sou · GSB3132 · 2005-01-01 00:00:00 — I detta samman- hang skall särskilt beaktas utlänningens levnadsomständigheter och familjeförhållanden samt hur länge utlänningen har vistats i landet. Det krävs synnerliga skäl för att ett uppehållstillstånd skall åter- kallas om utlänningen har vistats i med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse av tillståndet prövas av den myndighet som först beslutar i saken. 24 2 kap. 9 § UtlL. Beträffande utlänningens anknytning till så görs bedöm- ningen utifrån vilken släktanknytning som finns här respektive i ett annat land. Humanitära skäl kan utgöras av särskild hänsyn till barn, till släktanknytning i , utlänningens levnads- omständigheter och längden av vistelsen här. Det kan också röra sig om t.ex. sjukdom. Med levnadsomständigheter i övrigt avses arbetsförhållanden, bostadsförhållanden, social anpassning och kunskaper i det svenska språket. Beträffande längden av vistelsen i är denna bl.a. beroende av under vilken period i livet som utlänningen har vistats här. Vistelsetiden anses ha större betydelse när det gäller utlänningar som kommit till och skaffat sig en utbildning här eller förvärvsarbetat eller i vart fall stått till arbetsmarknadens förfogande. För den som har vistats här i livet och som levt större delen av sitt liv någon annanstans antas vistelsetiden i sig inte ha samma bety- delse.25 Ett synnerligt skäl för återkallelse av uppehållstillstånd kan vara att utlänningen visserligen har haft uppehålls- tillstånd och varit folkbokförd i , men i realiteten har vistats i något annat land under långa perioder och därför inte har fått någon närmare anknytning hit. Ett annat synnerligt skäl kan vara att utlänningen har uppehållstillstånd också i något annat land och verkställighet kan ske till det landet.26 Återkallelseärenden där barn berörs behandlas något mildare än ärenden som avser endast vuxna. Det tas t.ex. särskild hänsyn till barn som gått i skola i eller deltagit i skolförberedande verksamhet. Om den felaktiga uppgiften har lämnats av ett barn utgör också det en förmildrande omständighet. Hänsyn till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt innebär också att barnets förhållanden vid återkomsten till ett annat land kan beaktas vid bedömningen.27 Återkallelse av ett uppehållstillstånd bör inte ske om det före- ligger verkställighetshinder.28 1997/98:36 s. 19–21. s. 25 och Utlänningslagen – Vägledande beslut, reg. 84–98 och UN 383-00. Återkallelse i andra fall Uppehållstillstånd får också återkallas om utlänningen har registre- rats på en spärrlista som avses i 3 § 2 lagen (2000:344) om Schengens informationssystem under förutsättning av att det finns tillräckliga skäl för en återkallelse.29 Uppehållstillstånd för den som inte är EU-medborgare får åter- kallas om ett beslut om avvisning eller utvisning av utlänningen har meddelats i en EU-stat eller i eller och beslutet är grundat på att det föreligger ett allvarligt hot mot den allmänna ordningen eller den inre säkerheten. Till detta kommer att utlän- ningen i den beslutande staten har dömts för ett brott för vilket är föreskrivet fängelse eller att utlänningen är skäligen misstänkt för att ha begått ett grovt brott eller att det finns starka skäl som tyder på att han avser att begå ett sådant brott. Denna återkallelsegrund gäller dock inte en familjemedlem till en EU- medborgare eller till en medborgare i eller som utövar sin rätt till fri rörlighet enligt de regler som gäller inom den euro- peiska unionen. Med familjemedlem avses i detta sammanhang make, maka, sambo, barn som är beroende av föräldern för sin försörjning och förälder som är beroende av barnet för sin försörjning. Ett uppehållstillstånd får inte återkallas innan samråd har skett med den stat som har beslutat om avvisning eller utvis- ning.30 Om utlänningen har rest in i landet får ett uppehållstillstånd återkallas om personen i fråga bedriver sådan verksamhet som kräver arbetstillstånd utan att ha ett sådant tillstånd. Ett uppehålls- tillstånd får också återkallas om utlänningen har handlat på ett sådant sätt att det finns allvarliga anmärkningar mot hans levnads- sätt. Detsamma gäller om det med hänsyn till utlänningens tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att han kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land. Återkallelse på dessa grunder får ske endast om frågan har väckts innan utlänningen har varit bosatt här med uppehållstillstånd.31 Ett permanent uppehållstillstånd skall återkallas om utlänningens bosättning i upphör.32 292 kap. 10 § UtlL. 302 kap. 10 a § UtlL. 312 kap. 11 § UtlL. 322 kap. 12 § UtlL. Återkallelse av uppehållstillstånd beslutas av . Uppehållstillstånd som har beviljats av får emellertid återkallas endast av departementet.33 I 8 kap. 15 § UtlL finns regler om preskription av avlägsnande- beslut. Bestämmelsen föreskriver att ett beslut om avvisning eller utvisning, som inte har meddelats av allmän domstol, upphör att gälla om det inte har verkställts från det att beslutet vann laga kraft. Av förarbetena till den ursprungliga bestämmelsen om preskrip- tion av avlägsnandebeslut utlänningslag framgår att någon ny fråga om avlägsnande normalt inte bör tas upp sedan beslutet om avvisning eller utvisning preskriberats.34 Detta gäller utlänningar som inte själv har orsakat att verkställigheten dragit ut och preskription inträtt.35 I dessa fall beviljas normalt permanent uppehållstillstånd. Har utlänningen däremot hållit sig undan verkställighet av ett avlägsnandebeslut eller på annat sätt själv bidragit till den långa vistelsetiden, kan ett nytt beslut om avvisning fattas.36 Särskild hänsyn tas dock till barn, även om den aktuella familjen har hållit sig undan verkställighet.37 Enligt 7 kap. 3 § UtlL får beslut i fråga om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd överklagas av utlän- ningen. Om utlänningen beviljas uppehållstillstånd har han där- emot ingen rätt att överklaga detta beslut. Detta gäller inte enbart permanenta uppehållstillstånd utan även den som sökt permanent uppehållstillstånd men endast har beviljats ett tidsbegränsat till- stånd.38 beslut om flyktingförklaring får däremot enligt 7 kap. 4 § UtlL överklagas av utlänningen. 332 kap. 13 § UtlL. 1979/80:96 s. 109. U 6686/90. 36Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 28-92 och 316-98. 37Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 15-92. 1996/97:25 s. 292. Att i en anmälan eller ett ansökningsärende enligt utlänningslagen medvetet lämna oriktig uppgift eller medvetet underlåta att tala om något förhållande av betydelse är enligt 10 kap. 2 § 2 UtlL straff- bart. Detsamma gäller anmälningar och ansökningsärenden enligt författningar som har utfärdats med stöd av utlänningslagen. Straffet är böter eller, i försvårande fall, fängelse i högst sex måna- der. Det pågår f.n. utredningsarbete och arbete inom som påverkar förslag och som kan komma att påverkas av förslagen i detta betänkande. En kortfattad redogörelse för utredningarnas uppdrag och, i förekommande fall, förslag lämnas därför. 3.3.1Kommittén för översyn av utlänningslagstiftningen av utlänningslagstiftningen (UD 2003:02) har haft till uppgift bl.a. att gå igenom och anpassa utlänningslagens materiella bestämmelser till en förändrad instans- och process- ordning för utlänningsärenden. Syftet har varit att skapa bestäm- melser, som skall kunna tillämpas på ett rättssäkert, enhetligt och förutsebart sätt såväl i första instans som i domstol som andra instans vid en reformerad instans- och processordning. Uppdraget har redovisats i betänkandet Utlänningslagstiftningen i ett dom- stolsperspektiv (SOU 2004:74). Kommitténs huvudsakliga arbete har gått ut på att ge bestäm- melserna om visering, uppehållstillstånd av humanitära skäl och arbetstillstånd en tydligare utformning genom att i lagtext precisera de förutsättningar som enligt förarbeten och praxis krävs för att tillstånd skall beviljas. Kommittén har också föreslagit en ändring av ordningen på bestämmelserna om tillståndskrav så att de allmänna definitionerna och uppgifter om vilka tillstånd som krävs har samlats i ett kapitel. I samma kapitel anges också undantag från tillstånden. Kommittén har vidare föreslagit att de materiella reglerna och förutsättningarna för tillstånden skall samlas i ett annat kapitel. Vissa av de nuvarande bestämmelserna om uppehållstillstånd har gjorts mer överskådliga. I en inledande bestämmelse anges att uppehållstillstånd skall beviljas om det föreligger skyddsbehov. Därefter följer övriga bestämmelser om uppehållstillstånd. Bestämmelser om uppehållstillstånd på grund av familje- anknytning, humanitära skäl, arbete m.m. respektive internationella åtaganden har samlats under skilda rubriker. Bestämmelserna om uppehållstillstånd på grund av familje- anknytning har utvecklats något av kommittén. Syftet med detta har varit att bättra återspegla de förutsättningar som framgår av bl.a. förarbetena till gällande lagstiftning eller där praxis har fram- stått som otvetydig. De särskilda skäl som skall beaktas mot att bevilja uppehålls- tillstånd på grund av familjeanknytning eller liknande, humanitära skäl eller arbete är att utlänningen har gjort sig skyldig till brotts- lighet eller brottslighet i förening med annan misskötsamhet. Kommittén har föreslagit att dessa skäl skall anges i en paragraf under en egen rubrik. Kommittén har även föreslagit en ny bestämmelse som anger att tidsbegränsade uppehållstillstånd får beviljas enligt vissa särskilt angivna bestämmelser, men i övrigt endast om det föreligger särskilda skäl mot att bevilja permanent uppehållstillstånd. Kom- mittén har vidare föreslagit nya bestämmelser för tidsbegränsning av uppehållstillstånd vid tillfälliga verkställighetshinder och i vissa fall då uppehållstillstånd beviljas av humanitära skäl grundat på vårdbehov. Kommittén har slutligen föreslagit att det skall införas en sär- skild bestämmelse om att arbetstillstånd får beviljas en utlänning som har tidsbegränsat uppehållstillstånd. Kommitténs förslag bereds f.n. inom . 3.3.2Utredningen om uppehållstillstånd för familjeåter- förening och för varaktigt bosatta tredjelandsmed- borgare Utredningen har att samråda med Utredningen om uppehålls- tillstånd för familjeåterförening och för varaktigt bosatta tredje- landsmedborgare (2004:01). Denna utredning har i huvud- sakligt uppdrag att ta ställning hur två EG-direktiv skall genom- föras i . De aktuella direktiven rör rätt till familjeåter- förening39 och varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning40. Utredningen skall redovisa sitt uppdrag – såvitt avser direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning och vissa frågor med anledning av direktivet om familjeåterförening – i ett del- betänkande . Utredningsuppdraget i övrigt skall redovisas . Rådets direktiv om rätt till familjeåterförening Rådets direktiv om rätt till familjeåterförening är tillämpligt på tredjelandsmedborgare som har ett uppehållstillstånd med en giltighetstid och har välgrundade utsikter att få ett permanent uppehållstillstånd. Vissa kategorier av personer är undantagna från direktivets tillämpningsområde, bl.a. personer som har ansökt om att beviljas flyktingstatus och vars ansökan ännu inte har lett till ett slutligt beslut samt personer som har fått till- fälligt skydd. Direktivet innehåller endast minimiregler. Detta innebär att medlemsstaterna får införa eller behålla mer förmånliga regler på området.41 Skyldigheten att bevilja familjeåterförening omfattar endast make eller maka och som huvudregel minderåriga, ogifta barn. Även föräldrar och ett myndigt, ogift barn kan få uppehållstillstånd under vissa förhållanden. Medlemsstaterna får tillåta familjeåter- förening för en ogift partner eller registrerad partner, varvid den registrerade partnern får behandlas på samma sätt som en make eller maka.42 En ansökan om inresa och vistelse får avslås med hänsyn till allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän hälsa. Ett uppehålls- tillstånd får återkallas av samma skäl.43 Medlemsstaterna får vidare uppställa försörjningskrav och krav på att personen följer vissa integrationsåtgärder.44 Medlemsstaterna får kräva att den här bosatta personen skall ha vistats lagligen i landet som inte får överstiga innan han eller hon får återförenas med sin familj. 39Rådets direktiv /86/EG av om rätt till familjeåterförening. 40Rådets direktiv /109/EG av om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. 41Artikel 3 i rådets direktiv /86/EG. 42Artikel 4 i rådets direktiv /86/EG. 43Artikel 6 i rådets direktiv /86/EG. 44Artikel 7 i rådets direktiv /86/EG. lemsstats befintliga lagstiftning beaktar mottagningskapaciteten i landet får medlemsstaten ha en väntetid på högst tre år.45 Det finns särskilda, mer förmånliga bestämmelser om familjeåterförening för flyktingar.46 En medlemsstat får bl.a. inte uppställa något krav på vistelsetid för den i landet bosatta personen vid återförening. Den som har rätt till familjeåterförening skall få ett första uppe- hållstillstånd som är giltigt i minst ett år.47 Tillståndet skall gå att förnya. En familjemedlems uppehållstillstånd skall i princip inte ha längre giltighetstid än uppehållstillståndet för den person som familjemedlemmen återförenas med. Ett självständigt uppehålls- tillstånd, som är oberoende av referenspersonens tillstånd, skall beviljas senast om familjebanden består.48 Medlemsstaterna får avslå en ansökan om uppehållstillstånd eller återkalla tillståndet bl.a. om detta lämnats genom förfalskning, bedrägeri eller genom skenäktenskap eller skenadoption.49 Europeiska unionens råd antog direktivet . Direktivet skall vara genomfört i nationell lagstiftning . Utredningen om uppehållstillstånd för familjeåterförening och för varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare skall ta ställning till hur EG-direktivet skall genomföras i . Eftersom inte tillämpar någon väntetid för återförening behöver utredningen enligt dess kommittédirektiv inte uppehålla sig vid denna fråge- ställning. Utredningen skall däremot bl.a. ta ställning till om nuvarande svenska regelverk om flyktingar uppfyller EG- direktivets bestämmelser. Utredningen skall också klarlägga hur svensk rätt överensstämmer med EG-direktivets krav på att den som har rätt till familjeåterförening skall får ett uppehållstillstånd som är giltigt . Frågan om självständigt uppehålls- tillstånd behöver enligt kommittédirektiven inte utredas närmare eftersom det svenska regelverket uppfyller EG-direktivets krav om att ett sådant skall meddelas senast om familjebanden kvarstår. 45Artikel 8 i rådets direktiv /86/EG. 46Artikel 9-12 i rådets direktiv /86/EG. 47Artikel 13 i rådets direktiv /86/EG. 48Artikel 15 i rådets direktiv /86/EG. 49Artikel 16 i rådets direktiv /86/EG. Rådets direktiv om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning Direktivet är tillämpligt på tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta i en medlemsstat. Tredjelandsmedborgare som är flyktingar eller på annat sätt skyddsbehövande omfattas dock inte. Även vissa andra kategorier av personer, t.ex. personer som har tillfälligt skydd, är undantagna från direktivets tillämpningsområde.50 En tredjelandsmedborgare som har varit lagligen bosatt i en medlemsstat har rätt att beviljas ställning som varaktigt bosatt. Vissa perioder av frånvaro skall godtas.51 Medlemsstaterna skall uppställa försörjningskrav för personen i fråga och hans eller hennes familj och får också uppställa villkor för integrering.52 Medlemsstaterna får vidare vägra någon ställning som varaktigt bosatt med hänsyn till allmän ordning eller säkerhet.53 Ställning som varaktigt bosatt är permanent. Ett EG-uppehålls- tillstånd – som skall gälla – skall utfärdas.54 Varaktigt bosatt kan under vissa förutsättningar förlora sin ställ- ning som varaktigt bosatt.55 En medlemsstat får utfärda uppehållstillstånd med förmånligare villkor än de som anges i direktivet.56 Dessa ger dock inte rätt till bosättning i andra medlemsstater. Varaktigt bosatta har annars som huvudregel rätt att bosätta sig i andra medlemsstater för att arbeta eller studera eller av andra skäl.57 Europeiska unionens råd antog direktivet . Direktivet skall vara genomfört i nationell rätt . Utredningen om uppehållstillstånd för familjeåterförening och för varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare skall ta ställning till hur EG-direktivet skall genomföras i svensk rätt. Eftersom ställ- ning som varaktigt bosatt inte existerar i svensk lagstiftning skall utredningen bl.a. ta ställning till vilka författningsändringar som krävs för att det svenska regelverket skall uppfylla direktivet. 50Artikel 3 i rådets direktiv /109/EG. 51Artikel 4 i rådets direktiv /109/EG. 52Artikel 5 i rådets direktiv /109/EG. 53Artikel 6 i rådets direktiv /109/EG. 54Artikel 8 i rådets direktiv /109/EG. 55Artikel 9 i rådets direktiv /109/EG. 56Artikel 13 i rådets direktiv /109/EG. 57Artikel 14 i rådets direktiv /109/EG. Utredningen om skyddsgrundsdirektivet (UD 2004:05) har till uppgift att ta ställning till hur det s.k. skyddsgrundsdirektivet skall genomföras.58 Utredningen har också till uppgift att göra en jäm- förelse av hur andelen personer som beviljas flyktingstatus eller status som skyddsbehövande i övrigt i förhåller sig till mot- svarande andel i vissa utvalda länder och redovisa en analys av vad eventuella skillnader beror på. Utredningen skall samråda med . Utredningsuppdraget skall redo- visas . Direktivets huvudsakliga syfte är att garantera att medlems- staterna tillämpar gemensamma kriterier för att fastställa vilka tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som behöver internationellt skydd samt att garantera att en miniminivå av för- måner är tillgänglig för dessa personer i samtliga medlemsstater. Ett långsiktigt syfte är också att begränsa asylsökandes förflytt- ningar mellan medlemsstaterna när sådana endast motiveras av rättsliga skillnader, något som tillnärmning av reglerna om erkän- nande och innebörd av flyktingstatus och status som alternativt skyddsbehövande bör bidra till. Direktivet innehåller bl.a. bestämmelser om bedömning av fakta och omständigheter. Artikel 4 p. 1, 2 och 5 har följande lydelse. 1.Medlemsstaterna får betrakta det som den sökandes skyldighet att lägga fram alla faktorer som behövs för att styrka ansökan om internationellt skydd. Det är medlemsstaternas skyldighet att i samarbete med den sökande bedöma de relevanta faktorerna i ansökan. 2.De faktorer som det hänvisas till i punkt 1 utgörs av den sökandes utsagor och alla handlingar som den sökande förfogar över angå- ende den sökandes ålder, bakgrund, inklusive relevanta släktingars bakgrund, identitet, nationalitet(er), tidigare bosättnings- land(länder) och -ort(er), tidigare asylansökningar, resvägar, identitets- och resehandlingar samt orsakerna till ansökan om internationellt skydd. 5.När medlemsstaterna tillämpar principen enligt vilken det är den sökandes skyldighet att styrka sin ansökan om internationellt skydd, och den sökandes uppgifter inte kan styrkas av skriftliga eller andra bevis, skall sådana uppgifter inte behöva bekräftas om följande villkor är uppfyllda: 58 Rådets direktiv /83/EG av om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet. a)Sökanden har gjort en genuin ansträngning för att styrka sin ansökan. b)Alla relevanta faktorer som den sökande förfogar över har lagts fram och en tillfredsställande förklaring har lämnats till varför andra relevanta faktorer saknas. c)Sökandens uppgifter befinns vara sammanhängande och rimliga och strider inte mot tillgänglig specifik och allmän information som rör den sökandes ärende. d)Sökanden har ansökt om internationellt skydd , såvida inte sökanden kan framföra goda skäl till varför han eller hon inte gjort det. e)Sökandens allmänna trovärdighet är fastställd. Direktivet innehåller vidare föreskrifter om att en flykting – så snart som flyktingstatus beviljats – som huvudregel skall beviljas ett uppehållstillstånd som skall gälla och vara för- nybart.59 Uppehållstillstånd som utfärdas till flyktingens familje- medlemmar kan dock vara giltigt mindre än . En alternativt skyddsbehövande skall på motsvarande sätt beviljas uppehålls- tillstånd . Det saknas dock regler om uppehålls- tillstånd till dennes familjemedlemmar. Europeiska unionens råd antog direktivet . Direktivet skall vara genomfört i nationell rätt . 59 Artikel 24 i rådets direktiv /83/EG. 4.1Vad innebär folkbokföring? Målet för folkbokföringen är att för olika samhällsfunktioner till- handahålla fullständig och korrekt basinformation. Uppgifter från folkbokföringen ligger till grund för flera viktiga rättsförhållanden, såsom rösträtt, skattskyldighet och skolplikt. Vidare kan det för- hållandet att någon t.ex. är folkbokförd i utgöra grund för rätt till olika sociala förmåner.1 Folkbokföringslagen (1991:481) innehåller bestämmelser om folkbokföring. Folkbokföring innebär fastställande av en persons bosättning samt registrering av uppgifter om identitet, familj och andra förhållanden som enligt lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet får förekomma i folkbokföringsdatabasen. Uppgifter om vigsel, födelse och dödsfall i skall registreras även beträffande den som inte är eller har varit folkbokförd.2 preciserades bestämmelsen för att klargöra att folkbokföring – förutom fast- ställande av var en person är bosatt – även innefattar beslut om att vissa identitetsuppgifter m.m. skall registreras för personen. I förarbetena till denna precisering uttalade regeringen att regi- streringen av uppgifterna även innefattar en viss prövning av dessa.3 2000/01:33 s. 68. 21 § folkbokföringslagen. 1994/95:94 s. 14. 4.2När skall folkbokföring ske? Ett barn som föds levande i skall folkbokföras om modern är folkbokförd eller om fadern är folkbokförd och vårdnadshavare. Ett barn som föds utomlands av en folkbokförd kvinna skall också folkbokföras i Sverige.4 Den som flyttar in till skall som huvudregel folkbokföras om han eller hon kan antas under sin normala livsföring komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila i landet under minst ett år.5 Det grundläggande momentet för bedömningen är att dygnsvilan regelmässigt tillbringas i landet under den för den inflyttandes för- hållanden normala livsföringen. Till vistelser som inte bör anses ingå i normal livsföring hör i första hand sådana vistelser som för- anleds eller förlängs av akut sjukdom eller frihetsberövande.6 Den som kan antas komma att regelmässigt tillbringa sin dygns- vila både inom och utom landet skall folkbokföras om han eller hon med hänsyn till samtliga omständigheter får anses ha sitt egentliga hemvist i . Ett barn som har vistats i sedan födelsen utan att vara folkbokförd skall folkbokföras under samma förutsättningar som gäller för inflyttade.7 En utlänning som är skyldig att ha uppehållstillstånd skall – om han saknar sådant tillstånd – normalt inte folkbokföras. Om det föreligger synnerliga skäl kan dock undantag göras.8 Av uttalanden i förarbetena till bestämmelsen framgår att en sådan situation när folkbokföring ändå kan ske är exempelvis när utländska adoptiv- barn till här bosatta personer flyttat in till Sverige.9 Inte heller en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd efter tillfälligt skydd skall folkbokföras, om han eller hon kan antas komma att vistas i med stöd av det beviljade tillståndet än . Detta gäller emellertid inte om utlän- ningen har fått en flyktingförklaring eller ett resedokument eller om det i övrigt föreligger synnerliga skäl för folkbokföring.10 Den som tillhör en främmande makts beskickning eller lönade konsulat eller dess betjäning eller som avses i 4 § lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, skall folkbokföras endast om han är svensk medborgare eller om han – utan att vara svensk 42 § folkbokföringslagen. 53 § 1 st folkbokföringslagen.