sou · GSB347d3 · 2005-01-01 00:00:00 — sou 2004 47 d3 Regeringen beslutade att bemyndiga stats- ministern att tillkalla en kommission för att analysera behovet av åtgärder som säkerställer förtroendet för det svenska näringslivet (SB 2002:01). Kommissionen antog namnet Förtroendekommis- sionen. Kommissionen har givit olika experter och organisationer i upp- drag att utarbeta rapporter som underlag för kommissionens analys, överväganden och ställningstaganden. Sammantaget har femton separata underlagsrapporter inhämtats, varav de flesta har publicerats på kommissionens hemsida (fortroende). I denna bilagedel till betänkandet SOU 2004:47 Näringslivet och förtroendet redovisas nio av dessa rapporter. De analyser och slutsatser som redovisas i rapporterna är respektive författares egna. Dessa sammanfaller inte nödvändigtvis med de ståndpunkter som kommissionen intar. Bilagorna till betänkandet disponeras enligt följande. Bilaga 1 och 2 redovisar direktiven och tilläggsdirektiven till kommissionen och återfinns i betänkandets huvuddel. I bilaga 3–5 behandlas för- troendebegreppet och faktaundersökningar som ingår som en del i bakgrundsbeskrivningen till förtroendediskussionen i betänkandet. I bilaga 6–9 behandlas olika aspekter på bolagsstyrning (Corporate Governance) och vissa skattefrågor. I bilaga 10 redovisas en inter- vjuundersökning av intressekonflikter hos fondkommissionärer. Volymen avslutas med bilaga 11 som behandlar olika aspekter på ekonomisk brottslighet. Ersättningssystem i svenska börsbolag Om ett språk och dess dialekter Olika aktieinvesterares skattesituation och dess påverkan på investeringsbeteende och aktie- Bolagsstyrning i statliga företag Hur sociala faktorer i rekrytering och urvals- processer leder till homogena företagsledningar och Bilaga 10 Intressekonflikter hos fondkommissionärer En intervjuundersökning av åsikter och attityder hos ledare av corporate finance, aktieanalys och mäkleri på den svenska marknaden av Hallvarsson & ................................ Bilaga 11 Straff och självreglering en strategi för reglering och kontroll av ekobrott Förtroendebegreppet i företags- ekonomin Förtroende för marknaden ................................................... Förtroende i intressentmodellen........................................... Förtroende och organisering ................................................ Förtroende för professionaliteten.......................................... Förtroende för varumärken .................................................. Ett moraliskt förtroendebegrepp........................................... Dialog och förtroende ......................................................... Om förtroendeskapande åtgärder ......................................... Avslutande ord på vägen ..................................................... Hur förtroende (åter)skapas, är en nyckelfråga , som många, inte minst företagsledare, har anledning att tänka över nogsamt. Ett högt förtroende är positivt, det tycker de allra flesta. Riktigt varför det är bra, är däremot inte lika lätt att svara på. Syftet med denna artikel är att utreda förtroendebegreppets olika betydelser, speciellt dem med relevans för företagens verksamhet. Resonemangen leder också fram till några mer spekulativa tankar kring hur ett förnyat förtroende kan byggas upp. Förtroendebegreppet intar en central plats i rena effektivitets- resonemang. Det påverkar direkt kostnader och intäkter. Men för- troende har även egenskaper som berör personliga värdesystem och har också makt- och ansvarsaspekter inbyggt i sig. En begrepps- diskussion rör sig därmed i gränslandet mellan etik och ekonomi. Låt oss börja i det ekonomiska. På en perfekt marknad är all information fri och korrekt; köpare och säljare är många, små och oberoende; aktörerna är helt ratio- nella, visserligen inriktade på att maximera sin egennytta men i övrigt i avsaknad av bedrägligt beteende. På en sådan marknad vet därför både köpare och säljare allt om varan eller tjänsten, de kän- ner till allt om alternativa affärsmöjligheter och de känner till allt om varandra. Det som inte kan vetas exakt, exempelvis hur fram- tiden kommer att se ut, kan ändå beskrivas i kostnads- och intäktstermer via ett perfekt fungerande försäkringssystem. Konkurrensen under så radikal öppenhet, driver ner priserna till den nivå som motsvarar produktionskostnaden för den sist produ- cerade enheten, den s.k. marginalkostnaden. Den perfekta marknaden är en teoretisk konstruktion som fångar mycket, men långt ifrån allt som sker på verkliga marknader. I själva verket har människan en begränsad rationell förmåga och individer agerar ibland egoistiskt eller till och med bedrägligt för att främja sina egna intressen. Information om varan/tjänsten och om alternativ, saknas ofta, är ofullständig eller otillförlitlig. Karteller och monopol, politisk inblandning och hänsyn, maktambitioner, vänskap och fiendskap florerar. Det gör att ekonomiska beslut inte fattas enbart utifrån en objektivt rationell logik syftande till effektiv hushållning med knappa resurser. Affärstransaktioner kommer på grund av detta att vara förknippad med en kostnad som inte bara härrör från kostnader för produktion och distribution. Transaktionen kommer även att belastas av: 1.kostnaden för att skaffa och kontrollera information om produktens eller tjänstens egenskaper, 2.kostnaden för att utforma och genomdriva kontrakts- villkor, 3.kostnaden för att undersöka och försöka förutse eller till och med kontrollera köparens eller säljarens framtida beteende, och 4.kostnader för att försäkra sig för kostnadstäckning i händelse av oförutsedda händelser. Den här typen av kostnader kallas transaktionskostnader. Om transaktionskostnaden är tillräckligt hög kommer affären inte till stånd trots att varans eller tjänstens pris i sig är attraktivt. Ett högt förtroende skapar låga transaktionskostnader, enligt följande logik: Om bägge parter vet att den information som är allmänt tillgänglig om varan/tjänsten och om köparen eller säljaren, är tillförlitlig, behöver dom inte lägga ned tid och resurser på att skaffa fram och kontrollera information. Samma sak gäller om bägge parter vet att den information som köpare och säljare lämnar är korrekt, det vill säga om man ser varandra som ärliga. I bägge fallen är transaktionskostnaden låg. Om bägge parter dessutom har förtroende för varandra i den meningen att man tror sig veta att de åtaganden man kommit överens om tolkas på ett gemensamt sätt och kommer att fullföljas, då kan kostnaden för insyn, kontroll och försäkringar hållas på ett minimum vilket sänker transaktions- kostnaden ytterligare. Att göra affärer under sådana förutsättningar är helt enkelt billigt jämfört med en situation där förtroendet är lågt. Samhällsekonomisk tillväxt gynnas av det Nobelpristagaren kallar institutioner, som minskar transaktions- kostnaderna. Dit hör en tydlig äganderätt, ett väl fungerande rätts- väsende, patentlagstiftning, en riksbank osv., men också sociala beteendenormer som underlättar för alla parter att förutsäga fram- tida beteenden: ärlighet, löfteshållande, individuellt ansvarstagande. En annan amerikansk författare, , talar i samma anda om social capital som features of social organisation, such as trust, norms and networks, that can improve the efficiency of society by facilitating coordinated actions. En indikation på att sambandet är verkligt finns i en studie från där man fann ett starkt positivt samband mellan ett lands medelinkomst och förutsägbarheten i det landets juridiska system. En uppfattning om storleksordningen ger North. Han uppskattade den samlade transaktionskostnaden i USAs ekonomi av BNP. Öknings- takten utgör, enligt North, en allvarlig hämsko på den ekonomiska aktiviteten. Förtroende är således, ur ett transaktionskostnadsresonemang, en faktor som handlar om att minska risker och därmed förknip- pade kostnader kopplade till ekonomiska utbyten och samarbeten. gör den intressanta iakttagelsen att detta borde få konsekvenser på hur vi betraktar karteller. Karteller borde bedömas utifrån förmågan att skapa låga transaktionskostnader. Vissa för- troendefulla affärsrelationer är samhällsekonomiskt effektiva, men ett alltför stort förtroende (trust) som sätter konkurrensen ur spel, är en legitim arena för strikt anti-trust lagstiftning. Att aktieägarna tappar förtroendet för ett företag är liktydigt med att de säljer sina aktier - ett kursfall. Börskursen antas ju återspegla förväntningar om framtida vinster. Det handlar om förtroende för företagen, eftersom ingen kan veta något om detta med säkerhet. Däremot antas börskursen återspegla dessa förväntningar med stor säkerhet. När förtroendet för aktiemarknaden är i fara handlar det därför inte om att företagens intjäningsförmåga dras i tvivels- mål. Det är istället aktiekurserna själva som är tillför- litliga. De återspeglar inte längre på ett rättvisande sätt aktörernas förväntningar om företagens intjäningsförmåga. Informationen om företagen eller om handeln i sig uppfattas inte längre som tillför- litlig på grund av exempelvis monopolistiska inslag i handeln, före- komst av insiderinformation, obekräftad ryktesspridning eller bedrägligt beteende. Även rent tekniska tillkortakommanden, långa processtider, tekniska avbrott eller rena fel, påverkar naturligtvis också förtroendet i denna mening. Likartade resonemang kan föras kring andra marknader: valuta- marknaden, råvarumarknaden, räntemarknaden etc. Om förtro- endet för dessa marknader sjunker beror detta oftast på att de inte längre betraktas som tillräckligt perfekta marknadsplatser av aktö- rerna själva. och introducerade tanken att företagsledningen inte bara har att hantera balansen mellan in- och utflöde av pengar. Det finns dessutom en mer mångfacetterad bidrags-/belöningsbalans med omvärlden att sköta. Företaget behöver ta hänsyn inte bara till sina shareholders utan också till sina stakeholders dvs. En del av bidrags- /belöningsbalansen upprätthålls genom betalningsströmmar, men inte alla. Vissa intressenter förväntar sig icke-monetära belö- ningar, t.ex. status, produktsäkerhet, säker arbetsmiljö, bekväma arbetstider, leveranssäkerhet, innovativitet, information, skatte- medel, arbetstillfällen, kunskapsöverföring. Enligt , har företaget i egentlig mening inte ett eget mål, utan företagets mål är en kombination av intressenternas mål. Att uppfylla intressenternas mål är en förutsättning för att de skall vilja fortsätta ha en relation med företaget. I den stund intres- senterna tappar förtroendet för företagets möjlighet, eller vilja, att uppfylla deras mål, upphör relationen. Ingångna kontrakt sägs upp, tillstånd dras tillbaka, framtidsplaner skrotas1. Intressentmodellen innebar att begreppet förtroende fick ett mycket bredare och komplexare innehåll än den gamla lednings- modellen som fokuserade mer exklusivt på ägarnas önskemål. Man kan också säga att den flyttade fram företagsledningens position på bekostnad av företagsägarna, vad gäller makten över företaget. Det blir ju ledningens sak att sammanväga intressenternas önskemål till en bärkraftig kompromiss. Intressenttänkandet har med andra ord lyft fram förtroendefrågorna, gjort dem mer mångfacetterade och placerat dem på företagsledningens bord. 1 Resonemanget ovan förutsätter att intressenternas makt är relativt stor visavi företaget och att intressenterna är beredda att utöva den. Om denna exit-makt utövas på andra grunder än rent ekonomiska är fortfarande föremål för diskussion. är det författarens uppfattning att de flesta skribenter tycks mena att intressenterna ställer allt fler icke- ekonomiska krav på företagen. Empiriska studier är emellertid sällsynta. Se vidare under Förtroende och varumärken nedan. På en perfekt marknad skulle transaktionskostnaderna och de administrativa kostnaderna vara så låga att allt skulle kunna köpas och säljas på en spot-marknad. Riskkapital, teknologi, råvaror, till- gång till lokaler, arbetsledning och arbetskraft skulle upphandlas i kvantitativt och kvalitativt exakt definierade mängder, avpassade efter behovet i varje enskild stund. Den typ av planekonomiska öar som företag utgör, skulle inte ha något ekonomiskt berättigande. Men eftersom marknaderna inte är perfekta, tecknas istället öppna kontrakt där parternas åtaganden inte är helt specificerade i förväg. Det blir rationellt att omforma transaktionen från att vara en köp/säljsituation på den öppna marknaden till mer långsiktiga samarbetsavtal eller, i extremfallet, till ett internt organiserat utbyte. eller hierarki ses ur detta perspektiv som ett market failure dvs ett marknadsmisslyckande, och för- troendebegreppet är centralt för att förstå mekanismerna. Ett anställningskontrakt, exempelvis, är öppet i den meningen att där inte står exakt vad arbetstagare och arbetsgivare förväntas göra i varje tänkbar situation som kan tänkas inträffa under kontraktets löptid. Inte ens löptiden är för övrigt exakt specificerad utan benämns tillsvidare-anställning. Kanske till och med löne- nivån inte specificera i förväg utan görs beroende av kommande löneförhandlingar, centrala och lokala. Arbetsgivaren betalar med andra ord för en option på arbetsinsatser. Exakt vilka och till vilket pris får bestämmas under avtalstidens gång. Arbetstagaren ställer sig till arbetsgivarens förfogande, ovetande om exakt vad detta kommer att innebära. Akerlof studerade varför det typiska anställningskontraktet ofta stipulerar mindre arbetsinsatser än vad som i själva verket levereras. Orsaken, menade han, är en underförstådd överenskommelse med innebörden att medarbetarna normalt bidrar med mer än vad kontraktet kräver, för att kompensera för perioder med försämrad produktivitet eller för att kompensera för lågpresterande kollegor. I utbyte får de en ökad frihet och mindre rigorös övervakning, styrning och kontroll från arbetsgivarens sida. För att våga gå in i ett sådant kontrakt krävs ett stort mått av förtroende, från bägge parter. I snäv mening handlar förtroende i detta fall om förut- sägbarhet. Ett högt förtroende innebär att kontraktets samlade konsekvenser, åtminstone upplevs som förutsägbara inom rimliga gränser och att man därför kan komma överens. förklaring till att organisationer över huvudtaget finns, utgår från att medarbetarnas förtroende för varandra är ganska lågt. Därför väljer de, trots allt, att ställa sig under en viss gemensam övervakning och kontroll för att det öppna anställ- ningskontraktet inte skall missbrukas. Denna hierarki kostar visserligen men kan ändå vara rationell givet att transaktionskost- naderna på en spot-marknad för arbetskraft skulle vara ännu högre och leda till arbetslöshet. I en organisation där förtroendet är lågt kan man förvänta sig att ledningen kommer att införa formella strukturella kontrollformer i syfte att bibehålla central styrförmåga (strikt formell arbetsför- delning och övervakning, standardisering och automatisering, jfr. Där förtroendet är högt införs istället mindre formella styrmedel i syfte att vidmakthålla förtroendet (via rekry- tering, utbildning och styrning med hjälp av gemensamma värde- ringar/organisationskultur). Byråkrati kostar stora pengar och missgynnar flexibilitet. Dessutom förmår ett hårt byråkratiserat företag inte tillgodogöra sig medarbetarnas hela kompetens. I det som kallas kunskapsföretaget består den viktigaste produktions- faktorn av medarbetarnas kunskaper och kreativitet. För att detta skall komma företaget till godo krävs ett stort mått av frivillighet och engagemang, vilket i sin tur förutsätter ett högt förtroende. Det finns därför incitament att öka förtroendet mellan ledning och medarbetare för att på så sätt minska nackdelarna med (inte minst kostnaderna för) hierarki och byråkrati. Förtroende och effektiv samordning hänger alltså ihop. Det är ett komplicerat och mångfacetterat område och exakt hur meka- nismerna ser ut vet vi inte, men det förefaller uppenbart att sam- arbete förutsätter någon form av förutsägbarhet i beteendet. För att en medarbetare skall veta vad hon skall göra, och när, måste hon kunna lita på att andra före henne har gjort vad som förväntas av dem. Om inte detta förtroende finns måste ju insatsen föregripas av en kontroll av andras arbete. Självklart stör detta samarbetet. En annan aspekt av detta är den spelteoretiska. visade i en berömd datorsimulering av Fångarnas dilemma, att det är rationellare (för egennyttan) att förutsätta gemensamt samarbete än att från början utgå från ett misstroende. Att inte svika, utan föregå med gott exempel, att inbjuda till förtroendefull samverkan, skapar ömsesidig nytta för bägge parter. En sådan första positiv erfarenhet bekräftas och befästs sedan under spelets gång. Sam- bandet mellan lönsamhet och förtroendet för ledningen tycks vara relativt starkt, men även här är den exakta mekanismen otydlig och relativt outforskad. Om förtroendet är lågt kan man förvänta sig att medarbetarna känner sig mindre engagerade i sina arbetsupp- gifter, mindre mottagliga för nya idéer och mindre motiverade för projekt och kampanjer som drivs av ledningen. Speciellt inom tjänstesektorn och i kunskapsintensiva företag kan detta ha effekti- vitets- och lönsamhetskonsekvenser. och studerade 6 500 med- arbetare inom hotellkedjan i och . De ombads bedöma huruvida man kände förtroende för sin chef, om man upplevde att chefen gick att lita på, att hon levde som hon lärde: On a five-point scale, a one eighth of a point improvement in employee ratings should improve hotel profitability by an average of per year per hotel. Det motsvarade en intäkts- ökning . Det är onekligen tänkvärt att ställa denna siffra i relation till den som publicerades . Där upp- gav av svenskarna att de inte tror på sin arbetsgivares vision och övergripande mål och uppgav att de saknar förtroende för ledningen. Varför kan det bli så? för fram 5 tänkbara förklaringar : Förtroende för chefen är svårt att skapa men lätt att rasera. En besvikelse påverkar medarbetarna mer och längre än en positiv bekräftelse. Ledningen måste balansera mellan intressenternas olika för- väntningar. Budskap som är avsedda för en intressentgrupp missförstås lät av en annan, exempelvis att lansera kundfokus med en personalneddragning. Om högsta ledning och strategi byts ofta kan mellanchefers följsamhet längre ned i organisationen bemötas med personlig misstro. Om ledningen hoppar mellan många olika management- filosofier och styrmodeller blir till slut medarbetarna cyniker. Chefers uttryckta värderingar, exempelvis delegering, återspeg- las inte alltid i deras verkliga beteende, men de inser sällan själva hur deras beteende uppfattas av andra. Psykologiska för- svarsmekanismer som efterhandsrationalisering och önske- tänkande förhindrar verkligt lärande. Till professionerna räknas exempelvis advokater, läkare, tandläkare, arkitekter, revisorer, ingenjörer, lärare och journalister. En profes- sion utmärks, enligt av flera karakteristika: Den fyller en specifik samhällelig funktion. Den som utövar en profession arbetar inte bara för sig själv utan bidrar till att samhället fungerar väl. Hon har utbildning och träning inom ramen för en genera- liserad och systematisk kunskapsmassa och förväntas kunna ange goda skäl för sina handlingar. Hon tillhör en gemenskap från vilken hon mottar kunskap, erfarenhet, stöd och legitimitet, men hon har också förpliktel- ser gentemot denna gemenskap, till exempel ta ett individuellt ansvar för att vidmakthålla förtroendet för sina kollegor och för professionen i sig. En profession har, och underhåller – bland annat i det syftet en yrkesetik, dvs. en gemensam uppsättning värden, normer och förhållningssätt som förväntas omfattas och utmärka yrkesutövningen. Dessa egenskaper gör att omvärlden, normalt, visar stort förtro- ende för professionerna. Detta har sedan som positiv följdeffekt att det minskar transaktionskostnaderna, enligt ovan. Ofta gör detta höga förtroende för professionen att man också kan ta ut ett högre pris för sina tjänster i förhållande till dem som står utanför profes- sionen (som saknar legitimation, eller som inte är medlem i den professionella yrkesföreningen). Professionerna har också vissa privilegier såsom självständig reglering och kontroll, hög social status, makt och inflytande. Det måste också tilläggas att för många professioner är ett högt förtroende en förutsättning för själva yrkesutövningen. En terapeut eller journalist kan helt enkelt inte utöva sitt yrke om patienten eller den hon intervjuar inte ger henne sitt förtroende. diskuteras ekonomijournalister utifrån ett sådant professionsperspektiv. Man ifrågasätter hur väl de fyller sin sam- hälleliga funktion. Deras yrkesetik dras i tvivelsmål. Rollkonflikter skapar ibland situationer när sanningshalten eller objektiviteten i det som rapporteras betvivlas. Journalisten är beroende av ett gott förtroendefullt samarbete med företagen för att få tillgång till information. Det skapar ett beroende som kan göra att för företaget negativ information inte ges samma spridning eller tyngd, som den positiva. Det finns också en risk att företag släpper viss information och med ett innehåll som ensidigt passar företaget, utan att ekonomijournalisterna gör en tillräckligt källkritisk granskning. Det försämrar allmänhetens förtroende för ekonomijournalisterna. Men även den motsatta situationen kan vara fallet. Till synes uppseendeväckande förhållanden, exempelvis barnarbete, miljöfar- liga utsläpp, bonussystem eller kartellmistankar, presenteras ofta ensidigt i media. görs det på ett vinklat eller direkt otillbör- ligt sätt. Företagets egen bild av förhållandena, eller eventuella dementier får aldrig samma genomslagskraft. Sådant försämrar företagens förtroende för ekonomijournalistiken. Samspelet mellan företagen och media har seglat upp som en ytterst känslig fråga , inte minst i kölvattnet av de stora varumärkenas framväxt. Självklart måste en produkt eller tjänst hålla vad den lovar, som det heter. Om spaden går av vid första tillfälle, eller om sparkontot inte ger utlovad ränta, tappar kunden förtroendet för säljaren. Att uppfylla givna löften är en i viss mening trivial grund för förtroen- det i våra ekonomiska liv. Men sällan är saken så enkel som i dessa fall. Stordriftsfördelar, inte minst i marknadsföringen, och allt mindre skillnader i utseende och prestanda mellan konkurrerande varor eller tjänster, har gynnat framväxten av ett fåtal globala varu- märken. Företagen konkurrerar med subjektiva upplevelser och image som främsta vapen. Vad det då betyder att hålla vad man lovar är långt ifrån självklart. I köpögonblicket, som ibland är kort, är upplevelsen av varu- märkets image en tidseffektiv bärare av all den information konsu- menten utnyttjar. Varumärket är en sorts intuitivt buren, samlad kännedom om varans eller tjänstens kvaliteter. Istället för att använda den typ av rationell utilitaristisk kalkyl som klassisk före- tagsekonomi förutsätter, fattas köpbeslutet mer eller mindre intui- tivt. Här blandas föreställningar om dyr/billig och bra/dålig med känslor av attraktionskraft, status, trovärdighet, glädje, stolthet och skam. Varumärket förmedlar en totalupplevelse, på mer eller mindre goda grunder Om denna upplevelse påverkar konsumen- tens köpbeslut, så blir marknadsföringens uppgift att förknippa varumärket med angenäma känslor. Produkten och produktionen blir sekundär som förmedlare av varumärket: is a marketing- oriented company, and the product is our most important marketing tool. Bl.a. skall kunden känna förtroende för varumärket. Detta för- troende inbegriper kanske en pris- och kvalitetsbedömning men innefattar också allt det ovannämnda. I takt med att varumärkets image blivit en allt viktigare egenskap hos det vi köper och säljer, är priset, kvaliteten och servicen inte längre de enda bedömnings- kriterierna. En indikation på detta gavs av en undersökning som publicerades :