sou · GSB343d2 · 2005-01-01 00:00:00 — : Statistiska Central- byrån. SCB (1991), På skilda banor. Så väljer kvinnor och män utbildning och yrke. (Information om arbetsmarknaden 1991:5.) SCB (1993), Högskoleutbildningar /40 91/92. (Siffror om högskolan 13.) SCB (2003), Tid för vardagsliv. Kvinnors och mäns tidsanvändning 1990/91 och 2000/01. Rapport nr 99. Shavit, Y. och H-P. Blossfeld (red. ), (1993), Persistent Inequality: Changing Educational Attainment in Thirteen Countries. , Co.: Westview. , 1999, Choice of Major: (Unchanging) Gender Gap, Industrial and 52:289 313. Utbildningsstatistisk 1978, 1992, 1995. : Sta- tistiska Centralbyrån. (1977), Könsdifferentiering i . : Acta Universitatis Gothoburgensis. (1991), Könsskillnader i gymnasieskolan. En kun- skapsöversikt. (F 91:2.) Zellner, H. (1975), The determinants of occupational segre- gation, i C. B. , E. Andres och C. L. Gilroy (red.) Women in the Labour Market. Ökad rekrytering av kvinnor till högre utbildning i matematik, naturveten- skap och teknik , 1993, formulerade den ett program med syfte att öka andelen kvinnor inom mansdominerade utbildningsområden (prop. 1992/93:169). Som en del i denna satsning anslogs för att bredda rekryteringen till högre utbildning inom matematik, naturvetenskap och teknik, områden med låg andel kvinnliga stude- rande. , numera Rådet för högre utbildning, fick i uppgift att fördela medlen. utlyste en konkurrens där landets univer- sitet inbjöds att komma med projektförslag. Projekten skulle, enligt , fylla två krav: De skulle öka rekryteringen av underrepresenterade grupper, särskilt kvinnliga studerande, och de skulle därtill vara utformade med tanke på dessa studenters erfarenheter och kvalifikationer. såg med andra ord pedagogisk förnyelse som ett medel för att nå rekryteringsmålet. gick segrande ur konkurrensen1: , för projektet som avsåg en revidering av civilingenjörsutbildningen med inriktning mot datateknik. , för ett nytt program Naturvetenskaplig problemlösning i samverkan mellan matematik, fysik och miljö- vetenskap. 1 För en utförligare beskrivning av projekten, se 1996. för projektet kvinnliga ingenjörer som vid starten omfattade tre högskoleingenjörsprogram: Data- teknik, Energi och miljö och Innovation och Design. för ett nytt civilingenjörsprogram med datateknisk inriktning, IT-programmet, samt för ett nytt program i samverkan mellan fysik, matematik och matematisk statistik, Projektlinjen. 1997 och 1999 2000 genomfördes en utvärdering av regeringssatsningen (1996; 1998; 2001). Under dessa år skedde dramatiska förändringar inte bara i projektens inre verk- samhet utan också i deras omgivning. Den kanske mest påtagliga förändringen var den starka expansionen av högskolesektorn. ökade t.ex. antalet civilingenjörs- program från 15 till 32 (1999, s. 5). De ökade inte bara i antal. Enskilda program ökade också i volym. När regeringen tog initiativet till satsningen (1993/94) var antalet stu- derande inom teknikområdet 46 000. var de 66 000. Samma trend gällde för det naturvetenskapliga området som ökade från 64 000 till 83 000 studerande (Hög- skoleverket 2001a, s. 16). , då planeringsperioden för pro- jekten som fick medel ur regeringssatsningen övergick till en implementering av de nya eller reviderade programmen, antogs t.ex. 106 teknologer till civilingenjörsprogrammet i datateknik vid . /2001 antogs 156 nya teknologer till utbild- ningen och hade högskoleingenjörsutbild- ningen med datateknisk inriktning i nära nog tredubblat sitt studerandeantal. En nästan lika dramatisk förändring inträffade efter att utvärde- ringen avslutats. sprack IT-bubblan och hela den tekniska och naturvetenskapliga sektorn drabbades av en känn- bar nedgång i tillströmningen av studerande, mest märkbar inom högskoleingenjörsområdet (2003, s. 16). Det som för många utgjort ett starkt argument för rekrytering av nya grupper studerande till naturvetenskaps- och teknikområdet, den ökade efterfrågan på utbildad personal med matematisk, natur- vetenskaplig och teknisk kompetens förutspådd vid slutet av 1990- talet (SCB 1999), förlorade i aktualitet då bristsituationen vändes i ett tillstånd av ökande arbetslöshet inom framförallt datasektorn. Det var i av turbulens inom samhälle och högskolevärld som projekten hade att fylla sina högt ställda målsättningar: att bredda rekryteringen till utbildningarna och att anpassa sig till nya studerandegrupper med nya krav på sin utbildning. Hur lyckades satsningen? Hur gick det med rekryteringen av kvinnor och av studenter med annan utbildningsbakgrund än den traditionella? Vad betydde den pedagogiska förnyelsen i samman- hanget och vilka slutsatser kan vi dra av försöken att förnya och förändra utbildningarna i riktning mot mera jämställda utbildnings- miljöer och därmed, i förlängningen, ökad jämställdhet inom yrkes- områden med matematisk, teknisk och naturvetenskaplig inrikt- ning? Under de år som utvärderingen pågick samlades data om studen- terna som antogs till de sju programmen2 åren 1995 1996, senare också studenter antagna 1999 2000. Dels samlades kvantitativa data om studenterna, dels kvalitativa data om den pedagogiska sats- ningen och dess betydelse för jämställdheten inom programmen. Den kvantitativa delen omfattade uppgifter ur Ladoksystemet om antal registrerade studenter och andelen kvinnliga studenter bland dem. Uppgifter inhämtades också om studenternas studie- bakgrund, deras medelbetyg från gymnasiet och betyg på prov inom respektive högskoleutbildning. Därtill samlades information om avbrott i studierna och eventuella studieuppehåll. samlades nya uppgifter om de studenter som antagits läsåren 1995 1996 och 1999-2000, en totalundersökning av 1 494 studenter. För studenter antagna 1995-96 och 1999 samlades dess- utom information om hur många högskolepoäng studenterna erhållit inom utbildningen och, i förekommande fall, uppgift om datum för examen. Den kvalitativa delen av studien genomfördes i tre etapper. , implementeringsåret, intervjuades 22 lärare, 3 4 från respektive projekt. Vid intervjuerna som pågick under någon timme ombads lärare och projektledare att ge sin personliga bild av det egna projektet och dess målsättningar, av möjligheterna att öka rekryteringen av nya grupper studerande, särskilt kvinnor, och om sin syn på pedagogisk förändring som ett medel att nå jämställd- hetsmålet (se 1996). 2 Fem projekt fick medel inom satsningen (se ovan). Projektet vid om- fattade emellertid tre program vilket gör att sju program deltog i satsningen. också in: projektansökningar, broschyrer, informationsmaterial mm. Hela det samlade materialet låg till grund för en analys som syftade till att lyfta fram huvudtankarna inom projekten, mål att utvärdera satsningen emot (a.a. 55ff.). 1997 genomfördes fyra fallstudier i tre av projekten (D++, Naturvetenskaplig problemlösning och Projektlinjen) med syftet att undersöka hur målsättningarna omsattes i den konkreta verksamheten (se även , 1996). I dessa fallstudier deltog totalt 76 studenter varav 32 kvinnor. Fallstudierna följdes av inter- vjuer med 26 studenter och 10 lärare (1998). 1999 2000 genomfördes uppföljande intervjuer med 20 lärare och 14 studenter från de sju programmen (2001), där de intervjuade fick summera sina erfarenheter efter implementeringen av sats- ningen. Hur lyckades rekryteringssatsningen? /2000 var av de som antogs till hög- skoleutbildning i kvinnor. Inom matematisk, teknisk och naturvetenskaplig sektor var emellertid andelen kvinnor betydligt lägre. Inom datasektorn var kvinnor, inom fysik 32 pro- cent och inom matematik (2001a, Appendix 2). Hur stod sig rekryteringen till de fem projekten i jämförelse med den nationella statistiken? Rekryteringen av kvinnliga studenter Tabell 1 nedan visar rekryteringen till de sju programmen inom satsningen åren 1995 1996 och 1999 2000. Antal studenter registrerade på programmen 1995 1996 och 1999 2000. Kvinnliga studenter () i absoluta tal och procent Som framgår av tabellen låg flera av utbildningarna över eller långt över de nationella jämförelsesiffrorna. Projekten i och med inriktning mot matematik och fysik (i kombination med statistik respektive miljövetenskap) rekryterade betydligt fler än de 32 kvinnor i riket som valde att studera ämnena på högskolenivå3. Två av de tre högskoleingenjörs- utbildningarna vid lyckades också väl med rekryteringen av kvinnliga studerande. utvär- deringen pågick låg två av programmen högt över genomsnittet för riket. Däremot visade datateknikutbildningarna dystrare siffror. och datateknikprogram låg, trots satsningen, samtliga år under siffrorna i den nationella statistiken. Endast vid lyckades man höja sig över medeltalet för riket som helhet. Men som synes minskade andelen kvinnor på Linköpingsprogrammet för att 2000 hamna på medelnivå. Tabell 2 nedan, visar förändringen i rekryte- ringen av kvinnor 1996 till 1999 2000: 3 Som framgår av tabellen antogs inga nya studenter till Projektlinjen vid uni- versitet från /2001. Programmet, som under hela sin existens haft svårt att rekry- tera studenter, lades ner. Förändringar i rekryteringen av kvinnor. Antal studenter antagna 1995-1996 jämfört med 2000. (K) i antal och procent Upp/ner % Tre av programmen ökade sin rekrytering av kvinnliga studerande . Även projektet i måste ses som fram- gångsrikt. Trots en mindre nedgång i andelen kvinnliga studenter rekryterade programmet fortfarande kvin- nor. Men inom datautbildningarna kvarstod rekryteringsproble- men, där utgjorde ett undantag. Men om en satsning ska få effekter krävs inte bara god rekrytering. Studenterna bör också stanna kvar i programmen och avsluta sina studier med en examen. Tabell 3 nedan visar antal av- hopp från programmen, och andelen avhopp bland manliga och kvinnliga studenter. Tendens att lämna programmen. Antal studenter antagna 1995, 1996, 1999 och 2000. Avhopp bland kvinnor och män i antal och procent I tabellen ovan framträder en tydlig tendens: kvinnliga studenter tycktes lämna utbildningarna i större utsträckning än sina manliga studiekamrater. Emellertid nyanserades den generella bilden när vi studerade avhoppen från respektive program. Avhopp från programmen 1995/96 och 1999/2000 bland kvinnor (K) och män (M) i antal och procent av gruppen storlek Som synes är det de tre datateknikutbildningarna som drabbats av de större avhoppen bland kvinnliga studerande. Inom övriga fyra program var skillnaderna mellan könen försumbara. Datateknik- programmen tycks med andra ord ha stått inför ett dubbelt problem i genomförandet av satsningen; dels hade de svårt att rekrytera kvinnor, dels hade de problem med att behålla de få kvin- nor som ändå sökt sig till utbildningarna. måste man emellertid vara försiktig vid tolkningen av statistiken. Är det en bild av könsbundna avhopp vi betraktar, eller kan det finnas andra faktorer än kön som påverkat utfallet? Rekrytering av icketraditionella grupper studerande Som nämnts samlades data om studenternas studiebakgrund. En stor grupp av de nyantagna studenterna hade sökt sig direkt från gymnasiet till högskolan (i utvärderingen kallade Gymnasister). En mindre grupp hade tidigare högskolestudier bakom sig men ingen arbetslivserfarenhet (Studenter) medan en tredje grupp återupptagit sina studier efter en längre eller i arbetslivet (Ny- startare). Samtliga dessa grupper hade en gymnasieutbildning från program med naturvetenskaplig eller teknisk inriktning. En fjärde grupp hade emellertid inte denna bakgrund. studerande med gymnasieutbildning från samhällsvetenskapligt eller humanistiskt program, vilka hade kompletterat sina betyg för att fylla inträdeskraven genom studier vid vuxenutbild- ning eller inom Basåret (Omsadlare). Flera av dessa omsadlare hade också längre eller kortare erfarenhet av arbetslivet. Ett av målen för satsningen var att bredda rekryteringen till icke- traditionella grupper, ett mål som också betonats i senare sats- ningar, t ex i regeringens proposition om den öppna högskolan (prop. 2001/2002:15). En sådan icke traditionell grupp utgörs av de elever som efter gymnasiestudier eller i arbetslivet ändrat sin intresseinriktning. Gruppen omsadlare visade sig vara en mycket heterogen grupp (se 1998, s. 36 37). Många av dem var äldre studerande och kvinnor var överrepresenterade inom gruppen. Projekten lyckades olika väl i sin rekrytering av dessa icketradi- tionell studenter. Tabell 5 nedan visar deras andel inom de sju programmen: Kategorin Omsadlare inom programmen. Studenter antagna 1995 1996 och 1999 2000. Kategorin Omsadlare (O) i absoluta tal och procent Inom många av programmen var andelen icketraditionella studen- ter hög och ökande. Här finns dessvärre inga nationella jämförelse- tal att tillgå, men en jämförelse mellan de sju programmen visar hur rekryteringen utvecklades : Förändringar i rekryteringen av studenter utan natur- vetenskaplig bakgrund från gymnasiet (Kategori O: Omsadlare). Antagna studenter 1996 jämfört med 2000. Kategorin Omsadlare i absoluta tal och procent Upp/ner % För tre av programmen, alla datateknikutbildningar, fann vi en nedgående trend i rekryteringen av icketraditionella studenter. Många av omsadlarna hade svårt att finna sig tillrätta inom utbild- ningarna och avhoppen inom denna grupp var högre än inom övriga grupper, vilket framgår av tabell 7 nedan. Tendens att hoppa av från programmen bland kategori Omsadlare (O). Antal studenter i kategori O respektive annan kategori (Gymnasister, Studenter och Nystartare) som antogs 1995, 1996, 1999 and 2000. Antal avhopp i varje kategori i absoluta tal och procent Tendensen var tydlig för samtliga program men mest uttalad inom programmen med datateknisk inriktning (, D, IT-programmet) där avhoppen visade sig vara dubbelt så många, ibland upp till fyra gånger så frekventa som bland övriga stude- randekategorier. Som nämnts var kvinnor överrepresenterade inom gruppen omsadlare. En fråga som vi då fann anledning att ställa var om den större andelen avhopp bland kvinnliga studerande kunde för- av att många kvinnor också tillhörde en icketraditionell grupp med en annan studiebakgrund än övriga studerande. Den statistiska analysen visade emellertid att den ökade frekvensen avhopp bland kvinnor inte kunde förklaras av detta och omvänt, att den ökade frekvensen avhopp bland omsadlarna inte kunde förklaras av att många av dem var just kvinnor (a.a. sid. 48). Snarare var det så att båda kategorierna, kvinnliga studerande och icke- traditionella studenter, hade högre avhoppsfrekvens än övriga, dvs. manliga studerande och studerande med en traditionell naturveten- skaplig eller teknisk gymnasiebakgrund. Frågan uppstod då om båda dessa grupper, kvinnor och om- sadlare, hade något gemensamt som gjort dem speciellt sårbara i systemet. I analysen av det samlade materialet undersökte vi flera möjliga faktorer. Hade de t.ex. lägre betyg från gymnasiet än övriga studenter? Resultaten av analysen visade inga skillnader mellan kvinnors och mäns gymnasiebetyg. Kategorin omsadlare däremot hade visserligen lägre betyg från gymnasiet, men även när vi kon- trollerade för dessa lägre betyg kvarstod den ökade tendensen att hoppa av. Gymnasiebetygen kunde alltså inte förklara varför dessa studenter valde att lämna utbildningarna. En vanlig förklaring till studieavbrott, som studenterna själva gav i intervjuerna, var att dessa hade samband med svaga studieresultat. Som nämnts samlades information om studenternas poängproduk- tivitet för årskullarna 1995, 1996 och 1999. Poängproduktivitet4 kan ses som ett mått på studieframgång även om vi inte heller här hade några nationella jämförelsesiffror att tillgå. Vi använde istället måttet för att undersöka den relativa framgången för olika kate- gorier studenter inom samma program. De variabler vi undersökte var kvinnor och kategorin omsadlare för att utröna hur olika kategorier studenter lyckades med sina studier. Vi behövde då en definition av vad som skulle räknas som låg prestation inom utbildningen, inte med syfte att utvärdera studen- ternas arbete utan av jämförelseskäl5. En första undersökning visade att varken kvinnor eller kategorin omsadlare var över- representerade i gruppen lågpresterande studenter, dvs. bland de studenter som hade en poängproduktivitet på 30 poäng eller mindre. Det betyder att de icketraditionella studenterna som hade valt att stanna kvar inom programmen lyckades lika väl som övriga studenter. Detta var emellertid den generella bilden. Poängproduktiviteten varierade avsevärt mellan programmen och även över de tre . Vi stratifierade då data efter tidsperiod och program och fann intressanta skillnader. Diagrammet nedan visar den generella bilden för kvinnors och mäns poängproduktivitet 1995-96 och 1999. (Observera att fattas i diagrammet (1998) och att X-axeln är stympad.) 4Poängproduktivitet: Definierades i utvärderingen med hjälp av begreppet effektiv studie- tid = [2000 eller tid för examen] – [antagningsår] – [studieavbrott räknat]. Poäng- antalet varierar inom programmen mellan 120 poäng (programmen i ), 160 poäng (och ) och 180 poäng (och ). En individs poäng- produktivitet ges av individens poängproduktion dividerad med effektiv studietid. Om poängproduktionen skulle överstiga det förväntade antalet poäng (120, 160 respektive 180 beroende på var studenten är antagen), ersätts dock poängproduktionen av det förväntade antalet poäng. 5Lågpresterande är den student som inte har hoppat av studierna men som har en poäng- produktivitet på 30 poäng eller mindre (30 poäng är vad CSN kräver för att bevilja fortsatta studiemedel). Undantag utgör studenter som antingen har tagit examen eller där det bara återstår 15 av de erforderliga poängen på utbildningen. Poängproduktivitet för studenter antagna till samtliga sju program 1995, 1996 och 1999. X-axeln anger antagningsår. Y-axeln anger poängproduktivitet i medeltal för gruppen Kvinnor antagna under implementeringsåren 1995 och 1996 pro- ducerade betydligt bättre än sina manliga studiekamrater. De lyckades också ta examen i samma utsträckning som sina manliga kamrater (2001, s. 50). För kvinnor antagna 1999 var rela- tionen den omvända. Det såg alltså ut som om kvinnorna tappat mark. Trenden var densamma i samtliga program men särskilt tyd- lig inom de tre datateknikutbildningarna där resultaten var sta- tistiskt signifikanta. För övriga program fann vi bara en smärre tillbakagång av kvinnornas försteg i poängproduktivitet. Tendensen var densamma för kategorin omsadlare, även om den där var något mindre markerad. Vad kunde förklara ett sådant uppseendeväckande resultat? Hade möjligen kvinnor och omsad- lare som antogs 1999 lägre gymnasiebetyg än de som togs in i utbildningarna ? Vi fann inga sådana skill- nader (a.a. s. 55). Relationen i betyg mellan män och kvinnor änd- rade sig inte mycket , vilket betydde att gymnasiebetygen inte kunde förklara skillnaderna i poängproduktivitet. Vi måste söka andra förklaringar till varför vissa av programmen lyckades rekrytera och också behålla de icke-traditionella studenterna. Men först en kort summering av rekryteringsresultaten. En kort summering av rekryteringsresultaten Fyra av de sju programmen lyckades i sina ambitioner att rekrytera kvinnor och icketraditionella studenter: problem- lösning vid , Energi och Miljö och Innovation och Design vid samt Projektlinjen som dock lades ned 2000, men som under sin korta livstid lyckades attrahera en stor andel kvinnor och icketraditionella studenter. Alla dessa program rekryterade en hög andel kvinnor (mellan ) och icketraditionella studenter, s.k. om- sadlare (mellan ). Avhoppen var jämnt fördelade mellan manliga och kvinnliga studenter och det fanns inga signifikant tendenser för någon enskild grupp att hoppa av studierna. Samtliga dessa program hade höga examinationsresultat (38 ) i jämförelse med den nationella statistiken, som visar att av studenterna tagit sin examen efter antagningen (revisorer 1999, s. 17). De fyra programmen hade en hög andel kvinnliga examina. Mellan av kvinnorna som antogs till utbild- ningarna 1995 hade tagit sin examen , dvs. Poängproduktiviteten var hög bland de kvinnliga studenterna relativt deras manliga kamrater. Emellertid fanns en svag ten- dens för kvinnor att förlora mark. Det kvinnliga försteget knappades in något för dem som antogs 1999. Tre av programmen nådde inte rekryteringsmålet: civilingenjörs- programmet i Datateknik (projektet ) vid , högskoleingenjörsprogrammet i Datateknik vid , senare även IT-programmet vid . IT-programmet vid hade en lyckosam start, men andelen kvinnliga studenter minskade med tiden och stabi- liserades runt medeltalet för riket. Datateknikprogrammen vid och lyckades inte, trots satsningen, höja sig över 10 kvinnliga studerande. Kvinnor hade också en ökad tendens att lämna utbildningarna. Samtliga tre datateknikprogram hade en negativ utveckling i rekryteringen av kvinnor och av icketraditionella studenter. Icketraditionella studenter tenderade också att hoppa av utbild- ningarna i högre grad än övriga studerandegrupper; avhopps- siffrorna för denna grupp var dubbelt så höga i vissa fall fyra gånger så höga som för övriga studerande. För studenter antagna var examinationsresultaten jäm- förbara med riket i övrigt och lika goda för män som för kvinnor. Kvinnor och män antagna 1995 1996 hade också en jämförbar poängproduktivitet. Emellertid skedde en drastisk förändring för studenter antagna . Kvinnorna i denna grupp hade en avsevärt lägre poängproduktivitet än sina man- liga kamrater och detta gällde för samtliga datateknikprogram, skillnader som inte kunde förklaras av att dessa studenter skulle ha haft sämre förutsättningar att klara sina studier i termer av lägre gymnasiebetyg. Hur lyckades den pedagogiska satsningen? Fyra av de sju programmen lyckades väl i sina ambitioner att rekry- tera fler studenter bland kvinnor och icketraditionella grupper. Till de lyckade rekryteringssatsningarna kan vi till viss del också räkna IT-programmet vars rekryteringsresultat klart avvek från resultaten för övriga datateknikprogram6. Fanns det något gemensamt hos dessa program som kunde förklara varför de lyckades där andra misslyckades? Ökad jämställdhet genom pedagogisk förnyelse Ett av målen för regeringssatsningen var att öka rekryteringen av nya grupper till utbildningarna. Ett annat mål, som betonades av när medlen delades ut, var att höja kvali- teten i studenternas lärande genom införande av nya undervisnings- metoder och nya sätt att organisera innehållet i undervisningen, metoder som också stod i bättre samklang med de nya studerande- gruppernas erfarenheter och krav på sin utbildning. Tvärveten- skapliga studier och problemorienterade arbetsmetoder infördes i samtliga program, metoder som hade re- kommenderat i sin utlysning av projektmedlen (1996, s. 8; 6 För en diskussion om vad som kan förklara IT-programmets utveckling mot en allt lägre kvinnliga rekrytering, se 1999, s. 228 230. 1999, s. 101 112). Medlen skulle alltså inte användas till rekryteringssatsningar utan till att åstadkomma peda- gogisk förnyelse. De rekryteringssatsningar som ändå genomfördes inom projektet, såsom veckoslutskurser för kvinnliga gymnasister, informationsbroschyrer, filmer, rekryteringskampanjer och semi- narier för kvinnliga studerande visade sig inte heller ge förväntade resultat. Sådana satsningar krävde dessutom ständigt inflöde av nya projektmedel vilket inte var i samklang med satsningen som ett treårsprojekt. Därtill bygger de på tanken att det skulle vara något fel på unga kvinnors inställning till utbildningar med teknisk eller naturvetenskaplig utbildning, attityder som är möjliga att förändra genom information och goda erfarenheter. Sådana antaganden har kritiserats (se t.ex. 2000, s. 54 55; 1999, s. 12 14; Trojer 2002, s. 14) och kritiserades också av kvinnliga studerande som intervjuades i samband med utvärde- ringen (2001, s. 92 93).