sou · GSB398 · 2005-01-01 00:00:00 — De menar att de får hjälp och stöd på bästa sätt och kan påverka sin utbildning. De blir sedda, bekräftade och behandlade som vuxna under sin utbildning. Vi har fått flera brev från elever och föräldrar som önskar att sär- skolan ska upphöra som egen skolform. Brevskrivarna menar att det måste vara möjligt med en skola för alla, men med olika innehåll och flexibla lösningar som är anpassade efter varje individ. Det vik- tiga är att höra samman, känna sig delaktig och ha inflytande. berättelse om sin skoltid ur boken på en skola för alla får avsluta kapitlet om elevröster.5 Jag har gått i särskola i hela mitt liv, från årskurs ett i till i gymnasiet. I gymnasiet gick jag i en gymnasiesärskoleklass. Jag bodde på ett elevhem under dessa år. Jag trivdes jättebra i skolan. Jag tycker det ska finnas en utbildning för alla, oavsett handikapp, kön eller hudfärg. Att få en utbildning är en mänsklig rättighet för alla. Jag kan tycka att man ska ta bort särskolan, då jag upplever att många elever hamnar där av skäl som att de till exempel blev mobbade i sin vanliga klass. Men behövs särskolan, med tanke på att lärarna på särskolan har en högre kompetens att ta hand om elever med psy- kiska funktionshinder. Men man ska inte sätta en elev i särskola för att denne har blivit mobbad! Jag har ett par kompisar som råkat ut för detta. Då är skolan ute på hal is, istället för att ta tag i problemet. Jag vill inte att andra ungdomar ska hamna i samma sits som jag hade under min skoltid. Jag trivdes inget vidare på skolan jag gick i i särskolan. Detta på grund av att skolan hade hårdare regler för oss som gick i särskolan. Det kunde till exempel vara att vi inte fick lämna skolgården för att köpa nåt till vårt mellanmål, eller få lov att sitta inne på rasten om det var dåligt väder ute. Jag upp- lever att särskolan inte har ställt samma krav på mig som de gör i van- liga skolan. Jag fick räkna 7:ans matte i gymnasiet fast jag vet att jag hade klarat av mycket svårare matematik. Här känner jag att jag har tappat en hel del och det är svårt för mig att gå vidare med mitt betyg från särskolan. 5 Brodin, , (2004). Perspektiv på en skola för alla. lag om ändring i skollagen (1985:1100) Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (1985:1100) dels att 6 kap. och 12 kap. skall upphöra att gälla, dels att det i lagen införs tre nya kap., 6 a kap., 6 b kap. och 12 a kap. med följande lydelse, dels tillägg i [20 kap. 2, 5 och 7 §§] 1 av följande lydelse, dels att 1 kap. 1, 3, 7 – 11 §§ samt 3 kap. 5 § skall upphöra att gälla, dels att 1 kap. 4, 5, 6 och 16 §§ och 3 kap. 3, 4 och 6 §§ samt 5 kap. 13 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 1 kap. 1 a och 6 a §§ samt 3 kap. 10 a §, dels att i 3 kap. 2, 13 och 14 §§ ordet särskola skall bytas ut mot grundsärskola, dels att det skall införas bilaga 1 a av följande lydelse. Denna lag innehåller bestäm- melser om utbildning inom skol- väsendet som anordnas av det allmänna eller av enskilda. 1 Se författningsförslag i betänkande (SOU 2002:121) – utbildning för vuxna med utbildning i fritidshem som kom- plement till förskoleklass och de skolformer i vilka skolplikt kan I [17 kap.]2 finns bestämmelser om utbildning och annan pedago- gisk verksamhet som bedrivs i stället för utbildning inom skol- gäller bestämmelser i denna lag i den omfattning detta framgår av Kommuner är huvudmän för för förskoleklassen och grund- skola, grundsärskola, fritidshem, Kommuner och landsting är gymnasieskola, gymnasiesärskola, huvudmän för gymnasieskolan. bildning för vuxna med utveck- visning för invandrare. I varje kommun skall det fin- skall fullgöra kommunens upp- gifter enligt denna lag. 2 Se författningsförslag i betänkande (SOU 2002:121) För barn och ungdomar som Ett landsting får vara huvud- inte kan gå i och man för gymnasieskola, gymnasie- gymnasieskolan därför att de är ning och utbildning för vuxna med utvecklingsstörning i den ut- vudmän för särskolan. sträckning som anges i denna lag. en kommun får ett landsting vara huvudman för viss utbild- ning inom särskolan. För barn som på grund av Staten är huvudman för speci- alskola och sameskola samt fri- kan gå i eller mot- tidshem vid en skolenhet med svarande del av särskolan finns specialskola eller sameskola. Staten är huvudman för speci- huvudmän för förskola, förskole- klass, grundskola, grundsärskola, hem, gymnasieskola och gymna- skall avse utbildning av bestämd omfattning vid en viss skolenhet. Godkännande skall lämnas om 1.huvudmannen har förutsätt- ningar att följa de föreskrifter som gäller för utbildningen, och 2.utbildningen inte innebär påtagliga negativa följder för det offentliga skolväsendet. Utbildning som avses i andra stycket innefattar även fritidshem som huvudmannen är skyldig att anordna enligt [6–10 kap.].3 3 Se författningsförslag i betänkande (SOU 2002:121). Det som i lagen sägs om Det som i lagen sägs om barn, dem som har fått betydande och dem som har fått ett betydande tionshinder på grund av hjärn- skada föranledd av yttre våld samt personer med autism eller eller kroppslig sjukdom. I lagen (1993:387) om stöd I lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- och service till vissa funktions- hindrade finns bestämmelser om hindrade finns bestämmelser om vissa andra särskilda insatser än vissa andra särskilda insatser än Barn i allmänhet skall tas något av följande sätt bedöms inte kunna nå upp till Barn skall gå i grundskola om inte sådana förhållanden som därför att de är utvecklings- avses i 2–4 föreligger. störda skall tas emot i särskolan. som har en utveck- Barn som inte kan gå i grund- skolan eller särskolan därför att de är döva eller hörselskadade kunskapsmål skall om vårdnads- skall tas emot i specialskolan. havarna begär det tas emot i som inte kan gå i därför att de är döva, dövblinda eller har en hörselskada skall gå i till samer får gå i sameskola istället för grundskola. Detsamma gäller andra barn, om det finns särskilda skäl. Av [17 kap.]4 framgår att skol- plikten kan fullgöras på annat sätt än vad som anges i 1–4. hemkommunen prövar om ett sådana förhållanden som avses i barn skall tas emot i särskolan 3 § 2–4 prövas av barnets hem- om mottagande får även väckas av barnets vårdnadshavare. En prövning om huruvida ett skolan prövar om ett barn skall barn skall tas emot i grundsär- tas emot i specialskolan under skola skall föregås av en allsidig utredning, som omfattar en peda- mottagande får väckas av bar- gogisk, social, psykologisk och en havare skall ges insyn i utred- Om ett barn, som har tagits emot i särskolan, bedöms kunna gå över till , skall styrelsen för särskolan besluta att barnet inte längre skall vara huvudmannen för specialskolan, om den som tagits emot i speci- alskolan, bedöms kunna gå över till eller särskolan. Den som är elev i grundsko- Den som är elev i grundsko- lan eller motsvarande del av sär- lan, grundsärskolan eller special- skolan eller specialskolan kan på skolan kan på försök under högst tas emot som tas emot som elev i en annan av elev i en annan av dessa skol- dessa skolformer om de skol- former, om de huvudmän som huvudmän som berörs är över- berörs är överens om detta och ens om detta och barnets 4 Se författningsförslag i betänkande (SOU 2002:121) En elev i kan få sin utbildning inom grundsär- skolan om berörda skolhuvud- män är överens om detta och ele- vens vårdnadshavare medger det. En elev i grundsärskolan kan skolenhet där eleven får sin från de för eleven gällande krävs med hänsyn till undervis- En elev i , grund- rätt att slutföra högsta årskursen, En elev i grundsärskolan har rätt att efter skolpliktens upp- har rätt till minst utöver den garanterade under- En elev i grund- också rätt att efter skolpliktens inte har nått upp till kunskaps- målen för skolformen. Frågan om rätt till fortsatt prövas av hemkommunen. Varje kommun är skyldig att Varje kommun är skyldig att form av specialutformade pro- form av specialutformade pro- gram eller individuella program gram eller individuella program för de ungdomar i kommunen för de ungdomar i kommunen som avses i 1 § och som inte har som avses i 1 § och som inte har tagits in på något nationellt tagits in på något nationellt program i gymnasieskolan eller program i gymnasieskolan eller en likvärdig utbildning eller har en likvärdig utbildning eller har (IB). Detsamma gäller den som (IB). Detsamma gäller den som har tagits emot på ett nationellt har tagits emot på ett nationellt program i gymnasieskolan eller program i gymnasieskolan eller till en likvärdig utbildning men till en likvärdig utbildning men I fråga om elever från sär- En elev från grundsärskolan skolan gäller skyldigheten dock skall kunna erbjudas ett indivi- endast individuella program och duellt program i gymnasieskolan endast om eleven vid prövning om eleven av huvudmannen för enligt 6 kap. 7 § inte tas emot i gymnasieskolan bedöms ha för- utsättningar att gå ett sådant. bedöms kunna gå i gymnasie- stycket får avse utbildning som stycket får avse utbildning som eller av en annan kommun eller eller av en annan kommun eller anordnas av en annan kommun anordnas av en annan kommun eller ett landsting och som avser eller ett landsting och som avser en grupp elever enligt vad som en grupp elever enligt vad som anges i 4 a och 4 b §§ får erbju- anges i 4 a och 4 b §§ får erbju- das inom ramen för ett sam- das inom ramen för ett sam- kommuner som gemensamt er- erbjuder utbildning för en grupp bjuder utbildning för en grupp elever bildar ett samverkans- elever bildar ett samverkans- Kommuner som har slutit sam- Kommuner som har slutit sam- verkansavtal med ett landsting om en viss utbildning för en grupp elever bildar ett sam- verkansområde för den utbild- ningen. verkansavtal med ett landsting om en viss utbildning för en grupp elever bildar ett sam- verkansområde för den utbild- ningen. 6 a kap. Grundsärskolan Grundsärskolan skall ge elever med utvecklingsstörning en till varje elevs förutsättningar an- passad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i . Grundsärsko- lans utbildning skall också ligga till grund för fortsatt utbildning. Grundsärskolan skall ha nio årskurser. Utbildningen i varje årskurs skall bedrivas under ett läsår, vilket består av en höstter- min och en vårtermin. Grundsärskolan omfattar ut- bildning i ämnen eller inom kunskapsområden, eller en kom- bination av dessa. Utbildning inom kunskapsområden är av- sedd för elever som inte kan till- godogöra sig hela eller delar av utbildningen i ämnen. Utbild- ningen kan också omfatta ämnen enligt kursplaner. En elev i grundsärskolan skall ha en individuell utvecklingsplan för utbildningen. Denna skall utarbetas tillsammans med eleven och vårdnadshavaren och beslutas av rektorn. Av planen skall framgå såväl elevens kunskaps- utveckling som sociala utveckling i relation till de nationella målen i läroplan och kursplaner samt den inriktning elevens utbildning skall ha. Planen skall omprövas minst en gång per läsår. Undervisningstiden skall för varje elev vara minst 6 665 tim- mar. Därav utgör skolans val. Om inte annat följer av denna lag eller av föreskrifter som meddelas av regeringen, skall undervisning ges 1.i följande ämnen: bild, engelska, hem- och konsument- kunskap, idrott och hälsa, mate- matik, musik, natur- och sam- hällsorienterande ämnen, teknik, slöjd samt svenska eller svenska som andra språk eller 2.i följande kunskapsområ- den: estetisk verksamhet, kom- munikation, motorik, vardags- aktiviteter och verklighetsuppfatt- ning. Utöver ämnen och kunskaps- områden enligt punkterna 1 och 2 skall det finnas elevens val. För den offentliga grundsär- skolan gäller därutöver den tim- plan som framgår av bilagorna 3 a och b. För varje ämne och kunskaps- område gäller en kursplan som fastställs av regeringen eller den Utbildningen i grundsärskolan skall vara avgiftsfri. Det får dock förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kost- nad för eleverna. Eleverna skall utan kostnad ha tillgång till böcker, skrivmateriel, verktyg och andra hjälpmedel som behövs för en tidsenlig ut- bildning. Huvudmannen skall vidare erbjuda eleverna kost- nadsfria skolmåltider. För var och en som enligt denna lag har rätt att gå i grund- särskolan, och som inte fullgör sin skolplikt på annat sätt, skall hem- kommunen svara för att sådan utbildning kommer till stånd. Denna skyldighet skall normalt fullgöras genom att hemkommu- nen anordnar grundsärskola i den omfattning som krävs för att bereda utbildning för samtliga i kommunen som avses i första stycket. En kommun får komma över- ens med någon annan kommun om att denna i sin grundsärskola skall ta emot elever vars grund- särskoleutbildning hemkommu- nen har att svara för. En elev har rätt att bli mot- tagen i den offentliga grundsär- skolan i en annan kommun än den som skall svara för elevens utbildning, om eleven med hän- syn till sina personliga förhållan- den har särskilda skäl att få gå i den kommunens grundsärskola. Efter önskemål av vårdnads- havare får en kommun även i andra fall än som avses i 5 § tredje stycket och 6 § i sin grundsärskola ta emot en elev från en annan kommun. En elev som har tagits emot i en kommuns grundsärskola ett visst läsår har rätt att gå kvar hela läsåret, även om de förhållanden som låg till grund för mottagandet ändras under läsårets gång. Om det för eleven endast åter- står ytterligare en årskurs har ele- ven också rätt att gå kvar denna. Om eleven skrivs ut från grundsärskolan omfattas eleven istället av motsvarande bestäm- melser för . Varje kommun är skyldig att vid utformningen av sin grund- särskola beakta vad som för ele- verna är ändamålsenligt ur kommunikationssynpunkt. Varje kommun som anordnar grundsärskola är skyldig att så långt det är möjligt organisera grundsärskolan så att ingen elev på grund av skolgången behöver bo utanför det egna hemmet. I lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade finns föreskrifter om stöd och service i form av boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn och ung- domar som behöver bo utanför föräldrahemmet. En elev har rätt att gå i den av kommunens skolenheter där vårdnadshavarna önskar att ele- ven skall gå. Kommunen får dock frångå vårdnadshavarnas önske- mål och placera eleven vid en annan skolenhet inom sin grundsärskola om 1. den önskade placeringen skulle medföra att annan elevs berättigade krav på placering i en skolenhet nära hemmet åsidosätts, 2. den önskade placeringen skulle medföra att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommu- 3. det finns andra synnerliga skäl. Elever i den offentliga grund- särskolan har rätt till kostnadsfri skolskjuts från den plats där ele- ven är bosatt till den plats där utbildningen bedrivs om sådan skjuts behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållan- den, funktionshinder hos eleven eller någon annan särskild omständighet. Denna rätt gäller dock inte elever som 1.väljer att gå i en annan skolenhet än den där kommunen annars skulle ha placerat dem i, eller 2.går i en annan kommuns grundsärskola med stöd av 6, 7 eller 8 §. Elevens hemkommun skall ombesörja att skolskjuts anordnas enligt första stycket. En elev som med stöd av 6 § går i en annan kommuns grund- särskola och som på grund av skolgången måste övernatta i den kommunen har rätt till skolskjuts mellan den tillfälliga bostaden och den plats där utbildningen bedrivs under samma förutsätt- ningar som gäller för elever som är hemmahörande i kommunen. Den kommun som anordnar ut- bildningen skall ombesörja att sådan skolskjuts kommer till stånd. Kommunens kostnader för detta skall ersättas av elevens hemkommun. En kommun som i sin grund- särskola har en elev från en annan kommun skall ersättas för sina kostnader för elevens utbild- ning av elevens hemkommun om elevens skolgång i kommunen grundar sig på 6 eller 8 § andra stycket. Även i situationer som avses i 7 § har kommunen rätt till ersättning. Om inte de berörda kommunerna kommer överens om annat skall ersättningen bestämmas med hänsyn till kommunens åtagande och elevens behov efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna grundsärskolorna. Om en elev har ett omfattande behov av sär- skilt stöd, är hemkommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. En enskild grundsärskola skall vara öppen för alla elever som har rätt till utbildning i den offentliga grundsärskolan, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. En enskild grundsärskola får begränsa sin verksamhet till – vissa årskurser, – utbildning för elever, som är i behov av särskilt stöd – utbildning som är speciellt anpassad för vissa elever enligt föreskrifter som meddelas av regeringen. En enskild grundsärskola är inte skyldig att ta emot eller ge fortsatt utbildning åt en elev, om det skulle medföra betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för skolan. Om det inte finns plats för alla sökande till en enskild grundsär- skola, skall urvalet ske efter grun- der som är godkända av Skol- verket. För varje elev vid en enskild grundsärskola lämnas bidrag av hemkommunen. Bidraget skall bestämmas med hänsyn till sko- lans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kom- munen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna grundsär- skolorna. Om en elev har ett omfattande behov av särskilt stöd, är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande ekonomiska svårigheter uppstår för kommu- nen. Kommunen har rätt till insyn i skolans verksamhet. Kommunens skyldighet enligt första stycket gäller inte om stats- bidrag lämnas för en utlands- svensk elevs utbildning. Fritidshemmet kompletterar utbildningen i grundsärskolan och skall erbjuda eleverna en meningsfull fritid och stöd i ut- vecklingen. En elev skall erbjudas utbild- ning i fritidshem i den omfattning som behövs med hänsyn till ele- vens eget behov eller vårdnads- havarnas förvärvsarbete eller Fritidshem skall tillhan- dahållas eleverna den del av dagen då de inte går i grundsär- skolan och under lov. Fritidshem skall tillhandahål- las till och med vårterminen det år eleven fyller . För elever från och med kan öppen fritidsverksamhet erbjudas istället för fritidshem. Plats i fritidshem skall erbjudas vid eller så nära elevens grund- särskola som möjligt. En elev har dock alltid rätt att gå i ett fritids- hem som anordnas av hem- kommunen. För plats i fritidshem får en kommun ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer. En kommun som i sitt fritids- hem har en elev från en annan kommun har rätt till ersättning på motsvarande sätt som anges i 12 §. Ett enskilt fritidshem får ta ut avgifter enligt samma grunder som barnets hemkommun tilläm- par i sina fritidshem. För varje elev i ett sådant fritidshem skall bidrag lämnas av hemkommunen enligt samma grunder som anges i 15 §. Bidraget minskas i före- kommande fall med det belopp som huvudmannen får ta ut i avgift. Bestämmelser om familjedag- hem och öppen fritidsverksamhet finns i [17 kap].5 6 b kap. Gymnasiesärskolan Gymnasiesärskolan syftar till att ge ungdomar med utveck- lingsstörning en till varje elevs förutsättningar anpassad utbild- ning som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i gymna- sieskolan. Bestämmelserna i detta kapitel gäller endast de ungdomar som är bosatta i landet eller likställs med ungdomar bosatta i landet. Målgrupp och rätt att fullfölja utbildningen Ungdomar har rätt att efter skolpliktens upphörande tas emot i gymnasiesärskolan i utbildning som är avsedd att påbörjas fram till och med det första kalender- halvåret det år de fyller , om huvudmannen för gymnasiesär- skolan i hemkommunen bedömt att de har en utvecklingsstörning och därför har behov av gymnasie- 5 Se författningsförslag i betänkande (SOU 2002:121). En elev som har gått ut grundsärskolan har alltid rätt att tas emot i gymnasiesärskolan. Varje kommun är skyldig att erbjuda ungdomar i gymnasie- särskolan utbildning . En elev som har påbörjat utbildning i gymnasiesärskolan före utgången av det första kalen- derhalvåret det år eleven fyller , har rätt att fullfölja utbild- ningen. Detta gäller även om de förhållanden som låg till grund för mottagandet ändras . Utbildningen i gymnasiesär- skolan skall vara avgiftsfri. Ele- verna skall utan kostnad ha till- gång till böcker, skrivmateriel, verktyg och andra hjälpmedel som behövs för en tidsenlig ut- bildning. I verksamheten får dock förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kost- nad för eleven. Utbildningen i gymnasiesär- skolan skall utgöras av utbildning på nationella, specialutformade eller individuella program. Gymnasiesärskolan bygger på grundsärskolan. Huvudmannen för gymnasie- särskolan i hemkommunen avgör, efter samråd med eleven och ele- vens vårdnadshavare, om en elev i gymnasiesärskolan skall gå på 1.ett nationellt eller ett special- utformat program, eller 2.ett individuellt program. Beslut om antagning får inte Nationella, specialutformade och individuella program Utbildningen vid de nationella programmen innebär en anpass- ning av gymnasieskolans mot- svarande program och är avsedda för en grupp elever. Vilka de nationella programmen är fram- går av bilaga 1 a. Ett specialutformat program sätts samman av kurser ur de nationella programmen och av kurser som har prövats och fast- ställts av . Programmet kan utformas individuellt för en elev eller gemensamt för en grupp elever. Huvudmannen för gym- nasiesärskolan skall fastställa en plan för varje specialutformat program. Om programmet är avsett för en grupp elever skall huvudmannen även fastställa programmålen. Utbildning på ett individuellt program skall erbjudas elever som inte kan följa ett nationellt eller specialutformat program. En elev på ett individuellt program er- bjuds en studiegång, som skall framgå av den individuella ut- vecklingsplanen. Ett individuellt program skall 1. syfta till att stimulera eleven att senare gå över på ett nationellt program eller ett specialutformat program, eller 2. ge eleven en individuell studiegång, uppbyggd av kun- skapsområden och/eller ämnen i en kombination av kurser. Omfattningen av studierna på nationella, specialutformade och individuella program betecknas med gymnasiepoäng. Bestäm- melser om utbildningens omfatt- ning (poängplanen) på natio- nella, specialutformade och indi- viduella program framgår av bilagorna 2 a och 2 b. Regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer får meddela föreskrifter om tillämpningen av poängplanen. Utbildningen i varje ämne sker i form av en eller flera kurser. För varje kurs skall det anges hur många gymnasiepoäng den omfattar. En elev i gymnasiesärskolan skall ha en individuell utveck- lingsplan för utbildningen. Denna skall utarbetas tillsam- mans med eleven och i förekom- mande fall vårdnadshavaren eller god man och beslutas av rektorn. Av planen skall framgå såväl ele- vens programval som de val av ämnen eller kunskapsområden som eleven har gjort. Vidare skall framgå elevens kunskapsutveck- ling och sociala utveckling i rela- tion till de nationella målen i läroplan och kursplaner samt en planering för övergången till arbetslivet. Planen skall omprö- vas minst en gång per läsår. Den minsta garanterade un- dervisningstiden för varje elev skall utgöra . Varje kommun skall sträva efter att erbjuda de elever som har bedömts kunna gå på ett natio- nellt program ett så allsidigt utbud av de nationellt fastställda programmen som möjligt. Antalet platser på de olika programmen skall anpassas med hänsyn till elevernas önskemål. Efter överenskommelse med en kommun får ett landsting an- ordna utbildning på nationella och specialutformade samt indi- viduella program. Erbjudande av nationellt och specialutformat program skall avse utbildning som anordnas inom kommunen eller i en annan kommun eller landsting i enlighet med samverkansavtal.