sou · GSB347 · 2005-01-01 00:00:00 — Bolagsstämman bör genomföras på ett sätt som främjar ett aktivt deltagande från aktieägarnas sida. Aktiebolagslagens bestämmelser om aktiebolagets organisation fick en ny utformning , som i viss utsträckning tillgodoser sådana krav. I koden för bolagsstyrning tas ytterligare steg för att främja aktieägarnas möj- ligheter till inflytande via bolagsstämman. Missbruk av ägarmakt. Det förekommer ingen generell kritik mot aktiebolagslagens minoritetsskyddsregler men statsmakterna bör i lämpligt sammanhang överväga nuvarande gränser för minoritets- rättigheter. Skadeståndsansvar för styrelseledamöter och företagsledning. På grund av få rättsprocesser har domstolarna inte spelat samma roll för rättsutvecklingen på detta område som i en del andra länder. Det skulle förtydliga styrelseansvaret och stärka de mindre aktie- ägarnas ställning om ändrade regler för kostnadsfördelningen vid rättslig prövning av sådana frågor bidrog till att fler fall prövades i domstol. Frågan om röstvärdesdifferentiering har stor relevans från bolags- styrningssynpunkt. Det finns skäl både för och emot de nuvarande reglerna. Enligt kommissionens uppfattning är detta dock inte primärt en förtroendefråga. Kommissionen avstår därför från att lägga några förslag på detta område. Offentliga uppköpserbjudanden/budplikt. Genom en effektiv marknad för kontrollposter i börsnoterade företag reduceras risken för att företagsledningar i bolag där ägande och ledning skilts åt agerar på ett sätt som strider mot aktieägarnas intresse. Väl avvägda regler för offentliga uppköpserbjudanden och budplikt är därför viktiga delar av skyddet för mindre aktieägare. nåddes en politisk uppgörelse om EU-direktiv på området, varför inte närmare analyserat dessa frågor. Ägarstyrning i de statliga bolagen Staten är största företagsägare och den största enskilda ägaren på Stockholmsbörsen. I bilaga 8 hävdas att styrningen av de statligt ägda företagen bl.a. präglas av otydliga ägaruppdrag och bristande resurser för att utöva ägarrollen. Förtroendekom- missionen ställer sig bakom denna bedömning. I fråga om nomine- ring av styrelseledamöter har staten emellertid i varit föregångare med utformade regler för en strukturerad styrelseutvärde- ring och en systematisk process för nomineringsarbetet med bl.a. krav på valberedning. Det främjar inte en effektiv bolagsstyrning att försöka upprätthålla en fiktion av en fullt konkurrensutsatt och renodlat kommersiell verksamhet med ett entydigt kapitalavkast- ningsmål om bolaget i verkligheten har delvis monopolställning och/eller sidouppdrag av samhällskaraktär. Därför föreslås att det för de statligt helägda bolagen utarbetas verklighetstrogna och fullödiga beskrivningar av varje bolags ägaruppdrag samt effektiva modeller för styrning av verksamheten mot sådana mer mång- facetterade målbilder. Utövande av ägarrollen. Kommissionen föreslår en omorganisa- tion och förstärkning av statens resurser för bolagsstyrning: Förvaltningen av samtliga av staten hel- eller delägda bolag koncentreras till . Resurserna för bolagsförvaltning förstärks med till en beräknad merkostnad på ca . Bolagsförvaltarnas arbete förändras så att mindre tid läggs på att själva ingå bolagens styrelser och mer tid på att formulera ägaruppdrag, följa upp måluppfyllelsen och att styra nomine- ringsprocessen. En pool av externa specialister inrättas som kompetensförstärkning av departementets egna resurser. Styrelsernas kompetens och professionalism har i flera fall varit otill- räckliga för att hantera bl.a. extrema upp- och nedgångar av aktie- värden. Den omsorg och noggrannhet som styrelser och enskilda ledamöter ägnat sina uppdrag har i vissa fall brustit. Enskilda leda- möters civilkurage och integritet förefaller ibland ha sviktat. Bristerna i många styrelsers funktionssätt har fått allvarliga förtro- endeskadliga konsekvenser. Flertalet åtgärder som enligt mening behövs för att förbättra styrelsearbetet i svenska företag ingår i för- slaget till svensk kod för bolagsstyrning. Därutöver föreslår Kom- missionen förändrad lagstiftning på några punkter. Förbättrat styrelsearbete inom ramen för koden Styrelsens storlek bör bestämmas genom en avvägning mellan beho- vet av kunskaper, erfarenheter och perspektiv och vikten av enkla, effektiva arbetsformer och personligt ansvar. Det finns skäl att ange en övre gräns för antalet bolagsstämmovalda ledamöter. Styrelser bör vara mångsidigt sam- mansatta av personer med olika kompetenser, erfarenheter och personlig bakgrund som tillsammans bildar en stark helhet. En jämn könsfördelning bör eftersträvas. Av de bolagsstämmovalda styrelseleda- möterna bör majoriteten vara oberoende av bolaget och minst två av dessa även oberoende av större ägare. Förutom de anställdas representanter bör endast VD – om denne ingår i styrelsen – vara anställd i bolaget. Rekrytering av ledamöter. Metodiken och systematiken för rekrytering av styrelseledamöter bör utvecklas i väsentlig grad genom en särskild valberedning, utsedd av ägarna. Utbildning av styrelseledamöter. Varje ny styrelseledamot bör få en adekvat introduktionsutbildning och hela styrelsen en fort- löpande vidareutveckling av kunskaperna om bolaget och dess verksamhet. Definition av ägaruppdraget. En styrelses mest fundamentala skyldighet är att sätta sig in i ägarnas intentioner och intressen i bolaget och väga samman dessa till ett samlat ägaruppdrag till grund för styrningen av bolaget. Styrelsens ordförande har fått en ökad särställning med ett särskilt uttalat ansvar för att leda styrelsens arbete och tillse att styrelsen fullgör sina åligganden enligt lagens krav. Styrelseordförande bör därför väljas på bolags- stämman. Det är främst styrelseordförandens ansvar att tillse att strävan att uppnå enighet i styrelsens beslut inte drivs därhän att det försvårar för enskilda ledamöter att med hög integritet föra fram avvikande uppfattningar i enskilda frågor. Enligt aktiebolagslagen får en styrelse inte fatta beslut utan ett tillfredsställande underlag. Detta är en av lagens få bestämmelser som är straffsanktionerade. Ersättningar till styrelse och ledning. Följande krav bör ställas på dessa system: belönar beteenden som står i överensstämmelse med företagets mål tydligt samband mellan ersättning och prestation väl definierade tak för rörliga ersättningar pensioner bör vara premiebaserade och inbetalda endast baseras på den fasta lönen. Ersättningsfrågorna bör i styrelsen hanteras enligt en tydlig och strukturerad process. I koden ställs därför krav på ett särskilt ersättningsutskott för beredning av dessa frågor. Styrelsens ansvar för bolagets uppträdande gentemot omgivande samhälle. I styrelsens ansvar ingår bolagets uppträdande gentemot anställda, kunder och det omgivande samhället i övrigt, i synnerhet att bolaget följer gällande lagar och förordningar samt övriga regel- system som bolaget är skyldigt att följa. För att ta sitt ansvar i sådana frågor måste styrelsen fastställa lämpliga policies och rikt- linjer för att styra bolagets uppträdande, tillse att innebörden av dessa klargörs för berörda befattningshavare och medarbetare samt ingripa med kraft vid tecken på överträdelse av de regler och normer som fastställts. Utvärdering av styrelsen. Samma krav på systematisk målstyrning och utvärdering i en strukturerad process bör ställas på en styrelse som på företagets organisation i övrigt. Det ankommer på styrel- sens ordförande att tillse att styrelsen formulerar tydliga mål för sitt arbete och utvärderar sina insatser på ett systematiskt sätt. Beslut om ersättningar till ledande befattningshavare. Kommissionen anser att ägarna bör ta ett större ansvar än för ersättningar till ledande befattningshavare. Den föreslår därför att det i aktie- bolagslagen införs regler att bolagsstämman i publika bolag skall besluta om: principerna för ersättning till verkställande direktören och övriga bolagsledningen storleken av styrelsearvoden med uppdelning mellan ord- förande, övriga ledamöter samt särskild ersättning för utskotts- arbete alla former av aktie- och aktiekursrelaterade incitamentspro- gram till bolagsledning eller styrelse. Information om ersättningar till ledande befattningshavare. Öppen- het är en återhållande faktor mot alltför högt uppdrivna eller olämpligt utformade ersättningar, särskilt om redovisningen sker på individuell nivå. Därför föreslår kommissionen att det i årsredo- visningslagen respektive aktiebolagslagen införs regler om att i publika bolag skall information om ledande befattningshavares anställningsvillkor lämnas per person i årsredovisningen med motsvarande innehåll som Näringslivets Börskommittés regler om detta med tillägg för att kretsen som omfattas av dessa bestämmelser utökas till att innefatta samtliga styrelseledamöter, denna punkt i årsredovisningen göras till föremål för särskild redovisning på bolagsstämman. Val av styrelseordförande på bolagsstämman. Det bör införas en regel i aktiebolagslagen om att styrelseordförande i publika bolag skall väljas på bolagsstämman. Endast om ordföranden avgår under löpande mandatperiod bör styrelsen ha rätt att inom sig utse ord- förande för den tid som återstår till nästkommande bolagsstämma, där val av ny styrelseordförande förrättas. Lagfäst roll för valberedning. I samband med kommande omarbetning av aktiebolagslagen bör det övervägas att lagfästa uppgifter och ansvar för av ägarna utsedd kommitté för beredning av val av styrelse och revisorer, s k valberedning. Begränsning för suppleanter till arbetstagarledamöter att närvara vid styrelsesammanträden. Lagen om styrelserepresentation för privatanställda bör ändras så att rätten för suppleanter till arbets- tagarledamöter att närvara vid styrelsens sammanträden begränsas till att ersätta ordinarie ledamot vid förfall. Trovärdig finansiell rapportering och revision Den finansiella rapporteringen bygger på ett omfattande regelverk av lagar och god sed på redovisnings- och revisionsområdet som är under ständig utveckling och präglas av en stark internationa- lisering. EU:s förordning om tillämpning av internationella redovisnings- standarder innebär att alla noterade företag skall upprätta sin koncernredovisning enligt internationella redovisningsstandarder utgivna av () som godkänts av . Dessa standarder benämns numera International Financial Reporting Standards (IFRS). Förordningen gäller med vissa övergångsregler för räkenskapsår som inleds eller . Den beslutade ordningen tillgodoser de krav man kan ställa på normgivningen på redovisnings- området. Revisionsregleringen är under översyn inom EU, som publicerat ett förslag till ett nytt moderniserat åttonde bolags- direktiv. Innebörden är i korthet, att International Standards on Auditing () skall tillämpas inom unionen. Utrymmet för specifika svenska regler, som kan komma att avvika från vad man kommer överens om på internationell nivå eller inom EU är härmed mycket begränsat. gäller en ny revisionsstandard i (RS) som ersätter FAR:s tidigare rekommendation. Styrelsens roll inom finansiell rapportering Enligt förslaget till svensk kod för bolagsstyrning skall styrelsen och verkställande direktören före underskrifterna i års- redovisningen lämna en försäkran att, såvitt de känner till, årsredo- visningen är upprättad i överensstämmelse med god redovisnings- sed för aktiemarknadsbolag lämnade uppgifter stämmer med de faktiska förhållandena och ingenting av väsentlig betydelse är ute- lämnat. Ansvaret för den finansiella rapporteringen måste klargöras i årsredovisningen och förslaget bör även bli föremål för lagstift- ning. Styrelsen bör också kräva att finansdirektören skriftligen intygar att företagets finansiella rapportering - såväl årsredovisningen som kvartalsrapporterna i alla väsentliga avseenden uppfyller kraven i gällande regelverk. Svenska börsföretags styrelser bör ha ett revisionsutskott med en tydlig instruktion. Styrelsens ordförande bör inte vara ordförande men bör kunna ingå i utskottet. Med undantag för styrelseord- föranden bör utskottets ledamöter vara oberoende från bolaget. Minst en ledamot skall vara oberoende från större ägare. Regler med denna innebörd återfinns i förslaget till bolagsstyrningskod. Styrelsen har ansvaret för att företaget har god intern kontroll och måste löpande övervaka och utvärdera företagets system för intern kontroll. Koden för bolagsstyrning stipulerar att styrelsen skall avge en särskild granskningsrapport över den interna kontrollen, som också skall granskas av revisorerna. Ett aktiemark- nadsbolag bör dessutom ha internrevision i form av en självständig enhet som rapporterar direkt till den verkställande ledningen. Företag som saknar internrevision bör utvärdera behovet av en sådan och i årsredovisningen redogöra för skälen till varför man inte har internrevision. eller styrelsen i sin helhet bör pröva alla kritiska redovisningsfrågor i företaget. Dessa frågor bör sedan ägnas särskilt utrymme i de finansiella rapporterna och uppmärk- sammas på bolagsstämman. bör behandla alla finansiella rapporter innan de publiceras. Styrelsen och revisorerna bör samråda om sin syn på företagets risker och interna kontroll. Det specifikt svenska lagkravet på förvaltningsrevision (till- eller avstyrkande av ansvarsfrihet i revisionsberättelsen) bör ses över, eftersom revisionsreglerna bör vara harmoniserade på internationell nivå. Frågan bör behandlas inom ramen för en översyn av lagstift- ningen på revisionsområdet. Enligt noteringsavtalet med skall aktiemark- nadsbolag numera avge delårsrapporter per kvartal, men dessa behöver inte granskas. En granskning av delårsrapporterna skulle emellertid möjliggöra att eventuella problem upptäcks tidigare än annars. Minst en delårsrapport – halvårs- eller niomånadersrap- porten - bör därför granskas av revisionerna. Det är tillräckligt att detta krav ingår i koden. Valet av revisor är en nyckelfråga för ägarnas styrning av bolaget. I koden stipuleras därför att Valberedningen skall föreslå revisorer till bolagsstämman tillsammans med förslag till arvodering av revisionsinsatsen. Reglerna om rotation i EU:s oberoende- rekommendation ingår numera i FAR:s yrkesetiska regler, varför någon ytterligare reglering av detta f.n. inte bedöms nödvändig. Vilka tjänster utöver revision som revisorerna får tillhandahålla bestäms av reglerna i revisorslagstiftningen och den komplet- terande oberoenderegleringen. I noterade bolag bör dock styrelsen fastställa vilka tjänster revisionsfirman får tillhandhålla bolaget, vilket anges i koden. Samordnad normgivning och tillsyn De nya krav som ställs på normgivning och tillsyn mot bakgrund av de senaste årens händelseutveckling och förväntade framtida EU- krav aktualiserar frågan om lämplig organisation och arbetsfördel- ning mellan olika myndigheter och privata organ. Utgångspunkterna för den framtida organisationen av redovis- nings- och revisionsfrågorna bör vara följande: roll bör förbli inriktad mot de finansiella företagen. Områden som har ett nära samband, såsom redovisning och revision, bör inordnas under samma myndighet. Självreglering bör utnyttjas där det är möjligt. Normgivning och tillsyn bör hållas isär. Verksamhet som har med tillsyn att göra bör finansieras av till- synsobjekten. föreslår att redovisnings- och revisions- frågor förs samman i en ny gemensam myndighet, benämnd , men att normgivnings- och tillsyns- uppgifter så långt möjligt hålls isär och att myndigheten i viss utsträckning delegerar arbetsuppgifter till privata organ. ningspanelen bör förbli ett privat organ, som formellt har sitt mandat från den föreslagna nya myndigheten men arbetar själv- ständigt. Därmed skapas en ny myndighet med tre huvudområden: redovisning i onoterade företag, redovisning och tillsyn i noterade företag samt revision. Det har såväl administrativa som kompe- tensmässiga fördelar att revisionsfrågor handhas i nära anslutning till redovisningsfrågor. Förslaget innebär en resursförstärkning för normgivning och tillsyn inom detta område med jämfört med nuläget. Kommissionen anser att hela kostnaden för den nya myndigheten bör finansieras över statsbudgeten, vilket innebär en kostnads- ökning brutto på ca . En betydande del därav bör dock även fortsättningsvis tas ut i form av avgifter från de företag och organisationer som omfattas av tillsynen. Systemstabilitet och stärkt konsumentskydd inom finanssektorn Den finansiella sektorn spelar en nyckelroll för samhällsekonomin och är i hög grad beroende av ett gott förtroende. Behoven av systemstabilitet och konsumentskydd har nödvändiggjort en mer omfattande statlig reglering och övervakning än för andra branscher. Systemrisker inom finanssektorn innebär att för hela samhället centrala funktioner som betalningsförmedling och kreditförsörj- ning kan slås ut. Lagstiftare, centralbanker och tillsynsmyndigheter har gjort omfattande, delvis internationellt samordnade insatser, i syfte att förbättra förutsättningarna för finansiell stabilitet och förmågan att hantera stabilitetsstörningar. Regel- verken har reformerats och den nya svenska banklagsstiftningen är tydligt inriktad på systemstabilitet. Riskmedvetenhet och risk- hanteringsförmåga i finansföretagen ligger på en väsentligt högre nivå än vid ingången till finanskrisen . Kommissionen betonar vikten av att regelutvecklingsarbetet och upprustningen av den finansiella tillsynen i fullföljs – i hög grad genom fortsatt internationellt samarbete - men ser inte anled- ning att lämna förslag till åtgärder på området. Konsumentens informationsunderläge vid köp av finansiella tjänster hänger ihop med att breda grupper av medborgare kommit att utnyttja komplexa finansiella tjänster som varit en ange- lägenhet för i huvudsak professionella aktörer, eller som inte funnits överhuvudtaget. Utvecklingen inom finansnäringen har inneburit många positiva förändringar för konsumenten men konsumentskyddet behöver stärkas. Uppgiften kan dock aldrig vara att avlasta konsumenten varje slag av finansiell risk. Alltför långtgående beskydd blir lätt överreglering med svag konkurrens, låg utvecklingstakt, låg effektivitet och höga kostnader. Målet är inte frihet från risk utan att risktagande skall vara medvetet och kontrollerat. Självregleringen på aktiemarknaden. kommer flera EU-direktiv, som innebär förändrade förutsättningar för själv- regleringen på värdepappersmarkanden, att ha införlivats med svensk lagstiftning. Reglerna kräver en s.k. Competent Authority med ansvar för tillsynen av regelverket, som förutsätts vara en stat- lig myndighet. anser att självregleringen likväl kommer att ha fortsatt viktiga uppgifter och att den behöver utvecklas och få en bredare förankring. Verkliga och potentiella intressekonflikter behöver tydliggöras och hanteras och ett mer proaktivt förhållningssätt eftersträvas. Huvudmännen bör också överväga en mer samlad och resursstark organisatorisk ram för verksamheten. Börser och andra finansiella marknadsplatser spelar en central roll på finansmarknaden. Att marknadsplatserna är effektiva och sköts på ett sätt som inger förtroende medverkar till god likviditet, låga transaktionskostnader och effektiv prisbildning. Kommissionen föreslår att regeringen bör tillsätta en utredning om börsers och marknadsplatsers framtida roll vad gäller myndighets- liknande uppgifter som regelgivning och tillsyn. Utgångspunkterna för arbetet bör vara dels de nya EU-direktiven på värdepappers- området och de krav dessa kan innebära, dels strävan att så långt möjligt eliminera risker för intressekonflikter inom Stockholms- börsen. föreslår att huvudansvaret för konsumentskyddet inom finanssektorn läggs på , , som har kunskaper om hur den finansiella sektorn fungerar, kontaktytan mot marknaden och därmed möjlig- heterna att identifiera problem och fallgropar redan innan konsu- menter drabbas. FI bör däremot inte hantera enskilda konsument- ärenden eller driva rättsprocesser, eftersom detta kan innebära en intressekonflikt med tillsynsfunktionen. FI bör därför inte överta rollen som konsumentombudsman på det finansiella området. Enskilda konsumentärenden och konsumentinformation bör skötas av konsumentbyråerna för bank- respektive försäkrings- frågor. Dessa bör omformas, få bredare uppdrag, tilldelas större resurser och finansieras av FI. Sammantaget föreslår kommissionen för dessa ändamål ett resurstillskott till FI med ca på årsbasis, varav ca tillförs konsumentbyråerna. Finansieringen av detta bör ske över statsbudgeten men kommer, liksom tillsynen i övrigt, i sista hand att ske genom avgifter från de finansiella före- tagen. Kommissionens förslag ökar kostnaderna för dessa netto med ca . Vid uppenbara fall av brott mot marknadsföringslagen bör sank- tionsavgift kunna utnyttjas. Avgifterna skall vara av en sådan stor- leksordning att de får en avskräckande effekt. Eftersom FI inte bör driva enskilda konsumentärenden är det lämpligt att Konsument- verket /KO ansvarar för dessa frågor. Besluten skall kunna över- klagas till domstol. Styrelserna i icke-vinstutdelande försäkrings- aktiebolag har att väga in både försäkringstagarnas och ägarnas intressen. För att minimera riskerna för intressekonflikter i dessa livförsäkringsbolag bör styrelsernas sammansättning och riktlinjer förändras. stöder förslagen rörande livbolagens bolagsstyrning i promemoria om förstärkt skydd för försäkringstagare i livförsäkringsbolag. Kommissionen förordar att konstruktionen med ömsesidiga bolag inom en vinstdrivande koncern utmönstras och välkomnar den utredning som har tillsatts för att bl.a. se över associationsrätten på försäkringsområdet i syfte att förbättra genomlysningen och minimera risken för intressekonflikter. Vid anlitande av försäkringsmäklare brukar mäklarnas arvode betalas av försäkringsbolaget. Försäkrings- mäklaren bör i stället betalas direkt av den som köper en försäk- Till försäkringsbolaget bör kunden betala enbart för den tjänst som köps av bolaget. bör ge tydligare och mer långtgående riktlinjer till sina medlemsföretag. Informationsplikten bör inkludera nyckeltal som tydligt visar om fondbolaget handlat i fondandelsägarnas intresse. Bolagen bör visa större öppenhet avse- ende enskilda fondförvaltares innehav och handel i den egna fonden samt om utformningen av fondförvaltares ersättnings- system. Vidare bör samma åtgärder inom bolagsstyrningsområdet vidtas för fondbolagen som föreslagits för livförsäkringsbolagen för att stärka oberoendet och minska risken för intressekonflikter. bör införa striktare regler för att motverka intressekonflikter i värdepappersbolagens verksamhet. Det bör ske med ledning av de nya amerikanska s.k. Spitzer Rules, som bl.a. innebär att analytikers ersättning/bonus inte får kopplas till affärer inom corporate finance och att en intern kommitté skall godkänna institutets analysrekommendationer. Vidare skall bolaget utforma en intern övervakningsprocess som garanterar att reglerna efterlevs. bör utreda vilka ytterligare förändringar som krävs för att motverka intressekonflikter och förbättra konsument- /investerarskyddet och därmed stärka förtroendet för värde- pappersinstituten. Huvudproblemen på konkurrensområdet gäller företags missbruk av dominerande ställning och otillåtet konkurrensbegränsande samarbete (kartellbildning). Även andra förhållanden såsom otill- börlig offentlig upphandling och konkurrenssnedvridande offent- ligt stöd kan påverka samhällsekonomins funktionssätt och allmänhetens förtroende negativt. bör ta över () uppgifter. Det samlade genomslaget för konkurrens- politiken stärks om ansvar och tillsyn för upphandlings- och konkurrensfrågor så långt möjligt samordnas. offentlig upphandling är fokuse- rat på producenterna av varor och tjänster och konkurrensen på marknaden, medan NOU, bevakar hur upphandlaren eller bestäl- laren följer gällande regler. NOU bör enligt kommissionens mening avvecklas och dess uppgifter föras över till Konkurrens- verket. får tillsyns- och samordningsansvar för offentlig stödgivning.