sou · GSB377 · 2005-01-01 00:00:00 — FOI disponerar kompetens och resurser för forskning och teknikutveckling, simulering inom telekrigområdet. hanget särskilt intressant område är FOI och industrins kompetens avseende signaturmätning inom olika våglängdsområden. Dessa fyra intressenter har olika behov av de resurser en EW- range kan erbjuda men det är rimligt att anta att omfattningen av dessa behov, var för sig, inte motiverar en egen anläggning. Intres- senterna disponerar också sammantaget de resurser som erfordras för att upprätta åtminstone några av de viktigaste funktioner på en EW-range, med ett viktigt undantag – skarpa hotsystem. Det hade varit önskvärt att i denna analys inhämta underlag från flera intressenter än vad tiden medgivit. Exempel på sådana är FTK, MTK, FOI och FRA. Detta bör beaktas i det fortsatta arbetet (se kapitel 7, rekommendationer). 2.5Internationella kunder och internationellt samarbete I finns ett fåtal anläggningar av typen EW-range. Dessa har i vissa fall stora begränsningar, främst beroende på deras geogra- fiska läge och omgivande samhällsfunktioner (se även bilaga 3). Det finns ett uttalat behov av en EW-range där dessa begränsningar inte föreligger. och anskaffar samma medeltunga helikopter som , NH-90, men inte samma EW-system. har inte fattat beslut i frågan medan anskaffar samma system som ingår i den tyska TTT-versionen. anskaffar också nya helikoptrar, Cougar Mk 2, vilka förses med ett EW-system som till alla delar, utom fällarsystemet, är detsamma som det svenska. har uttryckt ett önskemål om samarbete med inom området (se ref. 1.2). Projekt har uttryckt ett önskemål om att ett sådant samarbete kommer till stånd. Detta samarbete borde kunna innefatta även utnyttjandet av en EW-range. Andra länder har visat intresse för ett samarbete med om en EW-range. 3 Utnyttjande av en svensk EW-range För att en EW-range skall vara attraktiv för kunden, de svenska såväl som eventuella utländska, måste den erbjuda kvalificerade resurser. Detta kräver under alla förhållanden investeringar, såväl i provsystem och infrastruktur som i kunskaper och personal. En EW-range erbjuder flera användningsområden. Ett val som måste göras tidigt är om kraftsamling skall ske till något enstaka användningsområde eller om den skall ha karaktären av en multi purpose range. försvarsindustri utvecklar egna nya EW-system och vidareutvecklar och uppgraderar befintliga system. Detta är ju ett av de områden där ligger långt framme. För att genomföra denna utveckling erfordras provningsresurser. FMVs ansvar att verifiera och validera på högre systemnivåer innebär att resurser i form av en EW-range är önskvärda. Försvarsmakten har behov av en EW-range för att verifiera och validera bibliotek och för att utveckla taktik och stridsteknik och att utbilda, öva och slutligen validera sina krigsförband. Omfattningen av var och en av dessa olika typer av verksamhet kan sannolikt inte motivera investeringen i en EW-range som är specialiserad för ett av de ovan nämnda behoven så länge det baserar sig på enbart svenska behov. För att specialiseras i en specifik riktning, utvecklingsprovning, VoV eller utbildning/övning krävs sannolikt att kostnaderna kan spridas, till exempel genom avtal med utländska motsvarigheter till FMV och/eller till inhemsk och utländsk industri. Detta talar för att, om svenska behov av en EW-range är dimensionerande, så bör den vara av typen multi purpose. Mycket av den tekniska och taktiska utprovningen sker mot luftstridssystemen, men även inom sjö- och mark- stridssystemen. Den nya försvarsmakten går mot principen nät- verksbaserat försvar. Samverkan över försvarsgrensgränserna blir mera regel än undantag. Vi måste ta ställning till om vi skall inrikta EW-range mot någon speciell funktion och/eller försvarsgren, eller om vi skall erbjuda denna förmåga till alla funktioner inom mark- luft- och sjöstridskrafterna. Detta beslut påverkar starkt upplägget och hur investeringarna skall prioriteras. Oavsett vilka beslut som fattas i dessa två frågor kan tjänster erbjudas även till utländska kunder. Dock kan kraven på politiska beslut komma att vara mer omfattande och svårhanterliga om utländsk trupp skall erbjudas att öva på svensk mark. 3.2Utbildning, övning/träning (FM) Den nya Försvarsmakten, utgående från NBF (nätverksbaserat försvar), kommer i allt större utsträckning att ha behov av kvalifi- cerade resurser för utbildning och övning inom området telekrig och ledningskrigföring. Stridsförloppens komplexitet ökar, behovet av samverkan och samordning mellan olika förbandstyper, över de gamla försvarsgrensgränserna ställer krav på ledningsorganisation och ledningssystem. En relevant hotmiljö för mark-, luft- och sjöoperativa förband kommer att erfordras, där man kan utbilda och öva förbanden i från enstaka stridsmoment till att genomföra kompletta stridsförlopp. Metoder för ledning av Försvarsmakten börjar nu utvecklas av LedsystM. Vid (ref 2.10) framkom att: FM skall ha en ledningsförmåga som stödjer: Insatser med hög dynamik och precision. (Korta ledtider- parallellitet – ökad flödeshastighet – simultan förmåga) Integrerade insatser med sammansatta förband ur alla typer av stridkrafter Att förband kan sätts samman flexibelt och behovsanpassat med god förmåga att samverka Informationsöverföring mellan alla ledningsnivåer och förband Interoperabilitet inom ram för internationella insatser och övningsverksamhet Interoperabilitet mot civila samhället Dessa krav kommer med största sannolikhet att påverka behovet av att utbilda, utveckla, öva och validera förmågor inom helt nya områden och i helt nya miljöer. Det är rimligt att anta att behovet av taktikutveckling inom området kommer att vara stort. I vissa fall kommer taktik och stridsteknik att behöva utvecklas från grunden (t ex för helikopter- förbanden). 4 Upprättande av en svensk EW-range I bedömningen om etablering av en svensk EW-range bör minst följande urvalskriterier beaktas. Möjlig inriktning av en EW-range Behov av prov- och hotsystem 4.2Möjlig inriktning av en EW-range Med hänsyn till behoven enligt kapitel 2 dras slutsatsen att en svensk EW-range bör kunna erbjuda möjligheter för teknisk verifiering och validering av materielsystem som utbild- nings- och övningsresurser kan erbjudas till alla försvarsgrenarna i Försvarsmakten till en rimlig kostnad och till möjliga utländska kunder. För att kunna hantera behoven inom såväl luft- som mark- och sjöstridssystemen bör en svensk EW-range i huvudsak bestå av resurser som går att flytta. Prov- och hotsystemen bör så långt möjligt vara mobila och/eller lufttransportabla enheter som kan upprättas i det område där verksamheten skall bedrivas. Gjorda investeringar bör erbjuda konkurrenskraftiga tjänster till inhemska och utländska kunder, sett mot vad de efterfrågar , förslagsvis inom perioden – 2025. Vid resonemang med representanter från VoVC, HKV, , OPIL framkommer tydligt ett intresse för en EW-range och att det föreligger ett behov av att utnyttja denna. Med erfarenhet från andra investeringar i denna storleksordning är det rimligt att anta att när prislappen för drift och utnyttjande av en EW-range skall vägas mot övrig verksamhet kan kundunderlaget visa sig vara mindre än väntat (jämför till exempel MARS och AMPA). Behovet av en EW-range med stora ytor i kombination med låg kringliggande telenivå, hög säkerhet och möjlighet att fälla remsor och facklor har framkommit bland utländska operatörer. För att utgöra en efterfrågad resurs erfordras att vi har spets- kompetens inom de områden vi erbjuder tjänster. Detta ställer krav på rekrytering, vidareutbildning mm. 4.5Behov av prov- och hotsystem Behovet av prov- och hotsystem beror av vald ambitionsnivå. För att genomföra utvecklingsverksamhet erfordras främst utrustning på konstruktions- och laboratorienivå. Verifiering och validering av varnare erfordrar minst tre olika typer av utrustningar för vardera av de tre huvudtyperna av varnare. Inledningsvis kan simulatorer utnyttjas för att verifiera varnarens funktioner och att aktuella hotbibliotek är rätt konstruerade och inmatade. Därefter kan emulatorer användas för att verifiera och validera att varnaren fungerar på avsett sätt under drift, installerad i aktuell plattform under drift. Slutligen erfordras skarpa hotsystem för att verifiera att varnare och framför allt motmedel reagerar på rätt sätt mot ett verkligt hot som uppträder taktiskt riktigt i en relevant stridsmiljö. Ett underlag som erfordras för att ställa krav på VMS (varnings- och motverkanssystem) är vilken signatur i aktuellt spektrum den plattform har som skall skyddas. FOI och industrin har resurser för att göra signaturmätningar på våra plattformar, och gör så . Denna förmåga behöver därför inte upprättas på en EW-range utan kan erhållas genom samarbete mellan FMV och FOI respektive industrin. Varje typ av varnare erfordrar sin typ av hotsystem. En radar- varnare erfordrar hotsystem som arbetar på radarfrekvenser, typiskt mellan 2 och 40 GHz, men vissa system kräver frekvenser under 1 GHz och andra i mm-våg bandet kring 95 GHz. laservarnare erfordras hotsystem inom den del av spektrum (laserområdet) som sträcker sig från synligt ljus till långvågig laser med aktuella effekter och pulsformer. Robotskottvarnare kan vara aktiva eller passiva. Aktiva system utnyttjar radar för att detektera anflygande robotar, medan passiva system detekterar IR- eller UV- strålningen från roboten eller dennas start- eller drivmotor. För att verifiera och validera passiva robotskottvarnare erfordras stimulatorer som avger rätt UV- eller IR-strålning i rätt klottermiljö. Alla dessa prov- hotsystem måste kunna registrera åtgärder och händelser som varnarens och plattformens läge och åtgärder registreras på ett sådant sätt att en utvärdering av hela kedjan kan genomföras. För utvärdering av våra motverkanssystem, främst radarstörare, remsfällare och fackelfällare erfordras att aktuellt hotsystem har exakt de karaktäristika som de verkliga hotet. För att kunna utvärdera vår störares effekt måste vi kunna registrera exakt vad som sker inne i hotsystemet när det utsätts för vår störning. Hotet från är ett av de största för flygplan och helikoptrar, främst därför att de finns i såväl fartygs- fordons- flygplans- helikopter- och manburna system. De flesta saknar aktiva sensorer varför de inte kan detekteras förrän de avfyras. Efter avfyring är flygtiden till träff i storleksordningen 5 vilket ställer mycket höga krav på integration och automatisering av varnare- och motverkansfunktionerna. För att kunna verifiera och validera dessa system måste vi kunna trigga våra robotskottvarnare på ett relevant sätt, sätta in motverkan (i form av facklor) och registrera hur skarpa IR-målsökare reagerar på dessa facklor. Ett provsystem för detta ändamål innehåller flera olika typer/varianter av IR-målsökare med förmåga att fysiskt följa målet på ett relevant sätt och där målsökarens rörelser och signaler registreras. För en relevant utvärdering måste även plattformens läge och facklornas brinnkaraktäristik och banor registreras. För att möjliggöra utbildning, taktik- och stridsteknikutveckling samt för träning av enskilda besättningar/plattformar och förband används en kombination av ovanstående beskrivna prov-/hot- system, kombinerade i förhållande till uppgift och övad plattforms EW-system. Anskaffning av dessa prov-/hotsystem kan ske på olika vis. Skarpa hotsystem finns att köpa på den internationella marknaden, alternativt kan de genom avtal hyras/leasas från andra länder. Värt att notera är att flera av de länder som visar intresse för JAS39 är tidigare öststatsländer som disponerar flera intressanta hot- system. Är detta en möjlig källa för upphandling av prov-/hot- system? Skarpa hotsystem kräver stora ansträngningar för att hållas uppdaterade och aktuella och för att hållas i allmän drift. De flesta IR-målsökare är konstruerade för ca 30 sekunders drift vid ett enda tillfälle, medan vi kan behöva använda dem vid upprepade tillfällen. Typiskt kanske flera målfångnings- och mål- följningssekvenser per tillfälle, (år). Ett sätt är att skapa egna provsystem (emulatorer) är genom utveckling av generisk programvara som får mata sändare och antenn på redan befintliga plattformar. Idéer för utnyttjande av till exempel nedlagda eller inte efterfrågade provsystem, finns utarbetade inom VoVC (ref 2.3). Vidare kan befintliga svenska radar- och lasersystem användas med eller utan modifiering men då med begränsad effekt som hotsystem. Med hänsyn till de höga kostnaderna för anskaffning, drift och vidmakthållande är det viktigt att hot-/provsystemen är flexibla, dels i form av mobilitet/flyttbarhet och dels i form av potential för uppgradering och förändring beroende på hur hoten utvecklas och våra behov. Investeringar i prov- och hotsystem är beroende av beslut om inriktning av en svensk EW-range. Specialisering mot utveckling och verifiering kräver kvalificerad utrustning för simulering, emulering och registrering samt för utvärdering av erhållna tekniska data. Specialisering mot validering och utbildning/träning kräver investering i kvalificerade hotsystem och utrustning för registrering och utvärdering av taktiska data. För att kunna erbjuda förmågan EW-range till alla försvars- grenar i och till eventuella utländska kunder erfordras att anskaffade prov- och hotsystem är flexibla och mobila eller luft- mark- eller sjötransportabla. Kostnaderna för en EW-range är svåra att beräkna i detalj utan för- djupade studier och inhämtande av t ex budgetofferter. Kost- naderna består i huvudsak av den initiala kostnaden för anskaff- ningen och kostnaderna för drift, underhåll och uppgraderingar. Beroende på typ och syfte med det anskaffade systemet erfordras ett varierande antal system. Det är rimligt att anta att ett mindre antal system av varje sort erfordras för utvecklingsverksamhet än för utbildnings- och övningsverksamhet. Vid övningar bör ju flera likartade hot kunna presenteras på olika grupperings- platser. 4.6.2Erfarenheter från utländska anläggningar Den franska delegationen uppgav vid sitt besök vid FMV (ref 2.9) att anskaffningskostnaderna för ett kvalificerat system för system- utveckling/provning låg i storleksordningen 60 M SEK och ett system för taktisk- övningsverksamhet i storleksordningen 10 M SEK. Underlaget från (se bilaga 2) ger en driftskostnad för taktiska system på i storleksordningen 3 k SEK per nyttjad timme och hotsystem. Vid använder man i storleksordningen 5 taktiska hotsystem av varje typ. Ett annat sätt att bilda sig en uppfattning om kostnaderna för att nyttja en EW-range är att studera vilka tjänster vi köper . En kampanj vid Ft Worth i är planerad att genomföras . Den omfattar 5 veckors provning med hybrid- system (4 stycken IR-system). Provsystemkostnaderna uppgår för denna kampanj till ca 7,5 M SEK. Till detta kommer arbetstid, resor, utlandstraktamente, hotell och hyrbilskostnader för 6 personer. En 2-veckors kampanj med Tp84 vid innehåller också kostnader för provsystem och personal, dessutom till- kommer flygtidskostnaderna eftersom verksamheten skall genom- föras med vår tilltransporterade plattform (Tp84). Kostnaderna fördelar sig enligt nedan: Kostnad (M SEK) Flygtid – (t.o.r.) Provsystemkostnader: (170 k SEK/h , 6 pass) Flygtid inom provområdet (6 pass a 14 k SEK/h) I dessa kostnader ingår inmätning, registrering, utvärdering och rapportering. Personalrelaterade kostnader tillkommer. Vid en jäm- förelse bör man dock beakta att i dessa sammanhang är kring- kostnaderna för att ha personal på plats i obetydligt högre än för att ha personal kommenderad till annan ort i . 4.6.3Antaganden för en svensk anskaffning Ett grovt överslag, baserat på ovanstående siffror ger följande kostnad för en anskaffning av fyra olika taktiska system. Enklare system antas kosta 10 – av kostnaden för de mer kvalificerade systemen. För att bygga upp infrastruktur, stödsystem, kompetens mm kan man anta att samma summa erfordras. Detta ger en total invest- eringskostnad på i storleksordningen 100 – 125 M SEK. Med en driftkostnad på själva hotsystemen enligt bilaga 2, skulle ett scenario med samtliga hotsystem enligt ovanstående tabell i drift, kosta i storleksordningen 20 – 25 k SEK . Dessa beräkningar är mycket osäker men visar vilken storleks- ordning det sannolikt rör sig om för att anskaffa och driva hot- system. För mindre kvalificerade hot borde det vara möjligt att använda befintliga svenska vapensystem som modifieras så att de kan utgöra åtminstone emulatorer i ett hotscenario. Kostnaderna för dessa bör rimligen vara i stort sett noll i investering men kan nog, beroende på ambitionsnivå, bli höga för modifieringar och anpassningar. Utnyttjande av befintliga system är sannolikt ett lämpligt sätt att komma igång med verksamheten. För att sprida kostnaderna för en EW-range kan flera alternativ övervägas. En lösning kan vara gemensamt ägande av flera intressenter, till exempel FMV och Försvarsmakten. Ett annat kan vara att EW-range ägs och drivs fullt ut av FMV. En tredje variant är att FMV äger EW-range medan drift och underhåll av prov- och hotsystemen läggs ut på entreprenad till industrin (jfr , bilaga 2). Frågan är om det finns någon entreprenör som skulle vilja ta sig an detta. Samarbete med utländska organisationer, till exempel motsvarig- heterna till FMV i olika länder är också möjligt. Detta måste då regleras, exempelvis i bilaterala avtal, vilket kan innebära begränsad handlingsfrihet för oss att erbjuda tjänster till Försvarsmakten. Exempel på sådant samarbete kan vara utbyte i form av att en utländsk organisation får tillgång till mot att man medför egna prov- och hotsystem som kan utnyttjas av oss och våra andra kunder. Länder där ett sådant samarbete skulle kunna vara aktuellt är , , , och kanske något eller några av de nordiska länderna. För att kunna erbjuda relevanta resurser till de olika materielsystem och förbandstyper som efterfrågar dem är det inte möjligt att upprätta en geografiskt låst EW-range, därtill är kraven allt för olika. En möjlig lösning är att kraftsamla resurserna i form av personal, materiel och anläggningar till en lämplig plats. Prov-/hotsystem bör så långt möjligt vara mobila och informationsöverföringen kan utnyttja samma princip som det framtida försvaret, nätverk. Detta möjliggör att man till exempel vid en kampanj för validering av ett fartygsförband kan utlokalisera lämpliga resurser i form av personal och prov-/hotsystem till aktuellt område, ansluta mät- och regist- rering till nätverket och genomföra verksamheten enligt kundens önskemål. med basområde är lämpligt för att utgöra kärnan i en EW- range av flera skäl. Exempel på fördelar med är: erbjuder ett stort område med fritt luftrum och man- överutrymme för taktisk uppträdande med flygande förband. Läget försvårar obehörig insyn och avlyssning. Klimat och ljusförhållanden medger långa kampanjer i dags- ljus och verksamhet under mörker och kyla . Området är glesbefolkat och innebär därför att påverkan på samhället (buller mm) är begränsat. Området medger fällning av facklor och remsor (detta bör dock studeras ytterligare med avseende på bestämmelser och miljöaspekter). Området i och kring erbjuder en förhållandevis gles telemiljö, vilket innebär dels att störningar från omgivande telesystem på vår verksamhet är liten, dels att vi kan använda störresurser utan att riskera att påverka samhället i negativ riktning. Infrastrukturen medger basering av såväl flygande som mark- bundna förband och de enheter som erfordras för genom- förande av verksamheten. Befintliga, fasta inmätnings- och registreringssystem kan utnyttjas. Området medger insats med skarpa vapen mot olika mål- områden. De nackdelar som måste beaktas är bland annat följande: Transportavstånden från är långa, vilket inne- bär höga transportkostnader och långa transporttider för markbundna förband. Läget kan innebära svårigheter att rekrytera rätt personal över . Klimat och ljusförhållanden (enligt ovan) innebär också begränsningar genom att verksamhet som är beroende av t ex vissa ljusförhållanden endast kan genomföras under halva året. ligger i inlandet och kan således inte erbjuda sjö- operativ verksamhet. 5 Erfarenheter från andra länder Det finns ett antal platser och anläggningar världen runt som kan erbjuda EW-miljö för olika ändamål (se bland annat kapitel 2.2). Vid EW 2001 presenterades dagens möjligheter och framtida behov vid RAF Spadeadam (se vidare bilaga 3) och ett exempel på nyttjande av en EW-training site vid i (se vidare bil 2). Spadeadam dras med geografiska begränsningar, dels för flygning på grund av civil flygverksamhet, dels i form av restriktionen för fällning av remsor och facklor. Terrängen är inte heller repres- entativ för t.ex. helikopterverksamheten. Materielen är gammal och dyr att underhålla. Ny metoder att finansiera verksamheten utreds där samarbete med industrin verkar vara ett av de främsta alter- nativen. har utnyttjat Spadeadam för provverksamhet inom JAS39 där man använde Tp86 som provplattform. Syftet var att kunna disponera andra hotsystem än de vi har i . Slutsatserna som dragit från en genomförd undersökning är att: Man måste kunna erbjuda realistiska EW-scenarier, var och när kunden efterfrågar det, så att han får den mest produktiva, operativa träningen. Flygtid är en stor investering för kunden. Den träning som erbjuds honom måste därför vara kostnadseffektiv. Vid finns ett stort övningsområde med ett 40-tal olika hotsystem i realistisk målmiljö, där helikopterbesättningar genomgår utbildning i taktiskt uppträdande med helikopter i EW- miljö. Under utbildningen, vilken genomförs i block, använder man ett ledningssystem vilket möjliggör utvärdering av enskilda moment i realtid. Resultatet registreras och synkroniserad video används vid debriefingen. Hotsystemen drivs och underhålls av en civil operatör och betalar ett pris timme för nyttjandet av hotsystemen. Baserat på det begränsade underlag som denna analys medgivit dras följande slutsatser: Det finns ett uttalat behov av en svensk EW-range. Det finns även ett uttalat behov från utländska intressenter för en svensk EW-range. Samarbete mellan FMV, FOI, Försvarsmakten och industrin bör eftersträvas för att hålla nere kostnaderna. Samarbete med utländska motsvarigheter till FMV och FOI bör övervägas. Detta bör dock ske på ett sådant sätt att vår handlingsfrihet inte begränsas. En svensk EW-range bör ses som en förmåga som är riks- täckande, rörlig och flexibel, där de nya principerna för nät- verksbaserat försvar bör utgöra ett grundelement. Förmågan bör inte begränsas till det elektromagnetiska spektrumet, utan bör även innefatta de akustiska, hydro- akustiska, magnetiska och seismiska delarna. En svensk EW-range bör medge: –verifiering av VMS bibliotek och prestanda –taktikutveckling för utnyttjande av VMS –utbildning/övning av personal och förband –validering av system och förband. Investeringsbehovet, såväl i materiel som i personal och kompetens, är omfattande. Kostnadseffektivitet är kritiskt för att en EW-range skall vara attraktiv för våra kunder. Vi vet inte hur säkert vårt kundunderlag är när det kommer till att avdela resurser för att köpa tjänster vid en svensk EW- range. Detta bör ut i dialog med Försvarsmakten. Investeringarna i prov- och hotsystem bör ske i samråd med kunderna, främst Försvarsmakten, så att rätt hotsystem anskaffas och med rätt ambitionsnivå. Uppbyggnaden av en EW-range bör ske stegvis, där inled- ningsvis befintliga provsystem, simulatorer och emittrar utnyttjas för kompetensuppbyggnad och utveckling. med dess unika förutsättningar för såväl VoV-verk- samhet som utbildnings- och övningsverksamhet bör ut- nyttjas och kan utgöra en form av för en svensk EW-range. Det är mycket viktigt att vi kan erbjuda resursen EW-range på den plats där kunden så önskar. Prov- och hotsystem bör därför, så långt möjligt, vara mobila och snabbt kunna omgrupperas till det övnings- eller provområde som är relevant.