sou · GSB349d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Jag tror att det är mycket att de inte är färdiga mentalt för att komma och sökaför att de vet inte om de skall stanna i , om de skall satsa på någonting här, eller om de skall flytta hem igen. Och så länge de inte har bestämt sig för det så är det svårt att göra någon långsiktig planering.14 Intervjupersonerna ovan menar att de psykiska problem som många av invandrarklienterna lever med gör dem oförmögna att fokusera och besluta sig för vad de vill med sina liv. De är inte färdiga mentalt för att söka arbete eller påbörja en utbildning. Moti- vationsarbetet försvåras av att klienterna lever i två världar, och inte alltid vet om de kommer att stanna i eller återvända till sitt hemland. Detta är ett tillstånd frontlinjebyråkraterna menar leder till passivitet, och som också försvårar en mer långsiktig planering. Frontlinjebyråkraterna (på arbetsförmedlingarna) hamnar i en position där de upplever att många klienter som kommer till arbetsförmed- lingen inte står till arbetsmarknadens förfogande, och därför inte borde 13Frontlinjebyråkrat citat 3. 14Frontlinjebyråkrat citat 4. Kapitel 5 En välfärdsstat för alla? vara inskrivna på arbetsförmedlingarna. I materialet framträder en konflikt mellan arbetsförmedlare och socialsekreterare i uppfattningen av vad det innebär att stå till arbetsmarknadens förfogande. Arbets- förmedlare är kritiska till att socialsekreterare tvingar klienter, som enligt arbetsförmedlare inte står till arbetsmarknadens förfogande, att skriva in sig på arbetsförmedlingar, och även i vissa fall till att aktivt söka arbete för att få rätt till försörjningsstöd. Utbildnings- och yrkesbakgrunden utgör i många fall utgångs- punkten för myndighetsarbetet och den handlingsplan som ligger till grund for det fortsatta utbytet. Intervjupersonerna pekar på praktiska yrkesutbildningar som något typiskt för den bosniska invandrar- gruppen, medan den fragmenterade skolgången i anses vara orsaken till den låga utbildningsnivån hos somaliska invandrare.15 Dessutom har somalier ofta arbetserfarenhet från yrkesområden som är bortrationaliserade i . En annan faktor som lyfts fram är det samhälle invandrarklienterna kommer ifrån ur ett moderniseringsperspektiv. Frontlinjebyråkraterna ser en skillnad mellan invandrarklienter som kommer från industriali- serade samhällen, och de som kommer från så kallade utvecklings- länder. Resonemanget knyts till både yrkesbakgrund, utbildningsnivå och möjligheten att överföra (ekvivalera) en utbildning till svenska förhållanden.16 Intervjupersonerna menar att i de fall invandrarklienterna kommer från ett utvecklingsland har de en begränsad kunskap om hur fort ett modernt samhälle förändras och hur arbetsmarknaden fungerar i . Återigen hänvisar frontlinjebyråkraterna till invandrarsitua- tionen som utmärkande för klienterna. Frontlinjebyråkraterna möter en stark yrkesstolthet hos vissa invandrarklienter. Intervjupersonerna är medvetna om hur betydelsefull yrkesidentiteten kan vara i den situa- tion som många invandrare befinner sig i. I vissa fall innebär dock yrkesstoltheten ett problem, enligt intervjupersonerna, som menar att en klient med stark yrkesstolthet i kombination med okunskap om hur arbetsmarknaden i ett modernt samhälle fungerar och förändras är mindre benägen att vidareutbilda sig eller välja en ny yrkesinriktning. En annan skiljelinje i sammanhanget utgör de östeuropeiska invandrargrupperna. Frontlinjebyråkraterna (arbetsförmedlarna) har 15I realiteten skiljer sig inte de somaliska invandrarnas utbildningsnivå nämnvärt från andra invandrargrupper, med undantag för de somaliska kvinnorna som har en lägre utbildningsnivå (2001). 16Frontlinjebyråkraterna är kritiska mot de svenska ekvivaleringskraven vid högre utbildning. Ekvivaleringskraven leder till att invandrarklienter i många fall tvingas till ny yrkesutbildning eller åtminstone en omfattande vidareutbildning eller omskolning. erfarenhet av att invandrarklienter från ibland förväntar sig att få ett arbete när de anmäler sig till arbetsförmedlingen. Frontlinje- byråkraterna menar att förhållandet antagligen har sin förklaring i det sätt på vilket arbetsförmedlingar fungerade i de forna kommunist- regimerna. Att arbetsförmedlingen i stor utsträckning handlar om utbildning och omskolning är något klienterna inte förväntar sig, och detta leder ibland till svårigheter i myndighetsutövningen. Klienter som bärare av kulturella attribut utgör en väsentlig del av frontlinjebyråkraternas uppfattningar. Intervjupersonerna har tydliga och ofta starka bilder av de två invandrargrupperna som framkommer under intervjuerna. Även kulturella skillnader på ett mer generellt plan blir föremål för funderingar under intervjusituationen. För de front- linjebyråkrater som väljer att problematisera klienternas invandrar- bakgrund utifrån tankar om kulturella faktorer utgör bosnierna en enkel grupp att arbeta med, medan somalierna anses svårare att möta som myndighetsutövare. Det handlar bland annat om intervju- personernas bilder av invandrarklienternas allmänna inställning till livet, värderingar och hur man kommunicerar och uttrycker sig i mötet. När det gäller bosnier så tycker jag nog att de har kunnat ta sig fram rätt bra. Det är en grupp som kan ta för sig.17 I vårt arbete möter vi många bosnier som är företagsamma trots det här hemska som hänt dom. Dom vill uppnå något. Antingen har de som mål att komma tillbaka, eller vill de vara så bra rustade som möjligt. Dom vill inte förlora tid. Då kan man dra paralleller till somalier. De har också den här hemlängtan och återvändandet som mål. Men som istället väljer att vänta ut den tiden.18 De kulturella faktorer som tillskrivs de bosniska invandrarklienterna är överlag positiva. Frontlinjebyråkraterna menar att bosniska invand- rarklienter relativt snabbt hittar en plats i det svenska samhället. De är fokuserade och målinriktade, och vet vad det innebär att arbeta, det vill säga de är hårt arbetande individer. Hos intervjupersonen ovan kan man ana en beundran inför den målinriktning som utmärker den bosniska invandrargruppen, trots det hemska som hänt dom. Den andra intervjupersonen ovan jämför inställningen hos de bosniska klienterna med de somaliska och menar att bland somalier, som i 17Frontlinjebyråkrat citat 5. 18Frontlinjebyråkrat citat 6. Kapitel 5 En välfärdsstat för alla? grunden har samma hemlängtan och tankar om återvändande, så handlar det om att vänta ut . Kontrasten är slående och sammanfattar i mycket den bild som finns av de båda invandrar- grupperna och deras livsinställning. Bosnierna upplevs i större ut- sträckning som aktiva och effektiva. Även om de har som mål att återvända så tar de vara i . Den somaliska gruppen beskrivs i större utsträckning som passiva, väntande och overk- samma.19 I samtalen kring invandrarklienter med somalisk bakgrund kommer handläggarna in på områden och åsikter som inte berörs i relation till invandrarklienter av annan bakgrund. Ett antal kulturella faktorer dis- kuteras av intervjupersonerna som typiska för den somaliska invand- rargruppen. Jag har haft en del somalier i utbildning och så har jag träffat dom . Där kan man nog säga att de har svårt för att integreras i en undervisnings- situation. Dom kan ha svårt att göra som dom blir tillsagda. kommer du den och och lektionen börjar där och slutar här. De kan komma en helt annan tid, en annan dag, det gör väl inte så mycket. De tar inte tider som vi på allvar kanske, så som vi är vana vid. Vi är duktiga på det i , kanske. Och sen att somalierde är lite speciella det kan man nog säga. Lite nonchalanta ibland, lite så, struntar i vilket. Jag hade ett samtal med en kvinna, jag var färdig att hänga mig i lampkronan, det var många samtal som byggde på varandra, det var väl typ totalt. Jag kom ingen vart med henne. Det enda hon skulle var att ta hit sin mamma som satt i något läger någonstans. [] Det var liksom som att hälla vatten på en gås och lite så kan det vara med vissa somalier, tycker jag.20 Frontlinjebyråkraten ovan pekar på en rad kulturella faktorer som till- skrivs den somaliska invandrargruppen. Intervjupersonen beklagar sig över de somaliska klienters oförmåga att hålla tider och göra som dom blir tillsagda. Tiden är ett återkommande ämne vad gäller de somaliska invandrarklienterna. I citatet ovan menar intervjupersonen att somalierna kanske inte tar tider på allvar och uttrycker att det är något vi är duktiga på i . Tidsproblematiken blir i detta avseende en typisk kulturkrock där belastningen läggs på de 19De stereotypifierande (negativa) bilder som uttrycks är riktade mot somalier som framför allt tillhörande en specifik etnisk grupp och inte mot deras religiösa tillhörighet (som för både somalier och bosnier till övervägande del är islam). I de fall islam blir föremål för diskussion är det oftast kopplat till invandrargrupper från . 20Frontlinjebyråkrat citat 7. Intervjupersonen diskuterar inte tids- problematiken utifrån tanken om att det kan finnas olika tidsuppfatt- ningar och att tiden rent faktiskt har olika värden i olika kulturer.21 Handläggaren uttrycker vidare uppfattningen att somalier är speci- ella och nonchalanta, uttalanden som definitivt faller inom ramen för det som i undersökningen benämns kulturella faktorer. Intervju- personen ovan menar att det är svårt att nå fram till somaliska klienter. I citaten nedan uttrycker intervjupersonerna liknande uppfattningar. En av de somalier som vi har inskrivna här när han gick härifrån så tänkte jag att jag förstår inte hans sätt att tänka. Om det finns någon logik i det tänk- andet, sätt att verbalt uttrycka den här logiken, så förstår jag det inte. Det är ett oerhört hoppande från olika ämnen och jag vet inte om de själv får ihop det till slut, men jag får definitivt inte det. Man får väldigt ofta gå in och bryta. Man får styra ganska hårt.22 Somalier är ju väldigt direkta av sig, de flesta. Det är beslut som bygger väl- digt mycket på raka besked så att säga och det tycker i och för sig jag jag tycker det är ganska bra. [] Det är väldigt sällan som jag känner att det jag säger går hem hos dem. [] Kvinnorna blir gravida . Så till den milda grad att man tänker ju för deras egen del att det blir inte lätt när barnen blir större eftersom det det stämmer inte överens med det svenska samhället att ha de här stora barnkullarna.23 I det första citatet beskriver intervjupersonen ett möte med en klient där kommunikationen överhuvudtaget inte fungerade. Klientens sätt att tänka beskrivs av handläggaren som ologiskt och osamman- hängande och hon syftar på liknande erfarenheter i mötet med andra somaliska invandrarklienter. Handläggaren väljer att aktivt styra sam- talet och menar att detta är en nödvändighet. Exemplet visar på att frontlinjebyråkratens uppfattning om invandrarklienten får direkt påverkan på den faktiska myndighetsutövningen, något jag får anled- ning att återkomma till längre fram i kapitlet. Den andra intervju- personen menar att det finns en direkthet i kommunikationen med somalier och att det i och för sig är ganska positivt, vilket kan tolkas som att intervjupersonens uppfattning i grunden är negativ. 21I min kommentar utgår jag från intervjupersonernas uppfattning att klienter med somalisk bakgrund inte håller tiden i samma utsträckning som andra klienter. Så behöver naturligtvis inte visa sig vara fallet vid en närmare prövning. 22Frontlinjebyråkrat citat 8. 23Frontlinjebyråkrat citat 9. Kapitel 5 En välfärdsstat för alla? är handläggarens upplevelse att kommunikationen inte fungerar. Intervjupersonen kommer in på de somaliska kvinnornas situation, det vill säga att de blir gravida . Front- linjebyråkraten är kritisk till de stora barnkullarna. Det är oklart på vilket sätt intervjupersonen kopplar detta till sin roll som myndighets- utövare. Men enligt intervjupersonen är stora barnkullar inte förenligt med det svenska samhällets ideal. Ytterligare en kulturell faktor som lyfts fram i intervjuerna är de kvinnliga frontlinjebyråkraternas erfarenhet av möten med religiösa muslimska manliga klienter. Vissa intervjupersoner upplever det som provocerande, och som en markering mot det svenska samhället, att manliga invandrarklienter inte tar i hand och hälsar. Vidare utvecklas tankegångar om att det är tragiskt för klienten som på grund av beteendet får svårigheter att integreras i det svenska samhället. Det är anmärkningsvärt att intervjupersonerna drar paralleller från sättet att hälsa på till möjligheten att bli delaktig i det svenska samhället. Uttalandet bygger vidare på en begränsad kunskap och förståelse av muslimska sedvänjor. Man kan uppfatta uttalandena som att intervju- personerna tar det personligt när manliga klienter inte tar i hand. Könsproblematiken i mötet med invandrarklienter återkommer under intervjuerna. Det handlar om situationer liknande den nämnda, men även om att frontlinjebyråkraterna upplever att de manliga klient- erna dominerar och tar över i det enskilda mötet, till exempel då ett gift par kommer gemensamt till socialförvaltningen eller arbets- förmedlingen. Ett sätt att lösa detta på är att be den manliga klienten vänta utanför för att på så sätt få etablera en egen kontakt med den kvinnliga klienten. Det finns frontlinjebyråkrater som menar att de inte ser några direkta kulturella skillnader i mötet med invandrarklienter. Intervju- personerna påpekar att eventuella skillnader har sin grund i klienternas individuella förutsättningar och invandrarsituationen, men inte i kultu- rella faktorer som kan tillskrivas en hel grupp. poängterar intervjupersonerna att i de fall konflikter uppstår är det viktigt att komma ihåg att det är två kulturer som möts, två samhällen. Man måste försöka förstå varför den här personen gör som han gör och ibland förstår man inte det Det kanske är vi som måste ändra på oss.24 24 Frontlinjebyråkrat citat 10. Man kan inte förvänta sig att de skall förstå hur vi har det bara för att de kommer hit. Jag förstår inte dem bara för att de kommer hit.25 Intervjupersonerna menar att man måste ställa krav på båda parterna i kulturmötet, och att det finns en grundproblematik som handlar om en bristande förståelse mellan handläggare och invandrarklient, som inte enbart klienten kan lastas för. Handläggarna väljer att föra in sin egen kompetens och bristande kunskap i sammanhanget. De menar att det är den enskilde handläggarens kunskap om folks religion och kultur och bakgrund och hur den här gruppen har kommit till och varför26 som avgör hur mötet utfaller, och att till exempel förkun- skapen om den somaliska gruppen kommer till korta då det är en så pass ny invandrargrupp i det svenska samhället. Intervjupersonerna uttrycker en frustration över den begränsade kunskap de har och efter- frågar mer utbildning vad gäller till exempel den somaliska gruppen, deras kultur och livsmönster. Att arbeta med invandrarklienter Invandrarsituationen och de kulturella faktorer som invandrar- klienterna tillskrivs påverkar myndighetsutövningen och får den att se delvis annorlunda ut än den myndighetsutövning som riktas mot andra klienter. Frontlinjebyråkraterna talar om typiska inslag i den myndig- hetsutövning som riktar sig mot invandrarklienter, där utgångspunkten är den asymmetriska maktrelationen som förstärks i mötet med in- vandrarklienter. Invandrarklienternas bristande språkkunskap, psykis- ka ohälsa, låga utbildningsnivå, begränsade yrkeserfarenhet och olika kulturella attribut försvårar myndighetsuppdraget. Begränsningarna innebär ett övertag för frontlinjebyråkraterna då invandrarklienterna inte har kunskap och möjlighet att ställa krav på myndighets- utövningen i samma utsträckning som klienter med annan bakgrund. I ärlighetens namn skall jag säga att det är betydligt enklare att arbeta med invandrare än med svenskar. Svenskar de kan reglerna mycket bättre. De är mycket tuffare. De känner till samhället. [] Man får mycket större makt som socialsekreterare. Det låter hemskt, men det är så det ligger till. Man kan styra och ställa mycket mer.27 25Frontlinjebyråkrat citat 11. 26Frontlinjebyråkrat citat 12. 27Frontlinjebyråkrat citat 13. Kapitel 5 En välfärdsstat för alla? De [iranier] känner till sina rättigheter. [] I grund och botten är det bara det att de utnyttjar sina rättigheter och det kan många se som att de blir så att säga besvärliga klienter. Medan exempelvis andra då som somalier, etiopier och Kosovoalbaner som kanske inte har den utbildningen och som inte vågar ta för sig, de är det lite enklare att styra och ställa med.28 Den första intervjupersonen menar att det är förhållandevis mycket enklare att arbeta med invandrarklienter än med svenska klienter. Det är invandrarklienternas bristande kunskap om det svenska sam- hället och myndighetsverksamheten som leder till frontlinjebyråkra- tens utökade makt. Intervjupersonen är medveten om situationen och uttalandet tyder på att hon ser invandrarklienternas utsatta position inom myndighetens verksamhet som ett problem. Även den andra intervjupersonen instämmer och pekar på att maktrelationen mellan frontlinjebyråkrat och klient varierar med klientens etniska tillhörig- het, och lyfter fram de persiska invandrarklienterna, som tillhörande en grupp som i större utsträckning än andra vet vad de har rätt till och kan förvänta sig av det svenska systemet. Intervjupersonen är själv- kritisk och menar att det är en anledning till att de persiska invandrar- klienterna kan upplevas som besvärliga i myndighetsarbetet. Det kan vara på sin plats att notera att intervjupersonen pekar på somalier som en invandrargrupp som i mindre utsträckning än andra artikulerar eller känner till sina rättigheter. Att så är fallet, parallellt med att somalier i så pass stor utsträckning tillskrivs (negativa) kulturella attribut av frontlinjebyråkraterna, innebär att de somaliska invandrar- klienternas utsatthet inom den offentliga förvaltningen riskerar att öka ytterligare. Intervjupersonerna lyfter däremot fram ett inslag som påverkar myndighetsutövningen och indirekt ger invandrarklienten en form av makt över myndighetssituationen. Invandrarklienter, ofta från samma etniska grupp, jämför och håller varandra uppdaterade angående beslut och enskilda frontlinjebyråkraters arbetsförfarande. Således förekommer det att enskilda arbetsförmedlare eller socialsekreterare är mer populära än andra av olika anledning. som intervju- personerna pekar på fall där en konflikt har uppstått på grund av att till synes lika situationer har resulterat i för klienterna olika beslut, så är möjligheten för frontlinjebyråkraten alltid att hävda att fallen ändå skiljer sig åt på ett antal för myndighetsbeslutet viktiga punkter. Utgångspunkten i arbete med invandrarklienter är således att den asymmetriska maktrelationen mellan frontlinjebyråkrat och klient 28 Frontlinjebyråkrat citat 14. förstärks när klienten har invandrarbakgrund, även om situationen varierar bland annat med klientens etniska tillhörighet. Inom ramen för den myndighetsutövning som har inriktningen av ett mottagande visar materialet på att frontlinjebyråkraterna upplever myndighets- utövningen som formad kring att förklara och informera klienterna om det svenska samhället och de tjänster som finns att tillgå inom ramen för myndighetens verksamhetsområde. Med mina sökande så måste jag förklara och förklara, det går inte fram. Kanske första gången så förstår de ingenting, och så nästa gång de kommer så frågar de samma sak. Då måste man vara väldigt tolerant, då måste man ha tålamod.29 Intervjupersonen menar att klienterna inte alltid förstår de förfaranden som frontlinjebyråkraten försöker förklara. Det är oklart om intervju- personen menar att det är den begränsade språkkompetensen som ligger till grund för klienternas svårigheter att förstå, för an- tyder handläggaren att det inte går fram, vilket kan tolkas som att intervjupersonen menar att det inte enbart handlar om rent språkliga problem.30 Vi kan återanknyta till tidigare resonemang angående risk- en för missförstånd i mötet mellan frontlinjebyråkrat och invandrar- klient och dess implikationer för myndighetsutövningen. Bristen på ett gemensamt språk att utgå från leder till att det tar att för- klara och förmedla det man vill ha sagt från frontlinjebyråkratens sida. Den största delen av energin går åt till att undervisa de här människorna, om du förstår vad jag menar. För attibland kan jag sitta i timmar med en tolk, det är mycket påfrestande. Ja, och försöka säga hur det här samhället fungerar, och det är inte mitt jobb, det är inte mitt arbete att sitta och försöka förklara för dom hur de skall gå tillväga, vart de skall vända sig, så att ibland har jag en känsla av att jag fungerar som informatör, det är inte en bra känsla.31 Att det tar att arbeta med invandrarklienter är handläggarna överens om. Intervjupersonen menar att hon ofta hamnar i en situation där hon undervisar, i betydelsen informerar, om det svenska sam- hället för invandrarklienterna, något som intervjupersonen inte anser vara hennes uppgift i enlighet med myndighetsuppdraget. 29Frontlinjebyråkrat citat 15. 30En parallell kan dras till uppfattningen om vissa invandrarklienter som ologiska; se citat 8. 31Frontlinjebyråkrat citat 16. Kapitel 5 En välfärdsstat för alla? Omhändertagandeperspektivet exemplifieras på en rad olika sätt inom ramen för intervjuundersökningen. Intervjupersonerna talar bland annat om det terapeutiska samtalets plats i myndighets- utövningen och om uppfostrande inslag som en del av verksamheten. Det uppfostrande inslaget baseras på initiativ från handläggaren själv.32 Följande intervjupersoner ger exempel på att uppfostran kan rymmas inom ramen för myndighetsutövningen. så kan man människor ganska bra. Jag är så pass gammal så att unga killar som kanske tar lite menlöst i handen så där, säger adjö och tar väldigt menlöst, och då säger jag att så där skall du inte ta i handen om du skall träffa någon arbetsgivare utan så där skall du ta och så tittar jag och det kan jag säga på något vis eftersom jag nästan kan vara deras mamma. Så det gör jag och de tar inte illa upp.33 Här har vi ett bekymmer med kepsarna. Man tar inte av sig kepsen inne, skall vi bry oss om det eller inte? Man vet att i skolor har man problem med detta när det gäller barnen, måste försöka få dem att lära sig att ta av sig kepsen.34 Den första intervjupersonen väljer att i mötet med unga manliga invandrarklienter visa dem hur de borde ta i hand i mötet med till exempel en arbetsgivare. Handläggaren upplever, i egenskap av att vara äldre än klienterna, det som fullständigt naturligt att påpeka hur de bör göra, och menar att klienterna inte tar illa upp eftersom jag nästan kan vara deras mamma. Att intervjupersonen i intervjun berättar om en situation som denna utan att reflektera över om det ingår i myndighetsrollen att tala om för män (eller kvinnor) hur de bör uppföra sig är förvånande. Den andra intervjupersonen funderar just över var gränsen för uppdraget går. Intervjupersonen frågar sig om det ingår i hennes myndighetsuppdrag att upplysa invandrarklienterna om vad som anses vara acceptabelt i det svenska samhället eller inte, till exempel vad avser huvudbonader. Det är nog så att man har någon övertydlighet ibland som gör att vissa känner att man behandlar dom som om de var mindre vetande eller som barn.35 32Uppfostran innefattar en form av tillrättavisande och bör särskiljas från information förmedlad från frontlinjebyråkrat till klient. Vad gäller information kan man tänka sig att behovet initieras från klienten, då klienten till exempel söker svar på en viss fråga. 33Frontlinjebyråkrat citat 17. 34Frontlinjebyråkrat citat 18. 35Frontlinjebyråkrat citat 19. Intervjupersonen ovan är självkritisk och menar att hon som hand- läggare tenderar att hamna i situationer som utmärks av övertydlig- het. Invandrarklienterna kan då uppleva det som om de blir behandlade som mindre vetande eller som barn.