sou · GSB359d2 · 2005-01-01 00:00:00 — 5Statligt stöd till kvinno- organisationer I detta kapitel redovisar utredaren motiven för att inrätta ett stat- ligt stöd till kvinnoorganisationerna. Därefter redovisas nuvarande utformningen och handläggningen av det nuvarande stödet. Vidare redovisas den ekonomiska utvecklingen i de kvinnoorganisationer som har fått ta del av stödet. I detta sammanhang rapporterar utre- daren också kvinnoorganisationer som har förlorat sitt statliga stöd. Utredningen har kartlagt de kvinnoorganisationer som inte upp- bär statligt stöd. Kartläggningen och enkätsammanställningen redo- visas i detta kapitel. Här tas också upp de s.k. paraplyorganisationer och stiftelser som utredaren har funnit. För att kunna jämföra redovisas de hur övriga nordiska länders stöd till kvinnoorganisationer. Utredaren redovisar en sammanställning av en enkät som till- ställts kvinnoorganisationer bildade på etnisk grund samt syn- punkter som har inhämtats genom ett särskilt seminarium. Här redovisas också den kartläggning som har genom- fört för att få en bild av hur riksorganisationer bildade på etnisk grund bedriver jämställdhetsarbete. 5.2.1Det statliga stödets tillkomst 1982 inrättades ett statligt bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet (prop. 1981/82:155). Stödet markerade kvinnoorganisa- tionernas betydelse som folkrörelse och pådrivare för att förbättra kvinnors ställning i samhället samt för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Statligt stöd till kvinnoorganisationer Enligt förordningen (1982:865) om statsbidrag till kvinnoorga- nisationernas centrala verksamhet ska en kvinnoorganisation i huvudsak organisera kvinnor och arbeta för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Under de som stödet funnits har stöd uppburits av ett 15-tal kvinnoorganisationer. Inrättandet av stödet föregicks av en utredningsprocess. Utred- ningen om bidrag till folkrörelser (SOU 1979:60) uppmärksam- made att kvinnoorganisationerna var en av få organisationstyper, tillsammans med miljöorganisationer och radioorganisationer, som inte uppbar något kansli- eller basstöd. Endast försvarets kvinno- organisationer hade kansli- eller verksamhetsstöd. Utredningen ansåg att kvinnoorganisationerna inte borde stå utanför det regul- jära statliga stödet. Slutsatsen blev att frågan om ett särskilt stöd till kvinnoorganisationer borde utredas. Stöd till organisationernas centrala arbete 1979 tillsattes en utredning angående bidrag till kvinnoorganisatio- ner (dir. 1979:137). Den syftade i första hand till att lösa tekniska problem kring ett statsbidrag för kvinnoorganisationer. Regeringen önskade ett kontinuerligt stöd till organisationernas centrala arbete. I uppdraget ingick även att ta ställning till vilka typer av orga- nisationer som skulle få statsstöd. Direktiven angav dock att försvarets kvinnoorganisationer inte skulle omfattas av utredningen, eftersom dessa fick kontinuerligt stöd från försvarsanslagen. I ovan nämnda utredning kartlades en rad kvinnoorganisationer. Utredningen kom fram till att dessa kvinnoorganisationer tillhörde de ekonomiskt fattiga som ekonomiskt svaga folkrörelser kalla- des. Många argument fördes fram för kvinnoorganisationernas betydelse som motor i och för de samhälleliga insatserna för jäm- ställdhet mellan kvinnor och män. Utredningen konstaterade att kvinnoorganisationerna hade varit viktiga som pådrivare för utvecklingen inom många samhällsområ- den, både historiskt och i samtiden. Kvinnoorganisationerna bedömdes i stort sett arbeta enligt samma metoder som övriga organisationer, möjligen med undantag av de kvinnoorganisationer som bildades . Många kvinnoorganisationer ingick i olika samarbetskommittéer kring speciella frågor såsom nykter- het, fred och civilförsvar. Dessutom deltog kvinnoorganisationerna ofta i ett brett internationellt samarbete. Statligt stöd till kvinnoorganisationer Utredningen gjorde ett försök att dela in kvinnoorganisationerna i olika organisationstyper. Följande typer fastställdes: kvinnoråd inom andra organisationer Utifrån denna kategorisering föreslog utredningen följande villkor för att en kvinnoorganisation skulle vara berättigad till statsbidrag: Organisationen skall ha som främsta mål att verka för en för- bättring av kvinnans ställning i samhället och aktivt arbeta för jämställdhet mellan kvinnor och män. Organisationen skall till övervägande del bestå av kvinnor, även om män kan vara medlemmar. Organisationen skall vara uppbyggd på individuellt medlemskap där varje person som delar organisationens mål och stadgar genom enskilt initiativ kan bli medlem. Medlemmen skall kunna påverka organisationens inriktning, verksamhet och uppbyggnad. Organisationen skall ha en viss spridning i landet och omfatta ett visst antal betalande medlemmar (SOU 1980:44, s. 51–52). Utredningen resulterade i propositionen 1981/82:155 som antogs i (1981/82:AU24, rskr. 1981/82:367). Införandet av bidra- get resulterade i förordningen (1982:865) om statsbidrag till kvin- noorganisationernas centrala verksamhet. Den gäller med vissa mindre ändringar fortfarande. I den definieras en kvinnoorganisa- tion enligt följande: Det är en organisation som har till främsta uppgift att arbeta för kvinnans ställning i samhället och aktivt arbetar för jämställdhet mellan kvinnor och män. För att bli bidragsberättigad måste organisationen ha 1 500 med- lemmar, varav minst hälften måste vara kvinnor samt ha lokal- avdelningar i minst hälften av landets landstingskommuner. Organisationen måste ha genomfört minst tio sammankomster under verksamhetsåret. Statligt stöd till kvinnoorganisationer 5.2.2Utvärdering av stödet till kvinnoorganisationerna /83 började bidrag fördelas till kvinnoorganisatio- nernas centrala verksamhet. I budgetpropositionen (prop. 1991/92:100) aviserade regeringen en utvärdering av bidraget. En sådan gjordes inom frågor. Utvärderingen tog sin utgångspunkt i stödets betydelse för olika kvinnoorganisationer och att avsikten med stödet var att dessa organisationer skulle tillförsäkras en ekonomisk bas (1992:114). I utvärderingen konstaterades att stödet hade inneburit en viss bastrygghet, som hade gjort det lättare för organisationerna att planera sin verksamhet, bedriva kurser etc. Dessutom hade rättvisa uppnåtts genom att kvinnoorganisatio- nerna jämställdes med andra organisationer som fick organisations- stöd. Stödet innebar även att vissa av kvinnoorganisationerna kunde bli berättigade till stöd på lokal nivå från kommuner och landsting. Utvärderingen ansåg sig inte kunna ta ställning till i vil- ken utsträckning stödet hade bidragit till att jämställdhet mellan kvinnor och män hade uppnåtts. Man framhöll i stället att det var en forskningsfråga, som borde kunna relateras till Demokrati och makt i , SOU 1990:44. Enligt utvärderingen varierade dock stödets betydelse för de olika kvinnoorganisationerna. För en del av organisationerna bidrog medlemsintäkterna till huvuddelen av inkomsterna. För andra var statsstödet det viktigaste. För de politiska kvinnoförbunden betyd- de partistödet mer för ekonomin än statsstödet till kvinnoorganisa- tionerna. Utvärderingen slog också fast att det inte fanns någon enhetlighet i det stöd som organisationerna fick från olika håll. Ett problem som uppmärksammades var de sjunkande medlems- antalen. Minskade medlemsantal drabbade i stort sett alla ideella organisationer. Mot den bakgrunden föreslogs att stödet skulle utformas så att det stimulerade till förnyelse. I övrigt föreslogs att stödet skulle behållas i sin existerande form i avvaktan på en kommande utredning om stöd till ideella organisa- tioner. I utvärderingen poängterades vikten av att göra en striktare tolkning av målet med stödet. Vilka kvinnoorganisatio- ner och vilka verksamheter som uppfyllde de grundläggande krite- rierna borde tydliggöras (Ds 1992:114). När stödet till kvinnoorganisationerna infördes var det rör- liga bidraget medlemsbaserat och utgick med ett visst belopp per Statligt stöd till kvinnoorganisationer medlem för organisationer som hade fler än 3 000 medlemmar. blev det rörliga bidraget projekt- och verksamhetsinriktat och alla kvinnoorganisationer som uppbar grundbidrag kunde nu få del av det rörliga bidraget. 5.2.3Ny utredning om statligt stöd till kvinnoorganisationer 1999 tillsatte regeringen en ny utredning om statligt stöd till kvin- noorganisationer. Utredningens uppgift var bland annat att utvär- dera det statliga stödet samt hur detta uppfyllde de statliga målen för och intentionerna med bidraget (dir 1999:29). Utredningen redovisade sitt arbete i betänkandet Statligt stöd till kvinnoorganisa- tioner och jämställdhetsarbete, SOU 2000:18. Utredningen betonade vikten av att staten klargjorde syftet med bidraget till kvinnoorganisationer. Utredningen ansåg att stödet till kvinnoorganisationerna hade två aspekter: dels var det ett folkrörelsestöd till kvinnoorganisationer dels var det ett stöd för jämställdhetsarbete Utredning fann inte några skäl att ompröva den ursprungliga defi- nitionen av en statsbidragsberättigad kvinnoorganisation, dvs. en organisation som till ett flertal består av kvinnliga medlemmar och vars främsta uppgift är att arbeta för kvinnors ställning i samhället i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Utredningen skulle enligt sina direktiv också ta ställning till om statligt stöd skulle utgå till mansorganisationer. Mot bakgrund av jämställdhetsarbetets utveckling och bildandet av mansorganisatio- ner som arbetar för jämställdhet föreslog utredningen att även mansorganisationer skulle bli berättigade till organisationsstöd. Förutsättningen var dock att ytterligare medel tillsköts. En viktig del av utredningens arbete var att föreslå ändringar i det nuvarande bidragssystemet så att det bättre passade in i dagens samhällsstruktur och bättre motsvarade organisationernas behov, som det uppmuntrade till förnyelse. Utredningen ansåg att kvinnoorganisationerna i likhet med många andra organisationer hade tvingats att anpassa sin verksam- het till nya medlemsmönster, vilket bl.a. hade inneburit mer pro- jektinriktat arbete och färre lokala möten. Utredningen konstaterade att frågan om nätverk och deras konstitution var komplicerad och omfattande. Statligt stöd till kvinnoorganisationer slog därför övergripande studier av nätverksfrågan. Först därefter kunde beslut tas om att även nätverk skulle kunna uppbära organi- sationsstöd. föreslog utredningen att nätverk skulle ges möjlighet att söka projektstöd. Utredningen ansåg också att om JämO:s arbetsuppgifter utökades skulle fördelningen av statsstödet till kvinnoorganisationer kunna vara en relevant uppgift för myn- digheten. Utredningen föreslog också att en kontinuerlig utvärdering av stödet skulle göras. Sammantaget ansåg utredningen att det krävdes ökade resurser till stödet för kvinnoorganisationer. Ovan nämnda utredning Statligt stöd till kvinnoorganisationer och jämställdhetsarbete (SOU 2000:18) lämnade sina förslag . Under beredningen av betänkandet framkom att dagens samhälle och kvinnors sätt att organisera sig har förändrats sedan bidraget infördes. Enligt regeringens bedömning speglade inte utredarens förslag fullt ut denna utveckling. 5.2.4Det nuvarande stödets utformning och handläggning Stödet till kvinnoorganisationerna regleras i förordningen (1982:865) Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet. Med kvinno- organisation förstås en organisation som har till uppgift att arbeta för kvinnors ställning i samhället och aktivt arbeta för jämställdhet mellan kvinnor och män. Bidraget är avsett för kostnader för kvinnoorganisationernas centrala verksamhet samt till förnyelse och utveckling. Anslaget 30:3 Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verk- samhet är oförändrat . Som tidigare nämnts består det av ett grundbidrag och ett rörligt bidrag. Grundbidraget har två nivåer; organisationer med fler än 3000 medlemmar får ett helt grundbidrag () och organisationer med fler än 1 500 medlemmar får ett halvt grundbidrag (för ). /96 har de kvinnoorganisationer som ansöker möjlighet att även söka det rörliga stödet. Organisationerna ansö- ker särskilt om detta stöd (under rubriken till förnyelse och utveckling av kvinnoorganisationernas verksamhet där den planerade verksamheten beskrivs). Det statliga stödet för kvinnoorganisationernas centrala verk- samhet har handlagts på Statligt stöd till kvinnoorganisationer kratiutveckling, mänskliga rättigheter, folkrörelsefrågor och idrott vid . handlades frågorna vid de enheter som ansvarat för folkrörelsefrågor vid Kultur-, Civil-, Inri- kes- respektive Kommundepartementen. I regeringens beslut anges den summa som respektive organisa- tion får för verksamhetsåret och hur stor del av det totala beloppet som det rörliga bidraget utgör. Storleken på organisationsbidraget och det rörliga bidraget är avhängigt antalet sökande organisatio- ner. Villkoren för bidraget till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet framgår förutom av förordningen även av reglerings- brevet. 5.2.5Grundbidrag och rörligt bidrag Grundbidraget ges till kvinnoorganisationer som uppfyller kraven i förordningen och är avsett för deras centrala verksamhet. Det används exempelvis för kurser och konferenser, resor, administra- tion, personalkostnader och arvoden och lokalkostnader. Det rörliga bidraget som fått sin karaktär som kan jämställas med ett projektstöd, ges till de organisationer som har beviljats grundbidrag och som söker detta bidrag. Det är avsett för förnyelse och utveckling av kvinnoorganisationernas verksamhet. Av reger- ingsbeslutet framgår hur stort belopp respektive organisation får i statsbidrag och hur stor del av detta belopp som utgörs av den rör- liga delen. Den rörliga delen av bidraget syftar till att engagera nya grupper av kvinnor, inte minst unga. Den syftar också till att stödja de lokala organisationerna i att finna nya former för verksamheten. Det kan också handla om att finna strategier för att stärka den egna organisationens ekonomiska oberoende. Det rörliga bidraget kan således ses som en blandning av ett verksamhets- och projektbidrag. Verksamheten är att betrakta som en försöks- och utvecklingsverksamhet. Det rörliga bidraget har uppgått till av det totala bidragsbeloppet vilket för motsvarade . Statligt stöd till kvinnoorganisationer När och på vilket sätt ansökningarna om bidrag skall ske regleras i förordningens 10 §. Information om bidragsformen och ansök- ningshandlingar skickas ut till de kvinnoorganisationer som har fått detta bidrag samt till dem som så begär. Information om bidraget lämnas också på en av regeringens hemsidor . Under de år som bidragsformen har funnits är det i stort sett samma kvinnoorganisationer som har sökt om bidrag. Som tidigare nämnts har det rörliga bidraget fördelats i den nuvarande formen . Någon större förändring av ända- målsbeskrivningen har inte skett. I ansökningshandlingarna inför det kommande bidragsåret informeras det om att rörligt bidrag kan, efter särskild prövning, ges för förnyelse och utveckling av den egna verksamheten till de kvinnoorganisationer som beviljats grundbidrag. Storleken på det rörliga bidraget varierade 2003 mellan 20 000–(se tabell i 5.2.3). En uppföljning av hur organisationernas förnyelse- och utveck- lingsarbetet har bedrivits görs . En avstämning görs mot deras ansökan för att undersöka om organisationen bedrivit den verksamhet som de fått medel för. Många organisationer kan endast genomföra ett begränsat förnyelse och utvecklingsarbete utifrån sin ekonomi och möjlighet att få bidrag. 5.3Fördelningen av statsbidraget till kvinnoorganisationerna 5.3.1Organisationer, medlemmar och stöd Som tidigare redovisats spänner kvinnoorganisationernas verksam- het över ett mycket brett fält. Gemensamt för kvinnoorganisatio- nerna är främst att huvuddelen av medlemmarna består av kvinnor. Kvinnoorganisationerna är verksamma inom vitt skilda områden. som stödet har funnits har antalet organisationer som beviljas stöd ökat något. /83 var det tio organisationer som fick stöd. Statligt stöd till kvinnoorganisationer internationella föreningar för invandrarkvinnor Inför /85 tillkom följande tre organisationer: Året därpå tillkom ytterligare en kvinnoorganisation: för kvinnojourer i (ROKS) /88 tillkom ytterligare en organisation: HARO (f.d. Hemarbetandes riksorganisation), Riksorganisa- tionen för valfrihet, jämställdhet & föräldraskap /91 tillkom ytterligare två nya organisationer: Därefter började även religiösa kvinnoorganisationer att söka stats- stöd för kvinnoorganisationer. Först var , . Därefter har följande organisationer tillkommit: (1993/94) (1995/96) Kvinnor för mission (1998) Kvinnor i (1999) Ytterligare en kvinnoorganisation har tillkommit, nämligen Fristå- ende husmodersförbunden (1997), som är en utbrytning ur och samhälle. Fristående husmorsförbun- det har inte fått något stöd (), efter- som organisationen inte är tillräckligt rikstäckande enligt bidrags- kritirerna. Statligt stöd till kvinnoorganisationer En annan organisation som har tillkommit är Svenska riksför- bundet Nationellt Resurscentrum för kvinnor, NRC. Den har till syfte att genom samordning och stöd till regionala och lokala resurscentra och nätverk verka för att kvinnor tar sin del av sam- hällets resurser i anspråk, att kvinnors kompetens tas tillvara och att kvinnors och mäns insatser värderas lika. NRC är en mötesplats för kvinnor med fokus på att driva och utveckla kvinnors intressen inom en rad skilda områden. Det gäller t.ex. entreprenörskap, hälsa, könsuppdelad arbetsmarknad och teknik. NRC ersatte en tidigare nationell samordning som fanns vid myndigheten . ser sig NRC som en ordinarie kvinnoförening enligt den svenska folkrörelsetraditionen. Ett antal kvinnoorganisationer har förlorat sitt stöd på grund av att de inte längre uppfyller kraven på minsta antal medlemmar, spridning över landet eller organisationsform. Dessa organisationer är: har valt att inte söka stöd. 5.3.2Olika kategorier av kvinnoorganisationer som får stöd Nedan redovisas de kvinnoorganisationer som 2003 får stats- bidrag. De kvinnoorganisationer som får stöd är sinsemellan mycket olika och respektive organisation kan sorteras in i olika kategorier. Medlemsantalet är summan av kvinnoorganisationernas medlemmar för varje kategori. Politiska kvinnoorganisationer som tillsammans engagerar ca 41 000 medlemmar: Statligt stöd till kvinnoorganisationer Religiösa kvinnoorganisationer som tillsammans engagerar 12 350 medlemmar: Invandrar/internationella kvinnoorganisationer/etniska minoriteter som tillsammans engagerar 5 000 medlemmar: Riksförbundet Internationella Föreningar för Invandrarkvinnor Hem/familj/samhälle som tillsammans engagerar 15 000 medlem- mar: för Valfrihet, Jämställdhet och Föräldra- skap Frågor om tillväxt och arbetsmarknad som tillsammans engagerar 4 500 medlemmar: Nationella Resurscentra för Kvinnor, NRC 5.3.3Fördelningen av statsbidraget till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet På nästa sida redovisas fördelningen av det stöd som varje organisation fick under ett urval av år . efter 1997 är bidragen fördelade på grundbidrag varav/rörligt bidrag. Statligt stöd till kvinnoorganisationer SOU 2004:59 Grundbidrag fördelade , hela bidraget/varav rörligt bidrag Kvinnor i Sv. 115 000/– 92 508/– för kvinnor, NRC för Invandrarkvinnor, RIFFI Kvinnojourer och tjejjourer, Statligt stöd till kvinnoorganisationer Utbetalning av statsbidraget till organisationen sker under budgetåret. Varje kvinnoorganisation skall lämna en redogörelse för verksamheten. I denna redogörelse skall organisationerna ange vilka aktiviteter som har bedrivits och på vilka sätt dessa har bidragit till att uppnå syftet med det rörliga bidraget. lämnar varje organisation en redovisning av de totala kostnaderna. Nedan följer en kort redovisning av hur det ekonomiska stödet fördelades till kvinnoorganisationerna . Redovisningen baseras i huvudsak på organisationernas ansökan och bidrag samt regeringens beslut om bidrag. Centerkvinnorna beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . Centerkvinnornas ekonomi baseras på medlemsintäkter och anslag. Kostnaderna för organisa- tionens förnyelse- och utvecklingsverksamhet överstiger vida det beviljade rörliga bidraget. Fredrika-Bremer-Förbundet, FBF, beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . FBF:s årsbud- get omfattar medlemsavgifter, statsbidrag, förvaltningsarvoden m.m. Det rörliga bidraget utgör av kostnaderna för FBF:s förnyelse- och utvecklingsverksamhet. HARO, för valfrihet, jämställdhet och föräldra- skap, beviljades bidrag med varav det rörliga bidra- get var . Det rörliga bidraget utgör av kostnaderna för förnyelse- och utvecklingsverksamheten och har fördelats mellan de aktiviteter som genomförts. HARO är överre- presenterade på landsbygden vilket medför höga resekostnader. , , beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . IKF:s ekonomi och verksamhet är baserad på olika typer av bidrag. Med- lemsavgifterna m.m. utgör en mindre del. Förnyelse- och utveck- lingsverksamheten finansieras till med det rörliga bidra- get. beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . Kristdemo- kratiska kvinnoförbundet redovisar inte det rörliga bidraget separat utan hela statsbidraget i form av genomförd verksamhet. Kvinnor för mission beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . Kvinnor för missions eko- nomi är en del av mission (SKM) och särredovisas Statligt stöd till kvinnoorganisationer SKM:s verksamhet finansieras till största delen med kollekt och gåvor som samlas in för den internationella verksamheten. Kvinnor i beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . Kvinnor i ekonomi baseras på kollekter, gåvor, statsbidrag m.m. , , beviljades bidrag med . och Samhälle beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . Förbundets ekonomi baseras på medlemsavgifter, statsbidrag, lotterier, frivilliga bidrag m.m. Riksförbundet Internationella Föreningar för Invandrarkvinnor, RIFFI, beviljades bidrag med . RIFFI:s ekonomi baseras på statsbidrag från regeringen och , , Rädda barnen, medlemsavgifter, prenu- merationer och bidrag till tidningen . för kvinnojourer och tjejjourer, ROKS, sökte ej stöd . , , beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . SKBF:s budget baseras på insamlade medel, verksamhetsbidrag, prenumerationer m.m. Det rörliga bidraget täcker av kostnaderna för förnyelse- och utvecklingsverksamheten. Nationellt Resurscentrum för kvinnor, NRC, beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . NRC baserar hela sin ekonomi på bidrag. De redovisar hela statsbidraget till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet och inte det rörliga bidraget separat i form av genomförd verksamhet. , , beviljades bidrag med varav det rörliga bidraget var . SEK baserar sin ekonomi på statligt anslag, gåvor och kollekter, prenu- merationer, räntor och projektintäkter. SEK redovisar hela stats- bidraget till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet i form av genomförd verksamhet. S-kvinnor, beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . S-kvinnors ekonomi baseras på medlemsavgifter, anslag från partiet och statsbidrag. Det rörliga bidraget utgör ca 15 pro- cent av de totala kostnaderna för verksamheten. Statligt stöd till kvinnoorganisationer , , i , beviljades bidrag med , varav det rörliga bidraget var . WIZO:s ekonomi baseras på medlemsavgifter, statsbidrag, gåvor och ränteintäkter. Statsbidraget till kvinnoorga- nisationernas centrala verksamhet är av orga- nisationens totala budget. var den sammanlagda summan för stödet till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet , varav det rörliga bidraget var . Av de 17 organisationer som ansökte om bidrag för var det 15 som uppfyllde kraven för statsbidrag. Det var två organisationer som inte uppfyllde kraven. Den ena var Forum – Kvinnor och Handikapp som är en paraplyorganisation som inte har enskilda medlemmar.