sou · GSB3112 · 2005-01-01 00:00:00 — har tillagt att det för övrigt inte ens har före- kommit i praktiken att det för premieobligationer som varit registre- rade enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instru- Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... ment också har funnits en anteckning om överförmyndarspärr i stats- skuldboken. Möjligheten till inskrivning av premieobligationer i statsskuldboken avskaffas Eftersom premieobligationer inte längre ges ut i fysisk form måste bestämmelserna om inskrivning i statsskuldboken betraktas som föråldrade. Då det inte heller finns några utelöpande lån med fysiska premieobligationer torde ifrågavarande reglering knappast fylla nå- gon praktisk funktion. När det gäller barns innehav av premieobligationer medför ett upp- hävande av 13 kap. 19 § första stycket punkten 4 inte några praktiska komplikationer. I punkten 3 föreskrivs nämligen att överförmynda- ren kan bestämma att värdehandlingar skall förvaras och förvaltas av ett värdepappersinstitut enligt lagen (1991:981) om värdepappers- rörelse eller ett motsvarande utländskt institut som är underkastat en offentlig reglering som väsentligen stämmer överens med den som gäller för värdepappersinstitut här i landet. I nämnda paragrafs andra stycke föreskrivs att om överförmyndaren fattar beslut enligt första stycket punkten 3, skall föräldrarna träffa avtal med värdepappers- institutet på villkor som överförmyndaren har godkänt. I fråga om rättigheter som registreras enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument får föräldrarna, i stället för att träffa avtal om förvaring och förvaltning, på konto i avstämningsregister låta registrera eller, om rättigheten förvaltas av någon som har medgivande som förvaltare enligt den lagen, till denna anmäla att föräldrarna endast med överförmyndarens tillstånd får överlåta eller pantsätta rättigheten eller uppbära på rättigheten belöpande kontantbelopp. I 4 kap. 17 § punkten 7 lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument föreskrivs att det på ett avstämningskonto skall anges inskränkning enligt 13 kap. 19 § andra stycket eller 14 kap. 21 § andra stycket . Nuvarande utformning av 13 kap. 19 § andra stycket föräldrabal- ken ger inte överförmyndaren någon möjlighet att direkt spärra en omyndigs VP-konto. I stället är det föräldrarnas sak att välja mellan att träffa avtal med ett värdepappersinstitut eller att införa en spärr på barnets VP-konto. Utredningen föreslår emellertid att överför- myndaren på egen hand skall kunna kan spärra omyndigas VP-kon- ton, se avsnitt A 3.6.1.4. Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... Beträffande premieobligationer som tillhör en person som har en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare medför ett upp- hävande av kravet på inskrivning i 14 kap. 9 § att det automatiska skyddet för den enskildes premieobligationer försvin- ner. Ett upphävande av nämnda paragraf innebär att den enskilde är hänvisad till det fakultativa skydd som erbjuds i 14 kap. 21 § för- äldrabalken, som till sin utformning motsvarar 13 kap. 19 § föräldra- balken. Fråga är då huruvida det finns anledning att behålla ett krav på att en förordnad ställföreträdare som huvudregel skall vara avskuren från möjligheterna att vidta åtgärder med den enskildes premieobli- gationer. Enligt utredningens uppfattning finns det i detta avseende inte anledning att göra skillnad på föräldrar, som enligt huvudregeln fritt får förfoga över sina barns premieobligationer, och förordnade ställföreträdare. Inte heller finns det anledning att kräva att premie- obligationer skall vara oåtkomliga för den förordnade ställföreträda- ren medan han kan förfoga över andra fria papper som avses i 14 kap. 5 § . Med hänsyn härtill bör det vara tillräck- ligt att överförmyndaren med stöd av regleringen i 14 kap. 21 § för- äldrabalken kan begränsa den förordnade ställföreträdarens möjlig- het att förfoga över den enskildes premieobligationer. Mot denna bakgrund bör 14 kap. 9 § upphävas. 3.6.2.3Möjlighet för annan än bank att ta emot kunders medel på konto Förslag: I 13 kap. 7 § och 14 kap. 7 § införs en ny me- ning som föreskriver att i samband med placering av pengar enligt 13 kap. 5 och 6 §§ respektive 14 kap. 5 och 6 §§ får medel föras över till ett konto hos ett värdepappersinstitut. Detta skall gälla trots att någon ränta inte är avtalad. I 13 kap. 19 § första stycket 2 och i 14 kap. 21 § första stycket 1 införs en möjlighet för överförmyndaren att spärra ett likvidkonto hos värdepappersbolag. Bedömning: I fråga om inlåning av pengar bör föräldrar som står under kontrollerad föräldraförvaltning eller som förvaltar medel som är föremål för särskild överförmyndarkontroll och förordnade för- myndare och gode män och förvaltare endast få anlita banker eller kreditmarknadsföretag. Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... Enligt 13 kap. 7 § och 14 kap. 7 § gäller att vid kon- trollerad föräldraförvaltning och vid förordnade ställföreträdares förvaltning skall den omyndiges respektive huvudmannens pengar som inte placeras i värdepapper, fonder, fastigheter etc. och som inte heller behöver användas göras räntebärande genom att medlen sätts in hos bank eller kreditmarknadsföretag. Ovan nämnda bestämmelser härrör ursprungligen från då utbudet av sparandeformer var relativt begränsat och då alternati- ven till traditionellt banksparande betraktades som alltför riskfyllt. har det finansiella området genom- gått stora förändringar. Nya finansiella instrument och marknader har utvecklats och med låga räntenivåer framstår bl.a. sparande i fonder som ett lockande alternativ till sparande på bankkonto. Här- till kommer att andra företag än banker erbjuder konkurrenskraftig ränta på pengar som kunden sätter in på ett konto hos företaget i fråga. I samband med tillkomsten av lagen om bank- och finansie- ringsrörelse ändrades 13 kap. 7 § och 14 kap. 7 § föräldra- balken på så sätt att även kreditmarknadsföretag tilläts ta emot medel som avses i respektive paragraf. Fråga är nu om ytterligare företag skall få ta emot medel som avses i 13 kap. 7 § och 14 kap. 7 § . Placering av pengar i anslutning till förvärv av värdepapper har i en framställning till Justitie- departementet anmärkt att utformningen av 13 kap. 7 § och 14 kap. 7 § , såsom den var före , ställer till problem i vissa fall då föräldrar och förordnade ställföreträdare vill investera sina barns/huvudmäns medel i någon av de placeringsfor- mer som anvisas i 13 kap. 5 § respektive 14 kap. 5 § . Dessa placeringsformer, t.ex. fondandelar, kräver inte överförmyn- darens samtycke. Handel med bl.a. fondandelar förutsätter emeller- tid, fortsätter föreningen, regelmässigt en till placeringsverksamheten kopplad penningmedelsförvaltning för att värdepappersinstitutet skall kunna hantera köp- och försäljningslikvider, ränteutbetalningar, aktieutdelningar och – inte minst – medel som frigörs vid omplace- ringar. Denna förvaltning går normalt till så att ett konto kopplas till en värdepappersdepå i vilken de finansiella instrumenten förvaras och förvaltas. Så länge värdepappersinstitutet är en bank uppkommer normalt inte några problem eftersom det enligt 13 kap. 7 § och Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... 14 kap. 7 § är i sin ordning att föräldern eller den förordnade ställföreträdaren låter den omyndiges respektive huvud- mannens medel stå inne på konto hos bank. Är värdepappersinstitu- tet inte en bank utan ett värdepappersbolag uppstår emellertid vissa komplikationer. Ett värdepappersbolag får enligt 3 kap. 4 § punkten 4 lagen (1991:981) om värdepappersrörelse ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen, men med hänsyn till innehållet i 13 kap. 7 § och 14 kap. 7 § kan penning- medelsförvaltningen hos värdepappersbolaget inte äga rum utan över- förmyndarens tillstånd. Även när det gäller de placeringsformer som avses i 13 kap. 6 § och 14 kap. 6 § , t.ex. aktier, upp- kommer problem. Förvärv av aktier fordrar i vissa fall överförmyn- darens tillstånd. Överförmyndaren kan visserligen som han lämnar samtycke till köp av aktier bevilja föräldern eller den för- ordnade ställföreträdaren tillstånd att låta medel stå inne på konto hos värdepappersbolaget. Detta är emellertid en tungrodd lösning, eftersom byte av värdepappersinstitut skulle kunna medföra att ytterligare samtycken måste inhämtas. Nuvarande ordning innebär att banker och värdepappersbolag inte kan konkurrera på lika vill- kor, eftersom insättning på konto hos bank inte träffas av något krav på samtycke från överförmyndaren. Värdepappersbolag om- fattas av samma krav som banker vad gäller t.ex. kapitalkrav och i likhet med bankerna omfattas värdepappersbolagen av den s.k. in- sättningsgarantin. Det är därför rimligt att föräldrar och förordnade ställföreträdare utan särskilt medgivande från överförmyndaren skall kunna sätta in medel på ett konto hos ett värdepappersbolag i syfte att förvärva finansiella instrument. har med hänsyn till vad som har sagts föreslagit att 13 kap. 7 § och 14 kap. 7 § ändras så att det blir möjligt att ta emot omyndigas respektive huvudmäns medel på konto hos värdepappersbolag. När det gäller transaktioner med andelar i värdepappersfonder for- dras, som ovan nämnts, att den enskilde har ett konto hos värde- pappersbolaget för att bolaget skall kunna genomföra de aktuella transaktionerna. Utredningen delar Svenska Fondhandlare uppfattning att värdepappersbolagen skall kunna ta emot medel från barn och personer som har en förordnad ställföreträdare Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... för att genomföra transaktioner med värdepapper på i princip sam- ma villkor som bankerna. När det gäller föräldrars förvaltning av sina barns medel skiljer sig reglerna åt beroende på vilken form av förvaltning det rör sig om. Vid s.k. fri föräldraförvaltning har föräldern en mycket långtgående frihet att placera barnets medel efter eget gottfinnande. Det gör här- vid inte någon skillnad om föräldern väljer att placera barnets medel i värdepapper via en bank eller ett värdepappersbolag. Det behövs inte något medgivande från överförmyndaren, och några särskilda regler av den typ som föreslår be- hövs således inte i dessa fall. Har barnets tillgångar kommit att överstiga ett värde motsvarande åtta basbelopp gäller dock reglerna om s.k. kontrollerad föräldra- förvaltning i 13 kap. 2–7 §§ . Dessa regler tillämpas också på egendom som har tillfallit den omyndige under villkor om att förvaltningen av den skall stå under överförmyndarens kontroll (särskild överförmyndarkontroll). Bestämmelserna begränsar bl.a. förälderns möjligheter att placera barnets medel i värdepapper. Dock får en förälder även vid kontrollerad föräldraförvaltning och vid särskild överförmyndarkontroll placera barnets medel bl.a. i andelar i värdepappersfonder, se 13 kap. 5 § . Regleringen i 13 kap. 7 § kräver visserligen att föräldrar skall sätta in barnets pengar hos bank eller kreditmarknadsföretag i den mån medlen inte placeras i värdepapper eller behöver använ- das. Insättningen av pengar på ett konto hos ett värdepappersbolag är emellertid ett led i placeringen av pengar i t.ex. en värdepappers- fond och borde därför kunna ske utan överförmyndarens samtycke. Placeringar enligt 13 kap. 6 § , dvs. bl.a. i aktier, fordrar överförmyndarens samtycke. Ett sådant samtycke borde också innefatta medgivande för föräldern att sätta in köpeskillingen på ett konto hos en bank eller ett värdepappersbolag och att där- efter genomföra nödvändiga transaktioner. För att det inte skall råda någon tvekan om vad som gäller bör 13 kap. 7 § förtydligas på så sätt att paragrafen till- förs en ny mening som framhåller att i samband med placering enligt 13 kap. 5 och 6 §§ får medel föras över till ett konto hos ett värdepappersbolag. När det gäller transaktioner till eller från ett likvidkonto hos ett värdepappersbolag bör göras undan- tag från kravet på att insatta medel skall vara räntebärande. När det gäller medel som förvaltas av förordnade förmyndare, gode män och förvaltare gäller att placeringar enligt 14 kap. 5 § Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... kan ske fritt medan överförmyndarens samtycke er- fordras vid transaktioner som avses i 14 kap. 6 § , t.ex. vid köp av aktier. På samma sätt som vid kontrollerad föräldraför- valtning bör i samband med placering av pengar i värdepapper medel få föras över till ett konto hos ett värdepappersbolag. Regleringen i 14 kap. 7 § bör således kompletteras på motsvarande sätt som 13 kap. 7 § . Genom den föreslagna ordningen uppkommer ingen skillnad mellan banker och värdepappersbolag när det gäller möjligheten att ta emot medel för att genomföra transaktioner med värdepapper. Det bör dock framhållas att den föreslagna ordningen inte innebär att värdepappersbolag får ta emot medel på konto i annat syfte än att genomföra värdepapperstransaktioner, jfr. 3 kap. 4 § första stycket punkten 4 lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. Det konto som används för att hantera medel för placeringar i finansiella instrument, likvidkontot, måste kunna spärras av över- förmyndaren. Det gäller inte minst medel som frigörs när de finan- siella instrumenten åter omsätts till pengar. När det gäller frigjorda medel som faller ut på ett bankkonto kan överförmyndaren, om det rör sig om föräldraförvaltning, med stöd av 13 kap. 19 § första stycket punkten 2 spärra dessa medel. Rör det sig om förvaltning av en förordnad ställföreträdare blir sådana medel som regel automatiskt spärrade enligt 14 kap. 8 § första stycket . Skulle pengarna falla ut på ett s.k. fritt konto, kan medlen bli direkt åtkomliga för den förordnade ställföreträdaren under förutsättning att medlen skall användas för den enskildes uppehälle eller vården av hans eller hennes egendom och att den förordnade ställföreträdaren i samband med insättning- en av den enskildes pengar har gjort förbehåll om att medlen i fråga får tas ut utan överförmyndarens samtycke. Om de frigjorda medlen i stället faller ut på ett likvidkonto hos ett värdepappersbolag torde det inte gå att spärra ett sådant konto. Medel som frigörs vid en försäljning av finansiella instrument och som inte skall användas för andra investeringar blir med andra ord tillgängliga för föräldrars respektive förordnade ställ- företrädares dispositioner. Ett heltäckande skydd förutsätter alltså att överförmyndaren kan spärra även pengar på likvidkonton hos värdepappersbolag. En sådan möjlighet bör införas i 13 kap. 19 första stycket punkten 2 och i 14 kap. 21 § 1 genom att värdepappersbolag läggs till i uppräkningen över de institut hos vilka överförmyndaren kan spärra konton. Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... Inlåning av pengar hos andra företag än banker I samband med att reglerna för bank- och finansieringsrörelse re- formerades avskaffades bankernas inlåningsmonopol. avskaffades bankernas skyldighet att ta emot inlåning. kan således både kreditinstitut och icke-finansiella företag ta emot pengar för inlåning. Ur konsumentskyddssynpunkt finns systemet med insättnings- garanti kvar. Insättningsgarantin omfattar emellertid endast banker, kreditmarknadsföretag och vissa värdepappersbolag. Som nämnts ovan har numera ordet bank i 13 kap. 7 § och 14 kap. 7 § kompletterats med ordet kreditmarknadsföretag. avses ett kreditmarknadsbolag eller en kreditmarknadsförening, dvs. ett aktiebolag eller en ekonomisk för- ening som har fått tillstånd att driva finansieringsrörelse. Genom den nya lagstiftningen är det möjligt för föräldrar och förordnade ställ- företrädare att placera sina barns respektive huvudmäns pengar för- utom hos banker också hos kreditmarknadsföretag. uppkommer frågan om man bör ta ytterligare ett steg och tillåta föräldrar, vars förvaltning står under överförmyndarens kon- troll, och förordnade ställföreträdare att placera sina barns respek- tive huvudmäns pengar på konton hos andra företag än de nu nämnda. Enligt utredningens uppfattning bör kontrollerad föräldraförvalt- ning och förordnade ställföreträdares förvaltning av barns respek- tive huvudmäns medel präglas av försiktighet. Det är inte meningen att dessa ställföreträdare skall företa osäkra placeringar av barns eller huvudmäns medel även om det sker i förhoppning om att barnet eller huvudmannen skall erhålla så stor avkastning som möjligt. Med hänsyn härtill finns det inte anledning att medge föräldrar och förordnade förmyndare, gode män och förvaltare att låta vilket företag som helst ta emot medel för inlåning. En grundläggande trygghet är insättningsgarantin. Denna garanti omfattar som framgått samtliga banker, dvs. såväl de större bankerna som de s.k. nischbankerna, och kreditmarknadsföretag. Det bör framhållas att insättningsgarantin även omfattar utländska banker och kreditmarknadsföretag. Vidare omfattar den svenska Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... och utländska värdepappersbolag som har tillstånd att ta emot kun- ders medel på konto. Enligt utredningens mening bör föräldrar som står under kon- trollerad föräldraförvaltning eller som förvaltar medel som är före- mål för särskild överförmyndarkontroll samt förordnade förmyn- dare, gode män och förvaltare få anlita endast banker eller kredit- marknadsföretag när det är fråga om inlåning av barnets respektive huvudmannens medel. Som framgått ovan får barns respektive huvudmäns medel placeras på ett konto hos ett värdepappersbolag inför köp av t.ex. fondandelar. En sådan transaktion är emellertid inte att betrakta som inlåning av pengar. 3.6.2.4Köp av värdepapper utan erforderligt samtycke från överförmyndaren Bedömning: Det bör inte införas några särskilda regler i föräldra- balken som tar sikte på börstransaktioner som görs av en förälder eller förordnad ställföreträdare utan erforderligt samtycke från över- förmyndaren. Från fondkommissionärshåll har påtalats att problemen kring för- äldrars och förordnade ställföreträdares köp av aktier inte har belysts tillräckligt i den nuvarande lagstiftningen. Det främsta problemet rör situationen då föräldern eller den förordnade ställföreträdaren vill köpa aktier för sitt barns respektive sin huvudmans räkning utan att ha fått erforderligt samtycke från överförmyndaren. Efter- som föräldern eller den förordnade ställföreträdaren kan begära överförmyndarens samtycke i efterhand, finns det inte något förbud för ställföreträdaren att göra aktieaffärer utan att först ha begärt överförmyndarens samtycke, jfr 12 kap. 10 § . Skulle överförmyndaren vägra att ge sitt samtycke till ett redan ingånget avtal rörande köp av aktier eller bryr sig inte ställföreträdaren om att begära sådant samtycke uppkommer emellertid problem. Fond- kommissionären kan inte hålla en aktieaffär svävande i avvaktan på att överförmyndarens samtycke inhämtas. Affären avslutas nämligen i och med att fondkommissionären köper aktier till ett visst pris. Aktieaffären går således inte att backa på börsen och säljaren är där anonym. Ett annat problem är att det är svårt för fondkommissionären att veta huruvida ett barn har tillgångar som överstiger åtta basbelopp Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... och om reglerna om kontrollerad föräldraförvaltning därmed är tillämpliga. Blir ett avtal som kräver överförmyndarens samtycke inte gällan- de på grund av att samtycke inte erhålls, tillämpas 9 kap. 7 § första stycket , se 12 kap. 11 § , vilket inne- bär att huvudregeln är att parternas prestationer skall återgå. Som framhållits ovan är det inte möjligt att upphäva en affär på börsen och låta den vara ogjord. Eftersom rättsföljden i 9 kap. 7 § föräldra- balken är ogiltighet måste fondkommissionären vid t.ex. ett aktie- köp återbetala hela köpelikviden inklusive eventuella avgifter till den enskilde. Detta gäller oavsett om aktierna för transaktionens återgång har sjunkit eller stigit i värde. Vad som sagts innebär att en fondkommissionär som väljer att göra affärer utan erforderliga samtycken med en förordnad ställ- företrädare eller en förälder som är föremål för kontrollerad föräldra- förvaltning tar vissa risker. Enligt utredningens mening finns det emellertid inte skäl att skapa några särskilda bestämmelser som inne- bär att börstransaktioner skulle behandlas annorlunda än andra avtal som en ställföreträdare ingår. Detta skulle nämligen urholka skyddet av den enskildes medel betänkligt. En fondkommissionär som vill vara helt säker på att inte drabbas av någon förlust måste därför insi- stera på att det finns ett samtycke från överförmyndaren i samband med att aktieköpet görs. När det gäller svårigheten att avgöra huruvida ett barn har till- gångar överstigande åtta basbelopp kan fondkommissionären visser- ligen ta kontakt med överförmyndaren för att kontrollera huruvida barnet förekommer i ett ärende om kontrollerad föräldraförvaltning. Den omständigheten att överförmyndaren svarar nekande innebär emellertid inte någon garanti för att barnet inte äger tillgångar vars värde överstiger åtta basbelopp. En förälder som på fråga av fond- kommissionären oriktigt uppger att barnet inte har tillgångar över- stigande åtta basbelopp torde dock under alla förhållanden bli skade- ståndsskyldig i förhållande till fondkommissionären. 3.6.3Uppgiftsskyldighet för myndigheter och banker m.fl. Överförmyndarens verksamhet bygger i väsentliga delar på tillgång till information från olika håll rörande enskildas personliga och eko- nomiska förhållanden. Informationen behövs för att överförmyn- daren skall kunna utröna huruvida någon är i behov av den hjälp en Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor... förordnad ställföreträdare kan erbjuda. När överförmyndaren väl har konstaterat ett behov av t.ex. en god man måste han kontrollera lämpligheten hos den som kommer i fråga som ställföreträdare, varvid han är i behov av information om denne. Under ett pågående ställföreträdarskap behöver överförmyndaren vidare information för att kunna utreda eventuella påståenden om missbruk eller för- summelse från ställföreträdarens sida. Som framgått ovan finns det sålunda tre huvudsakliga situationer då överförmyndaren är i behov av att få information från myndig- heter, banker och andra institutioner. De tre situationerna omfattas av olika regler som ger överförmyndaren rätt att begära information från myndigheter, men även från andra subjekt. Nedan kommer främst situationerna ett och tre att behandlas, dvs. dels överförmyndarens behov av uppgifter för att upptäcka de per- soner som behöver hjälp, dels behovet av information för att kunna utöva en effektiv kontroll av de ställföreträdare som står under hans tillsyn. Det är den senare frågan som har föranlett placeringen i kapitel A 3.6, men frågorna har ansetts böra få en sammanhållen behand- ling. Överförmyndarens informationssökning i syfte att kontrollera lämpligheten hos den som kommer i fråga som god man eller förval- tare behandlas i avsnitt B 13.2 och A 4.3.2.1. 3.6.3.1Överförmyndarens möjligheter att genom information från myndigheter m.fl. uppmärksammas på behov av ställföreträdarskap m.m. Nuvarande bestämmelser om skyldighet för vissa organ att uppmärk- samma överförmyndaren på behov av ställföreträdare Insatser från överförmyndarens sida bygger i princip uteslutande på att någon utomstående gör honom uppmärksam på att det finns ett hjälpbehov. är vissa myndigheter skyldiga att självmant under- rätta överförmyndaren om behov av ställföreträdare för en enskild. Enligt 5 kap. 3 § socialtjänstförordningen (2001:937) skall social- nämnden anmäla till överförmyndaren, om den finner a)att god man eller förvaltare enligt bör förordnas för någon, b)att någon inte längre bör ha förvaltare, eller c)att förhållandena talar för att en förälder inte kommer att för- valta sitt barns egendom på ett betryggande sätt. Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor...