sou · GSB3104 · 2005-01-01 00:00:00 — Appendix 2 to the Higher Education Ordinance (1993:100), the Degree Ordinance, should be reviewed with regard to sustainable development knowledge becoming a requirement for the issue of a degree certificate. The criteria for science centre grants should be reviewed so the centres are better able to support learning for sustainable development. should be invited to establish an institute in to act as a node in an international network for education for sustainable development. A long-term strategy and action plan for work on education for sustainable development over the next ten years should be established. A pilot scheme should be established to provide opportunities for stakeholders in the school sector, the higher education sector and liberal adult education to produce methods to permeate the education system with a sustainable development perspective. The Government should consider whether there is a need to set up a special proactive coordinating body during the United Nations Decade of Education for Sustainable Development. To conclude, in Chapter 6 we discuss how the implementation of our proposals should be organised. We are of the view that work on education for sustainable development should be seen in an international context and linked to ongoing international processes. Not least, since the United Nations has decided that education for sustainable development will be a priority issue during the period 2005–2014. In addition, we believe it to be important for the success of the work that proactive forces to stimulate and follow the work are mobilised at different levels within and outside the field of education. Experience from earlier reforms has shown that implementation takes a long time. In our opinion, therefore, this work needs support that ensures a long- term perspective and sustainability. The Government should consider whether existing agencies can carry out the tasks or whether temporary bodies should be set up for the purpose. 1 För en hållbar värld Det nya århundradets största utmaning är att ta ett abstrakt begrepp som hållbar utveckling och göra det till en verklighet för människorna över hela världen. I det här kapitlet beskriver vi kommitténs uppdrag och förklarar hur betänkandet är upplagt. De utmaningar som världen står inför nämns. Begreppet hållbar utveckling introduceras och vi inleder ett resonemang om hur begreppet kan förstås. Vi redo- gör för det internationella arbetet inom området hållbar utveck- ling och visar hur dagens integrerade syn på hållbar utveckling vuxit fram. Därefter tar vi upp hur utbildningens roll för hållbar utveckling har vuxit fram. Avslutningsvis behandlar vi globala och nationella politik för hållbar utveckling. 1.1Kommitténs uppdrag och betänkandets uppläggning Vid om hållbar utveckling i förklarade statsminister att skulle vara värd för ett internationellt möte om utbildning för hållbar utveckling. tillsatte regeringen en kommitté för utbildning för hållbar utveckling4 med uppdrag att kartlägga och analysera hur utbild- ningssystem på alla nivåer arbetar för ekonomiskt, socialt och miljö- mässigt hållbar utveckling. Som ett led i utredningsarbetet ingick att genomföra ett internationellt möte om utbildning för hållbar utveckling.5 I uppdraget ingick även att redogöra för hur man kan 5I bilaga 3 återfinns en förteckning över rapporter som kommittén tagit fram i anslutning till detta möte. För en hållbar värld verka för att sprida kunskap som stimulerar utbildningssystemet att genomsyras av idéerna kring hållbar utveckling. Betänkandet bygger huvudsakligen på befintlig internationell och svensk litteratur, redan tillgängligt empiriskt underlag och det rådslag som kommittén organiserade. Kommittén har gjort be- dömningen att den begränsade utredningstiden inte möjliggjort betydande egna datainsamlingar. Dock har kommittén beställt sär- skilda studier för lärarutbildningen, högskoleområdet och folkbild- ningen.6 Kommittén arrangerade i ett internationellt rådslag om utbildning för hållbar utveckling med 350 deltagare från 75 länder i fem världsdelar. Vi beskriver rådslaget och redovisar de viktigaste lärdomarna det gav i betänkandets andra kapitel. Det tredje kapitlet kretsar kring lärande, utbildning och hållbar utveck- ling. Vi reder ut förhållandet mellan begreppen och formulerar karaktärsdrag som bör känneteckna utbildningar för att de ska främja hållbar utveckling. Det fjärde kapitlet innehåller en beskrivning och bedömning av arbetsformer, innehåll och resultat i förskolan, skolan, vuxenutbildningen, högskolan och folkbild- ningen ur perspektivet hållbar utveckling. I det femte kapitlet beskriver vi styrsystemet för de aktuella utbildningsformerna och värderar huruvida styrningen stödjer utbildningen för hållbar utveckling. I det sjätte och avslutande kapitlet redovisar vi våra förslag. 1.2Vad är hållbar utveckling? Begreppet hållbar utveckling blev allmänt känt genom arbetet inom som FN tillsatte . definierade hållbar utveckling som en utveckling som tillfredsställer dagens behov utan att äventyra kom- mande generationers möjligheter att tillfredsställa sina behov. Hållbar utveckling handlar om gemensamt ansvar och solidaritet mellan generationer, mellan kvinnor och män och mellan folk- grupper och länder. Världens länder är sammanflätade och 6 Följande studier har gjorts. Det statliga styrsystemet och högskoleutbildning för hållbar utveckling samt Hur integrerar svenska universitet och högskolor hållbar utveckling i sin utbildnings- och forskningsverksamhet? av ; Det statliga styrsystemet för folkbildningen av ; Hållbar utveckling som övergripande princip i lärar- utbildningen av . Samtliga rapporter är utlagda som pdf-filer på regeringens hemsida, /utbildhallbutv/rapporter.htm . Därefter kan de nås från . För en hållbar värld beroende av varandra som . Vår livsstil och politik påverkar och påverkas av andra. har inte bara ett ansvar för att bidra till en rättvis och hållbar värld, utan också ett eget intresse av det. Samtidens och framtidens stora frågor angår alla och ut- maningarna måste hanteras genom ett internationellt samarbete. På en normativ nivå handlar hållbar utveckling om att värna om framtida generationers behov, som dagens utvecklings- behov tillgodoses för alla människor i alla länder. En tydlig linje är tanken om individens delaktighet och ansvar. Begreppet hållbar ut- veckling tar sin utgångspunkt i en helhetssyn på människors och samhällens behov, förutsättningar och problem. Den bärande prin- cipen är att ekonomiska, sociala och miljömässiga förhållanden och processer är integrerade – de är varandras förutsättning och stöd. Ekonomisk tillväxt brukar framhållas som en förutsättning för utveckling. Men gäller att inget land kan uppnå en hållbar ekonomisk utveckling om miljön försämras, om välståndet inte fördelas rättvist och om det inte sker en tillväxt i det mänskliga kapitalet (hälsa, utbildning etcetera). Social utveckling är därför både ett resultat av och en förutsättning för ekonomisk utveckling. Den sociala dimensionen av hållbar utveckling lyfter fram betyd- elsen av att resurser, inflytande och makt fördelas på ett rättvist, jämlikt och jämställt sätt, att alla människor får tillgång till social service och att individen känner trygghet och delaktighet. Miljö- dimensionen handlar om att värna om ekosystemens tjänster och återhämtningsförmåga, vilka är en förutsättning för en långsiktig social välfärd och ekonomisk utveckling. När utveckling i ett avseende (till exempel fred, säkerhet, god samhällsstyrning, omsorg om miljön) leder till förbättringar i ett annat (till exempel en stabil ekonomisk utveckling) så finns det goda förutsättningar för hållbar utveckling. Om ekonomisk tillväxt i stället baseras på en produktion som försämrar miljön och hotar ekosystemen eller sker till priset av orimliga arbetsvillkor och ohälsa, så är utvecklingen inte hållbar. I det följande ger vi ett exempel på hur förhållandet mellan den hållbara utvecklingens tre dimensioner kan beskrivas. Eftersom människorna är beroende av naturen och dess kretslopp både för deras livsuppehållande förmåga och som resursbas, är det nödvän- digt att se till att ekosystemens funktioner inte utarmas. Annars kan hälsa och ekonomisk utveckling inte upprätthållas för dagens generation och för kommande generationer. Den miljömässiga dimensionen kan därmed sägas utgöra en yttre gräns. För en hållbar värld betraktar den sociala dimensionen som målet för hållbar utveckling – alla människor ska kunna få sina grundläggande behov tillgodosedda utan att ekosystemens yttre gränser överskrids. Det handlar då om varje människas rätt till ett värdigt liv. Den ekonomiska dimensionen kan i dessa termer ses som ett medel för att målet ska uppnås inom ramen för en miljömässigt och socialt hållbar utveckling. Sammanfattningsvis kan sägas att även om de tre dimensionerna av hållbar utveckling är principiellt lika viktiga, så kan fokus och ingång till det sammansatta begreppet, liksom balansen mellan dimensionerna, variera beroende på sammanhang. Oavsett om in- gången är jämställdhet, hållbara produktions- och konsumtions- mönster eller annat som ryms i någon av de tre dimensionerna så innebär perspektivet hållbar utveckling att dimensionerna ska för- stås och hanteras i ett integrerat sammanhang. Genom betoningen av ett helhetsperspektiv kan begreppet hållbar utveckling få en konkret innebörd i olika sociala och kulturella sammanhang. FN tillsatte för miljö och utveckling, , med uppdrag att analysera de kritiska miljö- och utvecklingsfrågorna. Kommissionen menade att under det gångna seklet har förhållandet mellan människans värld och den jord, som utgör basen för människans värld, i grunden förändrats. I inledningen på det var det inte tekniskt möjligt för människor att radikalt förändra jordens olika system. är situationen annorlunda. Stora oförutsedda föränd- ringar äger rum i fråga om atmosfär, jordmån, vatten, bland växter och djur samt i samspelet mellan dessa.7 Genom senare tids forskning har insikterna ökat om de kom- plexa sambanden mellan jordens geokemiska system, hydrologiska system, klimatologiska system och biologiska system. Ändå är kunskapen långt ifrån fullständig, och det är svårt att förutse de sammantagna effekterna av människans aktiviteter på de olika systemen. Tröskeleffekter kan ge oväntade förändringar. Ett förlopp kan visa sig vara irreversibelt när det har passerat vissa gränsvärden. 7 Vår gemensamma framtid, Rapport från för miljö och utveckling, s. 37. För en hållbar värld har gått sedan publi- cerade sin rapport. Det internationella samfundet har börjat ta itu med miljö- och utvecklingsproblemen. Konventioner och mål har tagits fram för att hantera specifika problem. Vetenskapssamhället har börjat formera sig för att kunna göra övergripande analyser och ge råd, till exempel genom klimatpanelen, International Panel on Climate Change (IPCC). Några av de negativa trenderna har vänt. En del utvecklingsländer, särskilt i , gör betydande eko- nomiska och sociala framsteg. Viktiga steg mot demokrati har tagits i ett stort antal länder. Utsläppen av ämnen som hotar jordens skyddande ozonskikt har begränsats genom Montreal- protokollet. Men många problem är oförändrade eller har blivit värre. levde var femte människa på jorden på mindre än motsvarande en US-dollar per dag. Även om detta innebär en minskning jämfört med , då levde på denna nivå, så har fattig- domen i söder om fördjupats. Här var siffran 46 pro- cent i jämförelse år 1990.8 Ett annat pro- blem är diskriminering. Var sjunde människa på jorden, 900 miljo- ner, tillhör en grupp som är utsatt för diskriminering.9 Antalet lokala eller nationella väpnade konflikter och grova kränkningar av mänskliga rättigheter har ökat markant på 1990-talet.10 Konflik- terna har ofta sin grund i kampen om knappa naturresurser. Av världens 42 miljoner hiv/aids-drabbade människor bor 30 miljoner i söder om och här har epidemin lett till att 12 miljo- ner barn har blivit föräldralösa.11 Befolkningen i slumområden ökar kraftigt. Av världens nästan 5 miljarder människor som bor i städer lever 2 miljarder i slumområden.12 Över en miljard människor saknar tillgång till tjänligt dricksvatten och dubbelt så många lever utan grundläggande sanitet.13 Klimatprognoserna pekar på en temperaturhöjning på mellan en och en halv och sex grader, beroende bland annat på vilka åtgärder som vidtas. har vi en höjning på en halv grad och effekterna börjar bli märkbara. För att begränsa ökningen till två grader behöver utsläppen av växthusgaser i industrialiserade länder 9UNDP 2004, Cultural in Todays Diverse World, s.5. 10Paul Collier, Development and Conflict, , , , 1st October 2004. 11UNAIDS Global Report 2004, . 12UN Habitat, of World Cities 2004/2005. 13http:///mdg/abcs.html. För en hållbar värld minska med 70–under det kommande seklet.14 För att klara detta behövs stora omställningar i framför allt energi- och trafiksystemen. Den biologiska mångfalden minskar i snabb takt. Klimatföränd- ringarna beräknas leda till att cirka en fjärdedel av jordens växt- och djurarter dör ut. av fiskbestånden i haven är överfiskade eller på gränsen till överfiskade redan i dag.15 Den minskade produktionen bidrar till att fattiga människor, som utgör en majoritet av befolkningen i tropiska kustområden, blir än mer sårbara. har jordens befolkning fördubblats, spannmålsproduktionen har tredubblats, energikonsumtionen har fyrdubblats och de ekonomiska aktiviteterna har femdubblats. Vid världstoppmötet i konstaterades att männi- skans ekonomiska aktivitet överskrider jordens bärkraft med . En liten andel av jordens befolkning – – sva- rar för av konsumtionen. Ett särskilt stort ansvar vilar därför på industriländerna att utveckla långsiktigt hållbara produktions- och konsumtionsmönster.16 Rika länder måste också föra en politik som ger fattiga länder möjlighet att exportera jord- bruksprodukter och andra varor på rättvisa villkor. Fattiga länder måste bära sin del av ansvaret för att utvecklingen ska bli rättvis och hållbar. Det gäller inte minst kampen mot fattigdomen där en rättvis och jämlik fördelning av resurser och inflytande i samhället är av central betydelse. Alla länder måste värna om en politik som främjar fred och säkerhet som grund för att utvecklingen ska bli hållbar. 1.4Internationella initiativ för hållbar utveckling Begreppet hållbar utveckling har blivit internationellt etablerat un- der . Det skedde som ett resultat av en bred sam- hällsprocess genom forskarsamfundets och ideella organisationers påverkan på folkopinion och politiker och manifesterades genom en serie större officiella internationella konferenser. 14International Panel on Climate Change (IPCC). 15Global Change and the : A Planet , Executive Summary, International Geosphere- Biosphere Programme (IGBP), s. 14. 16Sammanfattning av Världstoppmötet om hållbar utveckling i , promemoria från , . För en hållbar värld I globala, mellanstatliga sammanhang kan man peka på fem mil- stolpar, , som blev avgörande för arbetet med hållbar utveckling. Dessa beskrivs kortfattat i det föl- jande. Intresset för miljöfrågorna slog igenom . De fick sitt genombrott på världssamfundets dagordning genom FN- konferensen i om den mänskliga miljön 1972. Stock- holmskonferensen utmynnade bland annat i en politisk deklaration och ett handlingsprogram. Som en direkt följd skapade FN:s gene- ralförsamling FN:s miljöprogram (United Nations Environmental Programme, ). Det internationella samarbetet kring miljöfrågor kom igång på allvar. Hållbar utveckling hade då inte etablerats som ett internationellt begrepp, men ofta ses FN- konferensen i som startpunkten för dess framväxt. FN tillsatte 1983 en grupp med uppdrag att analysera de kritiska miljö- och utvecklingsfrågorna. Det officiella namnet var The World Commission for Environment and Development, men gruppen kom snart att kallas för efter ordföranden . Kommissionen publicerade sin rapport , den så kallade Brundtlandrapporten.17 Brundtlandrapporten gav hållbar utveckling ett internationellt genomslag. Kommissionen betonade särskilt generationsperspekti- vet, de tre sammanvävda aspekterna av hållbar utveckling och den globala dimensionen. om miljö och utveckling efter miljökonferensen i samlade FN världens ledare till en konferens i om miljö och utveckling. är den överenskommelse som har blivit mest känd från 17 Vår gemensamma framtid. Rapport från för miljö och utveckling. För en hållbar värld Det är en omfattande och detaljerad handlings- plan för hållbar utveckling. var FN:s hittills största konferens inom miljö- och utvecklingsområdet. Viktigt var det stora antalet deltagare från frivilliga organisationer. Ett annat särdrag var betoningen i hand- lingsprogrammet av det regionala, nationella och lokala arbetets betydelse för en hållbar utveckling. I kom ett lokalt Agenda 21-arbete igång med en mycket stor bredd efter . hade alla kommuner startat ett sådant arbete. Många svenskar har på så vis kommit i kontakt med . Enligt , som antogs 2000 av världens stats- och regeringschefer, kräver global utveckling en helhetssyn. Deklarationen ligger till grund för tidsbundna och mätbara millen- nieutvecklingsmål. Målen handlar om globala utvecklingsfrågor som fattigdomsutrotning, utbildning, jämställdhet, barnadödlighet, mödrahälsa, hiv/aids, säkerställandet av en miljömässigt hållbar ut- veckling samt en förstärkning av det globala partnerskapet mellan rika och fattiga länder. Ett delmål är att halvera an- delen människor som lever i extrem fattigdom. Johannesburg-toppmötet om hållbar utveckling efter Rio-mötet hölls ett i om hållbar utveckling. Det slog fast att all utveckling måste vara hållbar och att ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter måste integ- reras. Toppmötet resulterade i en politisk deklaration och en genom- förandeplan för hållbar utveckling. Mötet bekräftade Rio- principerna och lade fast att fattigdomsbekämpning, hållbara konsumtions- och produktionsmönster samt bevarande av natur- resursbasen för ekonomisk och social utveckling är de tre över- gripande målen och nödvändiga förutsättningar för en hållbar utveckling. Nya mål om vattenhushållning, biologisk mångfald, grundläggande sanitet, fiskebeståndet och minskning av hälso- och För en hållbar värld miljöeffekter av kemikalier kompletterade millennieutvecklings- målen. En konkret praktisk rekommendation till världens länder var utarbetandet av nationella strategier för hållbar utveckling . presenterade sin första nationella strategi för hållbar utveckling redan före toppmötet. FN har inrättat en kommission för hållbar utveckling som ansva- rar för uppföljningen av genomförandeplanen från . Genomförandeplanen kompletterar med till exempel globaliseringens effekter och hiv/aids. Ideella organisationer, forskare och opinionsbildare Uppräkningen av ovanstående fem FN-anknutna milstolpar får inte skymma det faktum att milstolparna utgör en återspegling av ett brett samhällsförlopp, löpande opinionsbildning och forskning. Vid sidan av FN:s arbete med miljöfrågorna och hållbar utveckling har många andra mellanstatliga samarbetsorgan också spelat en viktig roll, till exempel , och Europeiska unionen. Rader av frivilliga organisationer som , Jordens vän- ner, Attac, Världsnaturfonden samt studieförbund och folkhög- skolor har också betytt mycket för att väcka opinionen, påverka regeringar och berörda myndigheter att arbeta för en hållbar ut- veckling. En ny, bred och betydelsefull rörelse är också . 1.5Utbildning för hållbar utveckling i de officiella internationella dokumenten Utbildning spelar en viktig roll som grund för utveckling av sam- hället lokalt och globalt. Det har framhållits dels vid de toppmöten och FN-konferenser som nämnts tidigare, dels vid utbildnings- inriktade internationella möten och överläggningar. Miljöutbildning – som ju utgör en av rötterna till utbildning för hållbar utveckling – lyftes fram som angelägen redan vid Stock- holmskonferensen om den mänskliga miljön 1972. och kallade 1977 till en konferens om miljö- utbildning i . Ministrarna antog en deklaration och enades För en hållbar värld Dokumentet kom att spela en stor roll i det fortsatta arbetet. Utbildningsfrågorna var inte framträdande i Brundtlandrapporten, men i handlingsprogrammet från världstoppmötet i är de i centrum. Hela kapitel 36 i ägnas åt dem. Där skriver man bland annat: Utbildning är avgörande för att främja hållbar utveckling och förbättra människors förmåga att lösa miljö- och utvecklingsproblem. Både formell och icke-formell utbildning är nödvändig för att ändra människors attityder så att de kan bedöma och lösa de problem som hör samman med hållbar utveckling. Den är också av avgörande betydelse för att uppnå medvetande om betydelsen av miljö och etik, värderingar, attityder, färdigheter och beteenden som är förenliga med hållbar utveckling och för att allmän- heten effektivt skall kunna delta i beslutsprocessen. För att vara effektiv bör utbildning om miljö och utveckling om- fatta dynamiken i såväl den fysiska/biologiska, sociala och ekonomiska miljön som människans utveckling och ingå i samtliga ämnen och ve- tenskapsgrenar.18 Året efter tillsatte en internationell kommission om utbildningen . I sin slutrapport lyfter kommissionen fram hållbar utveckling som en avgörande fråga. Rapporten understryker demokratisk delaktighet och sambandet mellan det arbete som sker lokalt och arbete på den internationella nivån. Kommissionen strukturerar sitt resonemang om lärande med hjälp av följande grundvalar: (1) lära för att veta, (2) lära för att göra, (3) lära för att vara och (4) lära för att leva tillsammans. Vid flera tematiska FN-konferenser och toppmöten under 1990- talet har utbildningens viktiga roll understrukits: 1993 om mänskliga rättigheter, 1995 om befolkning och utveckling, 1995 om social utveckling, kvinnokonferensen i , konferenserna i om säkra livsmedel och 1996 om säker bosättning. ordnade en konferens i om utbildning för hållbar utveckling. En slutsats var att samhällsveten- skap och humaniora är viktiga för att balansera den tidigare slag- sidan åt en rent naturvetenskaplig undervisning.19 Människors roller och ansvar stod i centrum. 18Agenda 21, Miljö- och resursdepartementet 1993, s. 519 f. 19Utbildningsdepartementet 2002, s. 5. För en hållbar värld Elever behöver lära sig att reflektera kritiskt över sin plats i världen och tänka över vad hållbarhet betyder för dem och deras samhälle. De behöver träna sig att se alternativa framtidsbilder, hur man kan disku- tera och rättfärdiga val mellan olika bilder och planera för att uppnå det man väljer samt delta i samhällslivet för att se resultaten av valen. Detta är färdigheter som är grunden för gott medborgarskap och gör utbildning för hållbarhet till en del av processen att skapa en välinfor- merad, medveten och aktiv befolkning. På detta sätt kan utbildning om hållbarhet bidra till utbildning för demokrati och fred.20 anordnade 2000 i , . Mot bakgrund av utbildningens viktiga roll för hållbar ut- veckling beslutade konferensen om en handlingsplan med sex mål. Dessa mål handlar om rätten till utbildning. Alla människor ska få en grundläggande utbildning som är bra och kostnadsfri; det är en rätt som inte minst ska gälla flickor och andra grupper i samhället som löper risk att missgynnas. Målen ska ha uppnåtts . Konferensen i innebar starten av den så kallade Education For All-processen, EFA-processen. I kölvattnet till den internationella konferensen om finansiering för utveckling i lanserades ett så kallat Education For All – Fast Track Initiative (FTI) 2002 med sekretariatet förlagt till . FTI är ett globalt partnerskap för att skapa bättre förutsättningar för de länder som bedöms ligga sämst till för att uppnå målet om grundskoleutbildning för alla barn 2015.