sou · GSB366 · 2005-01-01 00:00:00 — Hänvisningen till 24–24 b §§ innebär att värderingsreglerna för tillgångar och skulder i näringsverksam- het skall tillämpas även vid gåvobeskattningen. I andra stycket införs i förtydligande syfte en ny andra mening som innebär att en ersättning som ges av en gåvotagare som erhål- ler en utländsk fastighet i gåva skall räknas av och inte med 37, dvs. Vi föreslår att substansvärdet på näringstillgångar som inte är rörelsefrämmande skall få sättas ned till vid gåvo- beskattningen. Bestämmelsen om nedsättning vid arvsbeskatt- ningen finns i 24 c §. Bestämmelsen om nedsättning vid gåvo- beskattningen läggs in i tredje stycket som det görs en hänvisning till 24 c § eftersom nedsättningen endast skall få göras i fråga om sådana tillgångar och skulder som omfattas av den bestämmelsen. Om det är fråga om rörelsefrämmande tillgångar som inte omfattas av 24 c § får sådana sättas ned enligt den all- männa nedsättningsbestämmelsen 23 e §. (Se också 3:12-utred- ningen SOU 2002:52 del 2, avsnitt 6.1.4). I paragrafen anges i vilka fall en skattskyldig skall lämna in en arvs- deklaration till . I första stycket under A. punkt 3 anges bl.a. att arvsdeklaration inte skall lämnas i det fall det är fråga om ett förvärv efter någon som innehaft egendom med fri för- foganderätt i enlighet med bestämmelsen i 8 § första stycket. Undantaget avser att träffa den situation där egendomen skall förtecknas i innehavarens bouppteckning vid dennes död. Såsom beskrivits i författningskommentaren till 8 § är det oklart hur man skall förfara i det fall innehavaren under sin livstid avstår egendom till sekundosuccessorer i dödsboet efter den först avlidne. Tillägget i första stycket A. punkten 3 avser att klargöra denna otydlighet och innebär att arvsdeklaration skall lämnas in av en arvinge eller förmånstagare som erhåller egendom genom arvsavstående från någon som innehar egendomen med fri förfoganderätt. I paragrafen anges vilka uppgifter som skall ingå i en deklaration. Ändringen i första stycket C 3 och 5 är en konsekvens av upphävan- det av 40 och 41 §§. Paragrafen är ny och innehåller en ny bestämmelse om sköns- beskattning. Bestämmelsen inleds med en möjlighet för Skatte- verket att anmana en person som kan antas vara skattskyldig för gåvoskatt att lämna in en gåvodeklaration. Om en deklaration inte lämnas in, trots att personen har anmanats, får fast- ställa att skatt skall tas ut för gåvan om verket har tillförlitlig utredning om förvärvet och det är uppenbart att skatt skall tas ut. Även i det fall deklaration kommer in efter anmaning men deklara- tionen är så ofullständig att den inte kan läggas till grund för beskattning, får besluta att skatt skall tas ut. Som exempel på ofullständig deklaration kan nämnas det fall att endast en av två vårdnadshavare för underårigt barn har skrivit under deklarationen. Ändringen i andra stycket är en konsekvens av att sammanlägg- ningsreglerna i 19 § 1–4 mom. tas bort. Hänvisning görs nu i stället till den nya 19 §. I paragrafen första stycke har en ny punkt h införts som innebär att återvinning av skatt kan ske när skatten satts ned med stöd av bestämmelsen i 27 §. 2Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter Paragrafens första stycke har ändrats på så sätt att skattesatsen för juridiska personer har höjts från trettiofem kronor till . Ändringen är en konsekvens av att värderingsreglerna för lös egen- dom i AGL numera återfinns i 23 och 23 a–d §§. Av ledamoten () Givet utredningens direktiv presenteras i denna utredning en del förslag som är rimliga. Jag välkomnar exempelvis förslaget om att arv av näringstillgångar ska befrias från arvsskatt. Kommittén gör helt riktigt bedömningen att denna förändring kommer främja företagande och tillväxt. Analogt med detta borde även gåvobe- skattningen av näringstillgångar avskaffas. Detta görs dock inte. Istället föreslås att om tillgångarna överstiger skulderna ska värde- ringen på de överstigande tillgångarna sänkas till och denna summa ska beskattas med en proportionell beskattning om , något som kommer leda till skattehöjningar för vissa näringsidkare. införs en bisarr snedvridande effekt; eftersom arvsskat- ten avskaffas kommer det skattemässigt bli mer gynnsamt om generationsväxlingen i ett företag sker i samband med näringsidka- rens frånfälle snarare än . Varför detta är en rimlig procedur bör kommitténs majoritet förklara. Detta delförslag går emot utredningens i övrigt goda intentioner vad gäller synen på tillväxt och företagande. Det är olyckligt att detta har blivit majoritetens åsikt, och jag avvisar således detta delförslag. Av ledamoten () Generationsskiften – arvsskatten på företagstillgångar Vart fjärde företag eller 180 000 företag står inför ett ägarskifte . Antalet 40-talister är större bland företagare än bland de anställda. av före- tagarna är födda , jämfört av de anställda. Företagarna lät genomföra en stor Sifo-under- sökning bland småföretagare som närmade sig pensionen. Under- sökningen visade att av ensamföretagarna och av småföretagarna med upp till 4 anställda räknade med att lägga ned sitt företag när de pensionerade sig, mycket beroende på den extra påfrestning för företaget som arvsskatten innebär. Dagens arvsskatt på företagstillgångar kan därför medföra att 90 000 småföretag med 160 000 anställda kommer att försvinna . , , presenterade en egen analys av hur många företag som riskerade att läggas ned när ägaren går i pension. I denna analys ingick inte ensamföretagarna. kom fram till att cirka 2 300 småföretag kommer att upphöra när ägaren går i pension. Detta kommer att beröra 47 000 sysselsatta eller av samtliga sysselsatta i näringslivet. Sett ur det här perspektivet är arvsskatten på företagstillgångar mycket angelägen att ta bort. Det är därför mycket glädjande att en majoritet i kommittén ställer sig bakom ett borttagande av arvs- skatten på företagstillgångar. Från liberalt håll vill vi dock gå längre. Det handlar dels om att reformera fåmansbolagsbeskattningen men det handlar också om att även slopa gåvobeskattningen på företagstillgångar. Det svenska skattetrycket är, internationellt sett, mycket högt. Och det är dessvärre inte möjligt att sänka, eller ta bort, skadliga skatter och istället höja de skatter som är mindre skadliga. Därför är kommittédirektiven inte rimliga då de anger att de förslag som kommittén lägger fram skall vara kostnadsneutrala samt att statens skatteinkomster bör vara oförändrade. Problemet i är att vi har nått vägs ände, skatterna är höga över hela linjen. grundregeln vara att skattesänkningar inte skall finansieras med höjda skatter på andra områden utan istället genom besparingar i statens budget. Av ledamoten () Grumliga motiv för bibehållen arvs- och gåvoskatt Som framgår av kapitel 3 i detta betänkande är motiven för att sta- ten skall ta ut arvs- och gåvoskatt grumliga. Trots historiska till- bakablickar förmår inte utredningens majoritet att på ett överty- gande sätt visa att den s.k. skatteförmågetanken längre äger någon giltighet. Tvärtom har kommittén i ett tidigare delbetänkande (SOU 2003:3) förordat slopad arvsskatt mellan makar, som ett uttryck för just den omständigheten att mottagande av arv inte alls behöver medföra en ökad skattebetalningsförmåga. I stället söker kommitténs majoritet göra gällande att skatte- förmågetanken och andra fördelningspolitiska motiv numera kom- pletterar varandra. Sanningen är emellertid att arvs- och gåvoskat- terna utgör en mycket liten del av statens finanser och att den utjämnande effekten således är försumbar. Detta understryks ytterligare av att flertalet arvslotter är små. Av statistiken i avsnitt 2.2.2 framgår att två tredjedelar av alla arvslotter värderades till belopp . Mot denna bakgrund underkänner jag kommitténs skäl för att vilja bibehålla arvs- och gåvoskatterna. Tekniska justeringar löser inte problemen I stället för att förorda ett slopande av arvs- och gåvoskatterna har kommitténs majoritet valt att föreslå en serie tekniska justeringar som berör bl.a. värderingsprinciper, grundavdrag och skatteklasser. Jag utesluter inte att dessa tekniska justeringar skulle medföra en förbättring i förhållande till nu gällande ordning. Skattesystemet skulle bli något enklare genom slopade skiktgränser och minskat antal skatteklasser. Med övergången från progressiv till proportio- nell beskattning skulle dagens krångliga regler om sammanläggning av arv och gåva kunna tas bort. Allt detta är bra men det löser inte de grundläggande problemen med arvs- och gåvobeskattningen. Även med en mer enhetlig beskattning kvarstår betydande olikformigheter i värderingsreg- lerna, vilket medför fortsatta möjligheter till skatteplanering. Detta gör beskattningen orättvis. Från ett samhällsekonomiskt perspektiv är det heller inte bra om tillgångar disponeras främst efter hur de värderas vid beskattningen. Även med kommitténs förslag kommer värderingen av olika till- gångsslag alltså att skifta högst avsevärt. Ett nytt regelkrångel med svåröverskådliga konsekvenser införs när arvsskatten slopas för tillgångar i näringsverksamhet men bibehålls för gåva. Sannolikt kommer detta att leda till att angelägna generationsskiften av skat- teskäl skjuts upp till företagarens dödsfall. Det är också anmärkningsvärt att majoritetens förslag kommer att leda till höjd skatt för ett antal skattskyldiga. Särskilt kommer detta att drabba dem som ärver aktier som är föremål för notering på eller på marknadsplatser som Nya Marknaden, Aktietorget, NGM m fl. Samma aktieslag drabbas också av höjd förmögenhetsskatt om förslagen i Egendomsskatte- kommitténs huvudbetänkande (SOU 2004:36) realiseras. Sam- mantaget blir kommitténs förslag mycket skadliga för entreprenör- klimatet och investeringarna i nya företag och nya jobb. Slopa arvs- och gåvoskatterna helt Enligt min uppfattning är tiden mogen för att helt slopa den svenska arvs- och gåvobeskattningen. beräknas dessa skatter generera intäkter för staten på ca . Med de tekniska justeringar som kommitténs majoritet framlägger i betänkandet skulle detta belopp komma att sjunka till ca . Med det blygsamma utfallet för statskassan har arvs- och gåvo- beskattningen knappast någon legitimitet kvar. Skatterna leder till skatteplanering och försvårar generationsskiften i näringslivet. De tvingar och domstolsväsendet att hålla igång en bety- dande administration och kontrollapparat kring bouppteckningar och arvsskiften. Jag anser följaktligen att arvs- och gåvoskatterna skall slopas. kommer i sin budgetmotion att precisera hur ett sådant slopande bör finansieras. Av ledamoten () I utredningens arbete har det förutsatts att systemet med en arvs- och gåvobeskattning ska behållas. Jag menar att detta är olyckligt då en förutsättningslös utgångspunkt hade kunnat bli mer frukt- sam. En internationell betraktelse utvisar stora skillnader länder emellan vad gäller utformning av arvs- och gåvobeskattning men även huruvida beskattning alls uttages. Exempelvis, som utred- ningen framhåller, saknar de baltiska länderna sådan beskattning. har återkommande föreslagit att arvs- och gåvo- skatten för skatteklass I avskaffas i syfte att underlätta för genera- tionsskiften för företag. Uppemot hälften av kommer vara föremål för generationsväxling inom snar framtid och arvs- och gåvobeskattning riskerar i sig att leda till att många före- tag läggs ned, med stora samhällsekonomiska förluster. Att avskaffa arvs- och gåvobeskattningen för skatteklass I beräknas kosta ca . Återstår gör och nyttan av att behålla en arvs- och gåvobeskattning som dels är krånglig och orsakar såväl byråkrati inom statsförvaltning som samhällsekonomiska förluster, när de statsfinansiella intäk- terna är relativt blygsamma borde ha diskuterats. Att detta inte har gjorts finner jag olyckligt. Kommittén har bland annat verkat i syfte att förenkla lagstift- ningen och att renodla skatterätten. Detta är ett viktigt arbete. Svensk skatterättslagstiftning präglas olyckligtvis i stor utsträck- ning av, för lekmän åtminstone, ogenomträngliga regler, negativa marginaleffekter och den asymmetriska utformningen leder till snedvridande effekter och samhällsekonomiska förluster. Kommit- téns intentioner om att reformera skatterätten i denna riktning är lovvärd. välkomnar att de organisationer som är befri- ade från gåvoskatt föreslås bli befriade även från arvsskatt. Det är dessutom glädjande att kommittén föreslår att regeringen tillsätter en utredning i syfte att göra en översyn av den primitiva lagstift- ningsteknik som ligger till grund för den katalog över skattebefri- ade stiftelser och föreningar som finns i inkomstskattelagen, en översyn som har efterlyst. Förslaget om att införa en skönsmässig uppskattning av gåvor förefaller inte orimligt. För att ska stödja detta är det dock vitalt att skönstaxeringen sker på ett rättssäkert förfarings- sätt. beslut måste kunna gå att överklaga. Dessutom ska inte skatt behöva betalas in förrän en eventuell dom har vunnit laga kraft. Av ledamoten () Ett statligt utredningsarbete på regeringens uppdrag kan – för en politiker i ett oppositionsparti – innebära såväl oförenliga slutsatser med majoritetens som gemensamt framtagna ståndpunkter i en ny majoritet. inträffar detta i en och samma utredning. I huvudbetänkande (SOU 2004:36), som behandlade fastighetsskatteområdet och förmögenhetsskatten var emellertid ståndpunkterna för mitt vidkommande oförenliga med majoritetens, men i utredningen av arvs- och gåvobeskatt- ningen har kommittéarbetet präglats av både ett gott samtalsklimat och ett konstruktivt politiskt samarbete utifrån skilda ideologiska utgångspunkter. Detta gäller såväl arbetet med det första delbetän- kandet (SOU 2003:3) om arvsskatten mellan makar och sambor som arbetet med föreliggande slutbetänkande (SOU 2004:66). Således står jag bakom betänkandet och i några avseenden är jag mycket nöjd med förslagen. Det gäller i synnerhet förslagen om slopandet av arvsskatt för föräldrar vid dödsfall för deras barn , om slopandet av arvsskatt på näringstillgångar och om omarbetningen av dispensregeln vid kursfall av aktier och andra marknadsnoterade handlingar efter dödsdagen. Det gäller även det tidigare förslaget om slopande av arvsskatt mellan makar och sambor, som trädde i kraft . anser jag att vissa förslag från utredningen kräver en noggrann uppföljning och andra förslagsområden motiverar ytterligare reformer. Min motivering till att aktivt bilda majoritet om arvs- och gåvo- skatten går tillbaka till den konstruktiva anda som präglat utred- ningen inom detta område. Min argumentering under utredningens gång har varit att arvsskatten mellan makar och sambor är orättfär- dig. Denna ståndpunkt går tillbaka på den traditionella uppfatt- ningen om familjen som en naturlig gemenskap med ett stort mått av gemensamt ägande. Arvsskatten för föräldrar vid minderåriga barns dödsfall har jag också hävdat vara stötande och oetisk, efter- som arvet normalt är ett resultat av föräldrarnas ansvarsfulla bete- ende och redan beskattade arbete. Vad gäller arvsskatt på närings- tillgångar har min argumentering varit att beskattningen försvårar och förhindrar generationsskifte för familjeföretag och undermine- rar därmed familjeföretagandets styrka och fördelar för ett lokalt ansvarstagande och samhällsengagemang. Nuvarande arvsskatt på näringstillgångar innebör dessutom en företagsfientlig konkurrens- nackdel vid generationsskiften. verkat för ett avskaffande av arvsskatten på näringstill- gångar och denna utrednings förslag ger en ökad tyngd åt detta rimliga krav. I betänkandet föreslås att tillgångar och skulder skall värderas till medan skattesatsen höjs till . Det är bra att progressiviteten upphör i arvsskatten, men nästa rimliga reformsteg är att grundavdragen höjs relativt kraftigt för barn och barnbarn till avlidna personer så att t. ex. fastigheter för permanentboende som för sommarvistelse kan behållas utan att arvtagare tvingas belåna den ärvda egendomen kraftigt eller i värsta fall sälja den på grund av en alltför betungande arvsbeskattning. Grundavdraget för arvtagare i i den föreslagna skatteklass I borde därför kunna höjas till ca. Likaså borde grundavdraget för arvtagare i skatteklass II kunna höjas på motsvarande sätt. Ett syskonbarn eller annan släkting som inte klassificeras i skatteklass I får betala relativt sett hög arvsskatt redan vid förhållandevis blygsamma arv. tror jag att gåvoskatten för näringstillgångar bör avskaffas helt av symmetriska skäl. Det borde under alla omständigheter inte vara någon beskattningsmässig skillnad om ett generationsskifte i ett familjeföretag görs vid dödsfall och traditionellt arv eller om det görs tidigare genom gåva. Utvecklingen inom området bör här föl- jas noggrant, vilket också gäller den av kommittén föreslagna möj- ligheten till skönsbeskattning för . Av sakkunniga och , Vid det sista och avslutande mötet fattade kommittén beslut om att föreslå nya och genomgripande förändringar av arvs- och gåvo- beskattningen vad gäller beskattningen av näringstillgångar. Beslut har tagits i ett så sent skede av utredningen att vi inte haft möjlig- het att analysera effekterna av de nya förslagen. Översyn av reglerna om fastighetsskatt på småhus m.m., förmögenhetsskatt samt arvs- Beslut vid regeringssammanträde . En kommitté med parlamentarisk sammansättning tillkallas för att se över och utvärdera reglerna om fastighetsskatt på småhus m.m., förmögenhetsskatt samt arvs- och gåvoskatt. Utifrån principiella och tekniska utgångspunkter skall kommittén föreslå de lagänd- ringar som bedöms vara nödvändiga. Kommittén skall i sitt arbete särskilt uppmärksamma de fördelningspolitiska och statsfinansiella effekterna. Beträffande åtgärder avseende fastighetskatten skall även konsekvenserna för förhållandet mellan olika upplåtelsefor- mer belysas. Kommittén skall beakta det sakliga sambandet mellan å ena sidan förmögenhetsbeskattningens och å andra sidan arvs- och gåvobe- skattningens regler. Enhetliga och likformiga regler skall eftersträ- vas. Möjligheterna till förenklingar och en utformning av reglerna som främjar företagande och tillväxt skall särskilt uppmärksammas. Kommittén skall redovisa uppdraget före utgången av . Frågan om beskattning av arv mellan makar skall behandlas med förtur. Kommittén är även i övrigt oförhindrad att presentera sitt arbete i ett eller flera delbetänkanden och i ett slutbetänkande. Fast egendom har varit beskattad på olika sätt. Den löpande beskattningen av småhus års skattereform skedde dels genom en schablonintäkt i inkomst- slaget annan fastighet, dels genom fastighetsskatt. Vid skatterefor- men avskaffades inkomstslaget annan fastighet och den då gällande schablonbeskattningen togs bort. Fastighetsskatten behölls men skattesatsen höjdes till . Till skillnad från tidigare beräknades skatten på hela taxeringsvärdet. Viss avkastning från ett småhus, t.ex. hyresinkomster, beskattas fortfarande som inkomst men i normalfallet i inkomstslaget kapital. I en del fall kan små- hus även bli beskattade i inkomstslaget näringsverksamhet. Detta gäller t.ex. om en juridisk person äger småhuset eller om huset till övervägande del används av ägaren till annat än permanent boende eller fritidsbostad. Taxeringsvärdet har tidigare i princip fastställts vid den allmänna fastighetstaxeringen. infördes ett omräkningsförfarande efter förslag i prop. 1994/95:53. Det innebar att det värde som bestämts vid den allmänna fastighetstaxeringen justeras med hänsyn till prisutvecklingen på fastighetsmarknaden. Syftet var att undvika nackdelarna med språngvisa kraftiga förändringar av taxe- ringsvärdena och därmed fastighetsskatten. Reglerna om fastighetstaxering och fastighetsskatt har utretts , senast av och . lämnade betän- kandet Fastighetstaxering - precision, påverkansmöjligheter, indi- viduella bedömningar (SOU 2000:10) och lämnade sitt slutbetänkande Likformig och neutral fas- tighetsbeskattning, (SOU 2000:34) . föreslog bl.a. att omräknings- förfarandet skulle tas bort och att det i stället skulle införas ett system med förenklade fastighetstaxeringar mellan de allmänna fastighetstaxeringarna som liksom skulle äga rum . föreslog bl.a. att fastighets- skatten för privatbostadsfastigheter skulle avskaffas och ersättas med en schablonintäkt som skulle tas upp som intäkt i inkomst- slaget kapital. Vidare föreslogs att en takregel skulle införas i syfte att öka förutsebarheten av det framtida skatteuttaget. Den skulle innebära att underlaget för schablonintäkten utgjordes av det lägsta av beskattningsårets taxeringsvärde och föregående taxeringsårs underlag för schablonintäkt uppräknat . Kommittén föreslog också att en begränsningsregel för fastig- hetsskatten skulle införas i syfte att lindra de likviditets- och kost- nadsproblem som den löpande beskattningen medförde för vissa hushåll. Förslaget innebar att skattens andel av hushållsinkomsten begränsades om vissa villkor uppfylldes. Uttaget av fastighetsskatt på bostäder har kraftigt begränsats genom en rad successiva beslut. Det omräkningsförfa- rande som då infördes har inte tillämpats som avsetts utan taxe- ringsvärdena har i princip varit oförändrade . När "frysningen" av taxeringsvärdena upphörde sänktes i stället skattesatsen för småhus och är nu (prop. 2001/02:1, bet. 2001/02:FiU1, rskr. 2001/02:34, SFS 2001:835). beslutade om en begränsningsregel för fastighetskatten (prop. 2001/02:3, bet. 2001/02:SkU3, rskr. 2001/02:59, SFS 2001:906). Regeln, som bygger på Fastighets- beskattningskommitténs förslag, tar sikte på hushåll med låga inkomster som är bosatta i fastigheter med höga taxeringsvärden och innebär att fastighetsskatten under vissa förutsättningar inte skall överstiga av hushållets sammanlagda inkomster. Vidare har förslag om att omräkningsförfarandet vid fastighetstaxeringen skall tas bort genomförts. I stället har det införts ett system för småhus-, hyres- hus- och lantbruksenheter som innebär att förenklade fastighets- taxeringar skall ske mitt emellan de allmänna fastighetstaxering- arna. För småhus innebär det att en förenklad fastighetstaxering skall ske första gången . Allmän fastighetstaxering för små- hus kommer att ske och . Småhusen omräknas sista gången (prop. 2001/02:43 bet. 2001/02:SkU11, rskr. 2001/02:121, SFS 2001:1218). Regeringen har vidare i budgetpropositionen och i prop. 2001/02:43 aviserat ett förslag om en s.k. dämpningsregel som syftar till att höjda taxeringsvärden inte skall slå igenom på uttaget av fastighetsskatt. Meningen är att endast en tredjedel av höjningen skall slå igenom under taxeringsåret och lika mycket under vart och ett av de två därpå följande åren. Sedan och lämnade sina betänkanden har således skattesatsen sänkts och en begränsningsregel införts. Vidare har det beslutats att omräkningsförfarandet skall upphöra och ersättas med förenklade fastighetstaxeringar samt att en dämpningsregel skall införas. Förmögenhetsskatt i modern mening infördes i . Skatten var konstruerad så att 1/60 av den skattepliktiga förmö- genheten räknades in i det till inkomst- och förmögenhetsskatt taxerade beloppet. Vid sidan av denna förmögenhetsskatt förekom en extra beskattning av förmögenheten som sådan. När lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt infördes innebar det en definitiv övergång till en skatt på förmögenhet som var helt fristående från inkomstbeskattningen. Den grundläg- gande utformningen av förmögenhetsskatten har därefter behållits oförändrad. har det funnits olika spärregler med syfte att i viss utsträckning begränsa det totala uttaget av inkomst- och förmö- genhetsskatt i förhållande till den skattskyldiges inkomst. tillkom lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall. års taxering har lättnadsregler av olika slag funnits för värdering av s.k. arbetande kapital i förvärvskällorna rörelse och jordbruk. Lättnadsreglerna upphävdes års taxering i och med att kapital hänförligt till näringsverksamhet i form av rörelse och jordbruk gjordes skattefritt.