sou · GSB362 · 2005-01-01 00:00:00 — En sådan överföring (s.k. banking) innebär att medlemsstaten ersätter utsläppsrätter som är giltiga – och som heller inte överlämnats och annullerats under något av den tidigare periodens år – med nya rätter som då blir giltiga . Av artikel 13 i handelsdirektivet framgår att en medlemsstats handlingsutrymme i detta avseende ser olika ut i övergången mellan försöksperioden –2007 och Kyotoprotokollets första åtagan- deperiod respektive mellan Kyotoprotokollets första (2008–2012) och andra åtagandeperiod (2013 och framåt), på följande vis: Av artikel 13.2 framgår att en medlemsstat får använda banking mellan perioden –2007 och Kyotoprotokollets första åta- gandeperiod (2008–2012). Av artikel 13.3 framgår att banking skall ske mellan Kyoto- protokollets åtagandeperioder. Delegationen har diskuterat huruvida banking bör utnyttjas av mellan försöksperioden (2005–2007) och första åtagande- perioden (2008–2012). Att tillåta banking är i princip en effektivitetshöjande åtgärd eftersom banking skapar en tidsmässig flexibilitet, vilket innebär att en åtgärd som vidtas får tillgodoräknas . I ett väl fungerande handelssystem är det den totalt tilldelade mängden utsläppsrätter som spelar roll för priset på utsläppsrätter. Om banking tillåts mellan försöksperioden (2005–2007) och första åtagandeperioden (2008–2012) ändras den totalt tilldelade mäng- den som kommer att påverka priset från antalet som delas ut för perioden (2005–2007) till antalet som delas ut för perioden (2005– 2012). Om tilldelningen förväntas bli markant lägre –20127 jämfört med perioden –2007 kan det vara ekono- miskt rationellt att vidta åtgärder nu och spara utsläppsrätter till denna senare period. På så sätt utjämnas prisskillnader mellan peri- oder vilket är samhällsekonomiskt fördelaktigt eftersom miljö- effekten i det närmaste är oberoende av när inom perioden utsläp- pen äger rum. Om banking däremot inte tillåts mellan försöksperioden och första åtagandeperioden blir sparade utsläppsrätter i slutet av för- söksperioden utan värde. Därmed skapas inte incitament att vidta åtgärder tidigare för att kunna tillgodogöra sig dessa . Enligt delegationen kan emellertid banking mellan försöksperio- den och första åtagandeperioden vara förenat med vissa problem. Ett problem är att EU har ett bindande åtagande för första åtagan- deperioden att minska utsläppen i förhållande till utsläppen . Om för många utsläppsrätter sparas under för- 7 Tilldelningen för första åtagandeperioden fastställs enligt handelsdirektivet . söksperioden för att överföras till första åtagandeperioden finns det risk för att åtagandet inte kan hållas, förutsatt att inte andra korri- gerande åtgärder vidtas. Detta gäller för EU som helhet och oavsett om ett eller flera länder tillåter banking. I Kyotoprotokollet sägs inte något om att sparade utsläppsrätter från perioden –2007 får avräknas mot EU:s åtagande. Enligt delegationen kan ytterligare ett problem uppstå. Om endast ett land eller ett fåtal länder tillåter banking mellan försöks- perioden och första åtagandeperioden måste dessa länder växla in sparade utsläppsrätter mot nya utsläppsrätter som är giltiga under den första åtagandeperioden. Det finns då risk att det fåtal länder som tillåter banking drar till sig utsläppsrätter från aktörer i andra länder som bedömer det fördelaktigt att spara rätter till nästa period. Detta kan speciellt bli fallet om det blir en generös tilldel- ning . Skulle antalet sparade utsläppsrätter bli stort skulle det under dessa förutsättningar kunna bli ett pro- blem för det land som tillåter banking att hålla sig inom börde- fördelningsåtagandet eller det nationella målet under första åtagan- deperioden. De ovan omtalade riskerna gäller endast för banking mellan för- söksperioden och första åtagandeperioden. Banking mellan första och andra åtagandeperioden är obligatoriskt enligt handelsdirekti- vet. I ingressen till handelsdirektivet sägs i punkt 9 att medlems- staterna får föreskriva att de endast utfärdar utsläppsrätter med gil- tighet som inleds 2008 till personer som innehaft utsläppsrätter som annullerats, motsvarande den minsk- ning av utsläppen som dessa personer gjort på sitt nationella terri- torium som inleds 2005. Delegationen har haft svårt att bedöma hur artikel 13 i handels- direktivet skall tolkas i ljuset av innehållet i punkt 9 i ingressen i fråga om det enskilda landets möjligheter att begränsa s.k banking. Dessutom finner delegationen att frågan tycks sakna praktisk betydelse. Enligt information som delegationen erhållit från kommissionens miljödirektorat finns det nämligen en shared understanding bland medlemsländerna att s.k. banking inte skall användas mellan försöksperioden och den första åtagandeperioden. Delegationen har vid en samlad bedömning av det underlag och den kunskap som finns tagit ställning för att banking inte bör tillåtas mellan försöksperioden (2005–2007) och första åtagande- perioden (2008–2012). I grunden är dock delegationen positiv till banking, eftersom det ökar möjligheterna till flexibilitet och lång- siktighet för berörda verksamhetsutövare. Delegationen har mot bakgrund av diskussioner som förts med tjänstemän vid kommissionen dragit slutsatsen att rätten till frivil- lig annullering kan inskränkas på nationell nivå. Som närmare anges i det följande är det därför delegationens uppfattning att inskränk- ning kan göras bl.a. i det fall en utsläppsrätt är pantsatt. Delegationens förslag: Om panträtt har upplåtits i en utsläpps- rätt skall efter ansökan från pantsättaren en pantsättning regi- streras på pantsättarens konto där utsläppsrätten finns registre- rad. Om panthavaren har ansökt om en sådan registrering skall en preliminär registrering av pantsättningen göras. Energi- myndigheten skall därefter förelägga pantsättaren att yttra sig över ansökningen från det att han fick del av föreläggandet. Om pantsättaren inte invänder mot ansök- ningen, skall pantsättningen slutligt registreras på pantsättarens konto där utsläppsrätten finns registrerad. När en pantsättning av en utsläppsrätt har upphört skall, på motsvarande sätt som för registrering när panträtt har upplåtits, registreringen tas bort från pantsättarens konto där utsläpps- rätten finns registrerad. 5.7.1Behovet av pantsättning av utsläppsrätter I registerförordningen saknas bestämmelser om pantsättning av utsläppsrätter. Enligt delegationen finns därmed utrymme för nationella bestämmelser på området. För finansiella instrument som registreras enligt bestämmelserna i lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument har möjligheten till pantsättning stor betydelse för det ekonomiska värdet av sådana tillgångar. För en diskussion om utsläppsrätternas rättsliga ställning hänvisas till kapitel 11. Som kommer att framgå närmare av det kapitlet anser delegationen att utsläppsrätter bör betraktas som finansiella instrument. Regler om pantsättning finns i 4 kap. kontoföringslagen och rättsverkan av registrering av en panträtt finns i 6 kap. samma lag. I förarbetena till lagen (2003:113) om elcertifikat diskuterades frågan om behovet av att kunna registrera pantsättningar av elcer- tifikat i elcertifikatregistret. Där konstaterades att detta behov torde vara begränsat eftersom det var osäkert om banker och andra kreditinstitut skulle komma att godta elcertifikat som säkerhet för krediter. Det konstaterades i förarbetena att det dock inte kunde uteslutas att en aktör på marknaden, som placerat kapital i elcertifi- kat, önskade belåna dessa för att på så sätt tillgodogöra sig värdet av elcertifikaten i form av krediter. För att undvika att ett avtal om pantsättning, om möjligheten till registrering av pantsättning sak- nades, felaktigt skulle kunna registreras som t.ex. en överlåtelse av elcertifikat, infördes möjligheten att kunna registrera en pantsätt- ning (prop. 2002/03:40). Liknande behov synes också finnas be- träffande utsläppsrätter. Det bör därför införas regler om att pant- sättning av utsläppsrätter skall kunna registreras i utsläppsrätts- registret. Vid pantsättning av annan lös egendom skall egendomen överläm- nas till panthavaren. I ett registersystem har besittningsövergången ersatts av en registeråtgärd, varigenom det framgår att utsläpps- rätterna är pantsatta. 5.7.3Annullering av pantsatta utsläppsrätter Delegationens förslag: En utsläppsrätt som är pantsatt, får inte annulleras utom för det fall utsläppsrätten är giltig därför att den tidsperiod för vilken den är utfärdad har gått till ända. Om en utsläppsrätt i sådant fall annulleras skall panthava- ren ändå kunna kräva betalning för sin fordran även om den inte förfallit till betalning. En utsläppsrätt som blivit pantsatt får således inte annulleras av andra skäl. Enligt artikel 12 och 13 i handelsdirektivet kan en utsläppsrätt an- nulleras i tre olika fall. Det är enligt artikel 12.3 när verksamhets- utövaren överlämnat utsläppsrätter motsvarande de sammanlagda utsläppen kalenderåret före. Det är också när en innehavare av en utsläppsrätt begär det enligt artikel 12.4. Slutligen skall en utsläpps- rätt annulleras om åtagandeperioden för vilken den utfärdats har gått till ända enligt artikel 13.2 och 13.3 (se avsnitt 5.6). För elcertifikaten gäller enligt 4 kap. 9 § lagen (2003:113) om el- certifikat att annullering av ett elcertifikat inte får ske om certifi- katet är pantsatt enligt en preliminär eller slutlig registrering på el- certifikatkontot. Fråga är om det i handelssystemet går att ha en liknande lösning som i systemet med elcertifikat. I artikel 24 i registerförordningen anges att registeradministratö- ren alltid skall utföra alla uppdrag som en kontohavare lämnar i fråga om frivillig annullering av utsläppsrätter. Vid korrespondens med tjänstemän vid kommissionen har de angivit att regler om pant m.m. kan införlivas i respektive lands egen lagstiftning. Delegatio- nen utgår därför från att artikel 24 inte kommer att förhindra nationella bestämmelser om pantsättning som har företräde fram- för bestämmelserna om frivillig annullering. Delegationen finner mot bakgrund av vad nu anförts att det inte finns några vägande skäl mot att förbjuda annullering av pantsatta utsläppsrätter. Dele- gationen föreslår därför att annullering inte bör få ske om utsläpps- rätten är pantsatt utom vad gäller annullering efter tidsperiodens slut enligt bestämmelserna i artikel 13.2 och 13.3. Det innebär att det finns behov av en bestämmelse som säkerställer panträttens funktion som säkerhet vid krediter i dessa fall av annullering. För att en borgenär skall vara skyddad mot att hans panträtt mister sitt värde är det viktigt att han kan söka betalning ur en pantsatt utsläppsrätt fastän den fordran som panträtten utgör säkerhet för inte är förfallen till betalning. En liknande bestäm- melse om att en borgenär kan söka betalning ur pantsatt egendom trots att den fordran som panten utgör säkerhet för inte har förfal- lit till betalning finns i 3 kap. 6 § sjölagen (1994:1009). Det är i den lagen fråga om situationer där pantens värde, av skäl som närmare framgår av lagrummet, riskerar att gå förlorat. En utsläppsrätt, vars giltighetstid är begränsad, mister sitt värde när giltighetstiden har gått till ända. Enligt delegationen är det av stor betydelse att en panthavare kan säkra sin rätt till betalning när giltighetstiden för den pantsatta utsläppsrätten närmar sig sitt slut. Den enklaste ordningen utifrån behörighetsfrågor är, för såväl be- rörda parter som , att pantsättaren ansöker om att pantsättningen skall registreras. Pantsättaren är således den som i första hand skall ansöka om att pantsättningen registreras i ut- släppsrättsregistret. För att stärka panthavarens ställning i de fall pantsättaren har underlåtit att ansöka om registrering av pantsättningen bör dock en bestämmelse införas, som innebär att även panthavaren kan ansöka om att pantsättningen registreras. En preliminär registrering skall då göras i utsläppsrättsregistret. I anslutning till registreringen skall förelägga pantsättaren att yttra sig över ansök- ningen från det att denne fått del av föreläggandet. Om pantsättaren inte har något att invända mot ansökningen får det förutsättas att panthavarens uppgifter är korrekta. Energi- myndigheten skall då slutligt registrera pantsättningen. Om en pantsättning har upphört måste även detta registreras. Det normala förfarandet torde vara att parterna i samband med pantsättningen avtalar om att panthavaren skall ansöka om att regi- streringen om pantsättningen skall tas bort. På motsvarande sätt som vid pantsättning bör det finnas möjlighet för panthavaren att ansöka om att pantsättningen skall tas bort. Vad som sagts i det föregående om föreläggande samt preliminär och slutlig registre- ring vid pantsättning som sökts av panthavaren bör tillämpas även vid registrering av att en pantsättning skall tas bort. 5.8Registrering av konkurs, utmätning, betalningssäkring och kvarstad Delegationens förslag: Om Energimyndigheten har underrättats om att en innehavare av ett konto i utsläppsrättsregistret har försatts i konkurs, eller att en utsläppsrätt utmätts, belagts med kvarstad eller blivit föremål för betalningssäkring skall detta registreras i utsläppsrättsregistret. Får Energimyndigheten en underrättelse om att ett beslut om konkurs har upphävts, en underrättelse om att en konkurs har avslutats, eller en underrättelse om att en utmätning, kvarstad eller betalningssäkring har upphävts eller återgått, skall registreringen tas bort. En utsläppsrätt som är utmätt, belagd med kvarstad eller blivit föremål för betalningssäkring får inte annulleras utom för det fall utsläppsrätten är giltig därför att den tidsperiod för vilken den är utfärdad har gått till ända. En utsläppsrätt som blivit föremål för någon av de nämnda åtgärderna får således inte annulleras av andra skäl. Som framgår nedan skall utsläppsrätter inte vara undantagna från utmätning. Enligt 3 kap. 3 § konkurslagen räknas till ett konkursbo i princip all egendom som är sådan att den kan utmätas och som tillhörde gäldenären när konkursbeslutet meddelades. Utsläpps- rätter kommer således att ingå i konkursboet och där utgöra en till- gång. För att detta skall fungera praktiskt måste ett tillägg göras i konkursförordningen (1987:916) så att under- rättas om ett konkursbeslut så att uppgiften kan föras in i utsläppsrättsregistret. Skulle ett konkursbeslut upphävas av högre rätt måste en underrättelse om detta gå till Energimyndig- heten för att myndigheten skall kunna ta bort registre- ringen om konkurs ur registret. När en konkurs har avslutats ålig- ger det konkursförvaltaren att lämna uppgift om detta till Energi- myndigheten. En förutsättning för att egendom skall kunna utmätas är att den utgör en förmögenhetstillgång som kan överlåtas. När egendom utmäts innebär det att den utmätta egendomen tas i anspråk för verkställighet av en dom eller annan exekutionstitel. Vid en jämförelse med annan egendom finns det beträffande ut- släppsrätter en avgörande skillnad. Ett visst antal utsläppsrätter som motsvarar gjorda utsläpp av växthusgaser måste an- nulleras för att verksamhetsutövaren skall slippa att betala en sär- skild avgift. Genom att utmäta utsläppsrätter hos verksamhets- utövaren skulle denne drabbas av den merkostnad som den sär- skilda avgiften innebär. Det kan ifrågasättas om det är rimligt att innehavet av utsläppsrätter skall kunna utmätas. I 4 kap. 3 § utsök- ningsbalken finns bestämmelser som bygger på tillämpning av pro- portionalitetsprincipen som innebär att utmätning endast kan komma i fråga om det belopp som beräknas flyta in, efter avdrag för kostnader som uppkommer efter utmätningen, utgör ett över- skott som gör åtgärden försvarlig. Genom tillämpning av denna princip undviks att utmätning görs av utsläppsrätter om det finns annan egendom att utmäta. Betalningssäkring kan användas för att säkerställa det allmännas krav enligt lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter. Som förutsättning för att bevilja åtgärden gäller att gäldenären försöker att komma undan sin betalningsskyldighet och att skulden är betydande. På begäran av skattemyndigheten kan kronofogdemyndigheten därefter verkställa beslutet. I fråga om verkställighet av beslut om betalningssäkring skall enligt 11 § i nämnda lag bl.a. 5 kap. utsökningsbalken rörande undantag från utmätning tillämpas. Kvarstad innebär en av domstol beslutad säkerhetsåtgärd, vilken kan förekomma i såväl civilrättsliga som straffrättsliga samman- hang. Bestämmelser om kvarstad finns i 15 kap. respektive 26 kap. rättegångbalken. Vid verkställighet av beslut om kvarstad för ford- ran skall i princip samma regler tillämpas som vid utmätning. Enligt 16 kap. 13 § utsökningsbalken skall bl.a. 5 kap. utsökningsbalken tillämpas. Bestämmelsen i 4 kap. 3 § utsökningsbalken kan även i dessa sammanhang innebära att utsläppsrätter inte tas i anspråk, om annan egendom bedöms vara lämpligare. Gällande bestämmelser rörande betalningssäkring och kvarstad kan således enligt delega- tionens mening tillämpas även på utsläppsrätter. Sammanfattningsvis skall således de inskränkningar i förfogande- rätten till utsläppsrätterna som nämns i detta avsnitt framgå av ut- släppsrättsregistret. Som ett skydd för rättighetshavare och tredje man, som avser att förvärva utsläppsrätter, skall därför, enligt dele- gationen, konkurs, utmätning, kvarstad och betalningssäkring regi- streras i utsläppsrättsregistret. 5.8.4Annullering av en utsläppsrätt som är utmätt eller belastad på annat sätt. Motsvarande som gäller för annullering av utsläppsrätter som är pantsatta gäller i fråga om en utsläppsrätt som är utmätt, belagd med kvarstad eller har blivit föremål för betalningssäkring. De in- skränkningar som tidigare angivits för annullering av en pantsatt utsläppsrätt gäller även när en utsläppsrätt är utmätt, belagd med kvarstad eller har blivit föremål för betalningssäkring utom för det fall utsläppsrätten är giltig därför att den tidsperiod för vilken den är utfärdad har gått till ända. skall i fråga om utmätning, kvarstad och betalningssäkring tillämpa bestämmelserna i 4 kap. 3 § utsökningsbalken som innebär att myndigheten har att beakta att utmätningen skall ske endast om det belopp som kan beräknas flyta in ger ett överskott som är för- svarligt. För det fall giltighetstiden för en utsläppsrätt närmar sig sitt slut bör kronofogdemyndigheten i de fall myndigheten över- väger att utmäta utsläppsrätten handlägga ärendet skyndsamt så att egendomens värde inte går förlorat. Delegationens förslag: En innehavare av ett konto i utsläpps- rättsregistret skall, med de begränsningar som framgår av kon- tot, anses ha rätt att förfoga över de utsläppsrätter som finns registrerade på kontot. Delegationens bedömning: Det saknas möjlighet att införa regler om godtrosförvärv av utsläppsrätter såsom vid dubbel- överlåtelse på motsvarande sätt som t.ex. gäller för elcertifikat. När det gäller lös egendom har besittningen till egendomen bety- delse när det gäller konflikter med tredje man. Genom att besitt- ningen av egendomen övergår till förvärvaren kan en köpare som är i god tro få skydd mot säljarens borgenärer. Köparen får också skydd mot andra, som tidigare träffat avtal med säljaren om att för- Det är således en traditionsprincip som gäller, dvs. att egendomen överlämnats (traderats) till köparen. En annan princip som ger köparen skydd mot andra intressenter och som tillämpas beträffande finansiella instrument, är den s.k. inskrivningsprincipen, som tagit sig uttryck i 6 kap. kontoförings- lagen. De principer som bestämmelserna där ger uttryck för inne- bär till en början att den som är antecknad som ägare till finansiella instrument på ett konto skall, med de begränsningar som framgår av kontot, anses berättigad att förfoga över de finansiella instru- ment som finns registrerade på kontot (se 5 kap. 1 §). Bestämmel- sens innebörd är endast den att den registrerade ägaren presumeras ha rätt att förfoga över de finansiella instrument som finns på kontot. På kontot kan det finnas information som inskränker in- nehavarens rätt att förfoga över det finansiella instrumentet. Om en anmälan om överlåtelse av ett finansiellt instrument har re- gistrerats, får instrumentet därefter enligt vad som sägs i 6 kap. 2 § kontoföringslagen inte tas i anspråk av överlåtarens borgenärer för andra rättigheter än sådana som var registrerade när anmälan regi- strerades. Genom denna bestämmelse slås inskrivningsprincipen fast. Den gäller i förhållande till överlåtarens borgenärer och inne- bär att sakrättsligt skydd uppnås i och med att anmälan om över- låtelsen registrerats hos en central värdepappersförvarare. Om samma finansiella instrument överlåtits till flera var för sig, har den överlåtelse företräde för vilken anmälan om överlåtelse regi- strerades först. En registrering av anmälan ger dock inte en över- låtelse företräde framför en tidigare överlåtelse om förvärvaren, när anmälan om överlåtelsen registrerades, kände till eller borde ha känt till den tidigare överlåtelsen. Detta skall även gälla förvärv genom bodelning, arv, testamente, bolagsskifte eller liknande för- värvssätt när fråga uppkommer om företrädet mellan ett sådant förvärv och en senare överlåtelse. 5.9.5Andra godtrosförvärv än dubbelöverlåtelse Har ett finansiellt instrument överlåtits i annat fall än vid dubbel- överlåtelse av någon som inte ägde det, blir överlåtelsen giltig, om överlåtaren för överlåtelsen var antecknad på ett avstämningskonto som ägare till instrumentet samt anmälan om överlåtelsen har registrerats och förvärvaren då varken kände till eller borde ha känt till att överlåtaren inte ägde det finansiella instrumentet. Detta gäller även vid överlåtelse från den som ägde det finansiella instrumentet, men som saknade rätt att förfoga över instrumentet genom överlåtelsen. Detta gäller även vid pantsätt- ning. 5.9.6Rättsverkan av registrering av utsläppsrätter Utgångspunkt för regleringen av de rättsverkningar som följer av registrering av utsläppsrätter bör enligt delegationen vara vad som föreskrivs om finansiella instrument i kontoföringslagen. Rätts- verkningarna av en registrering kommer därmed att följa vad som är föreskrivet om rättsverkningar av registrering av elcertifikat i 3 kap. lagen (2003:113) om elcertifikat. När det gäller utsläppsrätter ersätts således besittningsöver- gången med en registreringsåtgärd. En registrering av en utsläpps- rätt på ett konto i utsläppsrättsregistret skall ha motsvarande funk- tion och en sådan registrerings rättsverkningar bör därför regleras. Frågan om rättsverkan av en registrering har ett nära samband med god tro skall föreligga, för att det skall kunna bli fråga om ett sakrättsligt skyddat förvärv. När det gäller utsläppsrätter kan den som avser att ingå avtal om överlåtelser eller pantsättning av utsläppsrätter genom utsläppsrättsregistret inhämta information om säljaren innehar en utsläppsrätt och om han har rätt att förfoga över denna. Den tidpunkt då god tro skall föreligga bör således relateras till den tidpunkt då överlåtelsen eller pantsätt- ningen registreras i utsläppsrättsregistret. När det gäller överlåtelser av utsläppsrätter blir köpare och säl- jare obligationsrättsligt bundna genom avtalet dem emellan. funktion är inte bara att förvara utsläpps- rätterna, utan det skall också ge marknadens aktörer information om kontohavarens möjlighet att förfoga över de utsläppsrätter som finns på hans konto. Det kan dock bara bli fråga om en presumtion om vem som har rätt att förfoga över de utsläppsrätter som finns registrerade på kontot. Denna presumtion skall, av naturliga skäl, inte gälla om informationen på kontot säger något annat. Upplåten panträtt i en utsläppsrätt skall registreras i utsläpps- rättsregistret.