sou · GSB348 · 2005-01-01 00:00:00 — 11Jag tar inte ställning till hur brottet borde rubriceras, vilket en del av debatten handlade om (Bredström 2002). Min analys handlar bara om mediebilden av invandrarkillen. Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 79 kuratorn, socionomen som arbetar med familjer med svåra problem. Experternas kunskaper från den egna begränsade verksamheten, omvandlas till generella påståenden om invandrarflickor och invandrarfamiljer. Samma experter på det problematiska och avvi- kande används för att definiera invandrarmän och invandrarkillar men här träder också källor inom rättsväsendet in. Tillvägagångssättet bygger på antagandet att kategorin invandrare kan beskrivas och analyseras med hjälp av kunskaper och expertis som inte skulle vara giltiga när det gäller människor (svenskar) i allmänhet. Tekniken ger generalitet åt det avvikande. Förklaringsmodeller som utgår från att muslimers liv styrs av och hedern respektive från att kulturkrockar och segrega- tion skapar en utbredd bitterhet och hämndlystnad ger också generali- tet åt de händelser som beskrivs. Förklaringsmodellerna är kollektivt skuldbeläggande och har en karaktär som gör att de inte skulle använ- das för att förklara inhemska mäns brott. Nyhetslogik och en specifik idéstruktur förenas på ett sådant sätt att invandrarkillen/mannen och invandrarflickan/kvinnan blir figurer i mediearkivets typgalleri; figurer som reproduceras och som inte representerar invandrare i folkbokföringsmässig mening, än mindre individuella invandrare, utan någonting helt annat. Figurerna kontrasteras explicit eller implicit mot dominerande normer och ideal i samhället och fungerar som stereotyper, som berättar vilka vi (inte) är och vill vara. Stereotypernas innehåll och riktning Vid mediehändelsen framställs invandrarmän eller muslim- ska män i två delvis kompletterande stereotyper. Gemensamt för dem är att mannen styrs av krafter utanför honom själv och att han i despe- ration straffar och misshandlar de kvinnor som försöker undandra sig hans kontroll. Han styrs av sin religion (islam), som uppmanar och uppmuntrar till våld mot kvinnor eller av hederskulturen som finns i och som sägs omfattas av både muslimer och kristna. Den kompletterande stereotypen är att det är den maktlöshet och prestigeförlust som männen upplever i – där deras hustrur och döttrar lockas av nya fri- och rättigheter – som gör att våld till slut blir deras enda möjlighet att hävda sig. När det gäller stereotypiseringen av invandrarkillen så finns andra intressanta ingredienser. Invandrarkillen är delvis klonad på mediernas gestaltningar av invandrarförorten. den rotlöshet, konsumism, skräpkultur, kriminalitet och maktlöshet som förortens människor fick stå för redan innan förorten började beskrivas som en etniskt annorlunda plats (Ristilammi 1994; m.fl. 2000). Hans moral präglas både av invandrarmannens hierar- kiska institutioner och av den godtycklighet och regellöshet som råder i gänget. I samband med mediehändelsen kring gruppvåldtäkten 2000, gestaltas han som en hämnare, som driven av hat mot skändar svenska flickor (2000; Bredström 2002; 2003). Den unga invandrarkvinnan slutligen, är offerhjälte i den typberät- telse där invandrarmannen intar skurkens roll.12 Hon gestaltas i tre etapper av en utvecklingssaga som rör sig från tvång, tradition och kvinnoförtryck mot frihet, modernitet och jämställdhet. I den första etappen beskrivs hon som en av många invandrarflickor som lever under förtryck. Det är inte hon själv, utan experter som berättar om henne och hon definieras genom det hon inte har, är och får i kontrast till ett abstrakt alla andra eller svenska flickor. I nästa etapp har hon brutit med sin familj och framträder i anonymiserade artiklar som aktiv, självständig, sminkad och moderiktigt klädd. Slutligen, i sam- band med den totala och offentliggjorda brytningen med familjen, triumferar hon död eller levande som hjältinna och karakteriseras med en hjältes egenskaper; mod, stolthet, styrka (2002a och kom- mande; Hällström 2003). Mediehändelsens unga invandrarkvinna och invandrarman är inskrivna i samma nyhetsberättelse som har tydliga etno-nationalis- tiska inslag. Kvinnornas rörelse mot frihet och självständighet beskrivs som en rörelse mot svenskhet och svenskt liv. När Sverige- svenskt placeras i utopins centrum, förklaras männens våld med att givit kvinnorna speciella möjligheter och att kvinnorna har försvenskats. Männens våld kopplas till deras påstådda bitterhet mot , och ses som en attack mot och svenskt i abstrakt mening. Den nationalism som arbetar inkluderande i förhållande till kvinnorna, är aggressivt utstötande i förhållande till männen. 12 Att påstå att nyhetsmediernas unga invandrarkvinna har utformats som en stereo- typ innebär inte att trivialisera ett existerande kvinnoförtryck eller hedersrelaterat våld mot kvinnor. Att frilägga stereotyperna är ett försök att bekämpa ett annat slags förtryck; det som nyheternas generaliserande berättelser utövar över våra verklighets- uppfattningar och sociala relationer. Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 81 Mediehändelser är extrema uttryck för mediernas makt och stereo- typer är bara en del i nyheternas representationer av invandrare. är det värt att påpeka att tidigare mediehändelsers tematik återkommer i en rutinrapportering, som får nyhetsrelevans bland annat genom hänvisningar tillbaka till mediearkivet. I det följande ska jag ge ytterligare ett par exempel på hur ett utnyttjande av mediearkivet som kunskapskälla och aktionsbas bidrar till att utforma bilden av invand- raren. Exemplen är återigen hämtade från Dagens Nyheters bevak- ning. Följande notis ser ut som invandrare klarar inte skolkrav , men den är publicerad och ingår i annan kon- text. Invandrarbarn går ofta ut skolan utan betyg Under /lämnade sammanlagt 1 102 elever utan slutbetyg. 357 av dessa, en tredjedel, var barn med utländsk bakgrund. (27/8 1999.) Ordet ofta ger nyhetsvikt på samma sätt som många. Här handlar det om att av eleverna med utländsk bakgrund sak- nade slutbetyg i viktiga ämnen när de lämnade . Mer än hälften av dem hade kortare vistelsetid i landet än , men det berättar inte notisen. Om man tar hänsyn till denna faktor, var inte ungdomar med utländsk bakgrund överrepresenterade bland de elever som saknade många slutbetyg från . Notisen fortsätter såhär: För att utröna varför verkligheten ser ut så och vad man kan göra åt det, gav integrationsminister i uppdrag att studera omfattningen av de generations- och kulturkrockar som drabbar unga flickor med utländsk bakgrund. Som DN berättat tidigare tar sig kon- flikterna bland annat uttryck i att flickor slutar skolgången på grund av mycket tidiga äktenskap.13 (27/8 1999.) 13 Den undersökning som genomfördes av lyckades inte hitta något fall av skolavbrott på grundskolenivå på grund av äktenskap. Skolavbrott på grundskolenivå är ovanliga och flickor med invandrarbakgrund är enligt under- sökningen inte överrepresenterade bland dem som slutar skolan (Låt oss tala om flickor, rapportserie 2000:6). Påståendet Invandrarbarn går ofta ut skolan utan betyg relateras till en kunskapsbas som tidningen själv har byggt upp i artikelserien Skolbarn eller barnbrud . Artikelseriens tes är att det är ett utbrett problem att unga flickor från andra kulturer hoppar av för att gifta sig (Vi vill köpa din dotter, 18/5 1999). Några belägg för tesen finns inte i artiklarna, men skolministern och integrationsministern ställs mot väggen för att de har brustit i att uppmärksamma problemet (2000). I notisen ovan tycks orsaken till att invandrarbarn ofta går ut skolan utan betyg vara att flickor slutar skolgången på grund av mycket tidiga äktenskap. Texten illustrerar hur nyhetsmedierna skapar ett eget diskursivt rum. Referenspunkterna finns i det egna mediearkivet och bristen på yttre diskursiva objekt är irrelevant, medan självrepresentationen är desto viktigare (och 1998:33). I detta medie- konstruerade diskursiva rum dras också politiker och beslutsfattare in och deras reaktioner på ämnet blir till nya nyheter, där den första bil- den förstärks och bekräftas. Följande är exempel på hur tidningen skapar politisk relevans för den egna rapporteringen. Puff på första sidan: Handeln med unga invandrarkvinnor upprör migrationsminister , som tänker kartlägga hur ofta den här typen av affärer förekom- mer. DN berättade i söndagstidningen att priset för en dotter kan vara upp emot . – Jag har svårt att finna ord och kommer att ta upp frågan med den statliga kommitté som just nu tittar på allt som rör så kallad anhöriginvandring, säger . (28/1 2002.) Artikeln inne i tidningen upprepar samma påståenden. Vad är det då tidningen har berättat, som föranleder denna nyhet om åtgärder på hög politisk nivå? Ett stort söndagsreportage dagen innan inleds på föl- jande sätt: Högt pris betalas för svensk brud Tusentals unga svenska invandrare har gift sig med en man eller kvinna från sitt hemland. Många av dessa äktenskap är arrangerade. Det är inte alltid enbart kulturella eller religiösa skäl som driver fram äktenskapen. är också pengar med i bröllopsbestyren. Priset för en dotter kan ligga på . (27/1 2002.) Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 83 Att mannen ska ge en hemgift, mehr, till sin hustru som lagligen är hennes är regel i islamisk rätt och gåvans art och storlek specificeras i äktenskapskontraktet. Hemgiften är kvinnans egendom och faller ut som livförsäkring om mannen begär skilsmässa eller dör. I Dagens Nyheters artikel ser det emellertid ut som det är kvinnans far som tar betalt för sin dotter och stoppar pengarna i egen ficka. Ingen namn- given källa ger stöd åt uppgifterna. Att en ledande svensk dagstidning ger spridning åt en föreställning av detta slag, utan att kunna ge annat belägg för den än att två anonymiserade unga kvinnor säger att de har hört sina fäder diskutera penningsummor på telefon, är ett uttryck för mediernas beskrivningsmakt i förhållande till invandrare. Det är också uttryck för hur en etnocentrisk tolkning av andra kulturmönster kan ge beskrivningar som följer förtalets logik. Med förtalets logik avser jag den strävan till semiotisk enhetlighet i beskrivningen av den Andra, som innebär att personer som antas stå för en dålig kultur också görs till dåliga individer. Det slags traditionella familjeintressen som bland annat tar sig uttryck i att föräldrarna arrangerar de ungas äktenskap beskrivs inte inifrån kulturens eget funktionalistiska betraktelsesätt, utan som en konsekvens av männens personliga vinn- ingslystnad. Både när det gäller artikelserien Skolbarn eller barnbrud och artiklarna kring brudförsäljning är det tidningen som skapar ett utbrett problem som föreläggs politiker på hög nivå. Politikerna reagerar med bestörtning och handlingsberedskap, vilket ger relevans och legitimitet åt tidningens uppgifter, som tidningen ger stöd åt de handlingskraftiga politikerna. Båda exemplen är uttryck för nyhetslogikens makt att forma det offentliga samtalet – och på kon- sekvenserna för invandrarens anseende. Ett annat slags utnyttjande av mediearkivet som kunskapsbas sker genom att nyhetstexten skapar samförstånd med läsaren genom att hänvisa eller associera till något som förväntas vara känt. De generali- serande tekniker som jag gav exempel på har förmodligen också sin kunskapsbas i mediearkivet. Associativa hänvisningar till det som redan antas vara känt – genom medierna – förstärker mediernas prestige som det ger ytterligare substans åt den begreppslige invandraren. Vi vet hurdan han/hon är och texten behöver bara påminna oss. Följande stycke är en presentation av några intervjuade män i , som är vänner till den 29-åring som misstänktes för att planera en flygplanskapning : Vanliga unga svenska män, och ändå inte. Killar från förorterna. Snabbt indragna i det nätverk av ungdomar med utländskt påbrå där alla kände alla lite grann, som drogs till city som flugor till en sockerbit. Och blev kriminella. (Hela kaparscenariot är befängt, 7/9 2202.) Intervjun med de unga männen handlar om bristen på sannolikhet för att den häktade 29-åringen faktiskt är skyldig. Uppgifterna i citatet ovan berör förhållanden som bör ligga tillbaka i tiden. Deras relevans tycks enbart bestå i att de ritar in männen på en färdig mental karta, som exemplar av invandrarkillen. Så vet vi vilka de är, som bilden av invandrarkillen nöts in än en gång. En artikel som handlar om att pojkar på en skola i har kas- tat sten på byggnadsarbetare hamnar på tidningens sida för de viktig- aste inrikesnyheterna (1/2 2003). Skolan ligger i . En enda journalistfråga är synlig i texten och den är satt i fet stil: Påverkar tevebilderna av stenkastande ungdomar i de unga i ? – Det vet jag inte säger stadsdelschef . Men tanken har slagit mig. (Vi är livrädda på jobbet, 1/2 2003.) Den laddning som skapar nyhetsvärdet kommer sist i artikeln, som en skrämmande association till tevebilder från ett område i väpnad kon- flikt. Pojkar är inte bara pojkar, de i kan vara fiender mitt ibland oss. Konditionalt futurum är ett tempus där journalistikens beskriv- ningsmakt är ohotad. Någonting kan komma att ske om vissa förut- sättningar är uppfyllda. En text som inte har mer att berätta än att allt är lugnt, får nyhetsvikt med hjälp av en associationskedja som ingen kan säga emot. Lite risk för svenskt ghetto-jihad Kommer ett ghetto-jihad att bryta ut i ? Ett muslimskt uppror, en befrielsekamp av ungdomar som känner sig ute- stängda av samhället. Om inte segregationen minskar och nytt hopp tänds i de invandrartäta för- orterna kan det bli så . (7/9 2002.) Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 85 Den olycksbådande profetian inleder en text, där allt sakinnehåll talar emot den; ändå aktualiseras farhågan för ett ghetto-jihad [...] . en spridd mytbild om långskäggiga värvare i de svenska moskéernas skugga, män som lockar de unga otåliga och alienerade männen till ett heligt krig. Men den bilden stämmer inte. (7/9 2002.) Artikelns syfte är att med stöd i intervjuer med svenska muslimer och islamologer vederlägga eventuella farhågor för ett ghetto-jihad. För att skapa relevans lierar sig berättaren med just den mytbild som ska vederläggas. Ett ghetto-jihad kan ändå inträffa . De skräm- mande inslagen skapar nyhetsrelevans; de lugnande inslagen försäkrar oss om att nyhetsinstitutionen inte går på främlingsfientliga mytbilder och håller koll på läget i förorterna. Tvetydigheten berättar också att i nyhetsjournalistikens världsbild är det rimligt att förvänta sig att unga muslimer i förorterna utgör ett nära hot mot samhället. Men är det inte just tidningen som skapar en hotbild genom att göra en myt relevant? Invandraren eller muslimen är innesluten i en medievärld av föreställningar som journalisten har att lotsa oss igenom. Väven bär upp nyhetsberättandet antingen det lägger till vissa inslag eller repar upp andra. Vissa återkommande bildmotiv där porträtterade personer får representera invandraren bör också ha sin förankring i mediearkivet. Invandrarkillen, den muslimske mannen och den typiska invandrar- kvinnan knyts till mediearkivets förortsrekvisita. Invandrarkillen som abstraktion är en av flera mörka silhuetter i tunnelbanan, vid biljard- bordet eller kafébordet. Han har keps. Som brottsmisstänkt är han en av flera fabricerade förbrytarsilhuetter (huvud plus hals). Han ser inte på oss. Vi iakttar honom i hans miljö. Den abstrakte muslimske mannen fotograferas med byxbaken i vädret som en av många i bön eller är barfota med uppkavlade byxben i samband med tvagningen inför bönestunden. Han har skäggstubb och sitter på en bänk på ett förortstorg eller på ett kafé. Den typiska invandrarkvinnan (den stumma som inte kan) har stadig huvudduk. Hon kan ha en kropp som fyller bildytan. skymtar hon bara förbi under ett höghus eller på förortstorg. För att fotografera medieinvandraren ger sig fotografen ut från centrum till periferi; till en annan värld där människor är tecken på olika tillstånd. I periferin finns upptäcktsresandens – journalistens, fotografens, sanning om platsen (m.fl. 2000:29). Fotograf och skribent registrerar välbekanta tecken. Kunskap om platsen finns i mediearkivet och en bildvärld upprepas: Den beskurna husväggens monotoni, klotter vid sopnedkastet, skuggspel i tunnelbanan. Nyhetstekniker, en sammanfattning Begreppet invandrare är från början problematiskt. Att gång på gång i offentlig statistik, i medier och politik urskilja vem som är infödd och vem som är invandrad, bäddar för idéer om att det finns viktiga skillnader mellan den infödde och den invandrade, och att skillnaderna har att göra med ursprung att göra. Kategoriseringen med dess möjlighet att strukturera seende och skrivande är en nödvändig förutsättning för medieinvandrarens födelse: En gemensam beteckning för dem som inte är födda som medborgare i landet och deras barn. Begreppet får vidare beteckna inte bara egenskapen att ha bytt land utan helt andra, men förmodat gemensamma, egenskaper hos människor som betecknas som invand- rare: Invandrarkultur, invandrarkvinna, invandrarproblem. Egenskap- erna skiljer kategorin invandrare från kategorin svenskar. En bestämd föreställningsvärld kring det svenska skymtar fram i nyhetsdiskursen över invandrare och invandrarfrågor : är ett homogent samhälle, språkligt, etniskt och kulturellt. är ett högutvecklat, modernt samhälle. är ett högutbildat, upplyst och tolerant samhälle. Hur mytiska idéerna än kan tyckas vara, så ingår de i den systema- tiska folkuppfostran som formade det moderna självbild (m.fl. 1993; ). Idén att vi är högutvecklade och så vidare innebär att invandraren är mindre utvecklad och mindre upp- lyst. Idéerna om homogenitet innebär att invandraren skiljer sig från alla svenskar (1992). Konstruktionerna av den begreppslige invandraren är otänkbara utan samspel med en föreställningsvärld av detta slag; en föreställningsvärld som sällan artikuleras, men som kan hållas vid liv genom ständigt nya nyheter om invandrares brister och svårigheter. Typisering och stereotypisering som utgår från och bekräftar idéer om vår modernitet och överlägsenhet är en del i nyhetsmediernas konstruktion av invandraren, men det finns också andra inslag i nyhetsmakandet som bidrar till att befästa kategorin som särskild. De består i tillämpningen av relativt triviala tekniker: xPraktiska nyhetsord som invandrarkvinna, invandrartät, invandrarförort upprepas tills de ser ut att beteckna något påtagligt. Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 87 xInvandrare som kategori presenteras med utgångspunkt i problem som definieras av myndighet plus medium. xPersonifierade invandrare gestaltas som exempel på en redan definierad generell problematik eller som undantag från en generell problematik. xStatistiska skillnader mellan svenskar och invandrare om- vandlas till egenskaper – brister – hos den avvikande kate- gorin, invandrarna. xStrukturella samhällsproblem konkretiseras som egenskaper hos invandrare eller som svårigheter som invandrare har. xGenerella utsagor om invandrare från experter, utsedda repre- sentanter för invandrare eller från textens berättare fogas in i nyheterna. xEtt mediearkiv i text och bild över invandraren gör det möjligt att associera till, återanvända och bekräfta en igen- kännbar idévärld. Mediernas invandrare som är produkter av nyhetsmakandets villkor och tekniker blir figurer med verklighetskaraktär som börjar leva ett eget liv. När mediearkivets invandrare får filtrera uppsökandet av, mötet med och gestaltningen av verkliga människor och grupper som har invandrat, så har vi att göra med en begreppslig invandrare. Den begreppslige invandraren framträder dels som en serie brister; dels som bärare av det hotfulla, oroande och annorlunda som finns i Andra religioner, regioner och kulturer. Den är åtskild från (erfarenheten av) verkliga människor som har invandrat till och fungerar som en motsägelsefull men pålitlig gränsvakt för status quo; en tänkt god ord- ning. 14 Det är en tankekonstruktion som är verksam på delvis liknande sätt som den begreppslige juden är det i och . analyser av antisemitismens uttrycksformer (1989; 2000). Budskapet är det- samma som det som den begreppslige juden, enligt , bringar: Alternativet till den ordning som råder här och är inte en annan ordning, utan kaos och förödelse (1989:70). Att analyser av antisemitism före Förintelsen är användbara i det här sammanhanget betyder inte att judarnas tidigare och invandrarnas nuvarande situation i är likställda. Antisemitism är däremot ett jämförelsevis väl utfors- kat fördomsmönster. Eftersom fördomar arbetar med liknande medel oavsett vilken grupp som blir måltavla för dem, kan forskning kring antisemitism bidra med redskap för att avtäcka andra fördomsmönster. Nyhetsjournalistiken upprättar en mental segregation mellan sin antagna läsekrets och de Andra, här kallade invandrare. Flera sam- mantvinnade element i journalistikens logik och tekniker ger denna effekt. Delvis har de med journalistikens position att göra; med dess osynliga utgångspunkter och med dess vetenskapliga blick. Journalistik etablerar en verklighet som tycks tala för sig själv. Detta sker genom att de teoretiska och faktiska omständigheterna kring en nyhetstexts tillblivelse osynliggörs. När invandrarens olik- het eller brister etableras och nagelfars så sker det från en osynlig och allseende position, som sällan röjer sina egna verklighetsdefinitioner och överväganden eller de tillfälligheter och frågor som ligger bakom texten. Som läsare har vi inga eller små möjligheter att identifiera de problem som nyhetsmakandets villkor och idéer skapar i mötet med invandraren . Det är invandrarens problem som syns i texterna. Det faktum att invandrare har jämförelsevis låg status och makt i samhället, gör att journalistiken kan ta sig en större beskrivningsmakt i förhållande till invandrare som kategori eller individer än till de individer och grupper i samhället som deltar i att utforma mediernas verklighetsdefinitioner. Journalistik lierar sig med diskurser med generella anspråk på att definiera, förklara och förutsäga invandrares problem, kultur, sätt att rösta eller köra bil. Kategorin blir objekt för en vetenskaplig blick. I den vetenskapliga positionen ligger också ambitioner att förutsäga framtiden. Förutsägelserna bidrar till att göra invandraren till ett lagbundet fenomen. De journalistiska framtids- frågorna hämtar delvis sin relevans från en antagen common sense och med mediearkivet som kunskapsbas. Fantasier och myter får nyhets- relevans och framträder som möjlig verklighet. Den vetenskapliga blicken, generaliseringarna och problematise- ringarna går att relatera till en specifikt vit och västerländsk position i förhållande till icke-europeiska folk och kulturer, som har analyse- rats bland annat av i Orientalism (1997). Medieforskaren hävdar att vit nyhetsdiskurs använder sin symbol- skapande makt för konstruera andra grupper än vita som avvikande och problematiska (1994). Vithet ska enligt Fiske förstås som en strategisk position eller en serie positioner, som av hävd intas av den vita, västerländska mannen i relation till dem han väljer att göra till Andra. Positionen innebär att det är den Andra som blir definierad och problematiserad, medan utgångspunkterna för diskursen osynliggörs. Kapitel 3 Nyhetslogik och främlingssyn i mediernas konstruktion av invandrare 89 De framstår som normala och universella. Vit och västerländsk är överlägsen i kraft av sin rationalitet och genom att helt enkelt vara ett subjekt utan egenskaper (Dyer 1997; West 2002; 2002).