sou · GSB3125 · 2005-01-01 00:00:00 — En investering kan definieras som en åtgärd som innebär en- gångsutgifter (grundinvesteringen) för att få fördelar i form av in- täkter eller sänkta kostnader . Osäker- het om framtida händelser är kännetecknande för en investering. Därigenom bär en investering i större eller mindre omfattning med sig risk. I detta kapitel illustreras kostnadsrisker genom en genom- gång av kostnadsavvikelser mellan för- och efterkalkyler vid stora investeringar. Mot denna bakgrund återknyts avslutningsvis till kärnavfallsprojektet.1 3.1Kostnadsavvikelser i stora investeringsprojekt Att investeringar i stora projekt är förknippade med betydande risker för kostnadsöverdrag har bl.a. visats av et al (2002)2 och Flyvbjerg et al (2003)3. I dessa studier redovisas resultat och analyser av stora investeringsprojekt eller s.k. mega- 1Kapitlet baseras på i) underlagsrapport 3, ii) Flyvbjerg, B., , N., Rothengatter, W. (2003). Megaprojects and risk: an anatomy of ambition, , och iii) OH-bilder från föredragning om stora investeringsprojekt för utredningen (Underlagsrapport 2). 2Bruzelius, N., Flyvbjerg, B., Rothengatter, W. (2002). Big decisions, big risks. Improving accountability in mega projects. Transport Policy 9, pp. 3Flyvbjerg, B., , N., Rothengatter, W. (2003). Megaprojects and risk: an anatomy of ambition, . Några erfarenheter från stora investeringsprojekt projekt4 bestående av infrastrukturinvesteringar inom transportom- rådet. Bl.a. konstateras att kostnadsöverdrag5 på mellan i fast penningvärde är vanliga och att kostnadsöverdrag på inte är ovanliga. Flyvbjerg et al (2002)6 observerade kostnadsöverdrag i av alla projekt i ett urval om 258 infrastrukturinvesteringsprojekt inom transportområdet7. Några exempel på projekt ges i nedan- stående tabell. Tabell 3.1 Några exempel på projekt med kostnadsöverdrag (Källa: Delar av tabell II i Flyvbjerg et al, 2003, s.14) fast penningvärde (%) Järnvägstunneln under Stora Bält Tillfartsleder till (Danska sidan) Bron över Stora Bält (exkl. tillfartsleder) är ett väldokumenterat projekt som utretts genom historien. Exempelvis utarbetade tre danska och tre svenska entreprenörfirmor gemensamt ett förslag till en kombinerad väg- och järnvägsbro. Denna för- bindelse kostnadsberäknades till i 1936- års penningvärde. genomfördes en omräkning av kostna- derna till gällande prisnivå, vilket resulterade i en kostnadsupp- skattning på . 4Karaktäriseras av höga investeringsutgifter (eller mer), långa livslängder (), stor osäkerhet i efterfrågeprognoser och kostnadsuppskattningar samt hög grad av statlig inblandning. 5Beräknas som skillnaden mellan verkligt utfall och den kalkylerade kostnaden vid besluts- tillfället. Det bör påpekas att den kalkyl som låg till grund för beslutet att genomföra en in- vestering sällan är den första kostnadsuppskattningen. Det kan ha förflutit och gjorts både 2 och 3 eller fler utredningar och kostnadsberäkningar innan ett stort investe- ringsprojekt slutligen godkänns. Precis som för tiden efter investeringsbeslut så tenderar kostnaderna att stiga mellan första kalkyl och kalkyl för beslut. 6Flyvbjerg, B., Skamris , M., Buhl, S. (2002). Underestimating Costs in Public Works Projects: or ? 68, No. 3, pp 279-295. 7Studien baserades på ett urval omfattande 258 projekt av typen broar, tunnlar, vägar och järnvägar i 20 länder (industrialiserade länder och utvecklingsländer) på 5 kontinenter som färdigställts . I genomsnitt var kostnadsöverdraget med en standardavvikelse på . Några erfarenheter från stora investeringsprojekt inklusive tid för projekteringen (SOU 1962:538). När en motsvarande kombinerad väg- och järnvägsbro färdigställ- des () uppgick den faktiska kostnaden till , vilket motsvarar . Denna jämförelse sker mellan en tidig projektkalkyl9 och projektets utfall. Flyvbjerg et al (2003) konstaterar att kostnadsöverdrag inte en- bart uppstår inom transportområdet, utan även inom andra om- råden, och att kostnadsöverdragen är i samma storleksordning som de var för 70 år sedan10. Att kostnadsöverdrag är vanliga har påvisats i ett flertal studier utöver de ovan refererade av et al (2002) och Flyvbjerg et al (2003). och (1986)11 har gått igenom 32 studier av kostnadsavvikelser. Översikten visar att kostnadsöverdrag är vanliga. Det förekommer anläggningsprojekt som har blivit billi- gare än förväntat, men i genomsnitt så är kostnadsöverdrag det normala. Liknande resultat redovisas i Hufschmidt och Gerin (1970)12, Merewitz (1973a13; b14), (198015; 198316; 198817; 199718) och Segelod (1986)19. Det verkar svårt att finna en studie som visar att stora industri- och anläggningsprojekt som grupp blir billigare än förväntat. 8Statens offentliga utredningar 1962:53. Öresundsförbindelsen, Del 1 – Utredningar och för- slag, Betänkande avgivet av svenska och danska Öresundsdelegationen, Iduns Tryckeriaktie- bolag , 1962. 9Se SOU 1962:53, s. 12. 10Exempel på megaprojekt med mer spektakulära kostnadsöverdrag mellan byggstart och färdigställande är (+ 1 ), i (+ 1 ), Concorde- projektet (+ 1 ) och (+ ). 11Morris, P. W. G., Hough, G. (1986). Preconditions of Success and Failure in Major . Association: Technical Paper Number. 12Hufschmidt, M. M., Gerin, J. (1970). Systematic errors in cost estimates for public invest- ment projects. I , J. Ed., The Analysis of Public Output, . 13Merewith, L. (1973a). Cost overruns in public works. I Niskanan, W., ed., Benefit-Cost and policy Analysis Annual 1972. 14Merewith, L. (1973b). How do urban rapid transit projects compare in cost estimating ex- perience? on , , 1973. pp. 15GAO (1980). Financial Status of Major , , 1979. PSAD- 80-85, , 12 February 1980. 16GAO (1983). Status of Major as of 1982. /NS IAD-83-32. 17GAO (1988). Major – Summary of Recurring Problems and Systemic Issues: 1960-1987. Briefing Report to the Chairman, , House of Represenatatives, /NSIAD-88-135BR, . 18GAO (1997). : Acquisitions From 1980 Through 1996. /RCED-97-85R DOEs MSAs, 1980-96. 1919 Segelod, E., (1986). Kalkylering och avvikelser: Empiriska studier av stora projekt i kommuner och industriföretag. Några erfarenheter från stora investeringsprojekt Det finns emellertid exempel på enskilda investeringsprojekt som blivit billigare än förväntat eller med endast mindre kostnads- överdrag. I nedanstående tabell ges exempel på investeringsprojekt inom det svenska kärnkraftsprojektet med sådana kostnadsutfall. Det bör observeras att uppgifterna om kostnadsavvikelser i tabellen är i förhållande till budgeterade kostnader och inte i förhållande till kostnadsuppskattningar i PLAN-rapporterna. Tabell 3.2 Exempel på projekt med inga eller mindre kostnadsöverdrag penningvärde (%) Not 1) Källa: tabell 3 i underlagsrapport 3 Not 2) Källa: Uppgifter från SKB. Beräkningen av kostnadsutfallet för Clab i tabellen baseras på en tidig skattning av investeringskostnaden som gjordes av Scand- power20 . I denna skattning uppgår investeringskostnaden till 1 225 miljoner penningvärde. När Clab stod färdigt uppgick investeringskostnaden i löpande penningvärde till enligt de uppgifter om nedlagda kostnader som SKB redovisat i PLAN-rapporterna. Kostnadsöverdrag är i allmänhet något större för utvecklings- projekt, än för anläggningsprojekt21. Ju större inslag av ren forsk- ning som projektet har desto större tenderar kostnadsöverdragen att bli. Detta samband belades redan av (1962)22 och Summers (1967)23. Det framförs även som ett av skälen till att militära projekt visar något högre kostnadsöverdrag. 20Kjernekraftens restkostnader, Scandpower (1979). 21Se tabell 2.3 och tabell 2.4 i underlagsrapport 3. 22Marshall, A. W. & Meckling, W. H. (1962). Predictability of the costs, time, and success of development. I The Rate and Direction of Inventive Activity. Några erfarenheter från stora investeringsprojekt Udda och sällan genomförda projekt är mer utsatta för avvikelser än mer ordinära projekt. Detta förklaras bl. a. av att det för dessa projekt saknas bra förebilder och överförbara erfarenheter (Segelod, 1986). Flera studier visar också på ett samband mellan anläggningstid och kostnadsavvikelse (Summer, 1967, Hufschmidt och Gerin, 1970, , 197024, et al, 197125, Merewitz, 1973b och Segelod, 1986). Ju som förflutit mellan beslut och uppföljning desto större tenderade kostnadsöverskridandena att bli. Detta samband gäller även i fast penningvärde och har på- visats både för anläggnings- och utvecklingsprojekt. När ett projekt tar att genomföra tenderar det att bli förändringar i pro- jektet till följd av att man vill utnyttja ny teknik, och anpassa pro- jektet till förändrade marknadsförutsättningar och standards. Vidare kan skärpta säkerhetskrav leda till högre kostnader. Exempelvis drabbades amerikanska kärnkrafts- projekt av mycket stora tids- och kostnadsöver- drag till följd av skärpta byggnads- och säkerhetskrav. Avslutningsvis kan konstateras att investeringar i stora projekt erfarenhetsmässigt ofta har resulterat i stora kostnadsöverdrag. Kostnadsöverdrag på är inte ovanligt och ibland kan det röra sig om flera . Kostnadsöverdrag i stora investeringsprojekt kan inte enbart för- av att det finns en inbyggd svårighet i att prognostisera framtiden. Avvikelserna i de studerade projekten är för konsistenta och ensidiga för att en sådan förklaring skall vara tillräcklig. Flyvbjerg et al (2003) ger istället följande huvudsakliga förklaringar till kostnadsöverdrag: Förseningar underskattas; både tids- och kostnadsmässigt. För liten buffert läggs på för oförutsedda händelser. Förändringar i projektspecifikationer och design underskattas eller ignoreras. 23Summers, R. (1967). Cost estimates as predictors of actual costs: A statistical study of military developments. I T. Marschak, T.K. Glennan, Jr. & R. Summers, Strategy for R&D, . 24Tucker, J.F. (1979). Cost estimates in public works. MBA Thesis, , Berkely. 25Mansfield, E., Rapoport, J., Schnee, J., , S. & Hamburger, M. (1971). Research and Innovation in the . Några erfarenheter från stora investeringsprojekt Valutakursförändringar underskattas eller ignoreras. Geologiska risker underskattas. Kvantitet och prisförändringar underskattas. Kostnader för expropriering underskattas. Skärpta krav på säkerhet och miljöhänsyn. Många projekt innehåller dessutom betydande inslag av teknolo- giska innovationer med hög risk. Denna risk brukar leda till kost- nadsökningar, vilka man inte i tillräcklig omfattning tagit hänsyn till i de kostnadskalkyler som låg till grund för besluten. Kostnadsöverdragen är ungefär lika stora som de var . Avvikelserna har inte blivit mindre trots datorstöd och större tillgång till historiska data för att göra bättre prognoser. Tendensen till att underskatta projektkostnader visar enligt Flyvbjerg et al (2003) på betydelsen av att ha bra fungerande kon- trollsystem för att begränsa risken för sådana underskattningar. Ett bra fungerande externt kontrollsystem kan skapas om flera intres- senter värderar projektförslagen. Vid stora och långsiktiga anlägg- nings- och industriprojekt är det normalt att ett flertal intressenter (risktagare) medverkar. Aktieägare, långivare och andra fordrings- ägare samt garanti- och försäkringsgivare är exempel på finansiella intressenter i många projekt. Ett engagemang från deras sida med- för att de tar på sig delar av den risk som förknippas med projektet. Skulle det visa sig att projektets kostnader blev avsevärt högre och/eller dess intäkter avsevärt lägre skulle risktagarna få ta på sig de ekonomiska konsekvenserna av detta. Denna risk medför att de gör egna värderingar av risker och ställer krav på projektet. Projekt med många risktagare kan således förknippas med en mångfald av riskvärderingar. När det gäller börsnoterade bolag utvärderas de löpande av analytiker. Investeringsprojekt som finansieras med offentliga budgetmedel utsätts enligt Flyvbjerg et al ofta inte för denna typ av extern kontroll. Ett sätt att kompensera för denna brist på extern kontroll är att bygga in konsistensprövningar i kontrollsystemet. Nedan ges några exempel på vad som kan ingå i sådana konsistensprövningar. Erfarenheter från andra stora anläggnings- och industriprojekt. Regelbundna jämförande analyser av kostnadsantaganden m.m. Regelbundna jämförande analyser av riskbedömningar ur ett finansiellt perspektiv (utifrån kreditvärderingar, bedömning av kreditförsäkringspremier m.m.) Några erfarenheter från stora investeringsprojekt Alternativa kalkyler där specificerade händelser som inte ligger i referensscenariot lyfts fram. Regelbunden referee-granskning av centrala delfrågor med hjälp av fristående experter. Frågan om konsistensprövning behandlas vidare i kapitel 9. 3.3Kärnavfallsprojektet i förhållande till andra stora projekt är utan tvekan ett mycket stort och långsiktigt projekt. De fyra reaktorägarna har betalt in avgiftsmedel för att täcka sina respektive kostnader. I avsnitt 2.2 konstaterades att SKB i Plan uppskattat en trolig total framtida projektkostnad till i dagens penningvärde. I avsnitt 3.1 konstaterades att: kostnadsöverdragen tenderar att bli större för udda och sällan genomförda projekt, kostnadsöverdragen tenderar att bli större ju som förflyter mellan godkänd budget och rapporterad slutkostnad, och kostnadsöverdragen tenderar att bli större ju större inslag av forskning och utveckling som ett anläggningsprojekt har. tillhör kategorin udda och sällan genomförda projekt och projekttiden är mycket lång. En mer kontroversiell fråga kan vara om projektet skall beskrivas som ett anläggnings- eller utvecklingsprojekt. Vad gäller slutförvaringen av utbränt kärnbränsle betonar SKB att det svenska slutförvarsprojektet (KBS-3) i väsentlig utsträckning baseras på känd och beprövad teknik och att inga avgörande brister vad avser krav på säkerhet och strålskydd skulle föreligga. Denna bild skiljer sig dock från den bild som den amerikanska (GAO26) ger av det amerikanska kärnavfalls- projektet, där slutförvaring av långlivat radioaktivt kärnavfall (Yucca Mountainprojektet27) beskrivs som ett stort forsknings- 27Ett öppet slutförvar i parallella deponeringstunnlar ner i berget och cirka 300meter över grundvattennivån. Förvaret skall hållas öppet och tillgängligt under från den tidpunkt då avfall börjar placeras där. Framtida generationer får därmed fatta beslut om återfyllning och försegling. Några erfarenheter från stora investeringsprojekt Detta forsknings- och utvecklingsarbete har tagit än förutsett och trots dessa insatser anses den tekniska osäkerheten fortfarande hög. Det svenska kärnavfallsprojektet inkluderar forsknings- och ut- vecklingsarbete. Viktiga komponenter i detta arbete är Äspö- och kapsellaboratorierna. Äspö-laboratoriet används bl. a. för att testa olika komponenter i slutförvarssystemet, medan kapsellaboratoriet används för att utveckla metoder för förslutning och kontroll av kopparkapseln. Dessa komponenter i det svenska kärnavfalls- projektet talar för att det är frågan om anläggningsprojekt som för- utsätter forskning och utveckling. Av de nedlagda kostna- derna på har , eller , använts för forskning och utveckling28. Av den uppskattade totala kostnaden (nedlagda kostnader plus upp- skattade framtida kostnader) för hela kärnavfallsprojektet utgör forskning och utveckling . Det är svårt att utifrån SKB:s och GAO:s rapporter uttala sig om omhändertagande av kärnavfall bör beskrivas som anläggnings- eller utvecklingsprojekt. Enligt utredaren finns det en hel del som talar för att sådant omhändertagande inte är ett vanligt anlägg- ningsprojekt, utan ett anläggningsprojekt som förutsätter inslag av forskning och utveckling. Det går att hävda att det finns ett principiellt samband mellan var man befinner sig i projektcykeln och kostnadsosäkerhet. Principen är att kostnadsosäkerheten är större ju tidigare i projektcykeln man befinner sig. Detta principiella samband illustreras i nedanstående figur. 28 Källa: – Kostnader för kärnkraftens restprodukter. Tabell 6-2 över nedlagda och prognostiserade kostnader , löpande prisnivå (exklusive kostnader för upparbetning). Nedlagda kostnader till och med och prognos för . Några erfarenheter från stora investeringsprojekt Figur 3.1 Principiellt samband mellan faser i projektcykeln och kostnadsosäkerhet (Källa: OH-bild från föredrag- ning om stora investeringsprojekt för utredningen , se underlagsrapport 2) Enligt utredarens uppfattning befinner sig det svenska kärnavfalls- projektet i ett förhållandevis tidigt skede i projektcykeln. Denna uppfattning baseras på att flera viktiga delar av projektet återstår att genomföra. Sådana delar är: Byggande av inkapslingsanläggning för använt kärnbränsle. Byggande av slutförvar för använt kärnbränsle inklusive trans- porter. Byggande av slutförvar för långlivat låg- och medelaktivt avfall. Byggande av slutförvar rivningsavfall. Rivningar av kärnkraftverken och andra kärntekniska anlägg- ningar (exempelvis CLAB). Sammanfattningsvis konstaterar utredaren att det svenska kärn- avfallsprojektet är ett mycket stort och långsiktigt projekt. Det förutsätter forskning och utveckling och viktiga delar i projektet ligger tidigt i projektcykeln. Utredaren konstaterar att andra stora investeringsprojekt av olika anledningar ofta visat betydande kost- nadsöverdrag. Sådana erfarenheter måste beaktas vid utformningen av finansieringsmodell för kärnavfallsprojektet eftersom en central utgångspunkt är att kärnkraftsindustrin fullt ut skall bära de eko- nomiska konsekvenserna av eventuella kostnadsöverdrag. 4Finansieringen och statens ekonomiska risk Utgångspunkten för finansieringen av omhändertagandet av kärn- avfall är att kärnkraftsindustrin – och inte skattebetalarna – skall stå för kostnaderna. Nuvarande reglering är emellertid ofullkomlig i det avseendet, vilket beskrivs i det följande. Grunden i kärnavfallsprojektets finansiering är fyra fonder1. De fyra fonderna byggs upp av avgifter som betalas in till staten av re- spektive reaktorinnehavare. Utöver medel som fonderas för att täcka en reaktorinnehavares kostnader skall varje reaktorinnehavare tillhandahålla säkerheter upp till ett visst belopp. Staten löper en ekonomisk risk som är beroende av hur långt dessa finansiella åt- gärder kan räcka för att täcka respektive reaktorinnehavares kost- nader i projektet. avspeglar hur kärnkraftsindustrins kostnadsansvar är reglerat och i vilken utsträckning kärnkraftsin- dustrin kan förväntas ha betalningsförmåga. Genom att beskriva statens ekonomiska risk illustreras i vilken utsträckning som kost- nadsansvaret ligger på industrin på avsett sätt. I avsnitt 4.1 beskrivs fonderna, vilka utgör förstahandskällan för betalningar. I avsnitt 4.2 belyses kärnkraftsindustrins ansvar och statens ekonomiska risk. Nya principer för hantering av statens ekonomiska risk genom betingade åtaganden anges i avsnitt 4.3. 1 När inte annat sägs är framställningen fokuserad på det finansieringssystem som avser kärnkraftsreaktorerna och som regleras enligt finansieringslagen. Finansieringen och statens ekonomiska risk 4.1Förstahandskällan för betalningar – medlen i fonderna Vilken finansiering för att genomföra projektet tillförs då genom finansieringslagen? Finansieringslagen ställer krav på fondering av avgiftsmedel och att vissa säkerheter ställs. Finansieringslagen anger att avgift skall betalas av den som har tillstånd att inneha eller driva en kärnkraftsreaktor (reaktorinneha- varen). I lagen anges också att avgiften skall betalas så länge reaktorn är i drift och att varje reaktorinnehavare skall betala avgift i förhållande till den energi som levereras. De företag som har tillstånd enligt kärntekniklagen att inneha och driva kärnkraftsreaktorer för kommersiell elproduktion är Innebörden av lagens formulering är att de fyra reaktorinnehavarna är skyldiga att betala avgift och att skyldigheten upphör när ener- gileveranserna upphör. Respektive reaktorinnehavares avgiftsmedel ackumuleras i en fond och det finns följaktligen fyra fonder. De fyra fonderna är grundvalen i finansieringssystemet. var marknadsvärdet av behållningen i fonden för Forsmark , fonden för OKG , fonden för och fonden för (se Tabell 4.1). Medlen i en fond är tillgängliga för en viss reaktorinnehavares kostnader. Därför bör enligt utredaren den förväntade kostnaden för varje reaktorinnehavare redovisas tydligt såväl vad gäller belopp och ändamål som när olika betalningar förväntas i tiden. 4.2Kärnkraftsindustrins ansvar och statens eko- nomiska risk Utöver respektive fond finns en säkerhet till ett visst belopp för en reaktorinnehavares kostnader. Den som har tillstånd att inneha el- ler driva en kärnkraftsreaktor (reaktorinnehavaren) skall nämligen enligt finansieringslagen lämna en säkerhet för ett s.k. tilläggsbe- lopp. I samtliga fall har reaktorin- Finansieringen och statens ekonomiska risk nehavarna lämnat borgen som säkerhet. I Tabell 4.1 redovisas fondbehållningar per och ställda säkerheter för tilläggsbelopp för . Tabell 4.1: Reaktorinnehavare, fondbehållningar och garanterade tilläggsbelopp behållning per den 31 dec (Miljoner kronor) 2003 (Miljoner kronor) De garanterade beloppen är i nominella termer. Det innebär att framtida inflation kommer att urholka det reala värdet av beloppen. I ett halvsekellångt perspektiv kan en sådan urholkning vara stor. Om man tänker sig en motsvarande penningvärdeförsämring som under den senaste, motsvarar dagens garantiåtagande i dagens pengar. Detta är i sammanhanget ett litet belopp2. En sådan urholkning kan emellertid begränsas genom den årliga översyn av tilläggsbeloppens storlek som reaktorinnehavarna skall göra och som regeringen fat- tar beslut om3. De ställda säkerheterna är dock de som finns . De ställda säkerheterna täcker således begränsade belopp som komplement till fonderna. Till det kommer att de garanterade be- loppen är förenade med en kreditrisk på ett sätt som inte fondbe- hållningarna är. Som belyses nedan finns också vissa osäkerheter rörande tillgängligheten till medlen. Det är dessa risker för staten som föranlett att föreslå att säkerheterna av- vecklas och att medel istället i ökad utsträckning fonderas.4 2Beloppet motsvarar ungefär vad SKB förbrukar . 3Enligt finansieringslagen skall säkerheter ställas som motsvarar det tilläggsbelopp som re- aktorinnehavarna enligt samma lag skall beräkna. Med tilläggsbelopp avses skäliga kostnader för tillkommande åtgärder som beror på oplanerade händelser. 4Se t.ex. yttrande över reaktorinnehavarnas förslag till säkerheter för (dnr 2002/2222). Under utredningens arbete uppdrog SKB åt pro- fessor att lämna ett rättsutlåtande i frågan om säkerheter (M2003:01, Dnr 24/04: Frågan om tolkningen av begreppet fullgoda säkerheter i den s.k. finansieringslagen 2 a § och användningen av s.k. delfonder). En huvudslutsats i det utlåtandet var att borgen som Finansieringen och statens ekonomiska risk Fondmedlen och de säkerheter som tillhandahållits av en reak- torinnehavare kan komma att visa sig otillräckliga för att täcka kostnaderna för reaktorinnehavarens del av kärnavfallsprojektet. I den mån så blir fallet kommer staten som sistahandsansvarig – och alltså skattebetalarna – att behöva skjuta till medel. Innebörden av finansieringssystemet kan illustreras genom att jämföra med exempelvis ett kraftverksbygge. Då ett kraftverks- bygge aktualiseras av något kraftföretag är, enligt utredarens be- dömning, såväl företag som stat införstådda med att finansieringen är företagets ansvar – även om kostnaderna skulle bli högre än vad som angivits som förväntat. Det förefaller i det fallet verklighets- frånvänt att staten skulle ta ansvar den kostnad som hamnar över en angiven förväntad nivå. Men så ser i princip finansieringen av rivningarna av kärnkraftverken ut och – om än inte lika renodlat – finansieringen av slutförvaren. Den ekonomiska risk staten bär i kärnavfallsprojektet illustreras schematiskt i Figur 4.1. Figuren skall ses som en illustration av ett tänkt läge för en reaktorinnehavare.