sou · GSB329d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Har du läst handel- och administrationsprogrammet på gymnasiet och vill fortsätta med en ekonomutbildning på högskolan så kommer vi att ge dig extra poäng för vissa kurser inom ramen för ämnena Företagsekonomi, Handel och Turism. På motsvarande sätt lyfts också fram och premieras program- specifika kurser från teknikprogrammet till utbildningar inom teknik, programspecifika kurser från barn- och fritidsprogrammet till lärarutbildningen och programspecifika kurser från omvård- nadsprogrammet till sjuksköterskeutbildningar osv. Med begreppet fördjupning, som återfinns tillsammans med flertalet meritämnen, så avses minst en nivå utöver obligatoriskt ämne i områdesbehörigheten eller en nivå utöver kärnämnesnivån där ämnet inte ingår som obligatoriskt i områdesbehörigheten. Det betyder exempelvis att där Matematik A är ett behörighetskrav (t.ex. områdesbehörigheten för beteendevetenskap) avser uttrycket Matematik, fördjupning kursen Matematik B. Meritämnena skall enligt förslaget ge en (1) poäng vardera att addera till meritvärdet för hela slutbetyget oavsett vilket betyg den sökande har i sina meritämnen. Maximalt tre sådana meritämnen per områdesbehörighet får tillgodoräknas. Det betyder att merit- ämnena får en påtaglig tyngd i den totala meritvärderingen, men ändå inte överdrivet stor. Syftet med att ge en poäng, oavsett vilket betyg den sökande har, är att inte i onödan skapa onödig betygs- stress kring meritämnena, utan att signalen enbart skall vara positiv: Läs ett språk eller en fördjupningskurs i matematik så belönas du – inte straffas – vid ansökan till högskolan. Systemet med meritämnen kopplade till respektive områdesbehörig- het kommer också att innebära att en student får olika meritvärden till olika sökta utbildningar. Detta är något nytt jämfört med , då en person i princip alltid har ett och samma meritvärde alldeles oavsett vilken utbildning hon eller han söker, men enligt min uppfattning är detta faktiskt något eftersträvansvärt. Vem gör vad? skall meddela föreskrifter om vilken områdes- behörighet som skall gälla för en utbildning som leder till en yrkes- examen som inte har konstnärlig inriktning. Högskolan själv skall efter samråd med bestämma vilka områdesbehör- igheter som skall gälla för övriga utbildningar som vänder sig till nybörjare i högskolan. Om det finns särskilda skäl, får Högskole- verket medge att högskolan för tillträde till en viss utbildning ställer upp andra krav än de som följer av den områdesbehörighet som behövs för den utbildningen. Formerna för samrådet kring inplaceringen av övriga utbild- ningar kan förstås se ut på olika sätt. roll i detta samråd bör huvudsakligen vara av rådgivande karaktär gentemot universitet och högskolor. Det viktiga är under alla omständigheter det grundläggande syftet, nämligen att ge studenterna största möjliga överblick, tydlighet och begriplighet. Möjligheten att ställa andra krav bör bibehållas av framför allt två skäl: 1.För att möjliggöra för högskolorna att ställa andra typer av krav än krav som formuleras i termer av kurser i gymnasieskolan, t.ex. audiogram för logopeder och sjöpraktik för blivande sjö- befäl. Denna möjlighet bör dock tillämpas restriktivt och bara där det är helt nödvändigt. Behörigheten till logopedutbild- ningen – för att ta detta exempel – skulle då kunna uttryckas så här: Områdesbehörighet för beteendevetenskap + krav på god- känt audiogram. 2.För att rymma sådana tvärvetenskapliga utbildningar som inte annars går att rymma inom ramen för någon av de 14 områdes- behörigheterna, exempelvis en internationell ekonomutbildning. Där skulle behörighetskraven kunna formuleras som Områdes- behörighet för ekonomi/administration/turism + krav på lägst betyget Godkänd i Franska eller Tyska steg 3. Argumenten för detta system med områdesbehörigheter är således följande: Den potentielle studenten har en legitim rätt att få en tydlig och överblickbar information om vilka krav på förkunskaper en viss högskoleutbildning ställer. Därför bör universitet och hög- skolor beskriva sina behörighetskrav på ett tydligt, överblickbart och enhetligt sätt. Förkunskapskraven till i huvudsak likartade utbildningar bör inte tillåtas variera mellan universitet och högskolor. Även ett i många stycken diversifierat utbildningsutbud kan rymmas inom ramen för ett mindre antal områdesbehörigheter. Exempelvis är inte skillnaderna mellan alla varianter av ekonomutbildningen som vuxit fram större än att de ändå kan samsas om samma områdesbehörighet. Den information som högskolesystemet ger om olika utbild- ningars behörighetskrav måste vara tydlig och pedagogiskt upplagd, och kunna användas i studieinformerande och studie- vägledande syfte, och inte bara vara ett redskap för högskolor- nas antagningsexperter. Områdesbehörigheterna bör därför ha beteckningar som går att känna igen och relatera till ansökningsmaterial och utbildnings- kataloger och inte minst till hur presumtiva studenter kan tänkas tänka och resonera (inte som betecknas D.1, D.2, D.4.1 osv. Att placera in högskolans utbildningar i de 14 standardbehörig- heterna bör i de allra flesta fall inte innebära några större svårig- heter. För utbildningar som leder fram till yrkesexamen bör , precis som , föreskriva om vilken områdes- behörighet som skall gälla. För övriga utbildningar som vänder sig till nybörjare bestämmer högskolan själv vilka områdes- behörigheter som skall gälla efter samråd med – allt i syfte att ge studenterna största möjliga överblick, tydlighet och begriplighet. Meritämnena signalerar att vissa kurser ger extra betalt utan att för den skull vara absoluta förkunskapskrav. Genom att ge en (1) poäng oavsett vilket betyg den sökande har skapas inte onödig stress. Genom meritämnena lyfter man också fram, synliggör och premierar programspecifika kurser från flera yrkesprogram; program som är tämligen osynliggjorda vid ansökan till högskolan. – allt i linje med ambitionerna bakom den öppna högskolan. På nästkommande sidor presenteras systemet med områdesbehö- righeter i matrisform: Särskild behörighet SOU 2004:29 Lägst betyget Godkänd ger 1 poäng – maximalt tre merit- Språk steg 3 alternativt Modersmål B Individ och samhälle eller Kulturhistoria, kurser om Språk steg 3 alternativt Modersmål B Teknikutveckling eller Datorteknik, kurser om lägst Ekonomi/Administration/Turism Språk steg 3 alternativt Modersmål B Företagsekonomi, Handel eller Turism, kurser om lägst Språk steg 3 alternativt Modersmål B Språk eller Kulturhistoria, kurser om lägst 100 poäng SOU 2004:29 Särskild behörighet Lägst betyget Godkänd ger 1 poäng – maximalt tre merit- Språk steg 3 alternativt Modersmål B , Musik eller Teater, kurser om lägst 100 poäng Mediekunskap, Företagsekonomi eller Datorteknik, kurser om lägst 100 poäng Språk steg 3 alternativt Modersmål B Rättskunskap eller Psykologi och Filosofi, kurser om Språk steg 3 alternativt Modersmål B Psykologi alternativt Filosofi, kurser om lägst 100 Teknikutveckling, Datorteknik eller Miljökunskap, kurser om lägst 100 poäng Särskild behörighet SOU 2004:29 Tre meritämnen kan åberopas – varje meritämne med lägsta betyget Godkänt ges 1 poäng Medicin/Farmaci/Odontologi Språk steg 3 alternativt Modersmål B Psykologi och Filosofi eller Individ och samhälle, kurser om lägst 100 poäng Språk steg 3 alternativt Modersmål B Energiteknik eller Miljökunskap, kurser om lägst 100 Språk steg 3 alternativt Modersmål B Religionskunskap eller Teknikutveckling, kurser om Modersmål B alternativt Teckenspråk steg 3 Klassisk grekiska eller Latin med allmän språkkunskap Kulturhistoria eller Historia, kurser om lägst 100 poäng SOU 2004:29 Särskild behörighet Tre meritämnen kan åberopas – varje meritämne med lägsta betyget Godkänt ges 1 poäng Språk steg 3 alternativt Modersmål B Miljökunskap eller Teknikutveckling, kurser om lägst Språk steg 3 alternativt Modersmål B Idrott och hälsa eller Lärande och ped. om lägst 100 poäng Språk steg 3 alternativt Modersmål B Omvårdnad eller Social omsorg, kurser om lägst 100 En jämförelse mellan systemen för särskild behörighet. En jämförelse mellan hur de särskilda behörighetskraven uttrycks respektive med det av utredningen förslagna systemet kan se ut Särskild behörighet i termer av Medicin/Farmaci/Odontologi Ekonomi/Administration/Turism Ekonomi/Administration/Turism D.3, med undantag för D.4.1, med undantag Var och en må själv avgöra vilken modell som ger den tydligaste och mest pedagogiskt upplagda informationen. 18.3Konsekvensanalys avseende förslagen om särskild behörighet Förslaget med 14 områdesbehörigheter syftar till att ge den pre- sumtive studenten en överblick över olika utbildningars behö- righetskrav. De fjorton områdesbehörigheterna ges sådana beteck- ningar som den presumtive studenten kan relatera till. Nedan ges några exempel på olika utbildningar som rimligen hör hemma inom respektive områdesbehörighet: Psykologprogram Socionomutbildning Personal- och arbetslivsfrågor Data- och systemvetenskap Informatik Medieteknik SOU 2004:29 Särskild behörighet Ekonomi/Administration/Turism Medicin/Farmakologi/Odontologi Agronom Ekolog Miljö- och hälsoskydd Utbildningar där språk ingår som en viktig del Lärarutbildningarnas allmänna ingång Studie- och yrkesvägledare För varje områdesbehörighet anges dels behörighetskrav, dels meritämnen. De föreslagna behörighetskraven innebär i det stora hela oförändrade behörighetskrav jämfört med . Införandet av meritämnen är däremot ett nytt inslag i sam- manhanget. Syftet med dessa är som beskrivits i kapitlet att premiera ur högskolans synvinkel önskvärd fördjupning respektive breddning. Inslaget av meritämnen innebär förvisso en större styr- ning av elevernas val mot exempelvis språk och matematik, men detta ligger så att säga i sakens natur. Genom att inte alla merit- ämnen – utan bara tre – ger extrapoäng finns trots allt ett visst manöverutrymme. Styrningen skulle kunna göras hårdare genom att minska detta utrymme så att det i princip krävs betyg i ett främ- mande språk för att överhuvudtaget kunna erhålla högsta betyg, men utredningen har valt att inte gå så långt i sitt förslag. Bland meritämnena ingår också programspecifika kurser från vissa yrkesförberedande program. Exempelvis lyfts kurser från Teknikprogrammet fram som möjliga meritämnen till utbildningar inom teknikområdet, och kurser från Omvårdnadsprogrammet lyfts fram som möjliga meritämnen till utbildningar inom vård och omsorg. Detta är ett medvetet sätt att synliggöra ämnen/kurser från just yrkesprogrammet och därtill tillmäta dem ett särskilt värde. Den svårighet som kan uppstå med områdesbehörigheter, liksom med dagens system med standardbehörigheter, är att anpassa behö- righeterna till mer tvärvetenskapligt inriktade utbildningar. Detta bör dock gå att hantera genom att formulera behörighetskraven genom att tillåta relevanta tilläggskrav av typen Områdesbehö- righet för ekonomi/administration/turism + krav på lägst betyget Godkänd i Franska eller Tyska steg 3. På motsvarande sätt skall det vara möjligt att lägga till andra krav än sådana som formuleras i termer av kurser i gymnasieskolan, t.ex. audiogram för logopeder och sjöpraktik för blivande sjöbefäl. En annan svårighet är att placera in lärarutbildningar i systemet med områdesbehörigheter. Den nya lärarutbildningens allmänna ingång finns dock enligt förslaget inplacerad i en egen områdes- behörighet för undervisning. Andra inriktningar av lärarutbild- ningen bör dock kunna knytas till någon annan relevant områdes- behörighet, så att en lärarutbildning med inriktning mot natur- vetenskapliga ämnen knyts till områdesbehörigheten för natur- vetenskap. 19 Meritvärdering och urval Urvalsgrunderna till en utbildning som vänder sig till nybörjare i högskolan skall vara betyg, högskoleprov och av högskolan beslutade urvalsgrunder. Av platserna skall fördelas på grundval av betyg, på grundval av resultat på högskoleprov, och utifrån av högskolan beslutade urvalsgrunder. Det skall dock vara möjligt att göra undantag från denna plats- fördelning om det finns särskilda skäl för detta. Det skall även vara möjligt att ge förtur åt sökande som redan är studenter vid högskolan. För en utbildning som inte vänder sig till nybörjare i hög- skolan skall tidigare utbildning kunna utgöra en urvalsgrund. 1.Meritvärdering av betyg skall ske i två steg: i steg 1 meritvärderas hela slutbetyget, i steg 2 läggs poäng för s.k. meritämnen till. Meritämnena skall knytas till områdes- behörigheterna för den särskilda behörigheten. Varje områdesbehörighet skall innehålla ett antal meritämnen. Maximalt tre av dessa kan ge extra poäng som adderas till det jämförelsetal som räknats fram. Varje meritämne skall ge 1,0 poäng, oavsett ämnets betyg eller gymnasiepoäng. Det innebär att man maximalt skall kunna få 3 poäng. 2.Vid meritvärderingen av slutbetyget, dvs. steg 1, skall summan av betygsvärdena i slutbetyget divideras med lägst programmets poängsumma, dvs. lägst 2 500 poäng för ett slutbetyg från gymnasieskolan och 2 350 för ett slutbetyg från gymnasial vuxenutbildning, varvid det s.k. jämförelsetalet erhålls. Om man har läst utökat program skall det sammanlagda betygsvärdet i slutbetyget divideras med den faktiska poängsumman. 3.Den reella maxpoängen i steg 1 skall vara 18,5, oavsett om högre poäng har erhållits. Med den högsta poäng som steg 2 kan ge, 3 poäng, blir den totala maxpoängen, 18,5 + 3,0 = 21,5. 4.Jämförelsetalet skall anges med en decimal. 5.Utbyteskompletteringar skall inte tillgodoräknas vid merit- värderingen. Om betyget Icke Godkänd ingår i slutbetyget skall det dock kunna ersättas av betyget Godkänd som den sökande har på samma eller motsvarande kurs oavsett om högre betyg erhållits. 6.De lokala kurserna bör inte räknas med vid meritvärdering. 7.Idrott och hälsa skall inte kunna räknas bort vid merit- värdering. 8.Urvalsgruppen för sökande med intyg om grundläggande behörighet från folkhögskola bör slås samman med betygs- urvalsgruppen. 2.Urvalsgruppen för sökande med resultat på högskoleprovet och poäng för arbetslivserfarenhet skall avskaffas. Av högskolan beslutade urvalsgrunder Av högskolan beslutade urvalsgrunder skall utgöra den tredje generella urvalsgrunden. Den skall innefatta andra särskilda urvalsprov än högskoleprovet, kunskap, arbetslivserfarenhet eller annan erfarenhet som är särskilt värdefull för den sökta utbildningen eller särskilt värdefull för det yrkesområde som utbildningen förbereder för eller annan för utbildningen saklig omständighet. 1.Det skall även i fortsättningen vara möjligt att i enstaka fall, om det finns särskilda skäl, göra undantag från högskole- förordningens regler om vilka urvalsgrunder och vilken platsfördelning som skall användas. 2.Vid i övrigt likvärdiga meriter skall urval få göras med hänsyn till i första hand kön i syfte att förbättra rekryteringen av studenter från det underrepresenterade könet, i andra hand efter sökandens prioriteringsordning av sökt utbildning och i tredje hand resultat på prov. Därefter får lottning användas. 19.1Betyg som urvalsgrund – skäl och överväganden till utredningens förslag Jag anser att betyg även i fortsättningen skall utgöra en av de gene- rella urvalsgrunderna vid antagning till högskoleutbildningar som vänder sig till nybörjare. Det är dock angeläget att sättet på vilket betygen meritvärderas ändras så att de negativa effekterna i gym- nasieskolan minimeras. Jag föreslår därför följande ändringar av meritvärderingen: 1 Meritvärdering av betyg sker i två steg För att premiera elevernas prestationer i gymnasieskolan föreslår jag att vissa kurser skall kunna ge extra poäng. Jag anser att merit- värdering av betyg bör ske i två steg. Först skall alla kurser/ämnen i slutbetyget meritvärderas enligt de ändringar som föreslås nedan. Till det erhållna jämförelsetalet skall sedan det sammanlagda värdet för s.k. meritämnen adderas. Dessa meritämnen skall vara kopplade till de i kapitel 18 föreslagna områdesbehörigheterna för den särskilda behörigheten. Varje områdesbehörighet skall innehålla ett antal meritämnen, som är relevanta för det utbildningsområde den aktuella områdesbehörigheten är avsedd för. Varje meritämne skall ge en poäng, oavsett ämnets betyg eller gymnasiepoäng. Risken finns annars att eleven inte väljer att läsa meritämnen om hon eller han riskerar att få betyg som kan sänka meritvärdet. Maximalt tre av de angivna kurserna i respektive områdesbehörighet skall kunna ge extra poäng. Den maximala poäng meritämnena ger blir alltså 3,0 som adderas till poängen för hela slutbetyget enligt steg 1. Syftet med förslaget är att elever skall förmås att i gymnasieskolan välja för högskolan relevanta kurser genom att dessa ges ett extra meritvärde. 2 Möjligheten att vid urval konkurrera med ett reducerat program slopas I kapitel 3 beskrivs olika elev- och skolstrategier i förhållande till högskolans tillträdesregler. Att läsa ett reducerat program har blivit ett sätt att maximera betygspoängen inför ansökan till högskolan. Att vara ambitiös och vilja lära sig så mycket som möjligt lönar sig sämre än att välja bort kurser, vilket ger helt fel signaler till gym- nasieeleverna. Jag anser därför att möjligheten att använda reducerat program som ett konkurrensmedel bör elimineras. Det innebär att vid merit- värderingen bör det sammanlagda betygsvärdet divideras med ett poängvärde som skall vara lägst 2 500 poäng, vilket motsvarar det antal poäng som de nationella gymnasieprogrammen omfattar. Det betyder i sin tur att den som har ett reducerat program kommer att få en i motsvarande grad reducerad betygspoäng vid ansökan till högskolan. Om man har läst utökat program skall dock det sammanlagda betygsvärdet i slutbetyget divideras med den faktiska poängsum- man. 3 En övre gräns för jämförelsetalet införs Jag föreslår att gränsen för jämförelsetalet skall dras vid 18,50 eller snarare 18,5 då jag i nästa punkt föreslår att jämförelsetalet anges med en decimal. Med den högsta poäng som meritämnena kan ge, 3 poäng, blir den totala maxpoängen 18,5 + 3,0 = 21,5. Det finns, enligt min uppfattning, flera skäl som talar för att en sådan gräns införs. Ett skäl är de sökandes rättssäkerhet. Såsom framgår av kapitel 10 är de målrelaterade betygen inte avsedda som urvalsinstrument och deras jämförbarhet är ytterst bristfällig. Behöriga sökande jämförs inte på ett rättssäkert sätt med varandra. Vidare har betygsinflationen lett till att betygen endast fungerar som ett grovsorteringsinstrument vid urval till vissa attraktiva utbildningar. Det högsta jämförelsetalet 20,00 är inte längre någon garanti för att komma in på utbildningar med högt söktryck. är det lottning som rangordnar de sökande med detta jäm- förelsetal. Jag anser att man i urvalssammanhang inte bör skilja mellan de sökande vilkas jämförelsetal är högre än 18,50. Dels är betygen, som nämnts, inte jämförbara med varandra vare sig eller mellan kommuner, dels har jämförelsetalen i den högsta intervallen ofta uppnåtts genom olika taktiska val. Jag skulle också vilja hävda att det ur studielämplighetssynpunkt inte finns någon väsentlig skillnad mellan sökande med 20,00 och sökande med t.ex. 19,21. Att dra gränsen för jämförelsetalet vid 18,5 kommer att minska stressen och betygshetsen i gymnasieskolan. Ännu fler än skulle dock med denna metod slå i taket. De föreslagna meritämnena kan dock bidra till en viss differentiering. Men för att rangordna sökande i den högsta intervallen bör ytterligare urvalsinstrument användas, exempelvis prov. 4 Jämförelsetalet anges med en decimal Enligt min bedömning bör jämförelsetalet anges med en decimal och inte med två, såsom sker . Det ter sig absurt, med tanke på den bristande exaktheten och jämförbarheten hos betygen, att jäm- förelsetalet anges med hundradelars exakthet, i vissa fall tusendelars som avrundas. Med hänsyn till betygens beskaffenhet är det omöj- ligt att hitta några som helst belägg för att sökande med ett jäm- förelsetal på t.ex. 19,23 är lämpligare för högre studier än sökande med ett jämförelsetal på t.ex. 19,22. 5 Möjligheten att utbyteskomplettera betyg avskaffas utom för icke godkända betyg Jag föreslår att utbyteskompletteringar inte längre skall tillåtas i urvalssammanhang, dvs. att det inte skall vara tillåtet att ersätta ett betyg i kurs som ingår i slutbetyget med ett högre betyg i samma eller motsvarande kurs. Jag anser att det finns flera goda skäl till att möjligheten att utbyteskomplettera bör avskaffas. 1.Den späder på betygsinflationen. 2.Den leder till ett fjärde gymnasieår i komvux. 3.Det finns stora skillnader mellan kommuner när det gäller den faktiska möjligheten att utbyteskomplettera betyg. 4.Studenter med utländsk förutbildning missgynnas eftersom de inte tillåts utbyteskomplettera p.g.a. olikheter i utbildningssy- stem, ämnesinnehåll och betygssystem. Kompletteringar i komvux leder också till att unga sökande kon- kurreras ut av dem som konkurrenskompletterar, något som mot- verkar regeringens ambition att öka direktövergången till hög- skolan. Även om just denna effekt mildras något av den betygs- inflation som sker inom gymnasieskolan bidrar konkurrenskom- pletteringar till en väntrumseffekt. Allt fler anser att de måste läsa upp sina betyg vilket leder till att det bildas en kö till utbild- ningar med högt söktryck. Här vill jag påpeka att även om utbytes- kompletteringar avskaffas kommer denna väntrumseffekt att finnas kvar framöver innan alla de som står i kö slutligen kommit in. Slutligen har konkurrenskompletterade betyg inget prediktionsvärde när det gäller studieframgång (se kapitel 10). Mitt förslag innebär således att man vid antagningen inte skall räkna med betyg som den sökande har höjt i efterhand. Ett undan- tag är icke godkända betyg. Dessa skall även i fortsättningen få läsas upp. Risken finns dock att vissa elever som riskerar att få bara Godkänd i någon kurs kommer att föredra att få Icke God- känd i syfte att senare kunna konkurrenskomplettera betyget på komvux. För att förhindra att eleverna av taktiska skäl väljer att få Icke Godkänd i stället för t.ex. Godkänd föreslår jag att det icke godkända betyget som lästs upp i efterhand skall ersättas av betyget Godkänd vid meritvärderingen, oavsett vilket betyg man de facto fått. Vidare föreslår jag att möjligheten att behörighets- eller tilläggs- komplettera skall finnas kvar, eftersom den utgör en viktig beståndsdel i det livslånga lärandet. I skollagen (1 kap. 9 §) slås fast att komvux uppgift är att ge vuxna tillfälle att i enlighet med indi- viduella önskemål komplettera sin utbildning. Härigenom skall främst de som erhållit minst utbildning få möjlighet att stärka sin ställning i arbetslivet och i det kulturella och politiska livet. Även i den nationella debatten om memorandum om livslångt lärande 2001 har flera instanser framhållit att vuxenutbild- ningen bör möta alla utifrån individuella önskemål, behov och förutsättningar i syfte att ge individen möjlighet att utveckla sin kompetens för att främja personlig utveckling, delaktighet, ekono- misk tillväxt och sysselsättning (se Debatten om det livslånga läran- det, skriftserie, rapport 5). Tilläggs- kompletteringar kan således utnyttjas till att höja betygens konkur- rensvärde men kan de ha lästs i kompetensutvecklings- syfte. Utbyteskompletteringar görs däremot endast av taktiska Dessutom är det framför allt utbyteskompletteringar som ger den största utdelningen när det gäller maximeringen av jämförelse- talet. 6 De lokala kurserna räknas inte med vid meritvärdering Jag anser att utifrån vad som framgår av kapitel 10 bör de lokala kurserna inte räknas med i det sammanlagda betygsvärdet. 7 Idrott och hälsa räknas inte bort vid meritvärdering Jag anser att Idrott och hälsa bör jämställas med alla andra natio- nella kurser, dvs. att betyget inte skall få räknas bort vid merit- värderingen om det sänker jämförelsetalet. Utifrån vad som redo- visas i kapitel 10 finns det inga hållbara skäl att särbehandla just Idrott och hälsa.