sou · GSB3123d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Det innebär att det enbart handlar om föreningar och i princip enbart ideella så- dana. Det saknas uttryckliga bestämmelser om när en ideell för- ening uppfyller kraven på att betraktas som en juridisk person, men i detta anses ligga att den ska ha antagit stadgar och ha valt en styrelse. Ett mått på om en förening kan ses som en juridisk person är om den ideella föreningen har erhållit ett organisationsnummer hos och att den därmed av verket bedömts vara en fullgod juridisk person. En förening som ansöker om organisa- tionsnummer hos ska inge stadgar för föreningen, där det alltid bl.a. bör framgå firma, dvs. säte, dvs. ort där styrelsens finns, regler för hur verksamheten ska bedrivas, regler för medlemskap och uteslutning, uppgift om medlemsavgifter eller regler för hur de fast- ställs, uppgift om beslutande organ (ordinarie och extra för- eningsstämma) och regler för detta samt regler för rösträtt. En yrkesorganisation som ansöker om registrering ska följaktligen alltid kunna uppvisa ett organisationsnummer för att få bli regist- rerad. Denna organisation bör även ge in sådana handlingar som Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin bifogats en tidigare ansökan hos , allt för att register- prövningen ska bli så fullständig som möjligt. Även en organisation som utgör en sammanslutning av flera or- ganisationer – en paraplyorganisation – har möjlighet att ansöka om att få delta i registret för sammanslutningen, om detta är av- sikten med organisationen. I det fall en paraplyorganisation ansöker om registrering bör denna i tillämpliga delar uppfylla de villkor som ställs upp i den föreslagna bestämmelsen. Hur detta förfarande ska tillämpas, be- skrivs i författningskommentaren till denna bestämmelse. Huvudändamål att organisera yrkesutövare inom AKM En organisation som önskar delta i registret ska vidare ha som huvudändamål att organisera yrkesutövare av AKM. Bedöms or- ganisation inte ha detta huvudändamål, kan organisation inte god- kännas att delta i registret. Om de utövare som är medlemmar i organisationen inte omfattas av den nya lagen kan organisationen givetvis inte godkännas att delta i registret. I det fall en paraplyorganisation har ansökt om registrering, ska de organisationer som ingår uppfylla ändamålet. Ett viktigt krav som vidare bör gälla för organisationen är att den är väletablerad. Med detta menar jag att den, förutom att den upp- fyller det ovan angivna kravet på viss organisationsform, ska ha funnits . Jag vill inte här ange någon absolut tidsgräns, men ett riktmärke skulle kunna vara att organisationen varit verk- sam . Naturligtvis bör det vara möjligt att använda andra mått i den bedömningen. I lagen anges inte det antal medlemmar som organisationen minst bör ha. Denna måste dock vara tillräckligt stor för att kunna uppfylla de nedan redovisade stadgevillkoren. Ett bra mått här är det som anges i registerregleringen i , nämligen att organisa- tionen har minst 30 medlemmar. Endast i undantagsfall bör or- ganisationer med färre antal medlemmar kunna delta i registret. SOU 2004:123 Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin Allmänt om stadgeinnehållet och bedömningen av detta Ansökningsförfarandet syftar till att säkerställa att organisation- erna uppfyller vissa minimikrav, som är nödvändiga för att de ska kunna stå som en form av garant för medlemmarna i olika av- seenden. Detta sker genom att organisationerna i sina stadgar ställer krav på medlemmarna. Om en paraplyorganisation ansöker om deltagande i registret, ska denna, som nämnts ovan, i tillämpliga delar uppfylla de krav som ställs på visst stadgeinnehåll. De villkor som ställs upp gäller bl.a. vissa krav på utbildning, yrkeskunnande och yrkesutövningen. Vidare ska av stadgarna framgå att det finns möjlighet att anmäla klagomål mot medlemmar i organisationen, vilket ytterst kan leda till uteslutning. När det gäller kravet på visst stadgeinnehåll, måste dock den närmare utformningen av krav på t.ex. utbildning eller yrkesut- övningen inte nödvändigtvis framgå av stadgarna. Det är tillräckligt att det av stadgarna framgår att det ställs sådana krav och att utbildningen är avgörande för rätt till medlemskap respektive att kraven på yrkesutövningen är bindande för medlemmen i hans eller hennes yrkesutövande. Det närmare innehållet kan sedan framgå av ett annat dokument som stadgarna hänvisar till. En gemensam förutsättning vid prövningen av respektive or- ganisations stadgeinnehåll, är att det inte ska göras någon närmare bedömning av reglernas materiella innehåll. Emellertid ska dock prövas om organisationen har fastställt stadgar som är konkret till- ämpbara. Därigenom ställs det således vissa minimikrav för att or- ganisationen ska kunna godkännas. Det måste krävas ett visst mini- mum av detaljering och precisionsnivå i beskrivningen av de nu aktuella reglerna för att organisationen ska kunna godkännas. Med stöd av stadgarna ska det vara möjligt för bl.a. organisationens medlemmar, patienter och berörda myndigheter att kunna identi- fiera de olika villkor som gäller. En grundläggande fråga är naturligtvis vilken utbildning och övrigt yrkeskunnande en utövare av AKM har. Därför ska en organisation för att bli godkänd, ha fastställt krav på utbildning och övrigt yrkeskunnande hos dem som önskar bli medlemmar i organisa- Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin Det ska också framgå att dessa krav måste vara uppfyllda för rätt till medlemskap. Om den närmare utformningen av kraven inte finns intagna i stadgarna, måste det framgå av dessa att sär- skilda krav på utbildning och yrkeskunnande gäller för medlem- skap. Det bör också framgå var dessa närmare krav kan återfinnas och vem som fastställer kraven. När organisationen ansöker om godkännande att delta i registret, ska en redogörelse av fastställda krav bifogas stadgarna. Jag anser inte att det bör ställas ett direkt krav på organisationen att medlemmarna ska ha en viss minimiutbildning i medicin. Som redovisas senare i betänkandet, kommer ett sådant krav att ställas direkt på den enskilde, som ansöker om registrering. I praktiken ingår sådana krav ofta för medlemskap i en organisation. Det kan också nämnas att organisationerna ofta har egna auktorisations- ordningar och egen registrering eller certifiering av medlemmarna som förutsätter viss utbildning. Ett viktigt inslag i stadgarna bör i övrigt vara att organisationen ska följa utbildningen hos de skolor som tillhör organisationen eller som svarar för utbildningen av medlemmarna. Yrkesutövningen – regelverk om utövningen och etik En organisation måste vidare för att bli godkänd ha fastställt krav som rör yrkesutövningen och som en medlem är skyldig att följa i sin verksamhet. Sådana krav kan t.ex. intas i ett regelverk om ut- övning och etik för organisationens medlemmar. Det viktiga är dock inte benämningen på dessa regler utan att det faktiska inne- hållet ställer krav på yrkesutövningen, något som både gäller hur en undersökning och behandling bör utföras men också hur en medlem i övrigt bör bemöta en patient. I motsats till de faktiska kraven på utbildning och övrigt yrkes- kunnande – som rör de teoretiska och praktiska kunskaperna hos medlemmen – gäller kravet på yrkesutövningen hur den enskilde utövaren ska utföra sin verksamhet. Typexempel på det är hur med- lemmen behandlar och bemöter patienter, hur medlemmen för- håller sig till andra utövare inom AKM, till hälso- och sjukvårds- personal eller hälso- och sjukvården i övrigt, till berörda myndig- heter samt hur medlemmen marknadsför sin verksamhet. Det är den enskilda organisation som bestämmer den närmare utformningen av kraven på yrkesutövningen för sina medlemmar. SOU 2004:123 Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin Som en vägledning, anges dock i det följande ett antal punkter som kan och bör finnas med i ett yrkesetiskt regelverk för utövare inom AKM. Exemplen har hämtats från de andra nordiska ländernas regelverk och de gör inte anspråk på att vara en uttömmande be- skrivning av vad det aktuella regelverket bör innehålla. Skyldighet för medlemmen att bedriva verksamheten på ett betryggande sätt. I detta ligger bl.a. att medlemmen ska följa den yrkesstandard som gäller inom en viss terapi eller inom ett visst branschområde och som medlemmen bör ha fått utbildning om. Vidare betyder detta givetvis att med- lemmen ska följa gällande lagstiftning på området, bl.a. får givetvis bestämmelserna i 4 kap. LYHS inte överträdas. I övrigt får medlemmen inte behandla en patient som i första hand bedöms vara i behov av vård inom hälso- och sjuk- vården. I så fall ska patienten hänvisas att vända sig dit. En medlem får inte heller uppmana en patient att upphöra med en medicinering som föreskrivits av en läkare. Skyldighet att ge nödvändig information till patienten. Den person som uppsöker en AKM-utövare, ska bl.a. ges infor- mation om den aktuella behandlingsmetoden och de even- tuella risker som är förenade med denna. I denna skyldighet ligger även att ge information i vilken grad behandlingen kan anses effektiv, eventuella biverkningar som finns, hur länge patienten kan antas behöva genomgå behandlingen och vad behandlingen kan beräknas kosta totalt sett. Skyldighet att i övrigt bemöta patienten på ett korrekt sätt. I detta ligger att patienten alltid ska bemötas med respekt och att den enskildes integritet ska respekteras. Skyldighet att behandla uppgifter som rör personliga förhåll- anden på ett betryggande sätt. Denna skyldighet innebär bl.a. att uppgifter som rör patientens personliga förhållanden inte lämnas ut till tredje man och att dokumentation om patientens hälsotillstånd förvaras på ett betryggande sätt. Förs uppgifterna på datamedium, ska självfallet personupp- giftslagen följas. Medlemmarna bör föra dokumentation om patienten, bl.a. för att det vid en senare granskning ska kunna utredas om klagomål mot en medlem är befogad. Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin Organisationen ska vidare ha fastställt krav på att dess medlemmar innehar en försäkring som bl.a. ersätter uppkomna behandlings- skador. Behandla anmälningar mot medlemmarnas yrkesmässiga utövning. För att bli godkänd måste organisationen också visa att den har fastställt en ordning för att behandla klagomål mot medlemmarna. Det betyder att en patient ska kunna klaga på en behandling utförd av en medlem eller på hur denne har uppträtt i övrigt och att or- ganisationen ska ha en skyldighet att behandla sådana klagomål. Det är den enskilda organisationen som bestämmer hur han- teringen av klagomål ska organiseras. Det gäller sammansättning och arbetsform för det organ som behandlar klagomålen samt vilka befogenheter ett sådant organ ska ha inom organisationen. Det förutsätts att det finns en faktisk möjlighet att klaga, att klagomål behandlas inom en rimlig tid av organisationen och att klagomålet behandlas av ett opartiskt och sakligt agerande organ. Det ska vara möjligt att anmäla klagomål mot olika aspekter av den yrkesmässiga utövningen. Det gäller både hur utövaren rent faktiskt utfört själva behandlingen, – om den t.ex. uppfyller den standard som ställs upp inom den aktuella behandlingsterapien – men också hur utövaren i övrigt uppträtt och bemött patienten, t.ex. om utövaren har överträtt organisationens etiska regelverk. Klagoorganet ska också kunna behandla klagomål om att utövaren har utfört verksamhet i strid med gällande lagstiftning, t.ex. 4 kap. LYHS. Detta är dock frågor som även kan bli aktuella inom rätts- väsendet. Organisationen bör, när misstanke finns att en medlem brutit mot bestämmelserna i eller andra brottsbestämmelser, alltid överväga om en polisanmälan ska göras. Klagoorganet bör i övrigt vara så sammansatt att det har kompe- att behandla klagomål ur de olika aspekter som kan bli aktu- ella. SOU 2004:123 Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin Av stadgarna ska också framgå att organisationen har fastställt en möjlighet att utesluta en medlem under närmare angivna villkor. Det är den enskilda organisationen som bestämmer vilket organ som ska ha befogenhet att besluta om uteslutning från organisa- tionen. Denna befogenhet kan t.ex. vara en uppgift för organisa- tionens styrelse. Likaså bestämmer organisationen vilka villkor som ska gälla för uteslutning och när dessa villkor ska anses vara uppfyllda. Rent allmänt kan följande framhållas om dessa villkor. Eftersom ändamålet med det nationella registret är att stärka patientsäker- heten, är det av vikt att organisationen fastställt bestämmelser som medger uteslutning, om en medlem brutit mot en standard som gäller för behandling inom en viss terapi eller mot organisationens etiska riktlinjer. Självfallet bör det också framgå att en medlem kan uteslutas, om han eller hon har brutit mot förbuden i 4 kap. LYHS eller begått allvarliga brott, särskilt när gäller det brott mot liv och hälsa samt sexualbrott (3 och 6 kap. ). 7.7.2Skyldigheter för en godkänd organisation Mitt förslag: En godkänd organisation är skyldig att meddela registeransvarig myndighet om en medlem, som är registrerad, inte längre uppfyller villkoren för att vara regi- strerad. För att registret ska kunna uppfylla sitt syfte är det viktigt att det har så korrekta och aktuella uppgifter som möjligt. De organisationer som godkänts att delta i registret ska därför meddela den registeransvariga myndigheten, om en registrerad medlem inte längre uppfyller kravet på att vara re- gistrerad. Organisationen ska således meddela när en registrerad medlem avsäger sig medlemskapet eller uteslutits ur organisationen. Om en registrerad medlem har gått ur en organisation och blivit medlem i en annan godkänd organisation, fortsätter utövaren att uppfylla villkoren för registrering genom medlemskapet i den nya organisationen. I sådana fall bör utövaren eller den nya orga- Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin nisationen informera registret, så att ändringen noteras och registreringen kan upprätthållas. Om den deltagande organisationen utgör en sammanslutning av flera organisationer, gäller motsvarande skyldigheter för den or- ganisationen. 7.7.3Ett godkännande kan återkallas Mitt förslag: Ett godkännande kan återkallas om villkoren för godkännandet inte längre uppfylls. Om det skulle visa sig att en godkänd organisation inte längre upp- fyller villkoren för registrering, ska det vara möjligt att återkalla detta godkännande. Som jag ser det ska en sådan åtgärd bli aktuell endast undantagsvis. Jag förutsätter att de samtal som förts mellan den organisationen och den beslutande myndigheten inför beslutet om godkännande då återupptas. I första hand bör som jag ser det eventuella brister som aktualiserat frågan om ett återkallande kunna åtgärdas genom sådana kontakter. En organisation ska givetvis i en sådan situation beredas möjlig- het att yttra sig, innan beslut fattas. Detta behöver dock inte regleras särskilt, eftersom det följer av 17 § förvaltningslagen (1986:223). En organisation har självfallet också möjlighet att ta initiativ till att avbryta deltagandet i registerordningen. 7.8Krav och kriterier för registrering Mitt förslag: En alternativ- eller komplementärmedicinsk yrkes- utövare får efter ansökan registreras i det nationella registret om han eller hon är medlem i en godkänd organisation och om han eller hon gått igenom viss medicinsk basutbildning. Även den som inte är medlem i en organisation ska under vissa förut- sättningar kunna registreras. SOU 2004:123 Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin 7.8.1De grundläggande förutsättningarna för registrering i kort sammanfattning De allmänna utgångspunkterna och de närmare övervägandena kring dem finns redovisade i kapitel 6. I korthet gäller följande grundläggande förutsättningar för mina förslag: Den nya lagen föreslås omfatta alternativ- eller komplementär- medicinska yrkesutövare enligt den avgränsning som gäller i 4 kap. 1 § LYHS. Det innebär bl.a. att legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal inte kommer att omfattas av den nya lagen och att de registrerade AKM-utövarna inte kommer att ställas under statlig tillsyn. Patientsäkerheten bör vara det övergripande ändamålet för re- gistret. Registreringen ska bygga på frivillighet. Det innebär att re- gistrering sker efter ansökan av den enskilde AKM-utövaren. För att garantera det övergripande syftet att patientsäkerheten stärks, är den enskilde utövarens kompetens av avgörande be- tydelse. Den enskildes kompetens beror på utbildningsbakgrund, er- farenhet och personliga färdigheter. För registrering bör därför alla ha vissa grundläggande kun- skaper i medicin. De organisationer som efter godkännande deltar i register- ordningen garanterar medlemmarnas kompetens och kvaliteten i deras verksamhet genom de interna riktlinjer som finns upp- ställda. Eftersom de registrerade AKM-utövarna inte står under statlig tillsyn, har organisationernas deltagande i registerordningen fortsatt betydelse för att garantera patientsäkerheten. Medlem- skap i en organisation bör därför vara en grundförutsättning för registrering, även om det villkoret inte gäller utan undantag. Av skäl som jag har angett tidigare måste de utbildningskrav som ställs ligga på ett relativt allmänt plan. Enligt min bedömning är det möjligt att även på ett sådant plan öka patientsäkerheten inom Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin Vad ett sådant krav på utbildning främst syftar till är att säkerställa att de olika utövarna inom AKM åtminstone har en minsta gemensam grundläggande allmänmedicinsk kunskapsbas. Även om AKM omfattar många olika verksamheter finns det en gemensam nämnare för verksamheten. Det handlar om yrkes- mässigt utförda hälso- och sjukvårdande åtgärder i form av under- sökningar och behandlingar av patienter i syfte att förebygga, bota eller lindra. Gemensamt är därmed också att yrkesutövarna har be- hov av grundläggande kunskaper om människokroppen och dess olika organ, om sjukdomslära och regelverket inom hälso- och sjukvården. En sådan kunskap kan erhållas inom ramen för en grundläggande utbildning i medicin eller med ett annat ord, medi- cinsk basutbildning. Denna kunskap är viktig för själva utförandet av behandlingen, men kanske framförallt för att en utövare ska veta om han eller hon ska ta sig an patienten eller inte, dvs. om patient- en ska hänvisas att i stället vända sig till hälso- och sjukvården. Be- hovet av kunskap på detta område skiftar visserligen mellan de olika terapierna. Men det bör finnas en miniminivå som bör uppfyllas av alla utövare inom AKM som villkor för registrering. Både och har infört krav på en viss utbildningsnivå för registrering. Flera organisationer ställer redan upp utbildningskrav både i bas- medicin och i den enskilda terapin på sina medlemmar för regist- rering eller auktorisering inom organisationens ram. Ett krav på grundläggande på utbildning i medicin bör därför av allt att döma inte vara något större problem att uppfylla för många av AKM- utövarna. Jag föreslår följaktligen som ett grundkrav för registrering att den sökande ska ha genomgått en viss medicinsk basutbildning. Utbildningens längd och innehåll Enligt min bedömning bör längden på den medicinska basutbild- ningen uppgå till motsvarande minst 20 veckors heltidsstudier. Vid diskussioner med olika experter har jag fått det intrycket att 20 veckors utbildning kan ge de basala kunskaper som behövs för att garantera patientsäkerheten i alternativmedicinsk verksamhet. Inom den ramen bör den enskilde utövaren ha möjlighet att få en tillräcklig kompetens att göra en allmän bedömning av patientens hälsotillstånd för att kunna hänvisa vidare till hälso- och sjukvården SOU 2004:123 Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin när det är motiverat. Jag vill på nytt erinra om att jag talar om en lägsta nivå. Jag vet att många AKM-utövare har en betydligt längre utbildning, t.ex. för att den yrkesorganisation som sökande tillhör har ett högre krav. Genom den här konstruktionen blir det möjligt att endast ha en nivå som krav för registrering. Av innehållet i registret kommer det ändå att framgå vilken utbildningsbakgrund de olika utövarna har. Som nämnts inledningsvis ska studierna motsvara 20 veckors heltidsstudier. Det innebär att studierna inte behöver genomföras på heltid . Studierna kan alltså även bedrivas på deltid . I normalfallet bör dock inte överstiga . Att studietiden ska motsvara betyder också att det exakta tidsmåttet för utbildningen inte behöver anges i veckor, utan även andra mått kan användas t.ex. timmar under förutsättning att längden på denna utbildning vid en omräkning uppgår . Min avsikt med förslaget, att som villkor för registrering kräva utbildning i basmedicin, är inte att en ny utbildning ska etableras i anslutning till registrets tillkomst. Utgångspunkten bör i likhet med andra nordiska länder istället vara de basutbildningar i medicin, som uppfyller lagens krav och som anordnas för blivande AKM-utövare av olika utbildningsanordnare i landet. Dessa utbildningar ligger till grund för organisationernas villkor för medlemskap, auktorisering och registrering. Den medi- cinska basutbildningen kan antingen ges som en särskild utbildning eller vara integrerad i utbildningen i terapin. Som jag redan nämnt finns det planer vid att anordna en medicinsk basutbildning om 20 poäng för AKM-utövare. En sådan utbildning kommer säkerligen bli normgivande för övriga utbildningar på detta område. Vad som formellt bör föreskrivas om utbildningen är således vilka ämnen utbildningen bör innehålla och vad målet för den här utbildningen bör vara. Huvudinslag i dagens utbildningar i och i övriga nordiska länder är anatomi, fysiologi och sjukdomslära. Viss utbildning i författningar av betydelse på området samt i etiska frågor ingår också. Jag har redan tidigare utvecklat att utbildningen för att garantera patientsäkerheten i första hand ska ge kunskap som gör det möjligt för AKM-utövaren att avgöra när behandling kan och bör ges en patient och när en patient bör hänvisas till hälso- och sjukvården. Det nationella registret över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin Med det nämnda som utgångspunkt bör kommande föreskrifter kunna formuleras. Vilken kompetens en utbildning i grundläggande medicin leder till beror till stor del på utbildningsnivå och inträdeskraven till utbild- ningen. Som jag ser det bör det krävas gymnasiekompetens för att kunna tillgodogöra sig en sådan utbildning. Detta innebör dock inte att utbildningen nödvändigtvis behöver ligga på högskolenivå, även om det naturligtvis är eftersträvansvärt. Dessa krav intas inte i lagen utan i senare utfärdade detaljföre- skrifter. Utbildningar kan kontrolleras på olika sätt, t.ex. genom att elever- nas kunskaper och färdigheter kontrolleras under och efter utbild- ningen, vilket är en metod som tillämpas i det fall utbildningen ges av offentliga huvudmän. Den andra kontrollmetoden gäller själva utbildningen som sådan, något i förekommande fall fullgör genom sin tillsynsverksamhet. Som jag strax återkommer om bör utbildningarna kontrolleras genom tillsyns- verksamhet. Ett ytterligare krav på den aktuella utbildningen bör vara att denna står under statlig tillsyn. gäller tillsyn för AKM-utbildningar i enskild regi enligt det regelverk som jag har redovisat. i avsnitt 4.2. kan även Högskole- verkets tillsyn komma i fråga om utbildningen läggs på högskole- nivå. Genom ett krav på tillsyn säkerställs att utbildningen upp- fyller vissa krav och att den står under det allmännas kontroll. Ett antal medicinska basutbildningar står redan under till- syn.