sou · GSB37 · 2005-01-01 00:00:00 — en sådan rätt och den kan anses den kan anses förenlig med bestämmelserna i 6–11 §§. 6–11 §§. Om lantmäterimyndigheten har meddelat ett sådant beslut som avses i första stycket, får ledningsrättshavaren själv dra fram och använda en sådan ledning som avses i beslutet i stället för att låta någon annan göra det. eller annat utrymme för eller annat utrymme för ledning får tagas i anspråk på ledning får tas i anspråk på fastighet, om det icke orsakar fastighet, om det inte orsakar synnerligt men för fastigheten. synnerligt men för fastigheten. 3 Lydelse enligt förslag i utkast till lagrådsremiss. Vad som föreskrivs om fastighet skall tillämpas också i fråga om tomträtt, byggnad eller annan anläggning som inte hör till fastigheten eller tomträtten samt väganordning enligt 2 § väglagen (1971:948). Även om synnerligt men uppkommer, är fastighet skyldig att avstå utrymme, om ledningen är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt eller om ledningen enligt beslut av koncessionsmyndig- het skall framdragas över fastigheten. Om ägaren begär det, skall fastigheten inlösas. Är olägenheten begränsad till viss del av fastig- heten, skall endast den delen inlösas. berättigad att lösa sådan fastig- berättigad att lösa sådan fastig- het eller del av fastighet som het eller del av fastighet som avses i andra stycket, om detta avses i andra stycket, om detta skulle medföra endast en ringa skulle medföra endast en ringa höjning av den ersättning som höjning av den ersättning som denne icke har ett beaktansvärt denne inte har ett beaktansvärt intresse av att behålla fastigheten intresse av att behålla fastigheten dömande av frågan om rätt till dömande av frågan om rätt till inlösen föreligger, skall kostnad inlösen föreligger, skall kostnad för åtgärd som anges i 4 kap. 1 § för åtgärd som anges i 4 kap. 1 § lagen räknas in i ersättningen. lagen räknas in i ersättningen. Bestämmelserna i 1 kap. 3 och Bestämmelserna i 1 kap. 3 och Utan hinder av dessa bestämmelser kan dock särskild staten och ej utgör vägrätt rubbas. Vidare får förordnas att Vidare får förordnas att rätten till utrymme för ledningen skall ha företräde framför särskild rätt framför särskild rätt som till- som tillskapats genom expro- förvärv eller vid fastighets- vid fastighetsbildning eller på bildning eller på liknande sätt, liknande sätt. dock ej om den särskilda rätten utgör vägrätt. na i den mån ej annat följer vid na om inte annat följer vid en 18 kap. 6 eller 8 § rättegångs- 18 kap. 6 eller 8 § rättegångs- tagits utan ansökan eller, i fall upp utan ansökan eller, i fall som som avses i 33 §, på ansökan av avses i 33 §, på ansökan av annan sakägare än ledningsrättshavaren, kostnaderna fördelas mellan sak- ägarna efter vad som är skäligt. vad som är skäligt. rättningen endast att inskrivet inskrivet servitut eller inskriven servitut eller inskriven nytt- janderätt avseende rätt att dra framdraga och bibehålla ledning fram och bibehålla ledning skall skall ledningens innehavare dock na enligt bestämmelserna i första na enligt bestämmelserna i första Detsamma skall gälla om ledningsrätt har beviljats i sådan egendom som avses i 1 § första stycket 3 och ledningsrätten upp- hävs enligt 33 § därför att egen- domen tagits bort. Handlägges ledningsrättsfråga gemensamt med fastighetsbild- ningsåtgärd vid en förrättning, skall kostnader som är gemensamma för skilda åtgärder fördelas på dessa efter vad som är skäligt. hänföres taxeavgift, ersättning till räknas taxeavgift, ersättning till sakkunnig, utgift för hant- sakkunnig, utgift för hant- langning som ej ingår i taxe- langning som inte ingår i taxe- sådan skada som avses i 4 kap. avses i 4 kap. 38 § 38 § tredje stycket fastighets- bildningslagen (1970:988). egen utredning som varit nöd- vändiga för att ta till vara sak- ägarens rätt vid förrättningen. Upplåts tomträtt i fastighet i vilken ledningsrätt har upplåtits, skall tomträtten när den har inskrivits belastas av lednings- rätten i fastighetens ställe. Om tomträtten upphör att gälla, skall i stället den berörda fastigheten belastas av ledningsrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Denna lag tillämpas också på förrättning som pågår när lagen träder i kraft. lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Härigenom föreskrivs att 1 § anläggningslagen (1973:1149) skall ha följande lydelse. Enligt denna lag kan inrättas anläggning som är gemensam för flera fastigheter och som tillgodoser ändamål av stadigvarande betydelse för dem (gemensamhetsanläggning). Fråga om gemen- samhetsanläggning prövas vid förrättning. Om syftet med inrättandet främst är att uppnå samverkan mellan olika ledningsägare, kan en anläggning enligt första stycket även avse endast eller huvud- sakligen ett utrymme. Kan enligt bestämmelser i annan författning än fastighets- bildningslagen (1970:988) fråga om inrättande av anläggning gemensamt för flera fastigheter prövas av domstol eller annan myndighet, gäller ej denna lag. Ej heller gäller lagen allmän vatten- och avloppsledning eller allmän fjärrvärmeanläggning. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Denna lag tillämpas också på förrättning som pågår när lagen träder i kraft. förordning om ändring i ledningsrättskungörelsen (1973:1148) Härigenom föreskrivs i fråga om ledningsrättskungörelsen att ordet ledningsbeslut i 6 § skall bytas ut mot ledningsrätts- beslut. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Denna förordning tillämpas också på förrättning som pågår när förordningen träder i kraft. 1Utredningsuppdraget och dess genomförande Våra ursprungliga direktiv beslutades av regeringen (dir. 2002:17), se bilaga 1. I dessa direktiv gavs vi i uppdrag att undersöka bl.a. om ledningsrättslagen bör kunna användas för att upplåta utrymme för andra slag av ledningar än de som anges i lagen och för andra anordningar än ledningar, se över förutsättningarna för en ledningsrättshavare att ge någon annan rätt att disponera ett utrymme eller en ledning som omfattas av en ledningsrätt, undersöka om det behövs särskilda regler om sakrättsligt skydd vid överlåtelse eller pantsättning av en ledningsrätt, överväga behovet av särskilda regler för samverkan mellan inne- havare av parallella ledningsrätter, ta upp vissa frågor om ersättning till fastighetsägaren, samt överväga behovet av och kostnaderna för ett särskilt lednings- rättsregister. Det angavs vidare i direktiven att vi är fria att ta upp även andra frågor som har anknytning till dem som anges ovan. Dessutom gavs vi i direktiven uppdraget att i ett delbetänkande redovisa de ändringar i ledningsrättslagen som är nödvändiga för att genomföra de direktiv som EU har antagit inom ramen kommunikationsöversyn. Genom tilläggsdirek- tiv, beslutade av regeringen (dir. 2002:107), ändrades tidpunkten för redovisning av dessa delar av uppdraget till . Våra förslag och överväganden när det gäller de aktuella EG-rättsakterna har vi redovisat i del- betänkandet Ledningsrätt för elektroniska kommunikationsnät.1 1 SOU 2002:83. Utredningsuppdraget och dess genomförande Som redovisas i avsnitt 2.1.2 har i en pro- memoria med utkast till lagrådsremiss tagit upp de frågor som be- handlades i delbetänkandet. Enligt de ursprungliga direktiven skulle övriga delar av uppdraget redovisas . Tiden för slutredovisning av uppdraget har dock förlängts genom tilläggsdirektiv beslutade av regeringen respektive (dir. 2003:49 och 2003:128). I detta betänkande redovisas de återstående delarna av vårt uppdrag. Vi har haft regelbundna utredningssammanträden. Vissa av de frågor som har ingått i uppdraget har vidare behandlats i mindre arbetsgrupper. För att få ett säkrare underlag för våra överväganden när det gäller det återstående utredningsuppdraget har vi dessutom genom- fört en enkätundersökning. Denna innehöll 22 frågor rörande upp- dragets olika delar och tillställdes 65 myndigheter, kommuner, organisationer, företag och forskningsinrättningar (se bilagorna 2 och 3). Vi har kontaktats av bransch- och arbetsgivarorganisationen – verkställande direktören och samordnaren – som med hänvisning till vårt uppdrag rörande frågan om inrättandet av ett ledningsrättsregister framförde önskemål om att även spörsmålet om ett mera hel- täckande ledningsregister skulle utredas. Utredaren och sekretera- ren har deltagit i två av Maskinentreprenörerna anordnade möten. Vid en av dessa sammankomster deltog företrädare för ett flertal myndigheter och organisationer. Vi har dock gjort bedömningen att frågan om någon form av ledningsregister klart faller utanför vårt uppdrag, men tillställt en skrivelse i vilken vi har förklarat att vi anser att det föreligger ett väl grundat behov av att frågan utreds. Vid ett av våra sammanträden har lektorn (), biträdande professorn (Kungl. Tekniska högskolan) och teknologie doktorn () deltagit som föredragshållare. De gav då bl.a. sin syn på de delar av vårt uppdrag som gäller frågan om ersättning vid ledningsrättsupplåtelser. Dessutom har vi anordnat en utfrågning. Syftet med denna var att inhämta synpunkter på två särskilda frågeställningar, nämligen på frågorna om ledningsrätt bör kunna upplåtas i viss lös egendom respektive för s.k. kanalisationer. Vid denna utfrågning deltog bl.a. Utredningsuppdraget och dess genomförande företrädare för olika intressenter på området (se bilaga 4). har efter mötet skriftligen utvecklat sina synpunkter på frågan om ledningsrätt i lös egendom. Vidare har utredaren, , , sekreteraren och sammanträffat med chefs- juristen vid och diskuterat frågan om det bör införas en möjlighet till ledningsrätt i vägrätt. Härutöver har utredaren, , och sekreteraren sammanträffat med företrädare för för att diskutera de delar av uppdraget som gäller frågorna om det behövs särskilda regler om sakrättsligt skydd vid överlåtelse eller pantsättning av en ledningsrätt samt om det finns behov av ett särskilt ledningsrättsregister. Vid detta möte representerades föreningen av bolagsjuristen () samt bankjuristerna (), (Svenska Handels- banken ), () och (). Samråd har skett med för regelgranskning genom verkställande direktören (se vidare i kapitel 6). har enligt uppdrag skriftligen bidragit med analyser och uppgifter rörande den del av uppdraget som gäller ersättnings- frågan. Vidare har bidragit med en juridisk och rättsekonomisk analys av frågan om ersättning genom uppsatsen vid tvångsförvärv av mark och rättigheter, se bilaga 5. Några av experterna har lämnat uppgifter och promemorior under arbetets gång. Därvid bör särskilt nämnas att och genom särskilda rättsvetenskapliga utred- ningar och promemorior har lämnat underlag till vissa av våra över- väganden. Vi har mottagit ett stort antal studentuppsatser rörande olika ledningsrättsliga frågor. Enligt våra direktiv skall vi – efter en avvägning mellan de skilda allmänna och enskilda intressen som här gör sig gällande – ta ställ- ning till om ledningsrättslagens tillämpningsområde bör avgränsas på något annat sätt än . Det anges att vi sålunda skall under- söka om ledningsrättslagens tillämpningsområde bör utvidgas så att lagen kan användas för att upplåta utrymme för anordningar som ingår i elektroniska kommunikationsnät eller liknande nät men som inte utgör ledningar. Om vi finner att en sådan utvidgning bör komma till stånd, skall vi enligt direktiven också överväga om det finns behov av någon ytterligare reglering av förutsättningarna för ledningsrättsupplåtelser. Det anges dessutom i direktiven att vi skall undersöka om ledningsrätt bör kunna upplåtas för ledningar av andra slag än de som anges i lagen samt om lagens tillämp- ningsområde bör avgränsas på något annat sätt med hänsyn till den tekniska utveckling som har skett och den nya terminologi som har utvecklats på kommunikationsområdet. Vi skall enligt våra direktiv även ta ställning till i vilken utsträck- ning och på vilka villkor en ledningsrätt för ett visst slag av ledning skall ge rätt att dra fram ledningar av andra slag inom det upplåtna utrymmet. Enligt direktiven skall vi därutöver överväga om en lednings- rättshavare bör ges rätt att upplåta utrymme åt någon annan i det utrymme som ledningsrätten avser. Om vi finner att ledningsrätts- havaren bör ges en sådan rätt, skall vi enligt direktiven också ta ställning till i vilken utsträckning fastighetsägaren bör ha inflytande över sådana upplåtelser, hur rättsförhållandet mellan ledningsrätts- havaren och den till vilken utrymme upplåts skall regleras, vilken rätt att installera ytterligare utrustning som en sådan upplåtelse skall vara förenad med samt vad som skall gälla i förhållandet mellan fastighetsägaren och den till vilken utrymme upplåts. Enligt våra direktiv skall vi därvid i första hand studera lösningar som innebär en tillämpning av allmänna nyttjanderättsliga principer. Det anges vidare i direktiven att vi skall överväga om det finns behov av regler som ger nyttjanderättshavaren skydd vid exempel- vis överlåtelse eller exekutiv försäljning av ledningsrätten. Om vi kommer fram till att ledningsrättshavaren bör ges rätt att upplåta utrymme som omfattas av ledningsrätten åt någon annan, skall vi enligt våra direktiv även ta ställning till om ledningsrätts- havaren skall kunna överlåta sina ledningar till nyttjanderätts- havaren utan att överlåta ledningsrätten. Vi skall dessutom enligt direktiven överväga om det finns behov av att klarlägga ledningsrättshavarens möjligheter att upplåta nytt- janderätt till en hel ledning eller till en del av en ledning, t.ex. ett fiberpar. I denna del av våra direktiv anges att eventuella förslag om upplåtelse av utrymme, ledning eller del av ledning skall bygga på frivillighet, men att förslagen – om det krävs för att genomföra bl.a. de direktiv som EU har antagit inom ramen kommunikationsöversyn – även får innefatta möjligheter till tvångsupplåtelser. Avslutningsvis bör nämnas att vi enligt direktiven får ta upp även andra frågor som har anknytning till de frågor som uttryckligen anges i direktiven. 2.1.2Det återstående uppdraget i denna del om ledningsrättslagens tillämpningsområde när det gäller ledningar och andra anordningar som ingår i elektroniska kommunikationsnät behandlade vi i delbetänkandet Ledningsrätt för elektroniska kommunikationsnät.1 Vi gjorde däri rörande 2 § första stycket 1 ledningsrättslagen den bedömningen att skilda typer av anordningar som utgör en integrerad del av en ledning – t.ex. för mobiltelefoni eller radiolänk samt telestationer, dvs. byggnader och utrustning – som s.k. tillbehör enligt 3 § led- ningsrättslagen kan betraktas som ledningar i ledningsrättslagens bemärkelse. Vårt ställningstagande byggde därvid på en ändamåls- tolkning av lagens tillämpningsområde. Till stöd för denna tolkning 1 SOU 2002:83 s. 72 ff. och 89 f. åberopade vi bl.a. vad regeringen i samband med tillkomsten av den numera upphävda telelagen (1993:597) uttalade i fråga om en sam- tidig ändring i 2 § ledningsrättslagen, nämligen att utvecklingen leder till att gränserna mellan olika former av telekommunikation suddas ut och att detta bör beaktas vid prövningen av förutsätt- ningarna för ledningsrätt samt att rättstillämpningen mot denna bakgrund får anpassas till de förhållanden som råder då lednings- rättsfrågan i det enskilda fallet skall avgöras.2 Enligt detta synsätt, som ligger i linje med ett antal opublicerade underrättsavgöranden, är alltså ledningsrättslagen tillämplig också på olika sorters anlägg- ningar som utgör en integrerad del av en lednings funktion. Det bör dock framhållas att så länge inte har be- handlat den aktuella frågan kan det inte sägas föreligga en klar och entydig praxis på området (se vidare avsnitt 2.2.4). har i promemorian Utkast till lagråds- remiss Ledningsrätt för elektroniska kommunikationsnät tagit upp de frågor som vi behandlade i det nämnda delbetänkandet.3 Vad gäller den nu aktuella frågeställningen har man i promemorian i sak gjort samma bedömning som vi gjorde, dvs. att det skall vara möjligt att få ledningsrätt inte bara för ledningar som ingår i elektroniska kommunikationsnät för allmänt ändamål, utan också för andra anordningar som ingår i sådana nät. I promemorian har dock ansetts att detta bör komma till direkt uttryck i lagtexten genom ett nytt andra stycke i 2 § ledningsrättslagen.4 Beträffande 2 § första stycket 1 ledningsrättslagen föreslog vi vidare att begreppet ledning som ingår i elektroniskt kommuni- kationsnät för allmänt ändamål borde ersätta det nuvarande ut- trycket teleledning som ingår i telekommunikationssystem för all- mänt ändamål samt allmän svagströmsledning för signalering, fjärr- manövrering, dataöverföring eller liknande ändamål.5 Den före- slagna ändringen syftade till att anpassa lagtexten till den termino- logi som användes i e-komutredningens lagförslag.6 Även denna fråga har behandlats i den nämnda prome- . I denna har man förklarat sig dela vår uppfattning att uttryckssättet i ledningsrättslagen bör anpassas till terminologin i lagen om elektronisk kommunikation. Det har dock förordats att bestämmelsen om att ledningsrätt kan beviljas för allmän svag- 1992/93:200 s. 265 f. utkast till lagrådsremiss s. 12 ff. och 27 ff. utkast till lagrådsremiss s. 16. a. s. strömsledning för signalering, fjärrmanövrering, dataöverföring eller liknande ändamål inte tas bort, eftersom det inte kan uteslutas att den fortfarande kan ha viss praktisk betydelse.7 Dessutom föreslog vi i delbetänkandet att den exemplifierande uppräkningen av tillbehör i 3 § ledningsrättslagen skulle anpassas till den tekniska utvecklingen på området för elektronisk kommu- nikation.8 I delbetänkandet framhöll vi att detta kunde sägas ha medfört att betydelsefulla delar av en ledning omfattades av regle- ringen i 3 § ledningsrättslagen och att det av detta skäl var påkallat att undersöka om denna ordning bör ändras. Med hänsyn till det nämnda förslaget till nytt andra stycke i 2 § ledningsrättslagen saknas det skäl att diskutera frågan om och hur differentieringen mellan ledning och vissa tillbehör skall göras. Den tolkning som vi förordade när det gäller 2 § första stycket 1 ledningsrättslagen innebär inte en utvidgning av ledningsrättslagens tillämpningsområde. I den aktuella promemorian har dock inte något ställningstagande gjorts till om det föreslagna nya stycket i 2 § ledningsrättslagen innebär en utvidgning av lagens tillämpnings- område eller inte. Enligt en strikt tolkning av direktiven är vi i och med det förhindrade att behandla frågan om det finns behov av någon ytterligare reglering av förutsättningarna för ledningsrätts- upplåtelser. I vårt delbetänkande behandlades även frågan om upplåtelse av nyttjanderätt i ledning.9 Vi föreslog därvid införandet av en ny bestämmelse i ledningsrättslagen, 3 b §, som skulle tillåta att en operatör som är innehavare av ledningsrätt i vissa fall skulle få upplåta nyttjanderätt till förmån för en annan operatör. Den före- slagna bestämmelsen skulle dock bara kunna tillämpas beträffande sådana innehavare av ledningsrätt som av den nationella reglerings- myndigheten kan förpliktas att lämna tillträde enligt vissa bestäm- melser i 4 kap. lagen om elektronisk kommunikation. Regeln som vi föreslog skulle innebära att en innehavare av ledningsrätt för ledning eller i ledning ingående anordning som ingår i ett elektro- niskt kommunikationsnät för allmänt ändamål skulle få upplåta nyttjanderätt till förmån för en annan operatör. Den begränsningen uppställdes emellertid att upplåtelse bara skulle få ske om den inte medför mer än ringa men. Det bör dock framhållas att upplåtelse av viss kapacitet i en ledning, dvs. att viss tele- och datatrafik tillåts utkast till lagrådsremiss s. 16 och 28. s. 72 ff. och 89 f. s. 76 ff. och 91 f. ske, som är tillåten, inte berördes av den föreslagna regleringen. Om en fastighetsägare anser att en upplåtelse enligt den föreslagna 3 b § ledningsrättslagen medför mer än ringa men för fastigheten, föreslog vi att denne med stöd av en annan ny, 11 a §, bestämmelse skulle få ansöka om prövning av frågan, s.k. nyttjanderättsprövning, hos lantmäterimyndigheten. Också denna fråga har behandlats i den aktuella promemorian.10 Däri har den bedömningen gjorts att regleringen för att ge en led- ningsrättshavare rätt att utan fastighetsägarens medgivande erbjuda annan rätt att utnyttja utrymme inom det område som har upplåtits med ledningsrätt bör utformas på annat sätt än vi föreslog i det nämnda delbetänkandet. Enligt förslaget i promemorian skall lantmäterimyndigheten mot fastighetsägarens vilja kunna besluta att innehavaren av en ledningsrätt som avser ett elektroniskt kom- munikationsnät för allmänt ändamål får låta annan (andrahands- nyttjaren) dra fram och använda ledning inom det med ledningsrätt upplåtna utrymmet. Ett sådant beslut skall enligt förslaget med- delas i samband med att ledningsrätt upplåts eller vid en senare förrättning. Det föreslås vidare att fastighetsägaren vid förrätt- ningen skall tillerkännas ersättning för den skada och det intrång som framtida andrahandsupplåtelser kan innebära. En förutsättning för andrahandsupplåtelsen skall enligt vad som föreslås i prome- vara att andrahandsnyttjarens ledning ingår i ett elek- troniskt kommunikationsnät. Det har dessutom föreslagits att andrahandsnyttjaren skall kunna överlåta sin ledning till någon annan, som – om ledningsrättshavaren går med på det – också skall kunna utnyttja ledningsrättsutrymmet. Mot den nu angivna bakgrunden innebär det återstående upp- draget i denna del sammanfattningsvis att vi skall undersöka om det finns behov av att kunna upplåta ledningsrätt för andra sorters ledningar eller för andra typer av tillbehör än de som anges i lagen, att vi skall ta ställning till i vilken utsträckning och på vilka villkor en ledningsrätt för ett visst slag av ledningar skall ge rätt att dra fram ledningar av annat slag inom det upplåtna ut- rymmet, att vi skall ta ställning till om det är lämpligt att införa en generell bestämmelse som möjliggör upplåtelse av nyttjanderätt i ledningsrätt, samt 10 A. utkast till lagrådsremiss s. 17 ff. och 29 ff. att vi skall ta ställning till om en ledningsrättshavare, som har rätt att vidareupplåta utrymme som omfattas av ledningsrätten, skall kunna överlåta sina ledningar till andrahandsnyttjaren utan att överlåta ledningsrätten. Med hänsyn till vad som har framkommit i vår enkätundersökning och då vi enligt våra direktiv får ta upp också andra frågor som har anknytning till de spörsmål som uttryckligen anges i direktiven (se även avsnitten 2.3.6 och 2.4.1), menar vi att uppdraget i denna del också bör innebära att vi skall undersöka om det finns behov av att kunna upplåta ledningsrätt i lös egendom. Med hänvisning till det allmänna uttalandet om att vi får ta upp även andra frågor som har anknytning till det uttryckliga utred- ningsuppdraget anser vi att vi kan överväga frågan om uttrycket ledningsbeslut bör er- sättas med termen ledningsrättsbeslut. De ovanstående frågorna kommer vi att behandla i förevarande kapitel. Frågan om det finns behov av regler som ger andrahands- nyttjare skydd vid t.ex. överlåtelse eller exekutiv försäljning av ledningsrätten kommer vi däremot att beröra i kapitel 3. I detta kapitel återfinns även överväganden rörande andra frågor om sak- rättsligt skydd vid överlåtelse och pantsättning av ledningsrätt samt frågan om inrättande av ett särskilt ledningsrättsregister. Vidare be- handlar vi i kapitel 4 frågan om samverkan mellan olika innehavare av parallella ledningar. Avslutningsvis återfinns i kapitel 5 våra överväganden i frågan om ersättning vid upplåtelse av ledningsrätt. 2.2.1Allmänt om upplåtelseformen ledningsrätt, m.m. Enligt 1 § första stycket ledningsrättslagen kan ledningsrätt upp- låtas för den som för ledning vill utnyttja ett utrymme inom en fastighet. Begreppet fastighet har i detta sammanhang samma inne- börd som i fastighetsbildningslagen (1970:988). Som fastighet räknas sålunda varje enhet som enligt gällande bestämmelser skall vara införd som fastighet i fastighetsregistret (1 kap. 2 § och 19 kap. 1 § fastighetsbildningslagen).