sou · GSB354d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Det statliga bidraget bör i fortsättningen uppräknas med en faktor som motsvarar den pris- och löneomräkning som görs för statliga myndigheter. Projektbidrag kommer i fortsättningen att kunna sökas av det nya HI på samma sätt som . Det nya HI bör på ett Utredningens förslag och överväganden mer aktivt sätt kunna ta ut avgifter. För de tjänster som HI utför i form av kompetensutveckling, utredningar och konsult- insatser bör principen vara att avgifter tas ut upp till full kostnads- täckning för de totala kostnader nya HI har för dessa insatser. Detta kan kräva förändring och tydliggörande i stadgarna för det nya HI. Den verksamhet som HI bedriver , som har direkt koppling till hjälpmedel och alltså inte ingår i de nya uppgifter som tillkommer genom den nya organisationsstrukturen förutsätts finansieras på samma sätt som . Institutets nuvarande verksamhet inom hjälpmedelsområdet för- utsätts på samma sätt som huvudsakligen finansieras genom statsbidraget. Omfattningen av det statliga bidraget kan dock påverkas när gränssnittet mellan den nya myndigheten och det ombildade institutet läggs fast. 6.4.3Organisatoriskt samband mellan den nya myndigheten och det nya institutet Mitt förslag: Staten tar, via medlemskapet i den allmännyttiga ideella föreningen, initiativ till en stadgeändring. Stadgeändringen ska säkerställa det nya HI:s roll i den nya organisationstrukturen. Generaldirektören för den nya myndigheten bör ingå som statens representant i styrelsen för nya HI. Brukarråd bör finnas på det nya institutet på motsvarande sätt som på HI. Organisationsstrukturen innebär att den nya myndigheten i enlig- het med sina strategiska, samordnande och utvärderande uppgifter, skall identifiera behov av insatser (kampanjer, utbildningar, utred- ningar, rådgivning, ny lagstiftning, regeringsuppdrag m.m.), men ej bör ha genomförandeuppgifter. Den främjande rollen skall främst utföras i samarbete med den genomförande/kvalitetssäkrande organisa- tionen som utredningen föreslås skall utgöras av det ombildade HI, ett delaktighet. Jag föreslår att staten, via medlemskapet i den allmännyttiga ideella föreningen, tar initiativ till förändrade stadgar innebärande att HI som prioriterad insats skall genomföra de uppdrag av kvalitetssäkrande karaktär som beskrivits ovan. Utredningens förslag och överväganden HI har anordnat kurser om en tillgänglig statsförvaltning där basen är Tillgänglighetscentrets riktlinjer. Den typen av kurser är ett exempel på insatser som nya HI, som en av flera aktörer, skulle kunna genomföra. Ett annat exempel är det projekt om symboler som är på väg att starta (om planerad finansiering sker). Projektet initierades genom att HO genomförde en förstudie. HO gjorde sedan bedömningen att själva utvecklingsarbetet inte hade en naturlig plats inom HO. Därför föreslogs att HI skulle vara huvudman för projektet som genomförs i samarbete mellan några handikapporganisationer, stöd, HO, och HI. Projektet kan senare (för HO:s eller den nya myndighetens del), leda till att nya riktlinjer tas fram om skyltning i offentlig miljö. Jag föreslår vidare att staten som utser styrelseordförande för på motsvarande sätt utser ordförande för det nya institutet och att man då även bör överväga att utse generaldirektören för den nya myndigheten att ingå som styrelseledamot i . Motivet för detta är att man på så sätt säkerställer ett nära samband mellan de båda delarna i den föreslagna nya organisationsstrukturen. Brukarråd bör finnas på det nya institutet på motsvarande sätt som på HI, men med möjlighet för handikapporganisationerna att synkronisera personfrågorna på så sätt att en större person- union uppstår mellan den nya myndighetens och nya HI:s brukar- råd. När den nya strukturen börjar verka upphör Tillgänglighetscentret vid HO. HO har – enligt lagen (1994:749) om – till uppgift att bevaka frågor som angår funktionshindrade personers rättigheter och intressen. HO skall arbeta med uppföljning och utvärdering. Enskilda personer kan få stöd och/eller hjälp att få sina rättigheter och intressen tillgodosedda genom anmälningsärenden och juridisk rådgivning. Ärenden kan röra alla samhällsområden. HO skall också enligt lagen (1999:130) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder och lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan se till att lagarna följs. HO kan även föra talan i tvister med anledning av lagarna. Utredningens förslag och överväganden HO skaffar sig kunskap om situationen för människor med funktionshinder genom anmälningsärenden samt genom juridisk rådgivning. HO bevakar och följer vad andra gör genom över- läggningar och andra kontakter med till exempel handikapporganisa- tioner, myndigheter, landsting och kommuner. HO kan också ta initiativ till olika undersökningar. HO har inte haft tillfredsställande möjligheter att klara alla de uppgifter man har när det gäller exempelvis att över- gripande följa utvecklingen, följa FoU-arbete, upprätthålla kon- takter med olika organ i samhället och upplysa och informera. Dessa typer av uppgifter hanteras inom TC. HO har tvingats prioritera så att ombudsmannadelen nu i första hand arbetar med de uppgifter som framgår av de diskrimineringslagar som styr verksamheten samt den generella uppföljning och utvärdering av frågor som angår funktionshindrade personers rättigheter som är en uppgift enligt 1 § lagen (1994:749) om . I och med att tillgänglighetscentret förs från HO till den nya organisationen förändras HO:s roll. Även samordningen av sektorsmyndigheterna förs från HO och likaså de övergripande uppföljningarna av utvecklingen i perspektivet av den nationella handlingsplanen och . HO:s roll blir då än mer koncentrerad till övervakning av diskrimineringslagarna samt till uppgifter enligt lagen om Handikappombudsmanen. HO:s uppdrag och organisation kan komma att påverkas av Dis- krimineringskommitténs arbete. I kommitténs direktiv (Dir. 2002:11) ingår att se över ansvarsområden och uppgifter för Jämställdhets- ombudsmannen, mot etnisk diskriminering, och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning. Kommittén skall överväga en samord- ning eller sammanslagning av några av eller samtliga dessa ombuds- män. Utredningens förslag och överväganden 6.6Organisation för Sisus uppgifter – alternativa lösningar Mina förslag: Sisus kvarvarande verksamhet är utbildningsrelaterad och det är därför lämpligt att den bedrivs inom Utbildningsdeparte- mentets område. Tre alternativ finns till organisatorisk lösning avseende Sisus: a)Kvarvarande delar av Sisus hålls samman i en egen myndighet. b)Kvarvarande delar av Sisus hålls samman men inom en annan myndighet. c)Sisus nuvarande verksamheter knyts till olika andra befintliga myndigheter/organisationer. Kvarvarande verksamhet på Sisus bör hållas samman och föras till myndighet som bedöms lämplig inom område. Utredningen skall enligt direktiven föreslå olika alternativ för hur de verksamheter skall organiseras som åligger Sisus och som inte ligger inom ramen för mitt förslag om en samlad statlig organisa- tion. Sisus bemötandearbete föreslås överföras till den nya organisations- strukturen. Information om tillgänglighet (THUT) förutsätts heller inte bedrivas på Sisus. Den verksamhet som då blir kvar är utbildningsrelaterad. I enlighet med utredningsdirektiven har olika alternativ och konsekvenser av dessa övervägts. 6.6.1Framtida organisation, generella utgångspunkter Den verksamhet som konsekvenserna bedöms för och som närmare beskrivits under avsnitt 3.1 är administrationen av: det särskilda utbildningsstödet till omvårdnadsinsatser vid riksgymnasierna för rörelsehindrade samt Rh-nämndens kanslifunktion det särskilda utbildningsstödet till folkhögskolor det särskilda utbildningsstödet till universitet och högskolor SOU 2004:54 Utredningens förslag och överväganden Av instruktionen framgår att i Sisus uppdrag också ingår att följa och utvärdera verksamheterna. Utredningen ser tre alternativ till organisatorisk lösning för kvarvarande verksamheter på Sisus: a)Sisus hålls samman i en egen myndighet, vilket innebär en återgång till det som gällde innan Sisus gavs det s.k. bemötande- uppdraget. b)Kvarvarande delar av Sisus hålls samman men inom en annan myndighet med likartad verksamhet (utbildning, fördelning av statliga medel etc.). Koppling till ansvars- och finansierings- principen eftersträvas. c)Sisus nuvarande verksamheter knyts till olika andra befintliga myndigheter eller organisationer med verksamhetssamband genom utbildningsform. Tydlig koppling till ansvars- och finansieringsprincipen eftersträvas. För att utreda förutsättningarna för alternativa lösningar har utred- ningen tillfrågat tänkbara myndigheter/organisationer om deras generella syn på att ta över hela eller delar av Sisus kvarvarande verksamheter. Förfrågan har ställts till och Special- pedagogiska institutet om hela den kvarvarande verksamheten eller alternativt endast riksgymnasiedelen. har till- frågats om övertagande av stödet till folkhögskolor. och har tillfrågats om övertagande av stödet till universitet och högskolor. Alternativ a) Sisus kvar som myndighet Egen myndighet med en reducerad verksamhet. Administrationen av statsbidrag kan förutses vara av samma omfattning som då dessa bidrag uppgick till . Därutöver administrerades förstärkningsbidraget på för och omvårdnadsavgifter från kommuner och landsting på . Den administrativa funktion som finns på Sisus är dimensionerad för en större verksamhet än det som blir kvar. Det skulle därför vara möjligt att – med befintliga administrativa resurser – tillföra Sisus ytterligare verksamhet Det ligger dock inte i utredningens uppdrag att föreslå nya uppgifter till Sisus. Utredningens förslag och överväganden Om Sisus blir kvar som myndighet kan fortsatta samordnings- vinster för bidragshanteringen erhållas. Det stödsystem som SQL- databasen utgör, underlättar en rationell och effektiv hantering. Om inte annan verksamhet tillförs blir myndigheten mycket liten. Det särskilda utbildningsstödet ligger kvar som en social omvårdnadsverksamhet skild från utbildningsområdet, vilket inte är i överensstämmelse med ansvars- och finansieringsprincipen. Små myndigheter har få anställda, vilket i sin tur leder till en sårbar organisation med brist på flexibilitet. Till problembilden hör också att administrativa och andra krav framstår som särskilt besvärande för myndigheter med få anställda. Regeringens policy är mot denna bakgrund att försöka undvika att behålla en myndighetsstruktur med många små myndigheter. Alternativ b) – överförs till annan myndighet Administrationen avser statsbidrag på och omvårdnadsavgifter från kommuner och landsting på cirka 30 mil- joner kr. Den administration som Sisus utför åt avser förstärkningsbidrag på . ger detta som uppdrag kan administrationen av förstärkningsbidraget ingå i de fortsatta uppgifterna. De myndigheter som utredningen bedömt kan komma ifråga är myndigheter inom område och där verksamhetssamband finns. De myndigheter som tillfrågats är Skol- verket och . Både och Special- pedagogiska institutet anser det olämpligt att överta uppgifter inom vare sig universitets- och högskoleområdet eller folkbildningen och avvisar därför alternativet att överta samtliga de kvarvarande uppgifterna hos Sisus. En konsekvens av överförande blir att behovet av administrativa resurser minskar genom samutnyttjande med värdmyndighetens administration. Samordningsvinster av bidragshanteringen för de olika utbildningsformerna kan behållas och nuvarande stödsystem Utredningens förslag och överväganden förutsätts kunna användas. kan anpassning till en annan myndighets olika system, rutiner, kultur m.m. ge produktivitetsförluster. Ett överförande till annan myndighet kan ge förutsättningar för fortsatt utveckling och integrering av det handikappolitiska perspektivet i värdmyndighetens verksamhet. Risken för kompetensförluster bedöms vara hanterbar. Alternativ c) – uppdelad verksamhet Det särskilda utbildningsstödet som avser universitet och hög- skolor har övervägts för överförande till alternativt till VHS. Omfattningen på bidraget varierar år men bedöms uppgå till 3 – . VHS ställer sig positiv till att ta över uppgifter, utifrån myndighetens roll att vara avgifts- finansierad serviceorganisation till universitet och högskolor. är positiva till att föra över uppgifterna till område och ser det som en rationell hantering att skulle fördela bidraget. Särskilt utbildningsstöd och tilläggsbidrag för folkhögskolor har övervägts för överförande till (). Fördel- ningen av särskilt utbildningsstöd till folkhögskolor omfattade och tilläggsbidraget uppgick till . förordar att Sisus blir kvar som egen myndighet med bibehållande av alla uppdrag man har med bidragsfördelning, och tar i övrigt inte ställning till förfrågan. Administrationen av bidraget till särskilda omvårdnadsinsatser vid riksgymnasierna samt kanslifunktionen för har prövats för överförande till eller till . användes av statsbidraget till omvårdnadsinsatser. Sisus administrerade också omvårdnads- avgifter från kommuner och landsting på . menar att uppgiften inte är i överensstämmelse med myndighetens roll som generellt sett är kontrollerande utan menar att bidragsfördelningen mer är i överensstämmelse med Special- pedagogiska institutets uppdrag. anser att bidrag till omvårdnadsinsatser ligger utanför institutets verk- samhetsområde som är av pedagogisk karaktär och förordar därför inte ett övertagande. Möjligen kan man pröva om kanslifunktionen Utredningens förslag och överväganden till kunde föras till institutet eftersom institutet utser ledamöterna i nämnden. Statsbidraget särskilt utbildningsstöd (9/16:9 ap.3) är ett gemen- samt ramanslag som finansierar omvårdnadsinsatser vid riksgymnasier, stöd till folkhögskolor samt till universitet och högskolor. Att separera administrationen av stöd till de olika utbildningsformerna skulle medföra att ramanslaget för särskilt utbildningsstöd behöver delas upp på de olika utbildningsformerna. Detta kan medföra ökade kostnader för staten, eftersom antagningen till riksgymnasier bygger på en rättighetslag. I nuvarande organisation kan ökade kostnader i denna del balanseras mot minskat stöd till övriga utbildningsformer. Sisus arbete med bidragfördelningen samt kanslifunktion till innebär många kontakter med de verksamheter som får bidrag. Omfattande nätverk är uppbyggda och insatser görs för att utveckla och utvärdera dessa verksamheter. Sisus arbete med dessa frågor sker genom nära samarbete mellan handläggarna för de olika utbildningsformerna. En uppdelning kan därför befaras leda till minskade insatser i form av information, kompetens- och nätverks- stöd och andra kvalitetshöjande aktiviteter. Om Sisus uppgift att fördela de olika statsbidragen inom folk- högskoleområdet förs till talar omfattningen av bidragshanteringen för att en fortsatt användning av nuvarande IT- baserade stödsystem för administrationen. Den handikappolitiska kompetens som finns på Sisus behövs för en fortsatt verk- samhet med bibehållen kvalitet även i uppföljning och utvärdering. I bedömningen får också vägas in att är en ideell förening med myndighetsuppgifter. 6.6.2Överväganden relaterade till respektive alternativ I direktiven anges att ansvars- och finansieringsprincipen bör gälla för arbetet inom det handikappolitiska området. Vid bedömning av konsekvenser har förutsättningarna för verksamhetens resultat och kvalitet beaktats. Utredningens förslag och överväganden Utredningen konstaterar att en uppdelning av Sisus verksamhet efter de olika utbildningsformerna ger det tydligaste verksamhets- sambandet, men att kompetensförluster och personalkonsekvenser kommer att uppstå. Om en uppdelning efter utbildningsform sker finns det skäl att överväga annan hemvist för korttidsstudiebidraget. Utredningen bedömer då att () i enlighet med ansvars- och finansieringsprincipen är den myndighet som kan komma ifråga. Mot detta talar att Sisus övertog uppgiften från CSN. Emot återförande till CSN talar att myndigheten haft stora arbetsbalanser, vilket kan vara svårt att förena med behovet av snabba besked om bidrag till kortare utbildning. Vid den sammantagna bedömningen av lämplig framtida organisa- tionstillhörighet för Sisus kvarvarande verksamheter bör vägas in att Sisus i enlighet med instruktion och regleringsbrev inte endast har att administrera fördelningen av statsbidrag, utan också att följa och utvärdera respektive verksamhet. Sisus olika verksamhets- grenar bedöms ha ett bra samspel. Förmågan att utveckla verksam- heten och åstadkomma goda resultat medför att en omstrukturering riskerar att ge försämrad kvalitet och ev. motverka handikapp- politiska ambitioner. Sammantaget talar detta för, enligt utredningens bedömning, att kvarvarande verksamhet på Sisus bör hållas samman och föras till område. Vid en sådan förändring kan regeringen ta ställning till vilken myndighet under Utbildnings- departementet som lämpligen bör få ansvaret för Sisus kvarvarande verksamhet. Sisus har haft i uppdrag att informera om den fysiska tillgängligheten vid landets universitet och högskolor. För sådan information har Sisus byggt upp databasen som även varit tillgänglig via Internet. är databasen inte publikt tillgänglig och ett samarbete pågår mellan Sisus och HO om den fortsatta utformningen av informationen. Jag ser därför inget skäl att lägga förslag innan pågående arbete avslutats. Utredningens förslag och överväganden De kvarvarande verksamheterna vid Sisus finansieras genom de förvaltningsanslag som finansierar dessa verksamheter. Vid en förändring av Sisus myndighetsanknytning föreslår jag att mot- svarande medel förs till den eller de mottagande myndigheterna. Genomförandet av den nationella handlingsplanen för handikappoliti- ken kan medföra ekonomiska konsekvenser för såväl staten som kommuner, landsting och andra. Dessa konsekvenser är emellertid inte beroende av mina förslag. Förslaget till ny organisations- struktur ryms inom ramarna för Sisus och HO:s förvaltningsanslag samt det statliga bidraget till HI. Inga ekonomiska konsekvenser uppkommer därför för staten. Mina förslag innebär att det nya HI i högre grad finansieras genom avgifter. Sådana avgifter kan komma att betalas av såväl staten som kommuner, landsting och andra. Dessa avgifter är emellertid inte en konsekvens av mina förslag, utan en konsekvens av att ansvars- och finansieringsprin- cipen tillämpas vid genomförandet av den nationella handlings- planen. Inga påtagliga konsekvenser kan alltså ses av mina förslag, varken för staten, kommuner, landsting eller andra. Vissa författningsändringar kommer att bli nödvändiga som konse- kvens av utredningens förslag. För Sisus och för HO blir ändringar nödvändiga i myndigheternas instruktioner som en konsekvens av att bemötandeuppdraget respektive tillgänglighetscentret förs bort från dessa myndigheter. Även i lagen om och vissa förordningar blir ändringar nödvändiga där Sisus respektive HO anges som ansvariga för frågor som förs bort från dessa myndig- heter. Ombildningen av förutsätter ändringar av stadgarna för den allmännyttiga ideella föreningen. Författningar där ändringar kan komma att krävas: Lagen (1994:749) om Förordning (2002:794) med instruktion för Sisus Förordning (1994:949) med instruktion för HO Förordning (1990:1110) med instruktion för Förordning (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförande av handikappolitiken Förordning (2001:362) om bidrag vid korttidsstudier SOSFS 2002:06 Föreskrifter om bidrag till korttidsstudier som är särskilt anpassade för studerande med funktionshinder m.m. SOSFS 2003:9 Föreskrifter om avgifter för kost och logi för vissa elever som bor i elevhem SOSFS 2003:10 Föreskrifter om ersättning för vissa kostnader enligt skollagen 10 kap. 11 § Gymnasieförordningen (1992:394). Förändrad organisation för samordningen av arbetet inom det handikappolitiska området Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppgift att föreslå en samlad statlig organisation som på ett effektivt och slagkraftigt sätt kan bistå regeringen och övriga aktörer i arbetet med att genomföra den nationella handlingsplanen för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79, bet. 1999/2000: SoU14, rskr. 1999/2000:240). analysera och föreslå hur regeringens och övriga aktörers behov av en samlad statlig organisation inom det handikappoli- tiska området kan tillgodoses inom ramen för en förändrad organisationsstruktur, analysera vilka av de uppgifter som åligger Tillgänglighets- centret hos (), utbildningsstöd (Sisus) och () som lämpligen bör organiseras i en ny struktur, om det behövs föreslå nya myndighetsuppgifter utifrån de nuvarande ekonomiska ramarna, föreslå olika alternativ för hur de verksamheter som åligger Sisus och HI, och som inte ligger inom ramen för utredarens förslag om en samlad statlig organisation, skall organiseras, lämna förslag till den författningsreglering som bedöms nödvändig samt analysera och kommentera de ekonomiska konsekvenserna av de olika tänkbara alternativen. antog propositionen, Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handikappolitiken (prop.1999/2000:79, bet.1999/2000: SoU14, rskr1999/ 2000:240). Handlingsplanen innebär ett principiellt viktigt steg för den svenska handikappolitiken. Betydelsen av ett delat ansvar för alla aktörer inom alla samhällsektorer markerades i handlingsplanen. De nationella målen för handikappolitiken enligt handlings- planen är: En samhällsgemenskap med mångfald som grund. Att samhället utformas så att människor med funktions- hinder i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet. Jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionshinder. Utgångspunkten är alla människors lika värde och att personer med funktionshinder skall ha samma rättigheter och skyldigheter som andra invånare. Det är viktigt att samhället värderar och tar till vara människors olikheter. Funktionsnedsättningar är en av flera naturliga variationer hos en befolkning. Att utgå från ett handikapperspektiv är att utgå från att personer har olika förutsättningar och att planera och utveckla samhället utifrån den principen. Att inte göra det är att utestänga stora grupper i befolkningen från att delta i samhällsgemenskapen. Hur de olika politikområdena utformas avgör möjligheterna att överbrygga klyftor i livsvillkor mellan olika grupper. Handikap- perspektivet ryms således inom hela det politiska fältet. Handikap- perspektivet skall beaktas inom alla politikområden och i all planering på central, regional och lokal nivå. Utbildningspolitiken skall utformas så att elever med funktions- hinder kan delta i den reguljära undervisningen. Arbetsmarknads- politiken har som mål att även personer med funktionshinder ges tillträde till arbetslivet. Hälso- och sjukvården skall tillse att personer med funktionshinder ges möjlighet att leva ett liv som så lite som möjligt begränsas av sjukdomen eller funktionsnedsätt- ningen. Handikapperspektivet integreras alltför sällan i samhällsplaneringen. I stället för att göra en miljö eller annan verksamhet tillgänglig väljs alltför ofta särlösningar som blir både dyrare och ineffektivare än om handikapperspektivet funnits med från början. Särskilda åtgärder bör vara ett komplement till förändringar i miljön för att göra verksamheter tillgängliga för personer med funktionshinder. Handikapperspektivet är i stor utsträckning synonymt med konceptet Design för alla där huvudbudskapet är att produkter och tjänster bör utformas på ett sådant sätt att de är tillgängliga och användbara för alla. Ett annat högaktuellt arbete som har starka kopplingar till handikapperspektivet är visionen om 24-timmars- myndigheten. Målet är att myndigheterna med IT-teknik skall vara nåbara och kunna upprätthålla service till invånarna . Utgångspunkten för arbetet är att skapa en öppen och tillgänglig statsförvaltning för alla.