ -RKDQQD (OPVWHGW KRYUlWWVDVVHVVRUQ &DWDULQD -RHOVVRQ GHSDUWHPHQWVUnGHW 6WDIIDQ 6DQGVWU|P KRYUlWWV DVVHVVRUQ -RKDQ 6DQJERUQ RFK SURIHVVRUQ 1LOV :DKO VRP VDNNXQ QLJD L XWUHGQLQJHQ VDPW E\UnFKHIHQ $QQ &KDUORWWH %UDJVM| DGYR NDWHQ -RKDQ &R\HW RFK GLUHNW|UHQ $QGHUV 6WHQOXQG VRP H[SHUWHU L XWUHGQLQJHQ 'HSDUWHPHQWVVHNUHWHUDUHQ -RKDQQD (OPVWHGW HQWOHGL JDGHV GHQ RNWREHU +RYUlWWVDVVHVVRUQ -RKDQ 6DQJERUQ HQW OHGLJDGHV GHQ VHSWHPEHU 6DPPD GDJ I|URUGQDGHV lPQHV VDNNXQQLJH 3DWULN $OP VRP VDNNXQQLJ L XWUHGQLQJHQ 7LOO VHNUHWHUDUH IU R P GHQ MDQXDUL I|URUGQDGHV DGYR NDWHQ 3HU .DUOVVRQ 8WUHGQLQJHQ KDU WDJLW QDPQHW 8WUHGQLQJHQ RP HQ PRGHUQLVH ULQJ DY NRQNXUUHQVUHJOHUQD 8WUHGQLQJHQ |YHUOlPQDGH GHQ MXOL GHOEHWlQNDQGHW 5HIRUPHUDG NRQNXUUHQV|YHUYDNQLQJ ² .RQVHNYHQVHU L 6YHULJH DY (* V Q\D WLOOlPSQLQJVI|URUGQLQJ 628 8WUHGQLQJHQ InU KlUPHG |YHUOlPQD GHOEHWlQNDQGHW 5lWWHQ WLOO VNDGHVWnQG HQOLJW NRQNXUUHQVODJHQ 628 7LOO EHWlQNDQ GHW lU IRJDGH WYn VlUVNLOGD \WWUDQGHQ Utredningens fortsatta arbete ................................................. Motiven bakom reformen ............................................ 2.3.3 Förhållandet mellan EG-rätten och nationell rätt ...... 2.3.4 En direkt tillämplig undantagsregel............................. 2.3.7 Ett nätverk av konkurrensmyndigheter inom EU...... Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete ..... Förbudet mot missbruk av dominerande ställning..... Åtgärder mot förbjudna konkurrensbegränsningar............... Åläggande att upphöra med pågående Den särskilda talerätten ................................................ Nationell behörighet att tillämpa EG-rätten m.m. ................ Amerikansk federal antitrusträtt ................................... Optimal deterrence model......................................................... Tredubbelt skadestånd (Treble damages)................................ Krav på antitrust injury () ....................................... Övervältringsförsvar och indirekta köpare............................. Konsumenter ej uteslutna........................................................ Allmänt om discovery ................................................... Discovery of Documents and Things............................. Skadestånd vid överträdelse av konkurrensreglerna ........ Förarbetena till bestämmelsen..................................... Utgångspunkter för en förändring ......................................... Utredningens överväganden och förslag ................................ Kretsen av skadeståndsberättigade vidgas................... Skadeståndsreglerna tillämpas på överträdelser av artiklarna 81 och 82 ...................................................... En längre preskriptionstid............................................ Bevisundersökning i skadeståndsmål............................ Intrångsundersökning inom immaterialrätten..................... Utredningens överväganden och förslag .............................. Parts inhämtande av bevis i skadeståndsmål ............. Var får undersökningen ske? Vad får eftersökas? Ställande av säkerhet................................................... Uppgifter som skall anges i beslutet.......................... Kommunicering med part .......................................... Tidsfrist för ansökan om verkställighet .................... 7 Materiella skillnader mellan KL och EG-rätten 7.1En jämförelse mellan de materiella bestämmelserna i Utredningens överväganden och bedömning....................... Konkurrensskadeavgift och koncernförhållanden .......... Sanktioner enligt EG-rätten ....................................... Taket för konkurrensskadeavgift ............................... Beräkning av konkurrensskadeavgift ......................... 8.4.4 Moderbolagets ansvar för dotterbolagets Undersökning i privata utrymmen m.m. ...................... Förordning 1/2003...................................................... Effektivitet och rättssäkerhet..................................... Utredningens överväganden och förslag .............................. 9.2.1 Undersökningar hos styrelseledamöter och 9.2.2 Rätten att tillkalla juridiskt biträde............................ Konsekvenser av förslagen ......................................... Förslaget till lag om ändring i konkurrenslagen .................. 1.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskaperna Utredningen har tidigare lämnat delbetänkandet Reformerad konkurrensövervakning (SOU 2003:73). Enligt direktiven skall utredningen göra en allsidig prövning av om kretsen av skadeståndsberättigade enligt konkurrenslagen bör utvidgas och, om det anses lämpligt, föreslå ändrad reglering. För det fall utredaren finner att gruppen av skadeståndsberättigade bör utvidgas i fråga om konsumenter, skall utredaren också pröva om det är lämpligt att ges möjlighet att föra offent- lig grupptalan enligt lagen (2002:599) om grupprättegång. Utredningen skall därutöver se över sättet att beräkna konkur- rensskadeavgift i koncernförhållanden. Utredningen får dessutom lämna förslag till ändringar även i andra avseenden, om det visar sig att det finns skillnader mellan EG-rätten och den nationella rätten. Enligt direktiven skall utredningen redovisa sitt uppdrag i dessa delar . Utredningen har i tilläggsdirektiv, dir. 2003:175, fått uppdraget att ta fram en konkret lagstiftningsmodell till en kriminalisering av förbuden i konkurrenslagen mot konkurrensbegränsande sam- arbete och missbruk av en dominerande ställning och göra en för- djupad lagteknisk analys. Det uppdrag som framgår av tilläggs- direktiven skall redovisas . I detta delbetänkande redovisar utredningen den andra etappen av sitt uppdrag. I kapitel 2–3 redogörs översiktligt för och den svenska konkurrensrätten. Kapitel 4 innehåller en sammanställning över vad som känne- tecknar federal amerikansk antitrusträtt med inriktning på skade- stånd. I kapitel 5–9 redovisas utredningens överväganden i de olika frågor som aktualiseras genom uppdraget. I kapitel 5 behandlar utredningen frågor om skadestånd vid över- trädelse av konkurrensreglerna. Kapitel 6 handlar om ett nytt institut inom konkurrensrätten – bevisundersökning i skadeståndsmål. I kapitel 7 diskuterar utredningen betydelsen av de materiella skillnaderna mellan konkurrenslagen och EG-rätten. I kapitel 8 diskuterar utredningen taket för konkurrensskade- avgiften i koncernförhållanden och beräkningen av avgiften i sådana fall. Kapitel 9 handlar om möjligheter att genom- föra undersökning i privata utrymmen. I kapitel 10 redovisar utredningen konsekvenser av sina förslag. Kapitel 11, slutligen, innehåller en författningskommentar. Kretsen av skadeståndsberättigade vidgas Den svenska konkurrenslagen är utformad med EG:s konkurrens- rätt som förebild. Såväl de materiella förbudsreglerna som förfaran- det och sanktionerna överensstämmer nära med vad som gäller enligt EG-rätten. Om ett företag uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder något av förbuden, skall företaget ersätta den skada som därigenom uppkommer för ett annat företag eller en avtalspart. Utredningen har funnit att den begränsning i kretsen av skade- ståndsberättigade som följer av ordet avtalspart i lagtexten får diskutabla följder vid offentlig upphandling och bör upphävas. Konsumenter som är avtalsparter till det skadeståndsskyldiga företaget har rätt till skadestånd enligt lagbestämmelsens orda- lydelse. Obestämda kretsar av konsumenter som indirekt berörs av ett förbjudet samarbete har däremot inte rätt till skadestånd, sägs det i lagens förarbeten. Skillnader i konsumenters rätt att få ersätt- ning för skada beroende på om de står i avtalsförhållande till före- taget i fråga eller inte ter sig omotiverade. Även i fråga om konsu- menter bör därför inskränkningen till avtalsparter tas bort. Skadeståndsbestämmelsen i konkurrenslagen bör därför ändras så att det blir klart att även andra än företag eller avtalsparter har rätt till ersättning i de nu beskrivna situationerna för skador som de drabbas av genom en överträdelse av förbuden i konkurrenslagen. Av de skäl som har redovisats föreslår utredningen att kretsen av skadeståndsberättigade enligt konkurrenslagen vidgas så att den är begränsad till – förutom företag – avtalsparter. Enligt den nya lagen (2002:599) om grupprättegång får regeringen utse myndigheter att föra offentlig grupptalan. Det skall finnas ett vidare samhällsintresse – än att den enskilde skall få sitt anspråk tillgodosett – för att en offentlig grupptalan skall vara motiverad. På konkurrensrättens område tillgodoses detta samhällsintresse genom det offentligrättsliga sanktionssystemet i konkurrenslagen. En möjlighet för att föra grupptalan torde inte tillföra någonting i det hänseendet, utan verkets resurser bör i stället användas för att upprätthålla det offentligrättsliga regel- systemet. Utredningen ser inte tillräckligt starka skäl för att föreslå att eller någon annan myndig- het utses att föra offentlig grupptalan för skadeståndsanspråk grundade på överträdelser av konkurrensrätten. Det kan dock finnas anledning att frågan prövas på nytt, när erfarenheter vunnits i fråga om offentlig grupptalan inom andra områden. Skadeståndsreglerna i konkurrenslagen tillämpas även på överträdelser av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget När regeringen i tidigare lagstiftningssammanhang1 avstod från att uttryckligen reglera rätten till skadestånd vid överträdelser av artiklarna 81 och 82 var det principiellt viktiga målet om förhands- avgörande – v. Crehan – anhängiggjort hos EG-dom- stolen. Målet är nu avgjort och vissa EG-rättsliga frågor om skade- stånd i konkurrensförhållanden är klargjorda genom domen. 1999/2000:140 s. 201 f. Utredningen föreslår att konkurrenslagens skadeståndsregler nu görs tillämpliga vid överträdelser av artiklarna 81 och 82 i EG- fördraget. Preskriptionstiden för en skadeståndsfordran Enligt nuvarande ordning faller rätten till skadestånd enligt konkurrenslagen bort, om talan inte väcks från det att skadan uppkom. Enligt utredningens mening har en förlängning av den femåriga preskriptionstiden fog för sig. Bl.a. framhåller utredningen att preskriptionstiden är väl kort i sådana fall där skadeståndsprocessen följer i spåren av utredningar och processer. Därtill kommer att tvivel har uttalats om regelns förenlighet med EG-rätten. Utredningen föreslår att preskriptionstiden ändras till , vilket är den allmänna preskriptionstiden enligt preskriptionslagen (1981:130). För att skadeståndsreglerna skall kunna tillämpas i praktiken krävs att de skadelidandes bevisinsamling underlättas eller stöds. På så sätt kan man i någon mån avhjälpa de brister som finns när det gäller incitament och möjligheter till initiativ från enskilda inom konkurrensrätten. Enligt utredningens mening behövs effektivare möjligheter att säkra bevisning i en tvistemålsprocess om skade- stånd p.g.a. en överträdelse av konkurrensreglerna. Utredningen föreslår därför att ett nytt civilprocessuellt institut införs inom konkurrensrätten efter förebild från institutet intrångsundersökning i immaterialrätten. Det nya institutet benämns bevisundersökning. Institutet föreslås få i sina huvuddrag följande utformning. I en rättegång om skadeståndsanspråk enligt konkurrenslagen får domstolen på yrkande av sökanden besluta om en undersökning hos motparten för att efterforska och säkra bevis om sökandens ersättningsanspråk. Bevisen skall kunna avse alla aspekter av skadeståndsskyldigheten, såväl den skadestånds- grundande överträdelsen som orsakssambandet och skadeståndets belopp. Bevisundersökningen verkställs av kronofogdemyndig- Ett särskilt förfarande föreslås i syfte att ge skydd för före- tagshemligheter. Materiella skillnader mellan KL och EG-rätten Utredningen har analyserat de materiella skillnader som finns mellan konkurrenslagen och EG-rätten. Utredningen har kommit fram till att det i anledning av den s.k. moderniseringsreformen (se utredningens delbetänkande Reformerad konkurrensövervakning, SOU 2003:73) knappast krävs att alla skillnader mellan konkur- renslagen och EG-rätten tas bort. De svenska särlösningar som finns inom olika områden av den svenska konkurrenslagstiftningen är resultatet av ingående politiska överväganden och ställningsta- ganden. Även om utredningen ser som sin uppgift att allmänt verka för att skillnaderna mellan rättssystemen utjämnas, har utredningen därför inte ansett nog starka skäl föreligga att lämna något förslag i den här delen. Kommittédirektivens utgångspunkt är att skillnader mellan EG- rätten och svensk rätt i fråga om sättet att beräkna böter respektive konkurrensskadeavgift i koncernförhållanden skall utjämnas, om det är möjligt. Utredningen har dock inte kunnat finna några belägg för att det finns någon skillnad mellan EG-rätten och kon- kurrenslagen när det gäller sättet att beräkna taket för böter respektive konkurrensskadeavgift i koncernförhållanden. Utredningen har därför funnit att konkurrenslagen inte behöver ändras när det gäller att bestämma taket för konkurrensskadeavgift vid koncernförhållanden. Hur böterna och konkurrensskadeavgiften skall beräknas är en annan sak än hur beloppstaket skall beräknas och inte nödvändigt- vis knutet till företagens omsättning. Enligt utredningens mening kan redan de gällande reglerna tillämpas vid bestämmande av kon- kurrensskadeavgift så att företagets eller företagsgruppens ekono- miska styrka kan beaktas, för att avgiften skall få en tillräckligt avskräckande effekt. Utredningen föreslår dock en smärre justering med innebörden att det vid bestämmande av konkurrensskadeavgift även kan beaktas som en försvårande omständighet att företaget har över- trätt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget tidigare. undersökning i privata utrymmen har rätt att, efter godkännande av , göra undersökningar hos ett företag eller någon annan. Utredningen föreslår att får uttryckliga befo- genheter att, efter domstols godkännande, göra undersökningar i bostäder och andra utrymmen som nyttjas av styrelseledamöter och anställda hos det företag som är föremål för utredning om överträdelse av förbudsreglerna i konkurrenslagen eller artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget. skyldighet att invänta juridiskt biträde När skall genomföra en undersökning har den hos vilken undersökningen skall genomföras rätt att tillkalla ett juridiskt biträde. I avvaktan på att ett sådant biträde inställer sig får inte undersökningen börja. Detta gäller dock inte, om undersök- ningen därigenom onödigt fördröjs, eller om undersökningen har beslutats utan att kommunicering har skett med den som under- sökningen avser. Här skiljer sig konkurrenslagen från EG-rätten. Kommissionen torde i normala fall vänta med att påbörja under- sökningen, om det juridiska biträdet kan förväntas komma . Enligt utredningens mening är denna skillnad omotiverad. Utredningen föreslår därför att regeln i konkurrenslagen ändras så att den närmare överensstämmer med EG-rätten på den här punkten. Utredningen föreslår att detta skall gälla även vid bevis- undersökning. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Vidare föreslår utredningen två övergångsbestämmelser. Den ena över- gångsbestämmelsen är av innebörden att den nya bestämmelsen om försvårande omständigheter vid bestämmande av konkurrensskade- avgift tillämpas på överträdelser efter ikraftträdandet. Den andra övergångsbestämmelsen innebär att den nya preskriptionstiden tillämpas även på fordringar som har kommit till före ikraft- trädandet och som inte har preskriberats enligt äldre bestämmelser. has previously submitted the interim report Reformerad konkurrensövervakning – Reformed monitoring of competition – (SOU 2003:73) Under the terms of reference the Committee shall make a com- prehensive examination as to whether the circle of parties entitled to damages as defined by the Act should be extended and, if deemed appropriate, propose amendments to the regulations. Where the Committee finds that the group of those entitled to damages should be extended as regards consumers, the Committee shall also consider whether it is appropriate to enable the Authority to conduct class actions in accordance with the Class Actions Act. shall furthermore review the method of calcula- tion of fines in combinations of undertakings. may, in addition, submit proposals for amendments in other respects, should it prove that there are differences between Com- munity law and national law. Under the terms of reference the Committee shall submit a report on these matters by 31 January 2004 at the latest. In supplementary terms of reference, dir. 2003:175, the Com- mittee has been instructed to prepare a concrete legislation model for making it a criminal offence to infringe the prohibitions in the Competition Act against restrictive agreements and abuse of a dominant position and to make an in-depth legal analysis. A report covering the matters specified in the supplementary terms of refer- ence shall be submitted by at the latest. In this interim report the Committee reports on the second stage of its assignment. Outline of the report In chapters 2–3 a general description is given of the rules and legislation. Chapter 4 contains a list of what characterises federal American anti-trust legislation, concentrating on damages. In chapters 5–9 an account is given of the Committees delibera- tions on the various issues arising from the terms of reference. In chapter 5 the Committee deals with matters concerning dam- ages in connection with infringements of the competition rules. Chapter 6 deals with a new institution within competition legis- lation – investigation of evidence in actions for damages. In chapter 7 the Committee discusses the significance of the dif- in substance between the Competition Act and Commu- nity law. In chapter 8 the Committee discusses the ceiling for the admin- istrative fine in combinations of undertakings and the calculation of the fine in such cases. Chapter 9 addresses the Authoritys possi- bilities of carrying out investigations in private places. In chapter 10 the Committee describes the consequences of its proposals. Chapter 11, finally, contains explanatory notes. Considerations of the Committee Extension of the circle of parties entitled to damages The Act was modelled on Community com- petition law. Both the substantive prohibitions and the procedure and sanctions follow Community law closely. If an undertaking wilfully or negligently infringes any of the prohibitions, the com- pany shall compensate the losses arising thereby for another under- taking or a contracting party. has found that the limitation of the circle of parties entitled to damages following from the term contracting party in the wording of the Act has had questionable conse- quences for public tenders and should be withdrawn. Consumers who are contracting parties with the company liable to pay damages are entitled to damages under the wording of the legal provision. However, the Acts preparatory work states that unspecified circles of consumers who are indirectly affected by prohibited restrictions are not entitled to damages. Differences in consumers rights to receive compensation for loss depending on whether or not a contractual obligation exists between them and the company in question appear unwarranted. the restric- tion to contracting parties should also be removed as regards con- sumers. The provision concerning damages in the Competition Act should therefore be amended to make it clear that people other than companies or contracting parties are entitled to compensation in the situations here described for losses suffered through an infringement of the prohibitions in the Competition Act. For the reasons now given the Committee proposes that the cir- cle of those entitled to receive damages under the Competition Act be extended so that it is no longer restricted – apart from compa- nies – to contracting parties. Under the new Class Actions Act (2002:599) the government may designate authorities to bring public class actions. A further public interest shall be served – other than that the individuals claims are met – in order for a public class action to be justified. In the area of competition law this public interest is satisfied through the public law system of sanctions in the Competition Act. The possibility for the Competition Authority to pursue a class action would pro- bably not contribute anything in this respect; instead the Author- itys resources should be used to maintain the regulatory system under public law. At present the Committee does not see suffi- ciently strong reasons for proposing that the Competition Author- ity or any other authority be designated to bring public class actions for damages based on infringements of competition law. There may, however, be reason for the question to be reconsidered when experience has been gained as regards public class actions in other areas. The rules on damages in the Competition Act are also applicable to infringements against Articles 81 and 82 of the When the government in previous legislation contexts1 refrained from expressly regulating the right to damages for infringements of Articles 81 and 82 the important case for setting a precedent on preliminary rulings – v. Crehan – was pending before Court of . The case has now been decided and cer- tain matters of Community law on damages in competitive situa- tions have been made clear through the judgement. The Commit- tee proposes that the Competition Acts rules on damages now be made applicable to infringements of Articles 81 and 82 of the . Period of limitation for a claim for damages Under the present system the right to damages under the Compe- tition Act lapses unless action is brought within five years of the date when the damage arose. In the opinion of the Committee an extension of the five-year period of limitation is justified. calls attention to the fact that the period of limitation is rather short in such cases where the action for damages follows in the wake of the Competi- tion Authoritys investigations and procedures. In addition, doubts have been expressed concerning the compatibility of the rule with Community law. proposes that the period of limi- tation be changed to ten years, which is the general period of limi- tation under the Act on Limitation (1981:130). Investigation of evidence in actions for damages In order to enable the rules on damages to be applied in practice the injured partys gathering of evidence must be facilitated or assisted. In this way the deficiencies that exist within competition legislation as regards incentives and opportunities for initiative on the part of individuals can to some extent be redressed. In the opinion of the Committee more effective means are required for 1 1999/2000:140 p 201 f. securing evidence in civil actions concerning damages due to infringement of competition rules. therefore proposes that a new institution for civil proceedings be introduced within competition law on the model of the institution of infringement investigation in intellec- tual property law. The new institution is called investigation of evi- dence. It is proposed that the main features of the institution be as follows.