sou · GSB316d2 · 2005-01-01 00:00:00 — att sändningarna skall möjliggöra ett mångsidigare och för fler grupper mera tillgäng- ligt utbud för att öka radiomediets attraktivitet. Vid en kommande utvärdering av sändningsverksamheten, som kommittén föreslår skall ske , se avsnitt 8.8, bör ställning kunna tas till om utveck- lingen nått dithän att tekniken är redo för ett teknikskiftesperspektiv, dvs. om det finns möjlighet att staka ut vägen för ett teknikskifte och inrikta politiken på att ersätta de nuvarande analoga sändningarna med digitala sändningar. 8.3.1Etappvis utveckling av DAB-sändningarna i Kommitténs förslag: Utvecklingen av DAB-sändningarna i bör ske etappvis. Den första etappen av den fortsatta sändningsverk- samheten bör inledas . Regeringen bör verka för att tilldelas ytterligare frekvens- block i VHF band III för att ytterligare två rikstäckande DAB-nät skall kunna koordineras. I vart fall det ena av dessa nät bör kunna möjliggöra regionala sändningar. Som har redovisats i det föregående anser kommittén att det bör skapas förutsättningar för programföretag i att distribuera ljudradio via digitala plattformar som i vart fall har motsvarande täck- ning som FM-standarden, dvs. en god inom- och utomhustäckning samt både portabel och mobil täckning. Härtill anser kommittén att ansvaret för att ljudradioprogrammen sänds ut via de digitala platt- formar som har störst räckvidd bland konsumenterna bör anförtros programföretagen själva samt att programföretagen själva bör ansvara för att övergången från analog till digital teknik genomförs på ett kostnadseffektivt sätt. bör det åligga regering och riksdag att skapa förutsättningar för ljudradiobranschen att genomföra en övergång från analog till digital distribution. Eftersom DAB-standarden tekniskt sett framstår som bättre än FM-standarden anser kommittén att det i och för sig kan te sig rim- ligt att skapa sådana förutsättningar som möjliggör för aktörerna att bygga ut DAB-näten i till i princip full befolkningstäckning. Denna fråga kompliceras dock av ett flertal faktorer som hänger samman dels med DAB-standardens nuvarande räckvidd bland befolkningen i och övriga , dels med kostnaderna att bygga ut DAB-nät och kostnaderna för befintliga FM-nät. Enligt uppskattningar som gjordes fanns det endast cirka 2 000 DAB-mottagare i . Sannolikt hade endast en del av dessa införskaffats på marknadsmässiga villkor av enskilda konsumenter. Denna siffra kan jämföras med uppskattat antal FM- mottagare i , cirka 25 miljoner stycken. Antalet DAB-mot- tagare bland de svenska konsumenterna är alltså mycket lågt. Ur ett mediepolitiskt perspektiv vore det naturligtvis otillfredsställande om radiolyssnandet skulle minska till följd av introduktionen av en ny teknik. För att radiolyssnandet inte skall sjunka när FM-sändningarna upphör torde därför huvuddelen av FM-mottagarna få ersättas med nya DAB-mottagare. Tiden då FM- och DAB-sändningarna måste ske parallellt kan alltså bli lång med höga distributionskostnader som följd. Den låga räck- vidden för DAB-sändningarna bland allmänheten innebär vidare att det ännu inte etablerats någon kommersiell marknad för program- företag att bedriva DAB-sändningar. Att det inte sålts särskilt många DAB-mottagare i hänger sannolikt samman med ett flertal olika faktorer. DAB-sändningar- na i har endast bedrivits som en försöksverksamhet i begränsade sändningsområden. Medvetenheten hos det stora fler- talet konsumenter i om att det bedrivits DAB-sändningar har varit låg. Programutbudet i DAB-sändningarna har begränsats till SR:s sändningar och det har till stor del bestått av parallellsändningar. De allra flesta elektronikhandlare har inte haft DAB-mottagare i sina ordinarie sortiment och de DAB-mottagare som funnits att tillgå på marknaden har oftast kostat mycket mer än FM-mottagare. Vidare har ett av världens bästa FM-nät med en förstklassig ljud- kvalitet och täckning och det stora flertalet ljudradiolyssnare kan antas vara nöjda med FM-sändningarna. Det går således att identifiera en rad faktorer som förklarar varför det rått en låg efterfrågan bland de svenska konsumenterna att ta del av DAB-sändningarna. En internationell utblick till andra europeiska länder visar emellertid att förhållandena på den svenska marknaden inte är unika. Efterfrågan hos konsumenter att ta del av DAB-sändningarna får sett sägas ha varit låg i samtliga de länder där DAB-sändningar bedrivs. Enligt uppgifter som inhämtats av () hade det sålts cirka 250 000 – 300 000 DAB-mottagare i , varav cirka 200 000 hade sålts i och mer än 35 000 DAB-mottagare i . Enligt uppgifter från DRDB såldes det cirka 100 000 DAB- mottagare i . Bland de nordiska länderna hade det sålts cirka 5 000 DAB-mottagare i , cirka 1 000 DAB-mottagare i och cirka 100 DAB-mottagare i . Bland länderna med störst befolkningsunderlag i är det huvudsakligen i som försäljningen av DAB-mot- tagare från och med julhandeln ökat från tidigare låga volymer. Denna ökning understiger dock de prognoser som branschen tidi- gare själva gjort. På grund av att det inte uppstått någon större efterfrågan på DAB-mottagare bland konsumenterna har de största elektronik- tillverkarna valt att inta en avvaktande hållning till att inleda massproduktion av DAB-mottagare. Detta har i sin tur bidragit till att utbudet av DAB-mottagare varit begränsat och att priserna på DAB-mottagare legat på en hög nivå. aviserade emeller- tid ett stort japanskt elektronikföretag att företaget kommer att lansera en modell av en portabel DAB-mottagare . Förhoppningen inom ljudradiobranschen är att detta besked skall påverka även andra större elektronikföretag att inleda produktion av DAB-mottagare samt att detta kan leda till att det skapas en mass- marknad för DAB-mottagare. Vid en helhetsbedömning är det trots allt svårt att förutsäga när efterfrågan bland de svenska konsumenterna att ta del av DAB- sändningar kan öka. Enligt många bedömare är en alltför liten marknad för att självt kunna påverka tillverkningsindustrin att inleda produktion av olika DAB-mottagare i några större volymer. För att efterfrågan på DAB-mottagare skall öka i krävs det sannolikt att DAB-standarden når en hög efterfrågan bland konsu- menter också i andra länder. torde alltså i betydande utsträck- ning vara beroende av utvecklingen av DAB-standarden i främst de övriga europeiska länderna. Samverkan mellan public service-bolagen i utgör ett viktigt led i utvecklingen för en massmarknad för DAB-standarden. Vid ett resonemang om att bestämma nivån för fortsatta DAB- sändningar i går det heller inte att bortse ifrån att DAB-stan- darden lades fast . Utveckling av nya digitala standarder har fortgått kontinuerligt. Rimligtvis kommer teknikutvecklingen att pågå i oförminskad takt även i fram- tiden. En standard som inte vinner ett snabbt genomslag på mark- naden riskerar att väljas bort av konsumenter och programföretag till förmån för nyutvecklade eller modifierade standarder, som är billigare, utnyttjar frekvensspektrumet ännu mera effektivt och som kan erbjuda ett ännu mera varierat utbud av olika tjänster. Modifie- ring av befintliga standarder kan leda till att första generationens mottagare som utvecklats för en viss plattform blir obrukbara eller i vart fall inte kan användas för nyutvecklade applikationer. Ett exempel på det sistnämnda är de försökssändningar med 5.1-ljud via DAB-plattformen som inleddes av kommersiella företag i , se avsnitt 3.3.1. För att kunna lyssna på dessa sändningar krävs särskilda DAB-mottagare som är anpassade just för den ljudkodning som används under försöken. För att DAB-sändningarna skall kunna konkurrera ut FM-sänd- ningarna torde det vidare krävas att sändningarna kan erbjuda minst lika bra ljudkvalitet och täckning som FM-näten samt därutöver erbjuda betydande mervärden såsom ett större och bredare utbud av ljudradioprogram, ett mer flexibelt radiomedium bl.a. vad gäller innehållsmässiga valmöjligheter och tillgänglighet samt attraktiva tilläggstjänster och lagringsmöjligheter. Att bygga ut rikstäckande DAB-nät i är emellertid förenat med stora kostnader. Ett DAB-nät kan med bibehållande av en god ljudkvalitet i utsändning- arna visserligen rymma upp till 10 gånger fler kanaler än ett FM- nät. Kostnaderna för ett DAB-nät sett per radiokanal kan därmed bli väsentligt mycket billigare än ett FM-nät. Räknat i faktiska kost- nader uppgår emellertid den årliga hyran av ett DAB-nät utbyggt till en befolkningstäckning på till ungefär så mycket som ett FM-nät med en befolkningstäckning på , cirka exkl. mervärdesskatt mot omkring exkl. mervärdesskatt. Trots de starka mediepolitiska skäl som talar för en snabb ut- byggnad av DAB-näten i är frågan om utbyggnadstakt alltså mycket komplex. En snabb utbyggnad av DAB-näten i förening med ett fastlagt regelverk för DAB-sändningarna skulle kunna leda till att radiolyssnandet i ökar och att ljudradion befäster sin redan starka ställning på massmediemarknaden. En snabb utbyggnad av DAB-näten skulle emellertid också kunna leda till att stora resurser investeras i distributionsnät, som används för sändningar som endast ett fåtal radiolyssnare kommer att ta del av, resurser som i stället hade kunnat användas för att t.ex. utveckla sändningarnas innehåll. Mot bakgrund av de stora mediepolitiska vinster som kan uppnås om distributionen av ljudradion i snabbt digitaliseras för- ordar kommittén som tidigare framgått en fortsatt sändningsverk- samhet med DAB-standarden. Till följd av den osäkerhet som råder avseende möjligheterna för DAB-sändningarna att snabbt nå ut till ett större antal radiolyssnare och de stora kostnader som är förenade med en snabb utbyggnad anser kommittén emeller- tid att det inledningsvis bör skapas förutsättningar för en etappvis utveckling av DAB-sändningarna i . Under den första etappen bör investeringarna i DAB-näten begränsas. Detta hindrar dock inte programföretagen från att själva ta sådana initiativ som innebär att sändningar marknadsförs i utökade sändningsområden. Kommittén anser att den första etappen bör inledas . En etappvis utveckling av DAB-sändningarna i är ett första steg för att ersätta FM-standarden med digitala ljudradiosändningar. Redan nu bör det därför inledas ett arbete för att skall till- delas frekvensblock för DAB-sändningar i en omfattning som kan förutses täcka framtida behov. SR har uttalat att public service-bolagen kan antas behöva två DAB-nät för sina sändningar. Likaså har RU uttalat att den privata radiobranschen förväntas behöva två DAB-nät. Kommittén delar SR:s och RU:s bedömningar och anser således att regeringen bör verka för att tilldelas ytter- ligare frekvensblock i VHF band III för att ytterligare två rikstäckan- de DAB-nät skall kunna koordineras. I vart fall det ena av dessa nät bör kunna möjliggöra regionala sändningar. 8.3.2Sändningsverksamhetens omfattning under den första etappen Kommitténs bedömning: Under den första etappen av den fortsatta sändningsverksamheten med DAB-standarden bör båda de befint- ligt utbyggda DAB-näten användas för sändningar i Stockholms-, Göteborgs- och Malmöområdena samt i . Under den etappvisa utvecklingen av DAB-sändningarna bör aktörerna på ljudradiomarknaden därutöver själva kunna ta initiativ till utökade sändningsområden såväl i det regionala som i det natio- nella DAB-nätet på de villkor och under de förutsättningar som den samlade politiken skapar. Det finns två koordinerade DAB-nät i . Det nationella DAB-nätet är utbyggt till cirka 85 procents befolkningstäckning, medan det regionalt nedbrytbara DAB-nätet är utbyggt till cirka 35 procents befolkningstäckning. Det förra nätet kan användas för endast nationella sändningar, medan det andra kan användas för så- väl nationella som regionala sändningar. Mot bakgrund av att DAB-utvecklingen fortfarande befinner sig i ett inledningsskede anser kommittén att investeringarna i DAB- näten under den första etappen av de fortsatta sändningarna bör begränsas. Redan genom utnyttjande av befintliga DAB-nät bedömer kommittén att deltagande programföretag bör kunna bedriva en sändningsverksamhet som på allvar kan konkurrera med FM-sänd- ningarna och andra medieformer inom de geografiska områden där DAB-sändningar kan bedrivas. Som framgår av kommitténs övriga förslag bör både SR och privata aktörer ges möjligheter att bedriva DAB-sändningar under den fortsatta sändningsverksamheten. Kommittén anser att public service-bolagens sändningar å ena sidan och privata aktörers sänd- ningar å andra sidan bör ha ungefär samma befolkningstäckning under den första utbyggnadsetappen. Kommittén föreslår att sänd- ningarna i vart och ett av de befintliga DAB-näten bör ha cirka 35 pro- cents befolkningstäckning, dvs. samma befolkningstäckning som i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet. Detta innebär att sändningar kommer att kunna bedrivas i Stockholms-, Göteborgs- och Malmö- områdena samt i . Efter den första etappen anser kommittén att frågan om ytterligare investeringar för att utöka DAB-sändningarna bör ställas i relation till graden av efterfrågan bland konsumenterna att ta del av sändning- arna. Fortsatta investeringar i de befintliga DAB-näten via offentliga medel bör enligt kommitténs mening anstå till dess sändningsverk- samheten utvärderats och det bl.a. visat sig att DAB-standarden fått ett positivt bemötande på ljudradiomarknaden i stort. Enligt kommitténs mening hindrar inte detta ställningstagande aktörerna på ljudradiomarknaden från att när som helst själva ta initiativ till utökade DAB-sändningar såväl i det regionala som i det nationella DAB-nätet på de villkor och under de förutsättningar som den samlade politiken skapar. Det bör vara upp till aktörerna själva att inom ramen för tillgängligt sändningsutrymme och sändningsvillkor avtala om t.ex. ett utökat antal multiplexstationer i det regionala DAB-nätet. Det bör också ankomma på parterna att inom ramen för tillgängligt sändningsutrymme och sändningsvillkor ta initiativ till utökade sändningar i det nationella DAB-nätet och avtala om detta inom ramen för tillgängliga resurser. 8.4Mångsidigt programutbud i , m.m. Kommitténs bedömning: Det bör skapas förutsättningar för ett mångsidigt programutbud under den första etappen av den fortsatta sändningsverksamheten med DAB-standarden. Kommittén anser att SR inom ramen för den samlade medelstilldel- ningen skall ges utökade resurser som täcker de merkostnader som är förenade med kommitténs förslag till sändningsverksamhet under den första etappen av de fortsatta DAB-sändningarna. Enligt kom- mitténs mening bör SR själv kunna bestämma hur resurserna skall användas för att bäst befrämja övergången från analog till digital teknik. Ett mångsidigt programutbud i förutsätter enligt kommitténs mening deltagande av privata aktörer. Här utgör befintliga tillståndshavare för analog lokalradio en viktig grupp. Lokal- radion attraherar en stor del av radiolyssnarna, särskilt radiolyssnare . Deltagande av lokalradion i DAB-sändningarna kan alltså medverka till att olika kategorier lyssnare övergår till DAB- sändningarna. Därmed skapas också bättre möjligheter för ett snabbt och framgångsrikt teknikskifte. Eftersom det ännu inte skapats någon kommersiell marknad för DAB-sändningar kan kommersiella aktörer inte räkna med att inom rimlig tid få tillbaka de investeringar som krävs för att bedriva DAB-sändningar. Vidare har lokalradiobranschen i som hel- het uppvisat negativa resultat i princip sedan de inledde sina sändningar. RU, som företräder de flesta av tillståndshavarna på lokalradiomarknaden, har uppgett att det ackumulerade underskot- tet i branschen kan beräknas uppgå till cirka 1,1 mdkr. Kommersiella aktörers deltagande i DAB-sändningar, sär- skilt de befintliga tillståndshavarna för analog lokalradio, torde därför förutsätta att de erbjuds olika incitament. Förslag som innebär incitament till innehavare av analoga lokalradiotillstånd att bedriva DAB-sändningar återfinns under avsnitt 8.5 och 8.6. 8.4.1Fördelning av kapacitet i sändarnäten till public service-bolag och kommersiella aktörer Kommitténs bedömning: SR bör under den första etappen av den fortsatta sändningsverksamheten förfoga över hela kapaciteten i det nationella DAB-nätet och i medeltal en tredjedel av kapaciteten i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet. Övrig kapacitet i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet bör upplåtas till privata aktörer. I samband med att de nuvarande sändningstillstånden för public service-bolagen upphör att gälla bör det prövas om det finns en kom- mersiell efterfrågan att bedriva DAB-sändningar på den nationella frekvensen. Om det finns ett sådant intresse bör tillstånd att bedriva sändningar i det nationella DAB-nätet också kunna fördelas till privata aktörer. Regeringen beslutade om sändningsutrymme för digitala ljudradiosändningar. Med tillämpning av förordningen (1995:1020) om digitala ljudradiosändningar beslutade regeringen att upplåta 60–av sändningsutrymmet i de regionala frekven- serna i Stockholms-, Göteborgs- och Malmöområdena till privata programföretag. Återstoden av sändningsutrymmet i de regionala frekvenserna samt sändningsutrymmet i den nationella frekvensen i Stockholms-, Göteborgs- och Malmöområdena får enligt beslutet användas av och . Vidare beslutade regeringen att digitala ljudradio- sändningar också får bedrivas i med samma förut- sättningar som i beslutet . Enligt det nuvarande sändningstillståndet för (SR 2001) har SR rätt att i det nationella DAB-nätet (på den nationella frekven- sen) sända sex program och i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet (de regionala frekvenserna) i Stockholms-, Göteborgs- och Malmöområdena samt i sända ett (och ) respektive två (och ) program. Villkoren i sändningstillståndet bygger på förutsättningen att hela sändningsutrymmet i det nationella DAB-näten samt 25– av kapaciteten i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet skall disponeras av SR och UR. Både SR och RU har i sina förslag om utbyggnadsplaner utgått ifrån att SR skall förfoga över hela kapaciteten i det nationella DAB- nätet samt i medeltal en tredjedel av kapaciteten i det regionalt ned- brytbara DAB-nätet, medan privata aktörer skall förfoga över i medel- tal två tredjedelar av kapaciteten i det regionalt nedbrytbara DAB- nätet. SR:s och RU:s förslag om utbyggnad av DAB-sändningarna i bygger alltså på samma förutsättningar om utnyttjande av kapaciteten i de befintliga DAB-näten som följer av regeringsbeslu- ten och SR:s nuvarande sändningstillstånd. SR bör enligt kommitténs mening alltjämt ges rätt att förfoga över hela kapaciteten i det nationella DAB-nätet. Ett skäl för detta förslag är att ordningen överensstämmer med SR:s och RU:s förslag. Vidare är sändningar i det nationella DAB-nätet förhållandevis kost- nadskrävande. Med hänsyn till att det ännu inte skapats någon kom- mersiell marknad för DAB-sändningarna torde alltså kommersiella sändningar i det nationella DAB-nätet förutsätta relativt omfattande incitament till enskilda privata aktörer. Kommittén bedömer att det inte finns förutsättningar att föreslå sådana incita- ment. Det står dock klart att övergången till digital teknik skapar ett större utrymme för nationella sändningar än vad som tidigare gällt för analoga sändningar. I samband med att de nuvarande sänd- ningstillstånden för public service-bolagen upphör att gälla bör det därför prövas om det finns en kommersiell efterfrågan att bedriva sändningar på den nationella frekvensen. Om det finns ett sådant intresse bör tillstånd att bedriva sändningar i det nationella DAB- nätet kunna fördelas också till privata aktörer. Att SR skall förfoga över i medeltal av kapaciteten i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet hänger samman med att bolaget avser att även i sitt digitala utbud bedriva regionala sändningar i samma omfattning som bolaget gör i sina analoga sändningar. Kommittén anser att det är värdefullt att SR även fortsättningsvis kan bedriva sådana regionala sändningar och det är därför rimligt att SR ges utrymme i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet i enlighet med vad bolaget föreslagit. Övrig kapacitet i det regionalt nedbrytbara DAB- nätet bör upplåtas till privata aktörer. Kommitténs bedömning: är det av största vikt att när- radion kan beredas sändningsutrymme av minst samma omfattning som . bedöms det emellertid finnas varken eko- nomiska eller tekniska lösningar för närradions deltagande i DAB- sändningarna. Enligt gällande lagstiftning får ett tillstånd att sända närradio inte ges till någon som har tillstånd att sända digital ljudradio. Tillståndet att sända närradio upphör vidare att gälla om tillståndshavaren får tillstånd att sända digital ljudradio (4 kap. 6 § radio- och TV-lagen). För att överhuvudtaget möjliggöra för en tillståndshavare att sam- tidigt inneha ett närradiotillstånd och ett digitalt ljudradiotillstånd krävs alltså en lagändring som innebär att det lagliga hindret mot att kombinera ett närradiotillstånd med ett digitalt slopas. Vidare innebär huvudregeln i gällande lagstiftning för närradion att sänd- ningsområdena för närradio skall omfatta högst en kommun (4 kap. 2 § andra stycket radio och TV-lagen). Utan lagändringar skulle närradion därför i praktiken inte kunna bedriva sändningar i det befintliga regionalt nedbrytbara DAB-nätet. Kommittén bedömer att det finns varken ekono- miska eller tekniska lösningar för närradions deltagande i DAB- Det finns därför inte skäl att nu lägga fram förslag till en sådan lagändring. Det är emellertid, som nämnts, av stor betydelse att i fortsatta överväganden om den digitala ljudradions framtid se över de svårigheter som finns för närradion och försöka hitta lösningar. är det naturligtvis av största vikt att när- radion kan beredas sändningsutrymme av minst samma omfattning som . Det kan i sammanhanget nämnas att en samlad analys av framtidsförutsättningarna för lokal icke-kommersiell radio och TV pågår inom . Analysen beräknas vara klar . Kommitténs förslag: Till public service-bolagen bör sändningstill- stånd meddelas för både nationella och regionala DAB-sändningar. Privata aktörer bör under den första etappen av de fortsatta DAB- sändningarna erbjudas tillstånd att bedriva nationella och regionala ljudradiosändningar i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet. Som framgått under avsnitt 8.4.1 föreslår kommittén att SR bör för- foga över hela kapaciteten i det nationella DAB-nätet och i medeltal en tredjedel av kapaciteten i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet. Enligt nu gällande ordning har SR även rätt att i det regionala DAB- nätet bedriva nationella sändningar inom ramen för befintlig kapa- citet. Kommittén finner inte anledning föreslå någon annan ordning. Det regionalt nedbrytbara DAB-nätet är utbyggt till en befolkningstäckning på . Sändningar kan be- drivas i fyra sändningsområden, , , och (). SR skall förfoga över i medeltal av den totala kapaciteten (1152 kbit/s) i varje sändningsområde. I varje sändningsområde kommer det vid sidan av SR att i genomsnitt finnas plats för sex privata ljudradiokanaler (cirka 25 stycken) om varje kanal skall ha en kapacitet på 128 kbit/s och kanalerna bara skall sändas regionalt. Det regionalt nedbrytbara DAB-nätet kan utöver regionala sänd- ningar användas också för nationella sändningar. Vid nationella sänd- ningar utnyttjas kapacitet i varje regionalt sändningsområde. Om därför endast nationella sändningstillstånd fördelas till privata aktörer i det regionala DAB-nätet finns det vid sidan av SR i genomsnitt plats för cirka sex kanaler om varje kanal skall utnyttja en överförings- kapacitet på 128 kbit/s. Det är vidare möjligt att fördela både nationella och regionala tillstånd i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet. Om t.ex. två natio- nella kanaler fördelas till privata aktörer kommer det att vid sidan av SR att i genomsnitt finnas plats för fyra regionala privata kanaler om varje kanal skall förfoga över en överföringskapacitet på 128 kbit/s. Det finns alltså ett flertal alternativ till hur sändningstillstånd kan fördelas till privata aktörer i det regionala DAB-nätet.