sou · GSB329 · 2005-01-01 00:00:00 — skall till varje områdesbehörighet föreskriva vilka kurser som skall anses som särskilt meriterande vid urval, s.k. meritämnen. Vissa bestämmelser om hur betyg skall värderas finns i bilaga 3. I övrigt skall Hög- skoleverket meddela föreskrifter om värdering av betyg. Hög- skoleverket skall också meddela föreskrifter om fördelningen av de platser som avses i 12 § första 6 Senaste lydelse 2002:761. som avses i 12 § första stycket stycket mellan olika grupper av mellan olika grupper av sökan- skall meddela föreskrifter om vad avgångsbetyg för elever som påbörjade gymnasiestudier , samlat betygs- dokument med sifferbetyg eller blandbetyg från gymnasial vuxen- utbildning eller utländsk förutbildning skall anses motsvara i förhållande till slutbetyg från gymnasieskolans program, gymnasial vuxenutbildning eller samlat betygsdokument från gymnasial ges arbete på minst urvalsgrunder som består av halvtid och med en fjärdedel av maximal poäng för högskole- 2. kunskap, arbetslivserfarenhet närmare föreskrifter om beräk- eller annan erfarenhet som är ning av arbetslivserfarenhet. särskilt värdefull för den sökta 3. annan för utbildningen sak- Andra särskilda prov än hög- skoleprovet får användas som urvalsgrund endast i fråga om 1.utbildningar som förbereder för yrkesområden som ställer krav på vissa personliga egenskaper eller särskild kompetens, och 2.utbildningar med konst- närlig inriktning. I fråga om utbildningar som avses i första stycket 1 beslutar om tillstånd för högskolan att använda proven och om de villkor som skall gälla En högskola får i enstaka fall om det föreligger särskilda skäl göra undantag från 12 §. Högskole- verket kan därvid besluta om undantag från 12 § första stycket andra meningen. för högskolan får följande beslut av en högskola överklagas, näm- ligen 1.beslut om anställning vid en statlig högskola, med undan- tag av anställning som dokto- rand, som professor eller lektor vid anställning enligt 4 kap. 11, 13 eller 13 a §§ eller som lektor eller adjunkt vid anställning enligt 30 § 5 tredje meningen. 2.beslut enligt 4 kap. 28 § andra stycket att avslå en ansö- kan om befordran, 3.beslut enligt 4 kap. 28 § tredje stycket att avslå en begä- ran om anställning som pro- fessor, 4.beslut enligt 4 kap. 28 § fjärde stycket att avslå en begä- ran om anställning tills vidare av en lektor eller en adjunkt, 5.beslut om att en sökande inte uppfyller kraven på behö- righet för att bli antagen till grundläggande högskoleutbild- ning och beslut att inte göra undantag från behörighetsvill- koren i fall som avses i 7 kap. 3 § andra meningen, för högskolan får följande beslut av en högskola överklagas, näm- ligen 1.beslut om anställning vid en statlig högskola, med undan- tag av anställning som dokto- rand, som professor eller lektor vid anställning enligt 4 kap. 11, 13 eller 13 a §§ eller som lektor eller adjunkt vid anställning enligt 30 § 5 tredje meningen. 2.beslut enligt 4 kap. 28 § andra stycket att avslå en ansö- kan om befordran, 3.beslut enligt 4 kap. 28 § tredje stycket att avslå en begä- ran om anställning som pro- fessor, 4.beslut enligt 4 kap. 28 § fjärde stycket att avslå en begä- ran om anställning tills vidare av en lektor eller en adjunkt, 5.beslut om att en sökande inte uppfyller kraven på behö- righet för att bli antagen till grundläggande högskoleutbild- ning och beslut att inte göra undantag från behörighetsvill- koren i fall som avses i 7 kap. 3 § andra meningen, 7 Senaste lydelse 2002:761. 6. beslut om tillgodoräknande 6. beslut om tillgodoräknande 7. avslag på en students begä- 7. avslag på en students begä- ran om befrielse från ett obliga- ran om befrielse från ett obliga- 8. beslut att dra in resurser 8. beslut att dra in resurser för en doktorands forskar- för en doktorands forskar- utbildning enligt 8 kap. 10 § och utbildning enligt 8 kap. 10 § och beslut att en doktorand inte beslut att en doktorand inte skall få tillbaka resurserna enligt skall få tillbaka resurserna enligt 8 kap. 11 §, och 8 kap. 11 §, 9. avslag på en students begä- 9. avslag på en students begä- ran att få examensbevis eller ran att få examensbevis eller 10. beslut att inte bevilja den som är antagen till grundläggande att påbörja studierna eller fort- sätta studierna efter studieuppe- Om någon som sökt en anställning som lektor med stöd av första stycket 1 överklagar ett beslut av högskolan att anställa någon annan och överklagandenämnden bifaller överklagandet, skall det ske på så sätt att den klagande anställs som professor, om det yrkas i överklagandet. Detta gäller dock bara om den klagande har behörighet för en sådan anställning och har begärt prövning av detta enligt 4 kap. 23 §. Ett överklagande enligt första stycket 3 skall inte prövas om överklagandenämnden beslutar att någon annan skall ges anställ- ningen på grund av ett överklagande enligt första stycket 1. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Sökande som uppfyllt kraven på grundläggande behörighet enligt bestämmelserna i deras äldre lydelse skall fortsatt anses ha grundläggande behörighet. 3.De nya bestämmelserna skall tillämpas första gången vid antagningen till grundläggande högskoleutbildning . skall äldre bestämmelser tillämpas. I denna bilaga finns, i enlighet med vad som sägs i 7 kap. 13 § första stycket, vissa bestämmelser om hur betyg skall värderas. I denna bilaga finns, i enlighet med vad som sägs i 7 kap. 13 § andra stycket, vissa bestämmel- ser om hur betyg skall värderas. De sökande med slutbetyg från program i gymnasieskolan som har endast bokstavsbetyg Betygen på de kurser och specialarbetet som ingår i slut- betyget ges följande siffer- Icke godkänd (IG) Godkänd (G) Väl godkänd (VG) Mycket väl godkänd (MVG) 20 2.Siffervärdet för varje betyg multipliceras med kursens eller specialarbetets gymnasiepoäng, varvid betygsvärdet för kursen eller specialarbetet erhålls. 3.Det sammanlagda be- tygsvärdet för alla kurser och specialarbetet som ingår i slut- betyget divideras med det antal Meritvärdering sker i två steg: först meritvärderas hela slut- betyget, därefter läggs poäng för s.k. meritämnen till. 1.1 Betygen på de kurser och projektarbetet som ingår i slutbetyget ges följande siffer- Icke godkänd (IG) Godkänd (G) Väl godkänd (VG) Mycket väl godkänd (MVG) 20 1.2Siffervärdet för varje be- tyg multipliceras med kursens eller projektarbetets gymnasie- poäng, varvid betygsvärdet för kursen eller projektarbetet er- hålls. 1.3Det sammanlagda be- tygsvärdet för alla kurser och projektarbetet som ingår i slut- betyget divideras med det antal gymnasiepoäng för kurser och specialarbetet som ingår i slut- betyget, varvid det s.k. jäm- förelsetalet erhålls. Betygsvärdet och gymnasiepoängen avseende idrott och hälsa medräknas dock endast såvida detta höjer jäm- förelsetalet eller kursen utgör särskild behörighet för utbild- ningen. Jämförelsetalet anges med två decimaler. 4.Det som sägs i 3 om idrott och hälsa gäller också i fråga om en kurs, dock inte en lokal kurs, som inte ingår i slutbetyget. 5.Ett betyg på en kurs som ingår i slutbetyget skall ersättas av ett betyg som den sökande har på samma eller motsvarande kurs, om sistnämnda betyg är högre. gymnasiepoäng för kurser och projektarbetet som ingår i slut- betyget, dock lägst 2 500 för ett slutbetyg från gymnasieskolan och 2 350 för ett slutbetyg från gym- nasial vuxenutbildning, varvid det s.k. jämförelsetalet erhålls. Jämförelsetalet anges med en decimal. Den del av jämförelse- talet som överstiger 18.5 får inte tillgodoräknas. 1.4 Betyget Icke godkänd på en kurs som ingår i slutbetyget skall ersättas av värdet för betyget Godkänd om den sökande er- hållit betyget Godkänd eller högre på samma eller motsvarande kurs. Varje meritämne ger en (1) poäng, oavsett ämnets betyg eller gymnasiepoäng. Maximalt kan 3 poäng adderas till jämförelsetalet för slutbetyget. De sökande med slutbetyg eller samlat betygsdokument från gymnasial vuxenutbildning som har endast bokstavsbetyg Vad som sägs i 1-5, med Vad som sägs i 1-2 gäller undantag av vad som sägs om också i fråga om sökande med specialarbetet och idrott och hälsa, slutbetyg eller samlat betygs- gäller också i fråga om sökande vuxenutbildning som har endast vuxenutbildning som har endast bokstavsbetyg. Vad som sägs i denna Vad som sägs i denna punkt gäller sökande med punkt gäller sökande med a) sådana slutbetyg och sam- a) sådana slutbetyg och sam- lade betygsdokument från gym- lade betygsdokument från gym- nasial vuxenutbildning som inte nasial vuxenutbildning som inte avses i 6 ovan, avses i 3 ovan, b) avgångsbetyg enligt punkt b) avgångsbetyg enligt punkt förordningen (1994:35) om änd- förordningen (1994:35) om änd- (1992:394), och (1992:394), och c) motsvarigheter till slut- c) motsvarigheter till slut- betyg från äldre utbildningar i betyg från äldre utbildningar i gymnasieskolan och statlig eller gymnasieskolan och statlig eller Den s.k. betygspoängen används. Den utgörs av medelvärdet av följande betyg: a)betygen i de obligatoriska ämnena/kurserna utom idrott/idrott och hälsa, b)betyget i idrott/idrott och hälsa, om det höjer betygspoängen eller ämnet/kursen utgör särskild behörighet för den sökta utbildningen, c)betygen i de frivilliga ämnena/kurserna, om de höjer betygs- poängen eller ämnena/kurserna utgör särskild behörighet för den sökta utbildningen, och d)betyg som inte ingår i slutbetyget eller motsvarande, om ämnet/kursen utgör särskild behörighet för den sökta utbild- ningen, eller med undantag för betyg på lokala kurser, om det höjer betygspoängen. För bokstavsbetyg skall följande siffervärden användas: Mycket väl godkänd 5 Ett betyg i ett Ett betyg i ett ämne som ingår i slutbetyget eller motsva- ingår i slutbetyget eller motsva- rande skall ersättas av ett betyg rande skall ersättas av ett betyg som den sökande har i ämnet på lägst samma nivå, om sist- nämnda betyg är högre. I fråga om kurser tillämpas 5. Betygspoängen anges med två decimaler. som den sökande har i ämnet på lägst samma nivå, om sist- nämnda betyg är högre. I fråga om kurser tillämpas 1.4. Betygspoängen anges med en decimal. Arbetsplatsförlagd utbildning för gymnasieelever Urvalsgrupp för sökande med studieomdöme Urvalsgrupp för sökande med slutbetyg från Urvalsgrupp för sökande med slutbetyg från Ombudsmannen mot etnisk diskriminering Tolkning av diagram, tabeller och kartor Urvalsgrupp för sökande med högskoleprovs- resultat samt poäng för arbetslivserfarenhet Urvalsgrupp för sökande med högskoleprovs- Betyget Mycket väl godkänd Matematiska och logiska problem Utredningen om uppföljning av univer- Validering av den högre utbildningens antag- I detta kapitel beskrivs kortfattat aktiviteter och samrådsmöten inom ramen för arbete samt de avgräns- ningar som utredningen valt att göra. 1.1Ett öppet arbetssätt har eftersträvats fick sitt uppdrag och sina direktiv via ett regeringsbeslut . Enligt de ursprungliga direktiven skulle uppdraget redovisas , men utredningen medgavs förlängning till genom ett nytt regeringsbeslut . har varit mån om att arbeta öppet och har strävat efter att träffa många olika grupper och personer med kun- skap om och intresse av högskolans tillträdesregler. Av utred- ningens direktiv framgår också att utredningen skall samråda med berörda myndigheter, organisationer och utredningar som har rele- vans för utredningsuppdraget. Dessa möten har också givit värde- fulla bidrag till arbetet. Vi vill passa på att tacka alla som vi kommit i kontakt med under utredningens arbete – ingen nämnd och ingen glömd! Utredningen har själv organiserat till två större egna aktiviteter: ett forskarseminarium och en hearing. Vid forskarseminariet , som leddes av professor från , medverkade forskare från och . Dessa forskare gav intressanta och initierade inblickar i den aktuella forskningen kring urvalsinstrument och urvalsmetoder. Målgrupp för seminariet var utredningen och dess experter samt ett antal särskilt inbjudna deltagare från Högskole- verket, , Verket för högskoleservice, Myndigheten för skolutveckling, och förenade stu- Vi vill särskilt tacka och övriga forskare från och för deras medverkan. Vid hearingen presenterade utredningen sina utgångspunkter och preliminära ställningstaganden för ca 100 särskilt inbjudna företrädare för universitet, högskolor, myndig- heter, skolhuvudmän och studenter och fick även synpunkter på dessa. Vi vill från utredningens sida tacka alla som deltog vid denna hearing. 1.2Vissa avgränsningar har gjorts Med tanke på den förhållandevis korta tid som stått till Tillträdes- utredningens förfogande bestämde vi oss tidigt för tre avgräns- ningar: Utredningen har inte gjort några egna datainsamlingar utan förlitat sig på det material och den statistik som framför allt Högskole- verket, , Verket för högskoleservice och SCB förfogar över, liksom data från mätningar vid . Eftersom tillgången på för utredningen relevant material är stor hos dessa instanser, och de dessutom varit väldigt generösa i kontakterna med utredningen har det inte varit något bekymmer att själv inte kunnat göra några egna datainsamlingar. Ett särskilt tack vill vi passa på att rikta till , och på Högskole- verket som bidragit med egna promemorior som underlag till utredningen och till vid giska mätningar vid som försett oss med siffror som illustrerar de senaste årens betygsinflation i gymnasieskolan. Ett undantag från denna avgränsning finns dock, och det gäller de simuleringar av grundläggande behörighet som utredningen uppdragit åt SCB att göra, och som redovisas i kapitel 17. Inte allt för tekniskt Tillträdesfrågorna spänner över ett brett spektrum från ideologi och politik till ren och skär antagningsteknik, och utredningen har medvetet valt att inte bli allt för teknisk i sina resonemang och förslag. Tvärtom, menar vi, är det viktigt att inte förlora de stora perspektiven för alla de tekniska detaljfrågor som bara kan – och bör – överblickas av ett mindre antal antagningshandläggare vid universitet och högskolor respektive VHS. Ett litet exempel på detta: Högskoleförordningen reglerar tillträdet till grundläggande högskoleutbildning på ca 5 sidor. I andra änden finns den s.k. bedömningshandboken på dryga 150 sidor som är det verktyg som antagningshandläggare runtom i landet använder sig av för att t.ex. kunna avgöra nivån på matematikkunskaperna hos en sökande som genomgått den nedlagda 1-åriga kursen för rit- biträden. Inga utländska studieresor har hunnits med har inte haft tid och resurser i övrigt att göra studiebesök i andra länder, och detta ser vi själva som en stor brist. Som en god regel för alla utredare torde gälla att man bör lära av såväl historien som omvärlden så att man inte i onödan behöver uppfinna hjulet själv eller upprepa misstag som redan gjorts någonstans. För att i viss mån kompensera oss för denna brist har , doktorand i ekonomisk historia vid och tidigare medarbetare vid , på utredningens uppdrag författat promemorian Några internationella tendenser på tillträdes- området där han behandlar tillträde till högre utbildning i ett inter- nationellt perspektiv. Promemorian återfinns som bilaga 3. Där redogör Schilling för tillträdet till högre utbildning i sex länder – , , , , och – och ger även en översikt över internationella trender på till- trädesområdet. Vi vill från utredningens sida rikta ett varmt tack till dig, ! Utredningen har också haft vissa kontakter med , som på finska regeringens uppdrag ser över det finska systemet för tillträde till universitet och högskolor. Diskussionerna med honom har varit stimulerande, där såväl likheter som skillnader i synsätt mellan och tydligt framgått. Frågor om tillträde till universitet och högskolor intresserar och engagerar många människor på såväl det professionella planet som det personliga – vilket självfallet är positivt. Det är dock få per- soner som förmår – eller kanske ens vill – ha ett helhetsperspektiv på dessa frågor. Om lyckats få med ett sådant helhetsperspektiv får läsaren av detta betänkande själv avgöra. Det har dock varit vår ambition. 2Tillträdesreglerna – ett regelsystem med få vänner Detta kapitel tar sin utgångspunkt i två grundläggande frågor: varför är så många missnöjda med tillträdesreglerna och varför blir sällan utfallet av reformer inom tillträdesområdet det öns- kade? I kapitlet betonas bl.a. att tillträdesfrågor aldrig kan betraktas isolerade från andra viktiga frågor inom högskolan som t.ex. dimensionering, studieorganisation och resurstilldel- ning samt att vad-frågorna rimligen måste ges ett svar innan vi ger oss i kast med hur-frågorna. 2.1Två frågor man inte kommer förbi Låt oss på en gång slå fast följande: högskolans tillträdesregler har få – om ens några – vänner. Alla, från politiker och utredare på central nivå till högskoleföreträdare, studenter och presumtiva stu- denter, är mer eller mindre missnöjda med tillträdesreglerna. När jag nu som särskild utredare fått regeringens uppdrag att se över och lämna förslag till förändringar av högskolans tillträdesregler känns det därför ganska naturligt att ta min utgångspunkt i just detta förhållande. Under de gångna 30–40 åren har tillträdesreglerna setts över, reformerats, justerats och finkalibrerats vid åtskilliga tillfällen. Åtskilliga är också de kloka och omdömesgilla personer som bidra- git till dessa reformer och förändringar – och trots detta är vi lika missnöjda nu som alltid med tillträdesreglerna. Tillträdesreglerna – ett regelsystem med få vänner Så min första fråga är alltså: Varför är nästan alla missnöjda med högskolans tillträdesregler? Ja, förklaringen till detta torde stå att finna i det lika enkla som självklara faktum att tillträdesreglerna är en tummelplats för en mängd olika krav, motstridiga principer och – till och från – rena målkonflikter. Vi förväntar oss att tillträdesreglerna skall klara av att lösa ett flertal ambitiösa uppgifter, exempelvis att belöna önskvärt beteende i gymnasieskolan, bidra till utbildningspolitiska mål, Det är dessvärre, enligt min uppfattning, inte särskilt realistiskt att tro att ett administrativt regelsystem ska klara av allt detta på en och samma gång. Flera av de ovanstående punkterna är dessutom mer eller mindre omöjliga att förena. Det som är rättvist (t.ex. lottning, som i någon slags semantisk mening är fullständigt rätt- vis) är inte rättssäkert (eftersom man inte kan förutsäga utfallet). Det som är legitimt (intervjuer har t.ex. ofta en väldigt hög grad av legitimitet bland de sökande) kan ofta ha ett mycket begränsat värde som prognosinstrument och – som i fallet med intervjun – inte heller vara särskilt kostnadseffektivt. Det som är enkelt och överblickbart är inte heller alldeles lätt att förena med sofistikerade signal- och belöningsmodeller och så vidare. Vad som är önsk- värda beteenden och politiska målsättningar tenderar dessutom att variera från tid till annan. Dessutom: tillträdesregler går inte heller att diskutera och refor- mera isolerat från andra regelsystem inom högskolan, och då tänker jag framför allt på sådant som dimensionering, studieorganisation och resursfördelning. Om efterfrågan på en viss utbildning vida överstiger utbudet så kommer antagningsreglerna alltid att utsättas för press och ifrågasättande, och betygspoängen kommer förr eller senare att slå i taket. Det är i grunden samma enkla förhållande Tillträdesreglerna – ett regelsystem med få vänner som på en överhettad marknad för bostadsrätter; där i stället priset kommer att skena iväg i höjden fast med den avgörande skillnaden att ingen kommer att ifrågasätta ekonomiska transaktioner i sig på samma sätt man ifrågasätter antagningsreglerna när personer med maxpoäng inte kommer in! Vad vi därför behöver är först och främst en gemensam uppfatt- ning om vilka krav som är realistiska att ställa på tillträdesreglerna: kalla det sedan för en definition, en tillträdespolicy eller en till- trädespolitik. För om vi inte först klarar av att bli överens om vad ett antagningssystem realistiskt sett skall ha för uppgifter, kommer vi heller aldrig att bli överens om hur detta antagningssystem skall utformas. Och detta leder då till den andra frågan: Varför blir sällan utfallet av tillträdesreformer det önskade? Ja, svaret på denna fråga hänger förstås nära ihop med svaret på en förra. Det vill säga: vi måste klart besvara vad-frågorna innan vi kan ge oss i kast med hur-frågorna. Att försöka ändra på reglerna utan att först ha en tydlig upp- fattning av vad reglerna skall åstadkomma, är ungefär lika hopplöst som att måla över rostfläckar på en bil – vi slipper se ett tag, men eller två är den fullt synlig igen. Vill vi verk- ligen åtgärda rostproblemet kräver det ett ordentligt underarbete vilket naturligtvis är betydligt mer krävande än att måla över rost- fläckarna direkt, men ger å andra sidan ett betydligt mer hållbart resultat. När vi försökt reformera tillträdesreglerna i har vi väldigt ofta slarvat med just underarbetet, vilket fått till följd att problemen har hållits i schack , men alltid – förr eller senare – gjort sig påminda igen. Ett sådant nödvändigt underarbete när det gäller tillträdes- frågorna är alltså en förutsättning för att vi ska slippa tillsätta en ny tillträdesutredning inom 5–. Ett sådant arbete kan förvisso upplevas som besvärligt – eftersom det tvingar oss att tydliggöra vilka underliggande synsätt, principer och bevekelsegrunder i övrigt som skall råda – men inte desto mindre nödvändigt. Ett annat sätt att uttrycka detta synsätt är att vi har ett tomrum mellan de generella högskolepolitiska målen och det tek- niska regelverket med alla dess detaljerade bestämmelser. Enligt min mening saknas det en viktig nivå däremellan – en policynivå Tillträdesreglerna – ett regelsystem med få vänner där tillträdesreglerna sätts in i ett sammanhang och betraktas utifrån en helhetssyn; en nivå där tillträdesreglerna behandlas med utgångspunkt från förhållanden i dagens och framtidens utbild- ningssystem, i och internationellt. 2.2Vem skall bestämma om tillträdet till högskolan? Det finns som sagt en stor mängd olika krav och förväntningar på tillträdesreglerna. När det gäller synen på var makten och ansvaret för utformningen av tillträdesreglerna skall ligga så finns det också där några olika uppfattningar. I princip kan två ytterlighetsuppfatt- ningar urskiljas: i den ena änden de som hävdar att hela ansvaret bör ligga på universitet och högskolor, i andra änden de som hävdar att tillträdesreglerna i allt väsentligt bör handhas av riksdag och regering. Jag tycker mig uppleva en viss klyfta mellan å ena sidan statsmakterna och å andra sidan universitet och högskolor när det gäller synen på tillträdesbestämmelserna och dess ansvarsfördel- ning. Universitet och högskolor kan i många stycken sägas ha abdikerat från antagningsfrågorna, trots att de formellt sett är antagningsmyndigheter, eftersom så mycket upplevs som central- styrt. Från statsmakternas sida framskymtar då och då uppfatt- ningen att tillträdesfrågorna är för viktiga att lämna över till uni- versitet och högskolor. Med sådana tendenser till polarisering är det förstås inte lätt att skapa ett hållbart och välfungerande system för tillträde till högskolan – ett system som fungerar både på pap- peret och i verkligheten! Som särskild utredare anser jag det vara hederligt att redovisa min egen ståndpunkt i denna grundläggande fråga, och denna min uppfattning är att ingen av ytterligheterna kan sägas äga san- ningen. Jag är i stället övertygad om att den allra bästa mixen ligger någonstans i mitten, dvs. ett ökat inflytande för universitet och högskolor fast med tydliga nationella ramar. Mitt förslag i detta betänkande bör därför ses mot bakgrund av att jag gärna skulle vilja se en viss rörelse mot mitten, där riksdag och regering tydligt formulerar uppdraget, dvs. svaret på till- trädesreglernas vad-frågor, medan universitet och högskolor ges ett större ansvar än för att hitta vägarna dit, dvs. besvara hur- frågorna.