sou · GSB3119 · 2005-01-01 00:00:00 — Bägge är beroende av ny teknik. Ännu saknas dock effektiva och starka, nationella och internationella incitament för att i större omfattning kunna styra om produktionen så att den sker på ett samhällsekonomiskt effektivt och resurssnålt sätt. 2.5Resiliens – den yttersta biologiska grunden för hållbar utveckling Ekologisk resiliens är förmågan hos ett ekosystem att möta för- ändring och störningar – t.ex. stormar, bränder, temperaturökning och föroreningar – utan att övergå till ett annat tillstånd. På liknande sätt beskriver social resiliens samhällets kapacitet att hantera Hållbar konsumtion – utredningens definitioner förändring och störningar, som naturkatastrofer eller politiska och ekonomiska händelser. Sociala och ekologiska system är dynamiska och sammanflätade; de påverkar varandra och är ömsesidigt beroende. Socialekologisk resiliens handlar om förmågan att bygga en samhällsutveckling som motverkar sårbarhet genom att förvalta istället för att förbruka den biosfär människan är fundamentalt beroende av. Resiliensperspektivet är ett ramverk för att underlätta vägen mot hållbar utveckling i en värld som ständigt förändras. Det betonar vikten av att upprätthålla ekosystemens långsiktiga förmåga att generera varor och tjänster som människan är fundamentalt beroende av för sin välfärd. Genom att investera i ekosystemens för- måga att buffra (dämpa effekten av) förändringar och vidareutvecklas, kan vi öka möjligheterna för en positiv samhällsutvecklingen utan att begränsa valfriheten för framtiden. Minskad resiliens leder till ökad sårbarhet och mindre flexibilitet att bemästra omvärlds- förändringar. Människans välbefinnande och samhällets utveckling är i grunden beroende av ekosystemens förmåga att generera varor och tjänster. Paradoxalt nog behöver vi i dagens högteknologiska och urbaniserade samhällen betydligt fler stödfunktioner från naturen än i gamla tiders bondesamhälle. Människor som bor i städer som t.ex. kräver arbetande natur över en yta natur som är ca större än själva staden de bor i – för sin konsumtion av bland annat mat från jordbrukslandskapet och haven, timmer från skogarna, vatten- och luftrening från våtmarkslandskap, skogar och sjöar. Nya forskningsresultat visar emellertid att många ekosystem har förlorat sin resiliens. såg man på naturen som ett system i jämvikt och trodde att den återvände till sitt ursprungsläge om vi upphörde med vår påverkan. vet forskarna att ekosystemen kan befinna sig i olika jämviktslägen och att samhället kan drabbas av oåterkalleliga och kostsamma förändringar när tröskelvärden passeras. Detta som centrala naturresurser och ekosystemtjänster kan gå förlorade. Man vet också att sannolikheten att gå från ett önskvärt tillstånd till ett oönskat har ökat, under det senaste århundradet i allt snabbare takt till följd av mänskliga aktiviteter. Hållbar konsumtion – utredningens definitioner Ekosystemen är basen för samhälle och ekonomi Minskad resiliens i ekosystemen kan drabba mänskliga samhällen med kostsamma effekter såsom översvämningar, jorderosion, miss- växt och minskade fiskfångster. En lång rad undersökningar tyder på att det är ekonomiskt fördelaktigt att investera i ekosystemens resiliens, så att deras kapacitet att producera varor och tjänster upprätthålls. Enligt en forskningsstudie som kom skulle ett världsomfattande system av naturreservat kosta , medan en exploatering av samma områden skulle innebära en nettoförlust i form av uteblivna ekosystemtjänster på . Det är exempelvis ofta mer kostnadseffektivt att skydda skogs- ekosystem som ligger i anslutning till stora städer än att bygga fler reningsverk. En tredjedel av världens 105 största städer är beroende av skyddade skogar för att få rent dricksvatten. Skogen filtrerar bort föroreningar och minskar risken för jordskred och erosion. På detta sätt minskar kostnaden för den dyra kemiska och mekaniska reningen. I investerade man därför nästan en och för att skydda och restaurera de ekosystem som renar stadens dricksvatten. Att bygga ännu ett reningsverk skulle ha kostat fem, sex gånger mer, och då är ändå inte den årliga drifts- kostnaden på inkluderad. Ekosystem- tjänster kan också minska behovet av avloppsrening. Naturliga och restaurerade våtmarker i minskar de kväveutsläpp som härrör från människan med 10–och därmed övergödningen av . Resiliensförluster kan leda till plötslig ekologisk kollaps Allt fler studier visar att ekosystem sällan reagerar gradvis på miljöförändringar. I många fall har människans aktiviteter successivt urholkat resiliensen och gjort ekosystem sårbara för naturliga händelser, som bränder och stormar, vilka tidigare var en viktig del av utvecklingen av livskraftiga system. Ett ekosystem med låg resiliens kan tyckas vara opåverkat och fortsätta att generera resurser och tjänster, ända tills en störning driver systemet över tröskeln. Då kan en klar sjö plötsligt övergå till ett grumligt tillstånd med bottendöd, gräsmarker förvandlas till buskiga öken- landskap och korallrev bli övervuxna av alger. Hållbar konsumtion – utredningens definitioner skiften kan vara oåterkalleliga och hårt drabba de näringar och samhällen, som är beroende av de resurser och ekosystemtjänster som gått förlorade. Dessvärre kan även oönskade ekosystemtillstånd vara resilienta. Den övergödda med algblomningar och kollapsade fiskbestånd är ett exempel. Det är alltid bättre att försöka förebygga än att bota; billigare för samhället att värna om ekosystemtjänster än att försöka ersätta dem med teknik eller att restaurera förstörda ekosystem efter att de skadats. I många fall är det senare alltför kostsamt eller rent av omöjligt. Biologisk mångfald som försäkring Världens stats- och regeringschefer har förbundit sig att avsevärt minska förlusten av biologisk mångfald . Men det betyder inte att biologisk mångfald ska bevaras i avlägsna reservat eller på museer. Biologisk mångfald är avgörande för ekosystemens resiliens genom att sprida risker, utgöra en försäkring och ge fler möjligheter till omorganisation och återuppbyggnad efter en störning. Mångfald säkerställer på så sätt flödet av varor och tjänster från ekosystemen till det mänskliga samhället. Nya forskningsrön visar att ekosystem är särskilt resilienta om det finns många arter som utför samma funktion – t.ex. fotosyntes eller nedbrytning – och när dessa arter svarar olika på förändringar och störningar som ekosystemet utsätts för. Det centrala för resiliensen är inte antalet arter i sig, utan att det finns en riskspridning bland de arter som utför viktiga funktioner. Det är ungefär som i en stad. Om befolkningen skulle minska skulle staden säkert fortsätta att fungera ungefär som förut. Men om denna minskning medför att staden förlorar alla sina renhållningsarbetare, poliser, läkare eller brandmän skulle den påverkas i grunden eller kanske till och med kollapsa. Social resiliens – mångfald, kunskap, samverkan och flexibilitet På liknande sätt är mångfald i den beslutsfattande strukturen en nyckelfaktor för den sociala resiliensen. Det är en av grundtankarna i det som forskarna kallar för adaptiv samförvaltning (adaptive co- management). Förvaltningen av ekosystem bör enligt denna Hållbar konsumtion – utredningens definitioner strategi fördelas över flera enheter på olika nivåer, från nationella till lokala beslutsfattande organ. Då kan man i samverkan pröva regler och strategier på olika administrativ nivå och med olika tids- perspektiv. Den typen av adaptiv hantering och flexibla institutioner kräver en fortlöpande utvärdering av olika skötselåtgärder i en gemensam lärandeprocess där forskare, tjänstemän och lokala resursanvändare samarbetar. Nyckeln till att uppnå resiliens ligger i kunskap om och förståelse av ekosystemens dynamik och kopplingen till vad som sker i samhällssystemet. Det är bl.a. viktigt att förstå följande: Vad pågår i ekosystemen (dynamik, interaktioner, processer och funktioner). Hur sker skötsel och förvaltning (kunskap om naturen och dess dynamik, lärandeprocesser). Hur möjliggörs den (individer, föreningar, organisationer, myndigheter; normer, regler, rättsystem; lokalt, nationellt, internationellt). Hur hanteras osäkerhet och förändring för fortsatt utveckling (incitament, restriktioner, flexibilitet, förhållningssätt till omvärlden). Eftersom naturen är dynamisk och ständigt förändras, måste ekologisk kunskap och förståelse kontinuerligt byggas upp och vårdas för att bibehålla och utveckla resiliensen. Det är en enorm utmaning i en värld där analfabetismen om människans roll i biosfären tycks vara omfattande och där avstånden mellan produktion och konsumtion i många fall är globala. Många forskare talar om en shifting baseline, dvs. att varje ny mänsklig generation startar med en försämrad resiliens i den resursbas som de lever av, men är omedveten om att en kapacitets- försämring har skett. Utfiskningen av kusthaven är ett exempel, sårbara områden i tredje världen och ignoransen hos konsumenter om produktval och ekosystemskiften långt utanför det egna landets gränser är ett annat. Förlust av resiliens leder till sårbarhet, och när trösklar passeras kan resultatet bli långvariga konflikter och flyktingströmmar. Ofta fokuserar man på hur mycket som kan produceras inom t.ex. jordbruket eller vattenbruket. Mer sällan diskuteras hur man långsiktigt säkerställer produktionskapaciteten, och undviker att kontinuerligt urholka den. Hållbar konsumtion – utredningens definitioner Hållbara produktions- och konsumtionsmönster förutsätter att resiliensen vårdas och aktivt förvaltas. För att förstå hur konsumtionen av varor och tjänster blir ekonomiskt, socialt och ekologiskt mer hållbar fordras mera forskning om konsumtion utifrån ett konsumentperspektiv. Det är viktigt att begripa hur konsumenter lever och samverkar, både som individer och i grupp, och hur de uppfattar sin konsumtion i relation till hållbarhetsidealet. Konsumtion är mångfacetterat och komplext, och ett fler- dimensionellt perspektiv bidrar till att öka förståelsen. Olika discipliner, perspektiv, teorier och metoder kan ge olika inblickar och insikter om människors konsumtionsmönster och hur man väljer eller inte väljer att förhålla sig till hållbarhet. Ett konsument- perspektiv fordrar också en kontextuell förståelse, med andra ord att man tar hänsyn till både strukturella, kulturella, individuella, fysiska och sociala aspekter. Dessa olika aspekter bör inte ses som isolerade enheter, inte heller som att någon är överordnad de andra, utan som interagerande. Tvärvetenskapliga forskningsprojekt, där t.ex. ekonomer, etnologer, medicinare, jurister, psykologer och sociologer studerar ett specifikt fenomen ur olika perspektiv från mikro- till makronivå, kan ge ett flertal teoretiska och metodiska infallsvinklar på en problematik, och därmed bidra till värdefull kunskap. För att förstå konsumenters beteende räcker det inte att enbart förstå deras motivation. Konsumenters förmåga och möjligheter behöver man också ta hänsyn till. och (1995) har utarbetat en modell som visar detta. Konsumenters förmåga inbegriper t.ex. kunskap och vanor. En konsument kan ha en positiv attityd till att agera hållbart, men sakna kunskap eller ha specifika vanor som motverkar detta. Möjligheter inbegriper t.ex. praktiska och sociala förhållanden och den situation som konsumenten kan befinna sig i. Även om konsumenten har en positiv attityd till att agera hållbart, t.ex. genom att återvinna glas, så kanske det motverkas av att det saknas sopstationer i närheten av bostaden. Hållbar konsumtion – utredningens definitioner Det behövs ytterligare metoder för att förstå vad konsumtion är. Statistik kan ge information om bruk och tillgänglighet, men inte säga något om hur mycket något används, av vem och i vilket sammanhang. Likaså kan statistik ge information om attityder. Men för att förstå de bakomliggande faktorerna krävs metoder som ger djupare och mer mångsidig information. När det t.ex. gäller frågan om varför vissa konsumenter är negativa till miljövänliga produkter, kan högt pris vara en förklaring. Men det kan även finnas andra t.ex. att man upplever att ekologiskt odlad mat saknar trovärdighet. Även om priset är ett viktigt incitament framför allt när det gäller mat, handlar det inte bara om detta. Många är t.ex. noga med kvalitet, vilket i sin tur kan definieras på olika sätt, som t.ex. närodlat, fräscht utseende eller ett visst varumärke. Andra är beredda att betala mer för en vara som man vet är miljövänligt eller rättvist producerad. Oavsett vilka önskemål och ideal man har, handlar det också om tillgänglighet. Finns de produkter jag helst vill köpa i min vanliga butik? Är förpackningsstorleken rimlig? En flerbarnsfamilj köper t.ex. knappast KRAV-glass om den bara finns i halvlitersförpackningar. Ur ett hållbarhetsperspektiv är tillgänglighet en viktig faktor att ta hänsyn till. Det handlar också om att skapa möjligheter för alla människor i samhället, inklusive funktionshindrade och äldre, att i så stor utsträckning som möjligt förbli oberoende av extern hjälp. Vilket ju i sin tur kräver att den fysiska miljön liksom produkter, tjänster, informationssystem osv. utformas för att stödja detta. Boendet och närmiljön är här två viktiga exempel. Om bostäder utformas med hänsyn till att människors förmåga – både den fysiska och kognitiva – förändras , innebär det att de inte bara kan bo kvar längre hemma, utan också, trots begränsningar, vara aktiva i sin bostad med bibehållen livskvalitet. Det är omgivningen som gör människor handikappade, och om man inte kan fungera i sitt vardagliga liv utan hjälp eller träffa andra människor i den utsträckningen man vill, så får man en lägre livskvalitet. Det innefattar också möjligheten för alla att konsumera hållbart. Begreppen universaldesign och design för alla innebär att produkter, tjänster och miljöer skall formges så att de blir användbara för så många människor som möjligt, utan att behöva specialanpassas Hållbar konsumtion – utredningens definitioner eller justeras i efterhand. Om producenterna alltid först tänkte sig in i vilka användarna är, och inkluderade en mer varierad målbild, skulle fler människor få tillgång till alternativ på marknaden som inte funnits tidigare. Och även om det kan bli dyrare initialt blir det ändå billigare än efterhandsjusteringarna, vilka alltid visat sig kosta betydligt mer. Resursförbrukningen blir också mindre om man gör rätt från början och eftersom produkterna och miljöerna kan användas . Samhälleliga kostnadsbesparingar kan dess- utom skapas genom minskat behov av extern hjälp såsom hemtjänst för en större andel individer. Avslutningsvis är det också av intresse att studera vilken syn olika aktörer, t.ex. myndigheter, företag och organisationer har på konsumenter. Ser man konsumenter som kompetenta eller inkompetenta? Tycker man att konsumenter ska fostras eller ser man dem som resurser? Människor bär på mycket erfarenheter och vardagskunskaper, en delvis outnyttjad tillgång. Att både forskare och myndigheter ser konsumenter som resurser är nödvändigt för att få relevant kunskap om hur förändringar kan nås. Ett sätt kan vara att undersöka på vilka sätt konsumenter redan nu agerar miljövänligt i sin konsumtion. Det ger oss inte bara kunskaper om vilka möjligheter som finns, utan kan också leda till att människor i högre grad reflekterar över sin egen konsumtion. 3Hållbar konsumtion – samhällets tre målområden Utformningen av politiken för en hållbar konsumtion skall enligt regeringens direktiv vila på de riktlinjer som antagits inom ramen för konsument-, folkhälso- och miljömålspolitiken. Dessa presenteras därför här i en kortfattad översikt. Handlingsplan för konsumentpolitiken 2001–2005 (regeringens prop 200/01:35) har varit vägledande för statsmakternas konsumentpolitik . Fem mål har stått i fokus, med ambitionen att stärka konsumenternas ställning och inflytande på marknaden och främja kunskaper, säkerhet och hushållens ekonomi. Det särskilda miljömålet lyder så här: Sådana konsumtions- och produktions- mönster skall utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling. I en skrivelse, 2002/03:31 utvecklar och fördjupar regeringen miljömålet genom att ange tre nya delmål som alla har karaktären av effektmål, dvs. anger den påverkan som skall uppnås: Det skall vara prisvärt och enkelt att agera på ett för miljön positivt sätt Det skall finnas många konkreta exempel på positiva miljö- effekter av ett ändrat beteende Miljömärkningen och den etiska märkningen skall ha en stor spridning Hållbar konsumtion – samhällets tre målområden En viktig del av den sociala dimensionen i ett hållbart är människors hälsa. Det övergripande målet för folkhälsoarbetet är att skapa förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. För att nå dit krävs kunskaper om hur man genom organiserade och systematiska insatser i samhället förebygger sjukdom och främjar hälsa. Folkhälsoarbete bedrivs på samhällsnivå snarare än på grupp- och individnivå. Ytterst handlar folkhälsa om i vilket samhälle vi vill leva. Det finns ett nära samband mellan demokrati, delaktighet, jämlikhet och social trygghet å den ena sidan och en bra folkhälsa å den andra. Istället för att utgå från sjukdomar pekar folkhälsopolitiken på de faktorer i samhället som påverkar hälsan. Det handlar om elva målområden som berör livsvillkor, miljöer, produkter och levnads- vanor: 1.Delaktighet och inflytande i samhället 2.Ekonomisk och social trygghet 3.Trygga och goda uppväxtvillkor 4.Ökad hälsa i arbetslivet 5.Sunda och säkra miljöer och produkter 6.En mer hälsofrämjande hälso- och sjukvård 7.Gott skydd mot smittspridning 8.Trygg och säker sexualitet och en god reproduktiv hälsa 10.Goda matvanor och säkra livsmedel 11.Minskat bruk av tobak och alkohol, ett samhälle fritt från narkotika och dopning samt minskade skadeverkningar av överdrivet spelande. Som redskap för den ekologiska dimensionen i ett hållbart har antagit femton nationella miljökvalitetsmål (ett sextonde, om biologisk mångfald, presenteras ). Målen har vuxit fram ur ett samarbete mellan förtroendevalda, myndig- heter, näringsliv och miljöorganisationer. De är en kompass för allt miljöarbete, på alla nivåer, i och i vårt arbete i EU och internationellt. På en generations sikt, kring 2025, skall vi ha löst SOU 2004:119 Hållbar konsumtion – samhällets tre målområden många av problemen och hunnit en god bit på vägen mot det hållbara samhället. De femton miljökvalitetsmålen utgår från tanken att en ekologiskt hållbar samhällsutveckling skall främja människors hälsa, värna biologisk mångfald och andra naturvärden, ta tillvara de kulturhistoriska värdena, bevara ekosystemens långsiktiga produktionsförmåga, trygga en god hushållning med naturresurserna. 6.Levande sjöar och vattendrag 7.Hav i balans, levande kust och skärgård 12.Grundvatten av god kvalitet För att kunna omsättas i praktiken måste varje område göras konkret. har därför beslutat om ett antal delmål som mer i detalj anger vilka egenskaper en viss naturtyp bör ha, vilka enskilda föroreningar eller andra problem som behöver åtgärdas och vilka riktlinjer som ska gälla för sådana åtgärder. Sektorsmål utformas av de myndigheter, organisationer och företag som verkar inom ett visst samhällsområde, som till exempel transporter, jordbruk eller industri. Länsstyrelserna kan därtill fastställa regionala mål, medan kommunerna kan besluta om lokala mål. På det sättet får myndigheter, företag och enskilda större möjligheter till aktiva insatser för att nå de femton miljökvalitetsmålen. Ansvaret för miljöarbetet flyttas ut i samhället och vardagslivet. 4Hushållen och miljön – en resa i statistiken 4.1Vårt leverne påverkar miljön Vi är helt beroende av de ekologiska systemen för vår överlevnad – och påverkar dem tillbaka, positivt eller negativt genom vår livs- föring. Miljöpåverkan kan vara av många olika slag och är i hög grad knuten till vår konsumtion av mat, energi och olika varor och tjänster. Det sker genom utsläpp av t.ex. klimatpåverkande ämnen, men också genom att vi använder oss av resurser på land och i haven, här hemma och i andra delar av världen. Den totala bilden är givetvis mycket komplex. För att ge en någorlunda snabb och tydlig bild av hur hushållskonsumtionens miljöpåverkan kan hänga samman med sociala och ekonomiska villkor har jag därför valt ut en enda, men viktig, faktor (parameter) – utsläppen av klimatpåverkande koldioxid. Dessa koldioxidutsläpp relateras i allt väsentligt till konsumtionen av varor och tjänster, på tre olika sätt: Direkt, genom användning av bränsle till egna transportmedel eller till att värma bostaden Indirekt inhemskt, genom bränsleanvändning som uppstår när svenska producenter tillverkar/utför de varor/tjänster som köps Indirekt i andra länder, genom import av varor och tjänster som dels används som insatsvaror av svenska producenter och dels går direkt till konsumtion. Beräkningarna har utförts av ekonomen , () med hjälp av data från National- och Miljö- räkenskaperna vid SCB. Nationalräkenskaperna är ett bokförings- och analyssystem som bl.a. sammanställer data för hur tillförsel av varor och tjänster fördelar sig på olika inhemska producenter och användare. Miljöräkenskaperna kompletterar detta genom att Hushållen och miljön – en resa i statistiken sammanställa och analysera den specifika energianvändningen och miljöpåverkan från dessa ekonomiska aktiviteter. Utsläppen från den privata konsumtionen beräknas i Miljöräken- skaperna som direkt utsläpp, dvs. sådana som härrör från användning av bränslen för egna transporter och uppvärmning. De indirekta effekterna beräknas med hjälp av Input-Output analys (IOA). De tidsseriedata som används avser perioden –1999. 4.2De totala utsläppens fördelning När man studerar den privata konsumtionens miljöpåverkan så betraktar man ekonomin från efterfrågesidan, i princip utifrån antagandet att det är efterfrågan som styr utbudet. Uppdelningen på direkta och indirekta utsläpp i respektive indirekta utsläpp i andra länder kan verka förvirrande om man är van vid vanlig energi- och utsläppsstatistik. Här följer några diagram som illustrerar dels hur beräkningarna för den privata konsumtionen förhåller sig till de oftast förekom- mande redovisningarna, dels hur den privata konsumtionens miljö- påverkan relaterar sig till övriga delar av den slutliga användningen Dessutom finns betalade CO2-skatter inlagda för att illustrera sambandet mellan utsläppen och betalning för utsläppen. I figur 4:1 utgör den första stapeln (stapelparet) det som vanligtvis brukar räknas till utsläpp från konsumtionen – såväl den offentliga som den privata. Det är utsläpp från uppvärmning av bostäder/lokaler samt från drivmedel till fordon/redskap, samt de CO2-skatter som konsumenterna får betala för denna användning. Nästa stapel (-par) är det som framför allt undersöks och följs, dvs. utsläppen från den svenska produktionen samt de CO2-skatter som detta för med sig för svenska producenter. Utsläppen i pro- duktionen kan särredovisas per sektor – energi, transport tillverk- ning etc. – eller per bransch. Utsläppen i den svenska produktionen är knappt större än utsläppen i konsumtionen. kan man konstatera att betalning av CO2-skatterna är i stort sett likvärdig med den som privata konsumenter och den offentliga konsumtionen står för, vilket i princip betyder att kopplingen mellan den direkta användning av energi och kostnaderna för CO2- utsläppen från denna energianvändning inte är helt tydlig. Hushållen och miljön – en resa i statistiken Den tredje stapeln visar beräknade utsläpp i andra länder till följd av allt det vi importerar som insatser i svensk produktion eller direkt till svensk konsumtion. Dessa utsläpp är drygt två tredje- delar av utsläppen i den inhemska produktionen. Utsläpp av CO2 samt CO2-skatt 2000 Indirekta - produktion i