sou · GSB336 · 2005-01-01 00:00:00 — Regeln innebär att skattens andel av hushållsinkomsten begränsas om vissa villkor är uppfyllda. En ökning av en fastighets taxeringsvärde, som sammanhänger med vissa typer av miljöinvesteringar, bör inte tillåtas påverka underlaget för schablonintäkten efter det att investeringarna gjorts. När det gäller andra typer av miljöinvesteringar kan det, med hänsyn till svårigheterna att avgränsa vad som kan anses utgöra en miljöinvestering, vara lämpligt att använda riktade bidrag som stimulansåtgärd. Räntebidrag enligt regler (de s.k. eviga räntebidragen) och fastighetsskatt för hyresfastigheter bör avvecklas . 3.3.2En begränsningsregel för fastighetsskatten Frysningen av taxeringsvärdena upphörde . I samband med detta infördes en s.k. begränsningsregel för skatteuttaget. beslutade om lagen (2001:906) om skattereduk- tion för fastighetsskatt. Lagen bygger i stora drag på Fastighets- beskattningskommitténs förslag om en landsomfattande begräns- ningsregel. Avsikten med begränsningsregeln är att fastighetsskatten på småhus inte ska kunna utgöra en oproportionellt stor andel av hushållens inkomster. Utformningen innebär att fastighetsskatten på permanentbostaden för hushåll med låga eller normala inkomster i princip inte överstiger av hushålls- inkomsten. Bestämmelserna finns i lagen (2001:906) om skattereduktion för fastighetsskatt. Skattereduktionen omfattar endast permanentbostäder i och för att vara berättigad till skattereduktion ska den skattskyldige ha ägt fastigheten och varit bosatt14 där före taxeringsåret. Skattereduktionen beräknas för permanentbostäder med ett lägsta taxeringsvärde på 14 Den skattskyldige anses bosatt på den fastighet där han rätteligen ska vara folkbokförd. och ett högsta taxeringsvärde på . Om värdet på bostaden är högre än kan man få del av begränsningsregeln för den fastighetsskatt som betalas för taxeringsvärdet . Hushåll med inkomster kan få del av denna skattereduktion. (inkomsttaxeringen ) var det cirka 120 000 personer som omfattades av begränsningsregeln för fastig- hetsskatt. 3.3.3Från årlig omräkning till taxering Det omräkningsförfarande som infördes syftade till att skapa en mer kontinuerlig anpassning av taxeringsvärdena till förändring i marknadspriser på fastigheter. Bakgrunden var svårigheter att för- svara den samlade höjningen av skatteuttaget vid de allmänna fas- tighetstaxeringarna. Systemet med ett årligt omräkningsförfarande innebar den fördelen att man skulle slippa språngvisa kast i uttaget av fastighetsskatt p.g.a. att prisförändringar slog igenom vid taxeringen. uppmärksammade vissa tekniska brister i förfarandet som hade att göra med att andra fak- torer än prisutvecklingen, t.ex. att ålder, läge och standard inte kunde beaktas och att det därför visade sig svårt att bilda pris- utvecklingsområden där småhusen uppvisade likartad värde- utveckling. Den frysning av taxeringsvärdena som beslutats kom att förlängas , tills den avskaffades fr.o.m. . I samband med att en omräkning genomfördes för sattes skattesatsen ned till först (denna skattesats hann dock aldrig tillämpas) och sedan till , detta för att mildra effekterna av kraftigt höjda taxe- ringsvärden. Omräkningen innebar att de genomsnittliga taxerings- värdena för småhus i hela riket ökade med mel- lan och med mellan . I stället infördes ett system med förenklade fastighetstaxeringar mellan de allmänna fastighetstaxeringarna. Sådana taxeringar ska enligt det nya systemet äga rum för småhusenheter, hyreshusenheter och lantbruksenheter det tredje året mellan de allmänna fastighetstaxeringarna för respektive typ av taxeringsenhet. Detta innebär att antingen en förenklad eller en allmän fastighetstaxering kommer att äga rum för respektive taxeringstyp.15 Vi föreslog i vårt delbetänkande16 att en regel för att dämpa uttaget av fastighetsskatt vid höjda taxeringsvärden, en s.k. dämpningsregel skulle införas. Utformningen av detta förslag har till viss del påver- kats av slutsats att det finns ett behov av att öka förutsebarheten i skatteuttaget. Förslaget innebär att om taxeringsvärdet på en småhusenhet, en hyreshusenhet (bostadsdelen) eller ett småhus med tillhörande tomtmark på en lantbruksenhet höjs vid en fastighetstaxering, ska höjningen inte slå igenom fullt ut för uttaget av fastighetsskatt. I stället ska höj- ningen fördelas proportionellt mellan de år som återstår fram till nästa fastighetstaxering. En dämpningsregel som motverkar språngvisa höjningar av taxeringsvärdena skapar en jämnare ut- veckling av skatteuttaget. Fastighetsägarna får då på sig att anpassa sig till de ekonomiska effekter som högre taxeringsvär- den innebär. beslutade att dämpningsregeln skulle träda i kraft och regeln tillämpas första gången för småhusenheter vid taxering, för hyreshusenheter vid taxering och för lantbruksenheter vid taxering. beslutade om en lag om skattereduktion för förmögenhetsskatt. De hushåll som fått reducerad fastighetsskatt och som betalar förmögenhetsskatt för sin permanentbostad, ska också kunna få reducerad förmögenhetsskatt som avser permanentbostaden. Förmögenhetsskatten ska reduceras med samma andel som fastighetsskatten har reducerats med. Om fastighetsskatten har reducerats med t.ex. en tredjedel ska förmögenhetsskatten som avser den permanenta bostaden också reduceras med en tredjedel. Reglerna träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 2001/02:43, Förenklad fastighetstaxering istället för omräkning, m.m. 16Egendomsskatter – Dämpningsregel för fastighetsskatten och sänkt arvsskatt (SOU 2003:3). I Tabell 3.1. visas en sammanställning av fastighetsskattesatser, taxeringar och större förändringar i fastighetsbeskattningen . Fastighetsskattesats, taxeringar och större förändringar i regler för småhus . Nedsatt skatt för nybyggda Allmän fast.tax., omräkn.förf. hetsskatt i vissa fall vid Källa: Budgetpropositionen och prop. 2001/02:43. Fastighetsbeskattning har funnits i . Den har i huvudsak varit utformad som en inkomstskatt, i syfte att träffa den avkastning som fastigheter genererar. Från och med den stora skattereformen 1990/1991 likabehandlas småhus med tillgångar i inkomstslaget kapital och beskattningen sker enligt principen om likformig behandling av kapitalinkomster. Fastighetsskattesatsen är avvägd så att den ungefär ska motsvara en 30-procentig beskattning av kapitalinkomsten, dvs. Skatten har dock utformats som en objektskatt baserad på fastighetens taxeringsvärde. En lång rad utredningar har behandlat fastighetsbeskattningen sedan skattereformen . Samtliga har dragit slutsatsen att de nuvarande principerna för fastighetsbeskattningen bör behållas. En samstämmig syn har vidare varit att den nuvarande ordningen med en objektskatt ska ersättas med en skatt på scha- blonintäkt. Med undantag från förslag om en landsomfattande begränsningsregel och förslaget om skattereduktion för vissa miljöinvesteringar har utredningarna inte lett till lagstiftning. har en rad förändringar i regelverket kring fastighetsskatteuttaget på småhus införts, i syfte att begränsa effekten av kraftigt höjda fastighetspriser och taxeringsvärden. Fastighetsskattesatsen har exempelvis sänkts från och en begränsningsregel har införts som i princip begränsar hushållets utgifter för fastighetsskatt på permanentbostaden till av hushållsinkomsten. Vidare har en dämpningsregel införts som motverkar språngvisa höjningar av taxeringsvärdena och skapar en jämnare utveckling av fastighets- skatteuttaget. Den principiella grunden för skatteuttaget kvarstår dock och huvuddragen i utformningen av beskattningen har behållits. Fastigheter i form av egna hem, fritidshus och bostadsrätter utgör en dominerande del av hushållens totala förmögenhetstillgångar. Marknadsvärdet på hushållens tillgångar var , enligt SCB.1 Av detta utgjordes nästan av tillgångar i form av egna hem (inklusive bostadsdelen i jordbruk), dvs. Bostadsrätterna utgjorde en betydligt mindre andel, av de totala tillgångarna. Fritidshusen utgjorde detta år av de totala marknadsvärderade tillgångarna. 4.1Fastighetspriserna under 1980-, 1990-, och 2000-talen Det är framför allt med anledning av den snabba prisutvecklingen på fastigheter som skett som frågan om fastighetsskat- tens utveckling och nivå återigen har blivit aktuell och då i högsta grad för tillväxtregionerna. Frågan har ytterligare aktualiserats med anledning av att frysningen av taxeringsvärdena avskaffades . En genomgång av historiska data ger en bild av hur utvecklingen har lett fram till dagens prisnivåer. Prisutvecklingen i landet skiljer sig betydligt åt från region till region. De genomsnittliga fastig- hetspriserna i olika regioner pekar åt samma håll, men utvecklings- takten skiljer sig åt kraftigt i vissa fall. Detta har i sin tur skapat en situation med stor spridning mellan regionerna i fråga om huspri- ser. Priserna på småhus för permanentboende har ökat väsentligt . En kraftig ökning följdes dock av en mycket stor prisnedgång . Därefter låg priserna förhållandevis stilla under 1 SCB (2003), Kapitalvinster och kapitalförluster 2001. Fastighetsskatteuttagets utveckling SOU 2004:36 för att sedan ta fart igen . fram till och med har småhuspriserna för permanentbostäder ökat . ökade priserna för hela riket med i genomsnitt . Priserna är alltså så höga som . Det är naturligt med större prisvariationer i attraktiva områden med stor omsättning på fastigheter. De områden som dragit upp prisutvecklingen på småhus och fram till är , samt södra och västra och i dessa områ- den är det storstäderna som leder prisutvecklingen. I Stor- har fastighetspriserna stigit med så mycket som , ligger inte långt efter med en ökning på . I har priserna ökat med 250 procent.2 Priserna i storstadsområdena avviker inte bara uppåt. föll småhuspriserna med i genomsnitt för hela riket. Priserna i föll och i och med . Fastighetsprisindex för småhus (permanentbostäder), för hela riket samt regional utveckling över genomsnittet 2 Storstäderna definieras som storstadsregioner, dvs. I övriga delar av landet har prisutvecklingen som genomsnitt varit något mer återhållsam. I samt i och på och ökade priserna med under hela den studerade perioden. I och Översta ökade priserna och i Mellersta ökade priserna med . Fastighetsprisindex för småhus (permanentbostäder), för hela riket samt regional utveckling under genomsnittet Som går att utläsa ur figur 4.1 och 4.2 vände priserna uppåt i stort sett i samtliga regioner . Det skedde dock en mycket snabbare prisökning i tillväxtregionerna än i övriga landet. Stora skillnader i utvecklingstakt mellan regionerna har medfört att det är betydande skillnader i pris mellan ett hus i och ett hus i . Medelpriset på försålda småhus för permanentboende i var för medan medelpriset i var hela fyra gånger så högt – 2 361 000 kronor.3 För hela riket låg medelpriset på . Endast fyra län låg över medelpriset i riket, nämligen , , och . låg strax under snittpriset, med ett medelpris på 3 Beräkningen av medelpriset baseras på preliminära siffror från Lantmäteriet för köp som ägt rum . De lägsta medelpriserna redovisar , , och . Småhusen i kostade 2003 och genomsnittspriset i var detta år 585 000 kronor.4 Fastighetsbeskattningen grundar sig historiskt, liksom , på den underliggande värderingen av fastigheter – taxeringsvärdena. Vid en allmän fastighetstaxering bestäms för varje taxeringsenhet ett taxe- ringsvärde som ska motsvara av enhetens marknads- värde. På grund av att själva värderingsarbetet – fastighetstaxe- ringen – är ett mycket omfattande och tidskrävande arbete innebär reglerna i praktiken att taxeringsvärdet ska motsvara det genom- snittliga marknadsvärdet bakåt i tiden. I lagen är det formule- rat enligt följande (5 kap. 4 § FTL): Marknadsvärdet skall bestämmas med hänsyn till det genomsnittliga prisläget (nivååret) före det år då allmän eller förenk- lad fastighetstaxering av taxeringsenheten sker. har fyra allmänna fastighetstaxeringar av småhus ägt rum, närmare bestämt åren 1981, 1990, 1996 och 2003. infördes dessutom ett system med omräkning av taxeringsvärdena . Omräkningen var utformad så att det vid taxeringen fast- ställda basvärdet (taxeringsvärdet) låg till grund för en uppräkning med ett regionalt bestämt omräkningstal, baserat på den genomsnittliga prisutvecklingen i regionen. Omräkningsförfaran- det fick dock inledningsvis bara betydelse för småhusen . I samband med omräkning beslutades om en frysning av taxeringsvärdena på innevarande års nivå. Frysningen av taxeringsvärdena slopades och detta år samt genomfördes en uppräkning av basvärdena med omräkningstal. avskaffades systemet med omräknings- förfarande och ersattes med ett system med förenklad fastighets- taxering mellan de allmänna fastighetstaxeringarna. Av figur 4.3 nedan följer utvecklingen av genomsnittliga taxe- ringsvärden för permanentbostäder i form av småhus under perio- den fram . Förändringen i taxeringsvärden sker 4 För en sammanställning av medelpriserna i samtliga län, se Bilaga 7. stegvis, i samband med fastighetstaxeringen. har dock ökningen varit successiv med anledning av den omräkning som skedde . Genomsnittliga totala taxeringsvärden för småhus (per- manentbostäder) 1975–2003 Den allmänna fastighetstaxeringen 1981 innebar att taxeringsvär- dena på småhus korrigerades upp med . Året för nästa allmänna fastighetstaxering var 1990 och ökade de genomsnittliga taxeringsvärdena med . Ökningen 1996 var inte fullt så hög i jämförelse med de två tidigare fastighetstaxeringarna; taxeringsvärdena ökade med detta år. Omräkningssystemet låg i träda , men detta år släpptes frysningen av taxeringsvärdena som då justerades upp med . Omräkningen året därpå ledde till en ökning med och slutligen innebar den allmänna fastighetstaxeringen en förhållandevis liten ökning av taxeringsvärdena, med drygt 5 procent.5 5 Siffrorna var inte slutgiltigt fastställda när dessa beräkningar gjordes. 4.2.1Är taxeringsvärdet av marknadsvärdet? Fastighetsskatten tas ut på taxeringsvärdet. Taxeringsvärdet ska i sin tur motsvara av marknadsvärdet. Mot bakgrund av detta är det intressant att studera hur de genomsnittliga taxerings- värdena förhållit sig till de genomsnittliga marknadsvärdena och fram till . Eftersom en allmän fastighets- taxering för småhusen endast utförts vid fyra tillfällen , kan inledningsvis konstateras att taxeringsvärdena för dessa sannolikt avviker från marknadsvärdena under större delen av perioden. Uppgifter om taxeringsvärden för samtliga fastigheter finns . Uppgifter om marknadsvärdet grundar sig på de fastighe- ter som sålts . En jämförelse av enskilda taxeringsvärden med enskilda ger sannolikt inte en rättvisande bild, då man kan förvänta sig avvikelser både uppåt och nedåt vid för- säljningar av enskilda objekt. För att få en bild av hur taxeringsvär- den och marknadsvärden förhållit sig till varandra har en tidsserie med genomsnittliga för omsatta småhus (perma- nentbostäder) jämförts med genomsnittliga taxeringsvärden för småhus i hela riket.6 Detta har gjorts för åren 1980 . 6 Cirka 50 000 småhus omsätts , detta är dock inget kontrollerat urval varför dessa observationer inte behöver vara representativt för hela populationen. Eftersom alla köp inte är representativa som marknadsvärde (ex. släktköp) gör en gallring i sitt urval vid en allmän fastighetstaxering. Genomsnittliga för försålda småhus samt genomsnittligt taxeringsvärde för samtliga småhus (permanent- bostäder) 1980–2003 Köpeskilling, medelvärde kr, år t-2 Totalt taxvärde medelvärde, kr Andel taxvärde %, höger Källa: SCB, Bostads- och byggnadsstatistisk årsbok 2002, samt egna Figur 4.3. visar genomsnittliga för de hus som sålts och genomsnittliga taxeringsvärden för hela småhus- beståndet. Eftersom taxeringen baserar sig på ett värdeår bakåt i tiden jämförs taxeringsvärdet med en köpeskilling , dvs. taxeringsvärdena relateras till den genomsnittliga köpeskillingen 1988. Denna mycket förenklade studie visar att taxeringsvärdet ligger av marknadsvärdet under en helt övervägande del av den studerade perioden. Denna beräkning kan dock inte använ- das som mått på hur väl man fångat in marknadsvärdena vid de all- männa fastighetstaxeringarna (se not på föreg. sida). Som påpekats är det faktum att genomsnittligt taxeringsvärde ligger av genomsnittligt marknadsvärde en naturlig utveckling, eftersom det genomsnittliga taxeringsvärdet för försålda småhus har legat förhållandevis mellan de Fastighetsskatteuttagets utveckling SOU 2004:36 har fastighetspriserna mestadels ökat. Enligt jämförelsen sjönk kvoten mellan taxeringsvärdet och köpeskillingen i genomsnitt från till låga . Vid taxeringen 1990 steg kvoten till . Därefter sjönk den till , den lägsta noteringen , för att sedan stiga något de två följande åren med anledning av de fallande fastighetspriserna . Vid allmänna fastighetstaxering fastställdes taxerings- värden på småhus som, enligt denna översikt, i genomsnitt motsva- rade av den genomsnittliga köpeskillingen. En noggrann utvärdering av detta års taxeringsvärden som gjordes av SCB på uppdrag av ger ett mer exakt resultat.7 Här har man beräknat kvoten mellan basvärdet (tax- eringsvärdet) 1996 och köpeskillingen (BK-kvoten) för varje för- såld fastighet 1994. Resultatet visar att basvärdet i genomsnitt utgjorde av köpeskillingen. När ett fåtal höga BK- kvoter rensas bort ur materialet närmar sig kvoten . Det konstateras att fungerar taxeringsmodellen mycket väl. Åren efter 1996 faller kvoten, som beräknats här, ner till . användes omräkningssystemet för att räkna upp taxeringsvärdena . Beräkningarna indikerar att omräkningen samt den allmänna fastighets- taxeringen för har fångat in marknadsvärdena väl i genomsnitt; för åren 2001 ligger det genomsnitt- liga taxeringsvärdet på av marknadsvärdet. Statens nominella inkomster från fastighetsskatten har varierat något . I detta avsnitt redogörs kort- fattat för hur fastighetsskatten för fysiska personer har utvecklats och fram till . Variationer i intäkter från fastighetsbeskattningen är en naturlig följd av att fastighetspriserna varierar. och framåt har det dock skett ett antal regeländringar som fått förhållandevis stor betydelse för skatteuttaget (se tabell 3.1). Skatteökningen berodde exempelvis på att skattesatsen 7 Fastighetstaxering – precision, påverkansmöjligheter, individuella bedömningar (SOU 2000:10). Taxeringsvärdena var i stort sett oförändrade över dessa år. Nästa stora skatteökning kom i och med den allmänna fastighetstaxeringen 1996, då taxeringsvärdena höjdes med , höjdes dessutom skattesatsen för småhusen till . sänktes skattesatsen åter till . Detta år frystes också taxeringsvärdena nivå. Frysningen upphörde , som skattesatsen återigen sänktes, nu till . Detta innebar att skatteuttaget minskade med , trots att taxeringsvärdena som genomsnitt steg med . Den förhållandevis kraftiga skattesänkningen var föranledd av att man uppmärksammade att taxeringsvärdena skulle komma att fortsätta att stiga för . Skatten sänktes därför i två steg för att förhindra denna utveckling (se avsnitt 3.3.3). Året därpå ökade skatteuttaget åter till följd av omräkningen, vilket fick till följd att det totala fas- tighetsskatteuttaget mellan i stort sett förblev oförändrat.8 Tabell 4.1 redovisar statens inkomster från fastighetsbeskatt- ningen och fram till . 8 En sänkning av skattesatsen från till medförde att fastigheter som hade fått ett höjt taxeringsvärden fick oförändrad skatt. För taxeringsvärdeökningar medförde den lägre skattesatsen en lägre beskattning än tidigare och i områden där taxeringsvärdena ökade så ökade fastighetsskatten under dessa år. Fastighetsskatt för småhusenheter, fysiska personer, Källa: Uppgifter från skatteprognosenheten, och debiterings- statistik. Prognosen baseras på en skattesats på . 4.4Fastighetsskattens fördelning över inkomster och regioner Drygt 1,7 miljoner hushåll betalade fastighetsskatt 2003.9 I genomsnitt betalade hushållen i fastighets- skatt detta år. Summan inbetald fastighetsskatt är mycket ojämnt fördelad mellan hushållen. En knapp majoritet av hushållen som betalar fastighetsskatt, närmare bestämt cirka 966 000 hushåll (eller ) betalade 2003. Ungefär 196 000 hushåll (eller ) betalade eller mer. Tabell 4.1 visar antalet hushåll fördelade efter hur mycket de betalade 2003. 9 Med småhus avses genomgående småhus för permanentboende enligt SCB:s indelning. SOU 2004:36 Fastighetsskatteuttagets utveckling Hushållen fördelade efter betalad fastighetsskatt, 2003 Källa: SCB, FASIT, samt egna beräkningar Det finns en tydlig koppling mellan storleken på hushållsinkoms- ten och betald fastighetsskatt, både när det gäller antalet som beta- lar fastighetsskatt i olika inkomstgrupper och fastighetsskattens storlek. Tabell 4.3 visar de hushåll som betalar fastighetsskatt upp- delade efter nivå på inkomsterna. När hushållen delas in i tio lika stora grupper efter inkomst (inkomstdeciler), visar det sig att i den tiondel med lägst inkomst (decil ett) betalar cirka 50 000 hushåll fastighetsskatt.10 Antalet som betalar fastighetsskatt för småhus stiger sedan i varje decil och av den tiondel av hushållen med högst inkomst (decil 10) betalar cirka 280 000 hushåll fastighetsskatt, dvs. av hushållen som ligger i den högsta inkomstdecilen betalar fastighetsskatt. 10 I varje decil ingår cirka 510 000 hushåll, vilket innebär att 50 000 motsvarar av hushållen i decil 1. Man finner samma mönster för nivån på fastighetsskatten, som för andelen som betalar fastighetsskatt. Ju högre inkomst hushållen har, desto mer betalar de i genomsnitt i fastighetsskatt. Den genomsnittliga fastighetsskatten stiger för varje decil. Medan de hushåll i decil två som betalar fastighetsskatt i genomsnitt betalar , betalar hushållen i den översta decilen i genomsnitt . Fastighetsskatt i inkomstdeciler efter ekvivalent dispo- nibel inkomst, 2003 Källa: SCB, FASIT, samt egna beräkningar Det har tidigare beskrivits hur stora skillnader prisutvecklingen har uppvisat i olika regioner och de stora skillnader i fastighetspriser som råder över landet. Detta innebär i sin tur att storleken på de belopp hushållen betalar i fastighetsskatt uppvisar ett tydligt regio- nalt mönster. Ju högre befolkningstäthet i regionen desto högre fastighetsskatt betalar hushållen i genomsnitt. I betalar egnahemsägarna i genomsitt per hushåll, medan motsvarande siffra för norra glesbygden är . Tabell 4.4 visar de hushåll som betalar fastighetsskatt uppdelade på regioner. SOU 2004:36 Fastighetsskatteuttagets utveckling Fastighetsskatt, regional fördelning, 2003 Källa: SCB, FASIT, samt egna beräkningar Priserna på småhus för permanentboende har ökat kraftigt och fram till , med undantag för en för- hållandevis kraftig prissänkning . Pris- utvecklingen skiljer sig väsentligt mellan regioner, där tätorter och tillväxtregioner har en betydligt snabbare utveckling än glesbygden. I är () det genomsnittliga försäljningspriset för ett småhus nästan fyra gånger så högt som för ett hus i exempelvis . Priserna överlag har fortsatt att stiga mellan varje allmän fastig- hetstaxering. Detta medför att för den övervägande delen av perio- den, dvs. de år ingen allmän fastighetstaxering ägt rum, har taxe- ringsvärdena varit mindre eller betydligt av marknadsvärdet på småhusen. De förhållandevis snabba prisök- ningarna mellan de allmänna fastighetstaxeringarna har lett till att dessa inneburit påtagliga justeringar av taxeringsvärdena. Inkomsterna från fastighetsskatten följer prisökningen på fastig- heter, med undantag för ett stort antal regelförändringar som genomförts . Det totala uttaget av fastighetsskatt för fysiska personer har i nominella termer varit i stort sett oförändrat och fram till . Uttaget har dock minskat som andel av BNP. hushåll som betalar fastighetsskatt betalade i genomsnitt kronor i fastighetsskatt för . En övervägande del, av hushållen, betalade i fastig-