sou · GSB325 · 2005-01-01 00:00:00 — Sammantaget ser jag alltså ett fortsatt behov av att öka mångfalden i den information som ges om samhällets säkerhet. Mycket av resurserna bör satsas på att stödja skolan, men mer intresse måste ägnas även de grupper som knappast får någon information som fler aktörer involveras i arbetet. Mångfalden bör också prägla bredden av aktörer aktiva i infor- mationsarbetet. För att ämnesområdet samhällets säkerhet ska kunna utvecklas fullt ut krävs bland annat ett departementsöver- skridande samarbete kring frågan. 6 Konsekvenser av förslagen 6.1.1Så ser finansieringen ut Jag har haft svårt att skapa mig en tydlig bild av vilka statens kost- nader är för totalförsvarsinformationen . Eftersom dessa ut- gifter inte särredovisas i den ekonomiska rapporteringen har jag varit hänvisad till de uppgifter som myndigheterna har lämnat till utredningen. Detta har aktörerna i och för sig gjort på ett förtjänst- fullt sätt, men det har inte skett med gemensamma utgångspunkter och det finns skillnader i synen på vad som ingår i begreppet total- försvarsinformation. Den bild jag ger av statens kostnader för totalförsvarsinformation är alltså behäftad med vissa osäkerheter. Vidare är det vanskligt att bedöma hur mycket som satsas på sådant som kommer att falla inom ramen för informa- tion om samhällets säkerhet utan att för den skull vara en del av dagens totalförsvarsinformation. Slutligen är min uppfattning att det i många sammanhang bedrivs utbildning om samhällets säker- het som mycket väl i första hand kan betraktas som informations- arbete. I dessa fall redovisas de använda medlen som utbildnings- kostnader och inte som kostnader för information. Den genomgång som finns av statens kostnader för totalförsvars- informationen tidigare i denna utredning visar att myndigheterna själva lägger på sådant som de betrak- tar som totalförsvarsinformation. Till det kommer de statliga och egna medel som de frivilliga försvarsorganisationerna använder för detta ändamål. Hur mycket dessa organisationer satsar har emeller- tid inte varit möjligt att fastställa för mig. Det beror på att det är svårt att särskilja organisationernas kostnader för totalförsvars- information eftersom denna ofta vävs samman med annan verksam- het. Nedan har jag en gjort översiktlig bedömning av vad det kostar att genomföra mina förslag med utbildningsspel som i första hand riktas mot skolan, förstärkning av arbete inom området för årskurs 4–6 samt projektmedel för att nå exklu- derade grupper. De beräkningar som Folk och Försvar bistått med visar att det kostar att bedriva utbildningsspel på fem orter. Denna summa inkluderar att det säkerhetspolitiska utbildningsspelet genomförs med fler gymnasieelever än samt att det nya utbildningsspelet om krishantering genomförs med elever ur årskurs 7–9. Kostnaderna för uppdatering av myndigheternas webbplatser och annat informationsmaterial som ska användas av skolorna samt utveckling av det befintliga säkerhetspolitiska utbildningsspelet för gymnasiet och nyutveckling av utbildningsspelet om krishantering för årskurs 7–9 bedömer jag till . Utöver de utvecklade utbildningsspelen anser jag att det finns skäl att öka de resurser som avsätts för att genomföra särskilda insatser riktade mot elever i årskurs 4–6 och som i huvudsak genomförs av . Denna verksamhet fungerar redan bra, men bör nå fler elever. Jag föreslår därför att ytterligare satsas på detta. Som jag tidigare påtalat är det ibland svårt att dra en tydlig gräns mellan information och utbildning och verksamhet i skolan utgör ett tydligt exempel på det. drivs denna verksamhet som självskyddsutbildning på uppdrag av och räknas därför inte in i kostnaderna för information. För att i högre grad nå ut med information om samhällets säker- het till personer med begränsade kunskaper i svenska, invandrare och personer med olika slag av funktionshinder föreslår jag att särskilda projektpengar avdelas. En rimlig ambitionsnivå är att inledningsvis satsa på detta. Effekterna av projektpengarna bör utvärderas efter något eller . Först därefter är det möjligt att fastställa hur stora resurser som ska satsas för att nå grupper som i hög grad är exkluderade från arbetet med samhällets säkerhet. Kostnaderna för den samordning som jag föreslår att Styrelsen för psykologiskt försvar ska ansvara för samt kostnaderna för att vara värdmyndighet för bedömer jag till . I samordningen ingår bland annat kost- nader för utveckling, uppföljning, utvärdering och dialog med målgrupperna samt fördelning av de särskilda projektpengarna. Slutligen kostar det att bygga upp och förvalta den fakta- och kunskapsnod som länkar samman myndigheternas webbplatser och som jag föreslår att Myndigheten för skolutveckling bör få i uppdrag att ansvara för. Det totala finansieringsbehovet av utredningsförslagen är således för Folk och Försvars arbete med utbildnings- spelen i skolan, för uppdatering av myndigheter- nas webbplatser etcetera och utveckling av utbildningsspelen, för ökade insatser riktade mot elever i årskurs 4–6, för informationsprojekt riktade till exklu- derade grupper, för samordning, utveckling etcetera samt för att knyta samman webbplatserna. Totalt blir detta , jämfört med de som myndigheterna uppger att de satsar på totalförsvarsinformation . Resurser frigörs när området utökas och fokus ändras Mina förslag förutsätter att huvuddelen av de resurser som används för totalförsvarsinformation förs över till de föreslagna nya sätten att informera om samhällets säkerhet. Eftersom området samhällets säkerhet omfattar ett vidare fält än vad totalförsvars- begreppet gör, bör det dessutom vara möjligt att föra över ytter- ligare befintliga resurser från dagens informationsarbete till den nya verksamheten. Hur omfattande dessa resurser är kan jag inte bedöma, men det bör fastställas i en framtida dialog mellan Försvarsdepartementet och myndigheterna. Vidare har de berörda myndigheternas informationsarbete haft en viss tyngdpunkt på intern information. Det hänger samman med förnyelsen och moderniseringen av totalförsvaret och arbetet med att utveckla beredskapen för att hantera kriser. I en situation med stora förändringar, där Försvarsmakten exempelvis har genomfört genomgripande organisationsförändringar, är det naturligt och fullt rimligt att mycket kraft läggs på den egna personalen och andra direkt berörda. Det är min uppfattning att det finns bra rutiner för att klara det fortsatta behovet av interninformation och att det är dags för myndigheterna att vända blicken utåt igen. Detta är en prioritering som myndigheterna måste vidta. Kommunikationen med samhället måste bli intensivare än den varit och det gäller även om det blir aktuellt med nya organisationsförändringar. Med det följer också att resurser som används för interninformation bör föras över till angelägen extern information och användas för att kommunicera med skolan och andra målgrupper i samhället. Det är givetvis inte möjligt för mig att ange exakt hur stora belopp som kan flyttas över inom ramen för myndigheternas informations- budgetar, men min uppfattning är att det borde röra sig om minst 2 till totalt. Inom ramen för de ekonomiska resurser som myndigheterna använder för information uppfattar jag det som rimligt att avdela för utbildningsspelen i skolorna, webbplatser etcetera. Min uppskattning av summan bygger på de ovan redovisade resonemangen och kräver att myndigheterna gör relativt omfattande omprioriteringar inom givna ramar. För att informationsverksamheten ska nå den ambitionsnivå jag beskriver ovan krävs ytterligare . Jag finner det rimligt att dessa medel förs över från pengar som används för pliktutbildning. Mina motiv för detta är att pliktutbildningen också fyller en informationsfunktion och att det inte alltid är helt enkelt att skilja på vad som är utbildning och vad som är information. De som utbildas med plikt får inte bara en befattningsutbildning utan även undervisning om totalförsvaret. När utbildningsvolymerna minskar blir även antalet unga som får information på detta sätt färre, som resurser som tidigare används för totalförsvars- information under utbildningen rimligen bör frigöras. Dessa resurser bör i stället användas i kommunikationen med skolan och bör därför föras över till den verksamheten. En realistisk bedömning är att de föreslagna resurserna gör det möjligt att nå av eleverna i skolan via den före- slagna verksamheten. Alla skolor kommer inte att känna behov av den upplevelsebaserade inlärningen och det stöd som erbjuds. Stödet ska ses som en möjlighet för de skolor som vill undervisa om samhällets säkerhet genom de kanaler som myndigheterna erbjuder. Mina förslag när det gäller finansiering Jag föreslår att berörda myndigheter får i uppdrag att avdela medel för att bedriva den utbildningsspelverksamhet på fem platser som i första hand riktas mot skolan inklusive webbmaterial etcetera, totalt . Vidare föreslår jag att förs över från plikt- utbildningen för att öka statens information kring frågor som rör samhällets säkerhet. Dessa medel bör användas enligt följande: arbete inom området för årskurs 4–6 för- stärks med , avdel- as som projektmedel för att nå exkluderade grupper, 1 miljon kro- nor avdelas för Styrelsen för psykologiskt försvars uppgifter inom samordning inklusive uppgiften att vara värdmyndighet för och avdelas för att Myndigheten för skolutveckling ska bygga upp och förvalta fakta- och kunskapsnoden som länkar samman myndigheternas webb- platser. av dessa kostnader bör alltså finansi- eras inom myndigheternas nuvarande budgetramar för information, medan bör föras över från dagens pliktut- bildning. Jag förutsätter att myndigheterna bibehåller ungefär samma per- sonalstyrka för informationsverksamheten som och föreslår att bemanningen av löses av myndig- heterna gemensamt inom denna ram. Jag vill dock påpeka att möjligheten att genomföra det nya sättet att informera på inte står och faller med mina finansieringsförslag. Även på en lägre ekonomisk nivå kan konceptet sättas i verket, men ambitionsnivån när det gäller hur många elever som ska nås måste då bli lägre. Det är vidare troligt att utbildningsspelverksam- heten kostar mindre pengar , eftersom antalet utbildningsspeltillfällen inledningsvis kommer att vara färre, vilket möjliggör en mjuk övergång till de nya ekonomiska förutsätt- ningarna. Jag föreslår vidare att Styrelsen för psykologiskt försvar får i uppgift att administrera ansökningar och fördelning av de projekt- medel som avdelas för att nå exkluderade grupper. och Försvarsmakten bör vid fördel- ning av medel ta särskild hänsyn om de frivilliga försvarsorganisationernas information om samhällets säkerhet når skolorna och exkluderade grupper. Slutligen kan jag konstatera att det med dagens bristande redo- visning av vilka medel som används för totalförsvarsinformationen är omöjligt att följa upp verksamheten på ett bra sätt. Jag föreslår därför att Försvarsdepartementet i fortsättningen begär att det ska ske en detaljerad redovisning från myndigheterna av vilka resurser som används för information och hur dessa används. Redovisningen bör självfallet ske med gemensamma utgångspunkter där det är tydligt för aktörerna vad som menas med totalförsvarsinformation, eller som det enligt mitt förslag ska heta , information om samhällets säkerhet. Som en följd av det föreslår jag att och Försvarsmakten bör säkerställa att redovisningen blir tydlig från de frivilliga försvarsorganisationerna av hur mycket som satsas på information om samhällets säkerhet. Om mina förslag har betydelse för den kommunala självstyrelsen ska det enligt 15 § kommittéförordningen (1998:1474) anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsätt- ning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Jag har bedömt att förslagen kan ha integrationspolitiska samt jäm- ställdhetspolitiska konsekvenser. I övrigt har de frågor som jag haft att behandla inte varit av den karaktären att förslagen kan bedömas få några sådana konsekvenser som avses i 15 § kommittéförord- ningen (1998:1474). Om myndigheterna får i uppdrag att säkerställa att information om samhällets säkerhet särskilt når invandrare och personer med invandrarbakgrund bör det innebära att de därmed får möjlighet att ta del av information om samhällets säkerhet på ett bättre sätt än i Att jag också föreslår att de regionala utbildningssamordnarna ska driva ett uppsökande arbete mot bland annat personer med invandrarbakgrund samt att särskilda pengar avsätts för att stödja informationsprojekt torde verka i positiv riktning för dessa gruppers integration i området samhällets säkerhet. Jag konstaterar i betänkandet att det görs vissa insatser för att nå kvinnor med information om samhällets säkerhet, men att det sker i alltför liten skala. För att information om samhällets säkerhet också ska bli en viktig angelägenhet för kvinnor bör informationen bli mer omfattande och nå fler. Myndigheterna och de frivilliga försvarsorganisationerna bör därför öka sina ansträngningar på detta område. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall lämna förslag till hur statliga myndighe- ters information om totalförsvar och säkerhetspolitik kan samord- nas och utvecklas. Utredaren skall lämna förslag till hur ämnesområdet information om totalförsvar och säkerhetspolitik kan utvidgas till att även om- fatta samhällets sårbarhet, säkerhet och skydd samt krishantering. Utredaren skall även lämna förslag till övergripande mål för in- formation om totalförsvar och krishantering. I uppdraget ingår även att lämna förslag till vad informationen bör omfatta, vilka aktörer som skall lämna information samt förslag till vem som bör få till uppgift att verka för samordning av infor- mationen. Utredaren skall också föreslå hur skolinformationen bör samordnas, läggas upp och hur ansvaret bör fördelas mellan aktö- rerna. Slutligen skall utredaren lämna förslag till hur samhället skall kunna nå fram med informationen till grupper som i mycket ringa omfattning deltar i utbildning med totalförsvarsplikt eller har be- gränsade kunskaper i svenska eller som genom funktionshinder av olika slag har begränsade möjligheter att delta i samhällets aktivi- teter. Allt färre kommer i kontakt med totalförsvaret har beslutat att totalförsvaret skall vara så uppbyggt och organiserat att det är en angelägenhet för hela befolkningen. Detta förutsätter att det finns en bred acceptans för försvaret hos allmän- heten. En allt mindre del av en årskull kallas numera in för pliktut- Framtidens medborgare kommer att tillhöra en genera- tion som i stor utsträckning inte har kommit i kontakt med total- försvaret. Informationen om totalförsvar och säkerhetspolitik måste därför anpassas till de nya förhållandena. Det behövs bättre information om totalförsvaret Genom olika organ sprider staten information i samhället om säkerhetspolitik och totalförsvar. De viktigaste statliga aktörerna är Försvarsmakten, , Styrelsen för psy- kologiskt försvar, och Totalförsvarets plikt- verk. Även de frivilliga försvarsorganisationerna, bildningsförbun- den, och Försvar och olika folkrörelser har en viktig roll. Statliga bidrag lämnas därför till ett antal organisa- tioner, bl.a. de frivilliga försvarsorganisationerna och Centralför- bundet Folk och Försvar. Informationsprojekten utförs oftast i samverkan med flera myn- digheter, varvid en är huvudansvarig. Totalförsvarets informations- råd, som administreras av Styrelsen för psykologiskt försvar, utgör ett forum för gemensamma frågor. I propositionen Frivillig försvarsverksamhet inom totalförsvaret (prop. 2001/02:159) framhålls att de frivilliga försvarsorganisatio- nerna bör stimuleras till att sprida kunskap och information om totalförsvaret, medverka till fortbildning, utgöra rekryteringsbas och i övrigt medverka till totalförsvarets folkliga förankring. Regeringen uttalar i propositionen att en av de viktigaste utgångs- punkterna och prioriteringarna för Försvarsmakten och Krisbered- skapsmyndigheten vid fördelning av organisationsstöd skall vara värdet av organisationens bidrag till totalförsvarets folkförankring. En allmän informationsskyldighet för myndigheterna finns dels i förvaltningslagen (1986:223), dels i verksförordningen (1995:1322). I , Statens räddningsverks och Styrel- sen för psykologiskt försvars instruktioner föreskrivs att myn- digheterna har en särskild informationsskyldighet. SOU 2004:25 Bilaga 1 föreslog i betänkandet Totalförsvarsplikten (SOU 2000:21) att det skall utarbetas en strategi för åtgärder som syftar till att öka kunskaperna om totalförsvar och plikttjänstgö- ring i samhället. Enligt utredningen krävs det en kraftig samord- ning av informationsinsatserna för att målet om folklig förankring skall kunna uppnås. De fem samverkande myndigheterna – Försvarsmakten, , Styrelsen för psykologiskt försvar, och – borde enligt utredningen i ökad utsträckning bidra till fortbildningen av lärarna inom området totalförsvar och säkerhetspolitik. Varje gymnasie- skola borde genomföra en Skolans totalförsvarsdag. Regeringen uppdrog åt Totalförsvarets plikt- verk att, i samråd med , utreda och redovisa hur en totalförsvarsdag för information till gymnasieungdomar kan genomföras. Regeringen anförde därvid att en totalförsvarsdag skulle kunna vara ett komplement till övriga åtgärder för att vid- makthålla och utveckla förankringen av folkförsvaret. I för information i gymna- sieskolan, som lämnades till regeringen (dnr Fö/2001/2518/MIL), konstateras att behovet av information är stort men att det även finns mycket goda möjligheter att åstad- komma en tydlig förstärkning av den utbildning som ges i skolorna. Man bör utgå från de förhållanden som gäller för och i skolan. Ansvaret för planering och genomförande av informationen skall ligga på kommunen och skolan, varvid lärarna i samarbete med eleverna har en nyckelroll. Utformning och uppläggning måste anpassas för varje skolas förutsättningar och behov. En totalförsvarsdag i skolan som är lika för alla är därför enligt rap- porten varken möjlig eller lämplig att införa. Totalförsvarsinformationen i gymnasieskolan skall enligt rap- porten ses som en åtgärd bland många andra för att bidra till en god folkförankring av totalförsvaret. Målet för en förstärkt totalför- svarsinformation i skolan skall vara att ge alla gymnasieelever kun- skap om samhällets sårbarhet, säkerhet och skydd samt krishan- tering och totalförsvar samt bidra till att den enskilde ser sin egen roll och egna skyldigheter inom dessa områden. Styrelsen för psykologiskt försvar har i en promemoria, som lämnades till regeringen (dnr Fö2002/1913/), redovisat metoder för hur en förstärkt total- försvarsinformation för skolornas gymnasieklasser skulle kunna genomföras i form av ett mobilt undervisningscentrum. I prome- föreslås att i likhet med - Försvarets upplysnings- och välfärdstjänst (FOV) - skulle kunna skaffa sig en mobil undervisningscentral i form av en specialinredd buss. Ele- verna skulle erbjudas undervisning i ämnena freds- och konflikt- spel, krislösning via samarbete, försvaret i samhället, säkerhetspoli- tik samt samhällets sårbarhet, beredskap och skydd och krishan- tering, allt anpassat till den lokala efterfrågan. och Försvar, som bedriver bl.a. skolin- formation riktad till såväl lärare som elever, har i bidragsansökan framhållit att denna del av verksamheten bör prioriteras då allt färre ungdomar gör plikttjänstgöring. I en skrivelse har Folk och Försvar utvecklat tankegångarna. Behov av en utredning Det är viktigt att människor i vårt land känner förtroende för det civila och militära försvaret samt de åtgärder som vidtas för att för- hindra respektive minska skador på människa och egendom vid fredstida krissituationer av olika slag. En helhetssyn skall prägla samhällets satsningar och åtgärder för att förebygga och hantera hot och risker i såväl fred som krig. Som ett led i detta beslutade om en ambition för beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred. I propositionen Samhällets säkerhet och beredskap (prop. 2001/02:158) redovisas en ny struktur för beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred. gäller förordningen (2002:472) om åtgärder för fredstida krishan- tering och höjd beredskap. Mot bakgrund av dessa förändringar bör ämnesområdet information om totalförsvar och säkerhetspolitik i fortsättningen utvidgas till att även omfatta samhällets sårbarhet, säkerhet och skydd samt krishantering. Den information som lämnas om totalförsvar och säkerhetspoli- tik behöver en tydligare inriktning och samordning. Vidare har den ändrade inriktningen av säkerhetspolitiken med den ökade beto- ningen av samhällets förmåga att klara fredstida extrema situationer inte fått tillräckligt genomslag i samhället. En särskild utredare bör tillkallas. Utredaren skall kartlägga: inriktningen av dagens totalförsvarsinformation, vilka aktörerna är - beställare respektive utförare, vem gör vad och med vilket resultat, statens kostnader för totalförsvarsinformationen, mottagare av informationen, inbegripet grupper av personer med begränsade kunskaper i svenska, invandrare och personer med olika slag av funktionshinder. Den verksamhet som bedrivs av skall studeras för att se vilka erfarenheter som kan tas till vara. utreda hur de olika styrdokumenten för grund- och gymnasie- skola är utformade i de delar som beskriver kunskapsområden inom vilka undervisning om totalförsvaret och samhällets kris- hantering kan tänkas ingå, göra pilotstudier i ett antal skolor för att undersöka hur, i vilka sammanhang och i vilken omfattning undervisning sker om totalförsvaret samt analysera om det finns behov av att stödja och förbättra skolans möjligheter att behandla totalförsvaret i undervisningen. Om så är fallet skall utredaren föreslå åtgärder som tar hänsyn till gäl- lande ansvarsfördelning mellan stat och kommun/skolhuvud- man. Utredaren skall lämna förslag till övergripande mål för information om totalförsvar och säker- hetspolitik samt krishantering, vad informationen om totalförsvaret och säkerhetspolitiken samt samhällets krishantering bör omfatta, framtida beställare och utförare, vem som bör få till uppgift att verka för samordning av in- formationen, och hur samhället skall kunna nå fram med information till de grup- per som bland annat i mycket ringa omfattning deltar i pliktut- bildningen eller har begränsade kunskaper i det svenska språket eller som genom funktionshinder av olika slag har begränsade möjligheter att delta i samhällets aktiviteter. När det gäller frågan om beställare skall utredaren beakta att varje myndighet även skall ha utrymme för egna informationsinsatser som den genom instruktion och regleringsbrev m.m. är ålagd att svara för. Utredaren skall redovisa förslag på hur åtgärderna kan finansie- ras. Utredaren skall samråda med Försvarsmakten, Krisberedskaps- myndigheten, , , Styrelsen för psykologiskt försvar, , , , , , , och berörda organisationer. Utredaren skall även ha samråd med grupper som är mottagare av informationen. Utredaren skall redovisa uppdraget . Tablå över de frivilliga försvarsorganisationernas, och informationsverksamhet Samtliga har samma övergripande mål för informationsverksamheten: att informera medlemmarna och även allmänheten om totalförsvaret och den egna verksamheten i olika sammanhang. Detta mål upprepas inte i tablån. Tablån är en sammanfattning av information från den enkät som skickades ut . Vissa organisationer ger utförlig information, andra mer knapphändig. Några har valt att ej inkomma med svar. Förkortningar finns i slutet av tablån. CFB (2003), varav statligt bidrag. CPR Budget (2003), utfall (2002), varav statligt. FAK (2002), varav statligt bidrag.