sou · GSB347d3 · 2005-01-01 00:00:00 — Tillgångar i näringsverksamhet, inklusive vissa typer av aktier är i princip fritagna från förmögenhetsskatt. Övrig egendom för- mögenhetsbeskattas i princip. För skulder som inte kan hänföras till skattefria tillgångar föreligger därvid avdragsrätt. För aktier i ett aktieslag som är inregistrerat vid svensk eller utländsk börs i hemlandet, liksom för innehav i s.k. aktiefonder (se nedan avsnitt 3.3.) föreligger skatteplikt för av det note- rade värdet vid årets utgång. Däremot är andra marknadsnoterade och onoterade aktier förmögenhetsskattefria i förlängning av principen att tillgångar investerade i näringsverksamhet är undan- tagna förmögenhetsskatt. Som aktie inregistrerad på börs avses i endast aktier noterade på Stockholmsbörsens A-lista. Likaså anses aktier noterade på exempelvis New som börsnoterade. Däremot anses aktier som är mark- nadsnoterade på annat sätt, exempelvis på den s.k. O-listan inte som börsnoterade och är därmed inte skattpliktiga. Endast om en svensk O-listenoterad aktie tidigare varit noterad på A-listan eller senare föreligger skatteplikt. infördes då vissa A-listenoterade aktier överfördes till O-listan för att ägarna skulle undgå förmögenhetsskatt. Inte heller notering på i anses innebära börs- notering i förmögenhetsskattelagens mening och aktier endast noterade där är därmed undantagna från förmögenhetsskatt. Den skillnad i behandlingen av A-listenoterade och därmed skattepliktiga aktier och andra marknadsnoterade aktier är svårför- klarlig. Det är svårt att se varför det kapital som är placerat i en börsnoterad aktie inte skulle utgöra riskkapital nedlagt i ett före- tags näringsverksamhet i lika hög grad som ett kapital placerat i en O-listenoterad aktie. I vissa situationer föreligger skattefrihet även för A-listenoterade aktier. Den gäller huvudaktieägares och denne närståendes direkta eller indirekta aktieinnehav i ett bolag, om det överstiger av bolagets samlade röstvärde och överstigit sedan utgången av 1991, om det då var börsnoterat eller beträffande senare inregistrering sedan inregistreringstillfället. Har aktien marknadsnoterats första gången efter 1996 och därefter noterats på A-listan skall huvudaktieägaren och denne närstående innehaft av röstetalet alltsedan marknadsnoteringen för att skattefrihet skall föreligga. I praktiken innebär regeln att endast den huvudägare som fört in aktien på A-listan kan komma i åtnjutande av skattefrihet, medan den investerare som exempelvis i syfte att rädda ett redan börsnoterat företag i kris förvärvar av aktierna i företaget inte kommer i åtnjutande av skattefrihet. Även denna skillnad är svårförståelig från ekonomiska utgångspunkter. Investeringen i det senare fallet synes i minst lika hög grad utgöra riskkapital nedlagt i ett företags näringsverksamhet som i de fall där skattebefrielse medges. Också andelar i värdepappersfonder är i princip förmögenhets- skattepliktiga. För andelar i noterade aktiefonder skall av andelsvärdet tas upp till beskattning oavsett vilka typer av aktier som fonden innehar. För innehav i onoterade fonder, som endast utgör ett fåtal, föreligger skattskyldighet till förmögenhetsskatt för delägaren endast i den utsträckning denne vid direktägande skulle vara skattskyldig för fondens tillgångar, dvs. i praktiken endast för de A-listenoterade och jämförbara utländska aktier som fonden innehar och för räntefonder i sin helhet. Denna skillnad i behand- lingen mellan registrerade och oregistrerade fonder kan förefalla ologisk eftersom principen för beskattningen av mellanhandsägare är att endast tillfälligt utta den skatt som delägaren skulle ha betalt Då antalet onoterade fonder emellertid endast är ca 10 stycken bortses från dem i den fortsatta framställningen. Samma genomsyn sker vid aktieinnehav via onoterade aktie- bolag. Endast värdet på sådana aktier som skulle varit skattepliktiga i ägarens hand skall tas upp till förmögenhetsskatt. Förmögenhetsbeskattningen av aktier innehåller således flera olik- formigheter. Också beträffande arvsbeskattningen föreligger olikheter i behandlingen av aktier. A-listenoterade aktier är föremål för arvs- beskattning till av sitt noterade värde dödsdagen. Övriga aktier, med undantag av aktier i företag som inte anses bedriva näringsverksamhet, inklusive O-listenoterade och andra marknadsnoterade aktier beskattas endast till av sitt värde. Några spärregler av den typ som gäller för förmögenhets- beskattningen för att förhindra att skattelättnad uppnås genom att A-listenoterade aktier avregistreras från A-listan och i stället note- ras på O-listan har inte införts vid arvsbeskattningen. har flera sådana omnoteringar av A-listenoterade bolag skett i syfte att minska framtida arvsskatt. Aktiebolag och andra juridiska personer är endast skattskyldiga för inkomst av näringsverksamhet. I praktiken innebär detta inte någon inskränkning i skattskyldigheten utan endast att alla inkomster, inklusive mottagna aktieutdelningar och aktievinster beskattas som inkomst av näringsverksamhet. Vissa regler för hur kapitalvinster skall beräknas är dock desamma för juridiska som för fysiska personer. Så används på samma sätt som för fysiska personer enligt 48 kap. IL genom- snittsmetoden vid fastställandet av omkostnadsbeloppet vid för- säljningar av portföljaktier trots att vinsten i det ena fallet skall behandlas som inkomst av näringsverksamhet och i det andra som inkomst av kapital. Också för aktiebolag föreligger begränsningar i avdragsrätten för aktieförluster. Företag som bedriver värdepappershandel får använda lägsta värdets metod vid värderingen av sitt värdepapperslager. Detta ger i praktiken möjlighet till avdrag för orealiserade aktieförluster. För- luster på aktier som ingår i värdepapperslager är avdragsgilla mot all inkomster i näringsverksamheten. behandlas inte vidare i studien. a) Beskattningen av utdelningsinkomster Aktieinnehav i icke marknadsnoterade bolag och innehav av aktier med av röstvärdet i marknadsnoterade bolag anses enligt 24 kap. IL vara näringsbetingade, vilket medför att utdelning på dessa aktier generellt kan mottas skattefritt. Det gäller även utdelning på mindre innehav av marknadsnoterade aktier om det kan visas att innehavet betingas av egen eller närstående före- tags näringsverksamhet. För utdelning på andra marknadsnoterade aktier, portfölj- investeringar, föreligger skatteplikt och skatt utgår . Detta innebär inte bara dubbelbeskattning utan i förlängningen en kedjebeskattning, då ny beskattning utgår på utdelning hos den slutlige aktieägaren. Här har vikten av att likabehandla olika aktie- placerare – i praktiken fysiska personer och bolag – på marknaden fått väga över omsorgen om neutralitet i dubbelbeskattningen av bolagsinkomsterna. b) Behandlingen av aktievinster och aktieförluster På samma sätt som skattefrihet föreligger på utdelning på bolags näringsbetingade aktieinnehav, föreligger skattefrihet för aktie- vinster på försäljning av näringsbetingade aktier. Som en följd härav föreligger heller inte avdragsrätt för aktieförluster på närings- betingade aktier. För aktievinster på portföljinvesteringar föreligger däremot full skatteplikt till skattesatsen och full avdragsrätt för upp- komna aktieförluster. Aktieförluster får dock endast kvittas mot vinster på aktier och andra delägarrätter. Överskjutande förlust får sparas och dras av mot aktievinster senare år. Också för aktiebolag föreligger således en s.k. aktiefålla. För två typer av mellanhandsägare, investmentföretag och värde- pappersfonder har särskilda skatteregler införts. Med investment- företag förstås enligt 39 kap IL ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som så gott som uteslutande förvaltar värdepapper eller liknande tillgångar och som ägs av ett stort antal personer samt vars huvuduppgift är att genom ett välfördelat värdepappersinnehav erbjuda andelsägarna riskfördelning. Med värdepappersfond förstås enligt lagen om värdepappers- fonder en fond bestående av fondpapper och andra finansiella instrument, vilken bildats genom kapitaltillskott från allmänheten och ägs av dem som skjutit till kapital. Fondens tillgångar förvaltas av ett fondbolag, som står under finansinspektionens tillsyn. De som tillskjutit kapital till en värdepappersfond äger en andel i fondens tillgångar. Här behandlas endast sådan värdepappersfonder som innehåller aktier och andra delägarrätter, aktiefonder. Som inledningsvis nämnts är beskattningen av investmentföretag och värdepappersfonder utformad endast som ett temporärt komplement till beskattningen av dem som investerat i invest- mentföretaget eller värdepappersfonden med syfte att permanent endast beskatta avkastningen på företagets eller fondens värde- papper på ett sådant sätt att investeraren inte skall uppnå någon skatteförmån genom att företaget eller fonden uppbär avkast- ningen. Bestämmelserna härom återfinns i 39 kap. IL. Både invest- mentföretag och värdepappersfonder utgör skattesubjekt. Beskattningen är delvis utformad som en schablonbeskattning. Huvudprinciperna är följande: Mottagen utdelning beskattas. Detta uppvägs av att egen utdel- ning är avdragsgill. Intäktsräntor är skattepliktiga och räntekostnader är avdrags- gilla. Det senare gäller endast investmentföretag eftersom värdepappersfonder inte äger rätt att uppta lån. Värdepappersvinster beskattas inte och värdepappersförluster är inte avdragsgilla. Härigenom kan investmentföretag och värdepappersfonder göra omplaceringar utan påverkan av skattelagstiftningen. Detta är en möjlighet som fysiska perso- ner och vanliga aktiebolag inte har. Denna möjlighet har i lag- stiftningen ansetts utgöra en årlig fördel motsvarande en avkastning på av värdet på innehavda aktier. Detta belopp kan anses motsvara nettokapitalvinsten, oavsett vad det verkliga resultatet är och skall läggas till den skattepliktiga inkomsten. I uppgångstider utgör detta i allmänhet en fördel. I nedgångstider leder det dock i allmänhet till en överbeskattning jämfört med det verkliga utfallet. Investmentbolagen har en fördel framför värdepappersfonderna genom att värdet av näringsbetingade aktier (onoterade aktier och större innehav av noterade aktier) för dem inte ingår i underlaget för den schabloninkomsten på . En aktiefonds egen utdelning till delägarna får dras av från den skattepliktiga inkomsten, som alltså består av mottagen utdel- ning plus av aktieportföljens marknadsvärde, det år utdelningsbeslutet avser och beskattas i sin tur hos delägaren. I vart fall värdepappersfonder brukar ofta nollställa sin beskatt- ning genom att formellt utdela ett belopp motsvarande skatte- pliktiga inkomsten och inbetala delägarens skatt från veder- börandes behållning i fonden. Försäkringssparande kan ske i form av kapitalförsäkring (ofta kallade livförsäkring) eller i form av pensionsförsäkring eller pensionssparkonto. Försäkringssparande sker i allmänhet hos för- säkringsbolag. Sparande på pensionssparkonto sker i allmänhet hos bank. För dessa typer av sparande, har införts en särskild mellan- handsbeskattning i form av avkastningsskatt, så länge som spa- randet är låst hos den förvaltande institutionen. Också arbetsgiva- res pensionsavsättningar och fonder av inbetalda icke lagstadgade pensionsavgifter faller under avkastningsskatten. var avkastningen på dessa förvaltade medel i allmänhet skattefri. Vid skattereform infördes avkastningsskatten som ett led i att skapa neutralitet i beskattningen mellan olika sparformer. Skattskyldiga till avkastningsskatt av intresse för denna studie är svenska livförsäkringsföretag, pensionsstiftelser och personer som innehar pensionssparkonto. Avkastningsskatten, som utgår på en schablonmässigt beräknad avkastning på behåll- ningen av fonderade medel, kapitalunderlaget, beräknat på lite olika sätt för olika förvaltare. Den skattepliktiga avkastningen på kapi- talunderlaget beräknas till den genomsnittliga statslåne- räntan, oavsett vad den verkliga avkastningen kan ha varit. Avkast- ningsskatten ersätter helt den inkomstbeskattning som annars kommit i fråga för avkastningen. Det innebär bl.a. att förekomsten av aktievinster respektive aktieförluster inte får någon skattemässig betydelse. Aktieomplaceringar kan därför ske utan skatteeffekter. Till skillnad från den mellanhandsbeskattning, som gäller för investmentföretag och värdepappersfonder, är avkastningsskatten slutlig. Något avdrag för utbetalning till förmånstagaren eller ägaren erhålls inte. Avkastningsskattens höjd är olika beroende på de fonderade medlens natur. Också vissa andra skillnader före- kommer. a) Behandlingen av pensionsmedel Avsättningar till pension och pensionsförsäkringsavgifter hos svenska försäkringsgivare och utländska försäkringsgivare med fast driftsställe i är med vissa begränsningar avdragsgilla för betalaren. Utfallande belopp beskattas hos förmånstagaren som inkomst av tjänst. Detsamma gäller för avsättningar till pensions- sparkonto. För att uppnå neutralitet i skattebehandlingen jämfört med andra sparformer borde skattesatsen för den schablonmässigt beräknade avkastningen på pensionsmedlen satts till , trots att den uppkomna tillväxten av pensionsmedlen blir tjänsteinkomstbeskattade hos mottagaren vid utbetalningen.1 Då pensionssparande ansetts böra uppmuntras har dock skatte- uttaget på pensionsmedel begränsats till . Även om detta i princip innebär ett gynnande av pensions- sparande jämfört med annat sparande är den svenska beskattningen av pensionsmedel internationellt sätt hög. I de flesta länder före- kommer ingen löpande beskattning av pensionsmedlen. Av EU:s 15 nuvarande medlemsstater är det endast och , 1 Denna slutsats kan för många framstå som förvånande men kan bevisas med en komplicerad formel. Lite mer begriplig blir frågan måhända genom följande bevisföring. Banksparande är inte avdragsgillt och uttag beskattas inte heller. Däremot utgår skatt på den årliga räntan. En kapitalförsäkring utgör också ett icke avdragsgillt sparande där utfallande belopp heller inte beskattas. För att få neutralitet med banksparande krävs en skatt på den årliga avkastningen motsvarande skatten på räntan vid banksparande. Det uppnås genom avkastningsskatt. En icke avdragsgill kapitalförsäkring med skattefrihet för utfallande belopp ger samma nettoresultat ex poster som en pensionsförsäkring där in- betalningarna är avdragsgilla och utfallande belopp beskattas – allt under förutsättning att avdrag och uttagsbeskattning sker till samma skattesats. Om nu en kapitalförsäkring kräver en avkastningsskatt för att skattebehandlingen skall bli neutral jämfört med banksparande, blir följden att också en pensionsförsäkring kräver motsvarande avkastningsskatt för att bli neutral med kapitalförsäkringen och med banksparandet, trots att pensionsförsäkringens utfallande belopp inklusive avkastningen beskattas. vars skatt är lägre än den svenska, som beskattar pensionsmedel. angående beskattningen av tjänstepensioner (COM(2001) 214. Enligt denna beskattade också för rapporten pensionsmedel men har där- efter avskaffat mellanledsbeskattningen. Inte heller i eller beskattas pensionsmedel. Avkastningsskatten erläggs av det förvaltande institutet. Avkast- ningsskatten på medel på pensionssparkonto erläggs dock av kontohavaren. Varken rätt till pension eller pensionssparande är föremål för förmögenhetsbeskattning hos ägare eller försäkrings- tagaren. Pensionsförsäkringar som tagits i utländska försäkringsföretag utan fast driftsställe i behandlas som kapitalförsäk- ringar vilket bl.a. medför att en högre skattesats används (se nedan). b) Behandlingen av kapitalförsäkringar När det gäller för avkastningsbeskattningen på medel hänförliga till kapitalförsäkringar (huvudsakligen livförsäkringar, livränteförsäk- ringar och utländska pensionsförsäkringar) har neutralitet i beskattningen med andra sparformer genomförts och skattesatsen för avkastningsskatten har här satts till . Med hänsyn till att kapitalunderlaget beräknas med utgångspunkt från marknads- värdet vid årets utgång på bl.a. aktier och för att eliminera risken för överbeskattning på grund av senare kursnedgång skall av kapitalunderlaget beskattas. Det innebär att den effektiva skatten på den schablonmässigt framräknade avkastningen blir . Värdet på fonderade medel hänförliga till individuella kapitalför- säkringar är föremål för förmögenhetsbeskattning hos försäk- ringstagaren. Också pensionsförsäkringar tagna hos utländska försäkrings- givare utan fast driftsställe i behandlas i alla hänseenden som kapitalförsäkringar. Så föreligger varken rätt till avdrag för premieinbetalningar eller skatteplikt för utfallande belopp. Också den högre skattesatsen för kapitalförsäkringar tillämpas. har i ett utslag (ECJ, och , C-422/01) rörande en tjänstepensionsförsäkring under- känt denna hårdare beskattning av pensionsförsäkring tagen hos utländskt bolag då domstolen ansett att denna hårdare beskattning av tjänstepensionsförsäkringar hos utländska försäkringsgivare jämfört med beskattningen av motsvarande försäkringar tagna hos svenska försäkringsgivare strider mot EG-fördragets bestämmelser om kapitalets fria rörlighet. Även om målet direkt endast rörde en tjänstepensionsförsäkring torde utgången ha betydelse också för privata pensionsförsäkringar. På grund av utgången är skyldigt att ändra sin lagstiftning och göra behandlingen neutral mellan svenska och utländska pensionsförsäkringar. framlade också en arbets- grupp inom ett förslag om ändring av reglerna för avkastningsskatten (Ds Fi 2003:63) innebärande för det första att skattesatsen för utländska pensionsförsäkringar tecknade inom EES-området på samma villkor som svenska pensionsförsäkringar skall vara densamma, , som för svenska försäkringar. Vidare skall skattskyldigheten för avkastningsskatten på pensions- kapitalet i i fortsättningen på samma sätt som redan gäller för utländska pensionsförsäkringar flyttas till för- säkringstagaren. 3.5Staten och statliga institutioner Staten är undantagen all form av inkomstskatt. Detsamma gäller statliga institutioner som AP-fonderna och Premiepensions- myndigheten. Det betyder att staten och dess institutioner inte beskattas för vare sig utdelning eller aktievinster. situation är dock speciell eftersom medlen inom premiepensionssystemet, som ägs av pensionsmyndigheten, placeras i värdepappersfonder enligt de för- säkrades önskemål. Dessa värdepappersfonder är föremål för samma skattebehandling (delvis schabloniserad inkomstbeskatt- ning) som de värdepappersfonder som vänder sig direkt till allmän- heten (se ovan avsnitt 3.3.). Emellertid uppnås ändå total skatte- frihet för avkastningen i PPM-fonderna, genom att dessa fonder nollställer sin beskattning genom att utdela ett belopp, motsvarande den skattepliktiga avkastningen, för vilket avdrag erhålls. Därmed belastas i praktiken inte med någon skatt. Utdelningen kan Premiepensionsmyndig- heten som statlig institution motta skattefritt, varför avkastningen blir helt skattefri. Enligt bestämmelser i 7 kap. IL undantas svenska stiftelser som fullföljer i lagen vissa angivna allmännyttiga ändamål från inkomst- skatt. De ändamål som medför skattefrihet är: att främja vård och uppfostran av barn, att lämna bidrag för undervisning eller utbildning, att bedriva hjälpverksamhet bland behövande, att främja vetenskaplig forskning, att främja nordiskt sam- arbete, eller att stärka försvar under samverkan med militär eller annan myndighet. Så gott som samtliga större stiftelser som placerar medel på börsen har sådana ändamål och åtnjuter därför skattefrihet för sina aktieplaceringar. Även om dessa stiftelser inte behöver betala skatt på sin avkastning skall man observera att de för att behålla sin skattefrihet långsiktigt måste använda av sin direktavkastning till att stödja det privilegierade ändamålet. Detta utbetalningstvång gör att stiftelsen inte kan ackumulera sin avkastning i någon större utsträckning och kan liknas vid en slags särskild stiftelseskatt. En grupp stiftelser och andra juridiska personer som särskilt uppräknas i lagen då det ansetts angeläget att ge dem stöd i form av vissa skatteprivilegier är skattskyldiga endast för fastighets- inkomster. Till denna nog så blandade skara hör bl.a. Nobelstiftel- sen, Dag Hammarskölds och , AB , AB Trav och Galopp och Norrlandsfonden. Också de åtnjuter således fullständig skattefrihet för sina aktie- placeringar. Utländska bolag och andra juridiska personer som investerar i aktier i är enligt 6 kap. IL endast inskränkt skattskyldiga till svensk inkomstbeskattning, dvs. endast skattskyldiga för viss inkomst. Dit hör inte inkomster från portföljaktier. Emellertid föreligger i stället skattskyldighet till kupongskatt enligt Kupong- skattelagen för aktieutdelning och liknande avkastning på aktier. Skattesatsen är därvid . Emellertid är denna beskattning i allmänhet reducerad på grund av de dubbelbeskattningsavtal som Bilaga 7 SOU 2004:47 har med ca 100 länder. Vid portföljinvesteringar är skatte- satsen i allmänhet reducerad till , men kan vara såväl lägre (, ) som högre (och ). Vid aktieinnehav reduceras eller försvinner kupongskatten ofta beroende på hur stort innehavet är. Exempelvis utgår ingen kupongskatt enligt det norska avtalet vid aktieinnehav i ett bolag. Enligt en företagen ändring i det s.k. moder-dotter- bolagsdirektivet får inom EU inte uttas kupongskatt vid utdelning mellan bolag, om aktieinnehavet uppgår till eller mera. Kupongskatten omfattar inte aktievinster, varför skattefrihet gäller för vinster på aktieförsäljningar och ingen rätt till avdrag för aktieförluster. Det betyder också att omplaceringar av aktier inte medför några svenska skattekonsekvenser. I vad mån någon skatt uttas i hemlandet beror på den nationella skattelagstiftningen där. Om utdelningsinkomster är skattepliktiga föreligger i allmänhet rätt till avräkning för den svenska kupong- skatten. Allmännyttiga stiftelser liksom pensionsstiftelser och pensionsfonder är i de flesta länder helt undantagna från beskatt- ning. Detta gäller också ofta olika typer av investeringsfonder, såsom mutual funds, och holdingbolag i exempelvis i och och i många lågskatteländer. I praktiken inne- bär detta att de utländska institutioner som är betydande investe- rare på den svenska börsen i allmänhet är skattefria i sina hem- länder och att den svenska genom dubbelbeskattningsavtal reduce- rade kupongskatten på utdelning är den enda skatt som utgår. 4.Skattebelastningens inverkan på aktieinvesteringars lönsamhet för olika typer av investerare En diskussion om hur olikheter i skattebelastningen påverkar lön- samheten av en aktieinvestering och hur olika investerare kan tänkas bli påverkade av dessa olikheter kan lämpligen inledas med ett försök att i tabellform sammanfatta och värdera betydelsen av de olika inslag i aktiebeskattningen för de olika investerar- grupperna, som redovisats ovan. Här skall ett sådant försök till värdering redovisas, trots att det är vanskligt att söka värdera hur mycket olika tekniska inslag utöver det formella skatteuttaget, som exempelvis frånvaron av full avdragsrätt för aktieförluster eller möjligheten till skattefria omplaceringar, betyder. Några förklaringar om hur olika beskatt- ningsinslag värderats är dock först nödvändiga. Värderingen har skett utifrån hur aktieavkastningen procentuellt reduceras av en viss skatteregel. Skattefrihet eller frånvaro av påverkan på en viss punkt har åsatts värdet noll. Olika skatte- effekter har sedan åsatts värden efter en stigande skala beroende på skatteffektens storlek. Skattesatsen för kapitalinkomster är . Emellertid kan poängsumman för en viss investerar- kategori bli högre än 30 i den följande jämförelsen. Förmögenhets- skatt och kedjebeskattningseffekter kan tillkomma. Den effektiva kapitalinkomstbeskattningen av nettoavkastningen, kan bli högre än om inte avdrag medges fullt ut för förluster för någon investerarkategori.