sou · GSB361 · 2005-01-01 00:00:00 — För att ytterligare skapa en effektiv och rättssäker handläggning av regressverksam- heten bör personalen mer kontinuerligt arbeta med uppgifterna. De ytterligare resurser som myndigheten behöver tillföras kan begrän- sas till en årsarbetskraft utöver de medel som behövs till utbildning och kompetensutveckling. De kommande två åren bör myndig- heten dessutom tillföras resurser, motsvarande en tillfällig års- arbetskraft, för den extra satsning på regressverksamheten som jag föreslagit. Som jag har redogjort för i kapitel 8 skall vara ett centrum för brottsofferinformation och brottsoffer- kunskap. Myndigheten skall också fortsättningsvis bedriva aktivt utåtriktad information och sprida kunskap om brottsofferfrågor. För att myndigheten skall kunna nå ut med den nödvändiga kun- skapen och för att kunna påverka och förändra attityder och värde- ringar behöver den arbeta på bredare front. För detta bör myndig- heten omfördela befintliga resurser, bl.a. genom en omprioritering av informationschefens uppgifter. Det finns även behov av att myndigheten tillförs ytterligare resurser. Det behov av mer personal som verksamheten behöver kan beräknas till två års- arbetskrafter. Myndigheten skall även fortsättningsvis delta i det internationella samarbetet genom att vara drivande i arbetet inom EU för att stärka brottsoffrens ställning. Jag bedömer att myndigheten genom en omdisponering av befintliga resurser och med de ytterligare resurser som tillförs myndighetens informations- och kunskaps- centrum inte behöver tillföras ytterligare resurser för detta arbete. framtida uppgifter, ansvarsområden och organisation När det gäller vittnesstödsverksamheten har jag i avsnitt 11.3 före- slagit att inte skall ha något samordnande ansvar när nu vittnesstödsverksamheten övergår till en etablerad verksamhet. Mitt ställningstagande innebär att ca tre årsarbets- krafter frigörs. Jag har också föreslagit att även fort- sättningsvis bör få i uppdrag att initiera lokal brottsoffersamverkan. För varje projekt som genomförs behövs det en projektanställd samordnare. Regeringen bör även i fortsättningen kunna ge Brottsoffermyn- digheten i uppdrag att genomföra riktade utbildningsinsatser. Jag bedömer inte att myndigheten för detta arbete behöver tillföras ytterligare resurser utöver förstärkningen av informations- och med två årsarbetskrafter. För mer omfattande utbildningsuppdrag bör dock myndigheten tillföras särskilda resur- ser med uppdraget. Brottsofferfonden har stor betydelse för att lyfta fram brottsoffer- frågorna, öka kunskapen och hjälpa enskilda brottsoffer. De förslag som jag har lämnat när det gäller förändringar av arbetet med brottsofferfonden innebär att myndigheten behöver tillföras ytter- ligare resurser med drygt en årsarbetskraft. 14.1Ekonomiska konsekvenser och förslag till finansiering Regressverksamheten beräknas inbringa minst ytterligare till statskassan jämfört med . Den föreslagna extra satsningen på regressverksamheten kan förväntas inbringa ett par miljoner kr ytterligare den pågår. Kostnaderna kan också till viss del finansieras genom att be- fintliga resurser omdisponeras. Om förslaget i ett betänkande enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda skall en beräk- ning av dessa redovisas i betänkandet. En finansiering skall föreslås om förslaget innebär kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting. Som jag utförligt redovisat i avsnitt 13.3 innebär mina förslag att myndigheten behöver tillföras ytterligare resurser med nio års- arbetskrafter, varav en tillfällig. innebär mina förslag att tre årsarbetskrafter frigörs när myndighetens uppdrag med vittnes- stödsverksamheten är slutfört. Sammantaget behöver alltså resurser om sex årsarbetskrafter tillföras myndigheten. Bedömningen grundas på att myndigheten fortsättningsvis bedriver regressverksamhet. En årsarbetskraft avser den extra insats som bör göras på regressverksamheten . I beräkningen ingår också den årsarbetskraft som Personsäker- hetsutredningen bedömt att myndigheten behöver. Hänsyn har inte tagits till myndighetens eventuella behov av förstärkning på grund av den förväntade ökningen av antalet brottsskadeärenden. I beräkningen ingår inte heller de personalförstärkningar som kan behövas om myndigheten får särskilda regeringsuppdrag. Vidare behöver myndigheten ett resurstillskott till kompetens- utvecklande insatser för att bygga ut regressverksamheten m.m., som kan beräknas till ca . Myndigheten behöver alltså tillföras sammanlagt ca . Jag bedömer att regressverksamheten kan inbringa ytterligare jämfört med . Den extra satsningen för att komma i kapp med verksamheten bedömer jag kunna inbringa ett par miljoner kr ytterligare den pågår. Jag grundar mina bedömningar bl.a. på att beräknar att regressverksamheten – även utan några förstärkningar – kommer att inbringa ytterligare ca . En annan möjlig väg till finansiering kan vara att avgiftsbelägga de avbetalningsplaner som myndigheten upprättar inom ramen för regressverksamheten. Myndigheten tar inte ut några avgifter till skillnad från kronofogdemyndigheterna där avgiften är . Om myndigheten skulle ta ut motsvarande avgift skulle den kunna tillföras ca . Detta baseras på att myndigheten upprättar ca 100 nya avbetalningsplaner . Om avgifter tas ut kan det dock befaras att villigheten hos den enskilde att upprätta en avbetalningsplan med myndigheten minskar. Tillskottet skulle därför bli försumbart. Ett avgiftsuttag skulle t.o.m. kunna leda till att intäkterna minskar. Enligt min bedömning är därför nack- delarna med ett avgiftsuttag större än fördelarna. Jag har också bedömt att det finns visst utrymme för omdispo- nering och rationalisering i myndighetens nuvarande verksamhet. Sammantaget innebär de bedömningar av finansiering som jag nu har redovisat att mina förslag är finansierade. En framgångsrik satsning på regressverksamheten kan t.o.m. resultera i ett överskott för statens räkning. Om mina förslag när det gäller den framtida regressverksam- heten inte skulle genomföras bör medel kunna tillföras från stats- kassan. Jag tänker då särskilt på att regeringen har betonat att resurser från försvaret skall föras över till kampen mot det inre hotet och gå till rättsväsendet, poliser, åklagare och kriminalvården. Det finns här ett ypperligt tillfälle att göra verklighet av den visade viljan genom att tillföra arbetet med brottsofferfrågor en del av dessa frigjorda resurser. Såvitt jag kan bedöma innebär mina förslag i övrigt ingen kostnadsökning eller intäktsminskning för staten eller för kommu- ner eller landsting. 14.2Konsekvenser för jämställdheten och andra konsekvenser De framlagda förslagen kan påverka brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. De har också betydelse för jäm- ställdheten mellan kvinnor och män. Enligt 15 § kommittéförordningen (1998:1474) skall utredningen belysa om de framlagda förslagen påverkar den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. I det brottsförebyggande arbetet kan brottsoffren fylla en viktig funktion. Brottsoffret har ofta information om det begångna brottet som kan vara nödvändig för att klara upp det och få gärningsmannen fälld. Men brottsoffren har även kunskap om brottsligheten i sig som kan behövas för att mer strukturerat kunna bedriva ett brottsförebyggande arbete. Detta gör sig inte minst gällande när det gäller unga personer som kan vara både gärningsmän och offer. Mina förslag ger förutsättningar för ett bättre och mer utvecklat samarbete mellan det brottsförebyggande och det brottsofferstödjande arbetet. Därmed kan brottsligheten komma att minska. Även medvetenhet om brottsofferfrågor och ett bättre bemötande och omhändertagande av bl.a. unga brotts- offer kan leda till minskad brottslighet. Minskad brottslighet leder som bekant till ett färre antal brottsoffer. Detta kan i sin tur leda till samhällsekonomiska vinster. Jag har föreslagit att skall vara ett centrum för brottsofferkunskap och brottsofferinformation. Med bättre kunskap hos samhällets beslutsfattare och andra kan åtgärder och övriga insatser för brottsoffer främjas. Ytterst borde detta bidra till möjligheterna att nå kriminalpolitikens mål, nämligen att minska brottsligheten och öka människors trygghet. Mina förslag kan också antas påverka jämställdheten mellan kvinnor och män. Frågor som rör brott och brottsoffer handlar till stora delar om brott mot kvinnor och har på så sätt ett nära sam- band med frågan om jämställdhet mellan könen. Alla åtgärder som syftar till att förhindra sådana brott kan därför sägas utgöra ett led i arbetet mot ökad jämställdhet. Vidare är kunskaperna små när det gäller unga människors utsatthet och benägenhet att begå brott samt mäns utsatthet för brott. Med ökade kunskaper och informa- tion om brottsofferfrågor kan jämställdheten mellan kvinnor och män främjas. De resurser som satsas på rättsväsendet kan också påverka jäm- ställdheten mellan kvinnor och män. De flesta brott begås av män. Regeringen anslår särskilda medel till brottsförebyggande verksamhet. Dessa medel riktar sig på så vis mera till män än till kvinnor. De som utsätts för brott är dock som bekant både kvinnor och män. Med ökade resurser till brottsofferverksamhet kan jäm- ställdheten mellan kvinnor och män påverkas positivt. har myndigheten i sin verksamhet särskilt uppmärksammat mäns våld mot kvinnor. Genusperspektivet är därför delvis redan integrerat i verksamheten. Med mitt förslag om att i myndighetens instruktion slå fast att genusperspektivet skall beaktas i såväl den utåtriktade verksamheten som den interna kan jämställdheten mellan kvinnor och män ytterligare främjas. I övrigt kan jag inte finna att de framlagda förslagen får några sådana konsekvenser som motiverar en särskild redovisning. Jag har föreslagit en ny förordning med instruktion för Brotts- offermyndigheten och en ny förordning om brottsofferfond. I den mån det behövs har de föreslagna bestämmelserna kommenterats direkt i de avsnitt där de hör hemma (kap. 4–13). Några andra författningsändringar har jag inte ansett behövas. Som jag sagt i kapitel 6 utgår jag från att man i beredningen av de förslag som kan innebära att får nya upp- gifter närmare bedömer vilka åtgärder som behöver göras. De föreslagna förändringarna bör träda i kraft så snart det kan ske. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall göra en översyn av Brottsoffermyndig- heten (BrOM) och av brottsofferfonden. analysera BrOM:s verksamhet, organisation och arbetsformer mot bakgrund av de intentioner som uttalades av regeringen när myndigheten bildades, beakta utvecklingen på brottsofferområdet och de eventuella nya behov av insatser på området som uppkommit sedan myn- digheten bildades, överväga det förslag om att inrätta en särskild nationell sam- ordnare när det gäller våld i nära relationer, som Personsäker- hetsutredningen lagt fram i delbetänkandet Nationell hand- lingsplan mot våld i nära relationer (SOU 2002:71), lämna förslag till hur BrOM:s framtida verksamhet skall se ut, vilka ansvarsområden som myndigheten skall ha och hur verk- samheten bör organiseras, se över brottsofferfonden mot bakgrund av de intentioner som lagstiftaren hade när fonden inrättades och i ljuset av utveck- lingen på området, samt se över förordningen med instruktion för BrOM och lämna förslag till författningsändringar och får föreslå förändringar i förordningen (1994:426) om brottsofferfond. (BrOM) bildades, genom att omorganiserades och tillfördes nya uppgifter, som en brottsofferfond inrättades (prop. 1993/94:143, bet. 1993/94:JuU25, rskr. 1993/94:320). BrOM fick till uppgift att främja brottsoffrens rättigheter samt bevaka deras behov och intressen. BrOM:s tre huvuduppgifter var - och är - att pröva ärenden om brottsskadeersättning enligt brottsskadelagen (1978:413), att pröva frågor om bidrag från brottsofferfonden och att genom informa- tion verka för att berörda får kännedom om möjligheterna till brottsskadeersättning och till bidrag från brottsofferfonden. Genom en ändring av myndighetens instruktion gavs BrOM också uppgiften att företräda staten i fråga om fordringar som avses i 17 § brottsskadelagen (den s.k. regressverksamheten, där staten övertagit den skadelidandes rätt till skadestånd). Myndighetens instruktion finns i förordning (1994:572) med in- struktion för . Regeringen framhöll också inför inrättandet av myndigheten att den även borde kunna fungera som ett i frågor som rör brottsoffer och förmedla information i sådana frågor. Bidrag från brottsofferfonden får lämnas för att stödja forsk- ning, utbildning, information och annan utvecklingsverksamhet som gäller brottsofferfrågor och som bedrivs av ideella organisatio- ner eller i privat eller offentlig regi. Den grundläggande regleringen av fondens verksamhet finns i lagen (1994:419) om brottsofferfond och kompletteras av förordningen (1994:426) om brottsofferfond. bedömning av BrOM... (dir. 1995:94) tillsattes för att utvärdera de åtgärder som gjorts på brottsofferområdet. Utredningen fick också i uppdrag att under- söka och göra en bedömning av användningen av brottsoffer- fondens medel samt att överväga om BrOM skulle kunna ha en roll i utvecklandet av stödfunktioner för brottsoffer. lämnade sitt betänkande Brottsoffer Vad har gjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40). Enligt utredningen uppfyllde BrOM i alla delar de intentioner som lagstiftaren hade när myndigheten inrättades. Utredningen hade också, mot bakgrund av uttalanden i justitieutskottet, över- vägt frågan om det fanns skäl att inrätta en brottsofferombudsman. Utredningen ansåg att inrättandet av BrOM inneburit en klar för- bättring av samhällets hantering av brottsofferfrågor och att därför de kostnader som skulle vara förenade med inrättandet av en sär- skild brottsofferombudsman skulle kunna användas på ett för brottsoffren bättre sätt. Utredningen ansåg dock att det finns risk för en jävsituation om man förenar chefskapet för BrOM med funktionen av brottsofferombudsman. ...och av brottsofferfonden När det gällde brottsofferfonden konstaterade utredningen att fonden utgjorde ett betydelsefullt stöd till forskning, utbildning, information och annan utvecklingsverksamhet som gäller brotts- offerfrågor. Det konstaterades vidare att cirka en tredjedel av dit- tills utdelade medel gått till forskningsprojekt medan övriga två tredjedelar fördelats till projekt i regi av olika brottsofferorganisa- tioner och till privat och offentlig brottsofferinriktad verksamhet. Utredningen föreslog att begränsningen som innebar att bidrag fick lämnas till löpande verksamhet bara om det fanns särskilda skäl skulle tas bort. Brottsofferavgiften föreslogs vidare bli höjd från till och tillskottet skulle reserveras för bidrag till de ideella organisationerna. De föreslagna förändringarna beslutades senare av (prop. 1998/99:100, bet. 1998/99:FiU27, rskr. 1998/99:249). BrOM fick en fortsatt central roll i brottsofferarbetet I propositionen (2000/01:79) Stöd till brottsoffer konstaterade regeringen bl.a. att BrOM, under de som den funnits på ett påtagligt sätt bidragit till att lyfta fram brottsofferfrågor i olika sammanhang. Regeringen ansåg vidare att det inom myndig- heten fanns en omfattande kunskap, som det var angeläget att till- varata i det fortsatta arbetet. Regeringen gav därför BrOM en aktiv roll också i det fortsatta brottsofferarbetet. Myndigheten gavs bl.a. en central roll när det gäller utvecklingen av brottsofferarbetet inom rättsväsendet och fick i uppdrag att inrätta vittnesstödsverk- samhet samt att utveckla lokal brottsoffersamverkan och upprätta och genomföra ett viktimologiskt (brottsofferinriktat) forsknings- program. Behovet av en översyn Frågor som rör brottsoffrens ställning samt stödet till och bemö- tandet av brottsoffer har fått allt större betydelse i takt med att också kunskapen och åtgärderna på området utvecklats i positiv riktning. BrOM:s verksamhet har ut- vecklats såväl kvalitativt som kvantitativt när det gäller både ären- den och arbetsområden. I och med att informationen om rätten till brottsskadeersättning och om möjligheterna att söka bidrag från brottsofferfonden allt bättre når ut till berörda, ökar också belast- ningen på BrOM. Antalet ansökningar om brottsskadeersättning och bidrag från brottsofferfonden ökar, liksom antalet förfråg- ningar om information av olika slag, från enskilda, media, ideella organisationer och rättsväsendet. Antalet brottsskadeärenden har ökat Kärnan i BrOM:s verksamhet är handläggningen av brottsskade- ärenden. Antalet inkommande ärenden har ökat sedan myndigheten bildades, vilket får ses som en följd av de informa- tionsinsatser som myndigheten genomfört. Den genomsnittliga handläggningstiden för brottsskadeärenden har minskat som myndigheten förstärkt den verksamhet som syftar till att bättre utreda ansökares försäkringsskydd och skadeståndsskyldigas betalningsförmåga. Den referatsamling som BrOM arbetat fram och gjort lätt tillgänglig för aktörer inom rättsväsendet, har främjat en mer enhetlig rättstillämpning. Förslag till EU-direktiv om brottsofferersättning Europeiska unionens råd antog ett rambeslut om brottsoffrets ställning i straffrättsliga förfaranden, vilket dock inte medförde behov av några lagstiftningsåtgärder i . Ett förslag till direktiv om statlig brottsofferersättning förhandlas för när- varande inom EU. Syftet med förslaget är att tillförsäkra brotts- offer inom EU ett starkare och mer enhetligt skydd bl.a. genom rätt till statlig ersättning oavsett i vilken av medlemsstaterna brottet har begåtts. Förslaget innebär att BrOM kan få nya upp- gifter när det gäller samarbete mellan brottsoffermyndigheter i de olika medlemsstaterna. Utredaren skall hålla sig informerad om hur detta arbete fortskrider och beakta det i arbetet. Antalet ansökningar om medel från brottsofferfonden ökar BrOM genomförde en utvärdering av brotts- offerfondens betydelse för brottsoffer. Man konstaterar att fonden har haft stor betydelse, såväl för utvecklingen av den viktimolo- giska forskningen i , som för ett ökat brottsofferperspektiv i olika verksamheter liksom för bemötandet av brottsoffer i olika situationer. Man påpekar dock att fonden har växt i storlek och att antalet ansökningar ökar. Detta ställer större krav på organisatio- nen som skall hantera ansökningarna och göra prioriteringar. En fråga som också aktualiserades var vilket arbete BrOM själv skall lägga ner på att komplettera ansökningar som inte uppfyller kraven, för att därmed i högre utsträckning kunna lyfta fram forsk- ning och verksamheter som inriktar sig på bortglömda offer- grupper. Vidare pekade man på behovet av att målen för fondens verksamhet preciseras och konkretiseras för att prioriteringarna skall kunna göras på ett bättre sätt. I och med att fler projekt och verksamheter får bidrag från fonden, ökar också behovet av resur- ser för att tillvarata och sprida den kunskap som byggs upp. Det bör övervägas om en del av fondens resurser skall kunna användas för att styra och höja kvaliteten på ansökningar om bidrag från fonden, för att kunna uppmärksamma också mindre utforskade brottsoffergrupper eller frågor och till att ge stöd till sådana verk- samheter som fyller en god funktion för brottsoffer men som av andra skäl har mindre möjligheter att beviljas medel från fonden. BrOM har på regeringens uppdrag tagit fram ett viktimologiskt forskningsprogram, som genomförs. En stor del av arbetet har bestått av att söka finansiering för forskar- och doktorandtjänster vid olika institutioner. Arbetet har skapat ett stort antal sådana tjänster och ett antal forskningsprojekt har startats. BrOM avser att starta ett nätverk för forskare på området. Det bör över- vägas om det kan finnas vinster att göra för andra kriminologiska forskningsområden genom bättre samordning med det växande viktimologiska forskningsområdet. som antalet brottsskadeärenden och antalet ansökningar om medel från brottsofferfonden ökat kraftigt och en större del av myndighetens resurser används för att hantera dessa ärenden, har myndigheten fått i uppdrag av regeringen att utföra vissa mer operativt inriktade åtgärder. Det handlar bl.a. om utbild- ning i brottsoffer- och bemötandefrågor för personal vid andra myndigheter inom rättsväsendet, att initiera lokal brottsoffersam- verkan och att tillsammans med införa vittnesstöd vid landets tingsrätter och hovrätter. Det bör övervägas om även andra liknande uppgifter bör ingå i BrOM:s verksamhet. Utredaren bör även överväga om BrOM mer aktivt bör följa hur kunskapen om brottsofferfrågor utvecklas vid myndigheterna inom rätts- väsendet. förslag om nationell samordnare har i delbetänkandet Nationell handlingsplan mot våld i nära relationer (SOU 2002:71), föreslagit att en särskild nationell samordnare skall tillsättas. Enligt förslaget skall samordnaren följa upp den nationella handlingsplan som också föreslås, samordna andra nationella insatser mot våld i nära relationer, vara opinionsbildare och fungera som kunskapsbank samt följa forskningen och utvärdera de olika insatser som vidtas på området . En stor del av BrOM:s resurser och verksamhet har ägnats åt området våld i nära relationer och BrOM fyller i praktiken många av de funktioner som Personsäkerhetsutred- ningen föreslår att en särskild nationell samordnare skall ha. Utredaren bör överväga om BrOM skall ha uppgiften att fungera som nationell samordnare för frågor som gäller våld i nära relatio- ner. BrOM har en nyckelroll för brottsoffer Regeringen har i budgetpropositionen (utgiftsområde 4, Rättsväsendet) uttalat att BrOM har en nyckelroll i och med det övergripande ansvaret för brottsofferfrågorna inom rättsväsen- det. En översyn av BrOM behövs för att säkerställa att myndighe- ten har rätt uppdrag och är för framtida uppgifter. Det enskilda brottsoffrets behov, rättigheter och intressen skall så långt som möjligt tillgodoses. Det är mycket angeläget att per- soner som utsätts för brott får ett adekvat bemötande, stöd och den ersättning de är berättigade till och att regeringen och rätts- väsendets myndigheter har kunskapsunderlag av hög kvalitet i dessa frågor. Det statsfinansiella läget gör emellertid att det inte finns utrymme för någon betydande förstärkning av resurserna. I stället måste man utreda möjligheterna att använda redan befintliga resurser inom rättsväsendet på ett effektivare sätt. En särskild utredare skall göra en översyn av Brottsoffermyndig- heten (BrOM). BrOM:s verksamhet, organisation och arbets- former skall analyseras mot bakgrund av de intentioner lagstiftaren hade när myndigheten inrättades 1994 och i ljuset av utvecklingen på området och de nya behov som kan ha uppkommit. Utredaren skall lämna förslag till hur BrOM:s framtida verksamhet bör se ut, vilka områden som myndigheten bör ansvara för och hur verksam- heten bör organiseras. Utredaren skall i detta sammanhang även överväga det förslag om att inrätta en särskild nationell samordnare när det gäller våld i nära relationer som lagts fram av i delbetänkandet Nationell handlingsplan mot våld i nära relationer (SOU 2002:71). Förslagen skall analyseras ur ett jämställdhetsperspektiv. Utredaren skall också göra en översyn av brottsofferfonden. Fondens organisation och arbetsformer, liksom de preciserade målen för fondens verksamhet skall analyseras. Utredaren skall i sitt arbete beakta hur arbetet inom Europeiska unionen (EU) fortskrider på detta område och lämna förslag som anses nödvändiga med anledning av det. Frågor som särskilt skall belysas Följande frågor skall belysas särskilt: