sou · GSB335d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Det handlar om ett mål- och resultatorienterat arbetssätt som i hög utsträckning tar sin utgångspunkt i den enskilda elevens behov, förutsättningar och intressen samt ett arbetssätt som strävar efter helheter, bl.a. genom ett ökat inslag av ämnesintegration och tema. Vissa frågetecken finns kring det delegationen ser, bl.a. beträffande relationen mellan enskilt arbete och samlärande samt tendenser till en överdriven fragmentisering av målen. Lärare beskriver arbetet i försöket som tidskrävande, men framför allt som roligt, stimule- rande och utvecklande. Uppföljningen och utvärderingen visar att elevernas inflytande över studierna har ökat. Lärare redovisar att informationen till ele- Bör timplanen avskaffas? ver och föräldrar om elevens studieutveckling har blivit tydligare, något som också bekräftas av föräldrar. Mycket tyder också på att det mer individualiserade arbetssättet gör att elever i behov av sär- skilt stöd i högre utsträckning uppmärksammas och får stöd. För elever med svåra funktionshinder krävs dock, liksom i skolor som inte deltar i försöket, tydligare och mer genomtänkta specialpeda- gogiska strategier. Inte minst viktigt för bedömningen av försöket är att studie- resultaten har utvecklats mer positivt i försöksskolorna än i övriga skolor, vilket framgår av betygsstatistik. De prelimi- nära resultaten från de kunskapsmätningar som ligger till grund för nationella utvärdering av (NU03) mot- säger inte denna bild. Delegationen vill dock utöka underlaget med betygsstatistik, de definitiva resultaten från NU03, de nationella proven samt den slutliga rapporte- ringen från framför allt ett av utvärderingsprojekten. De initiativ som regeringen tagit för att stärka kvalitetsarbetet i skolorna kommer också att ha fått mer tid att sätta sig. Det handlar bl.a. om skolornas strukturerade kvalitetsarbete och uppgifterna för och Myndigheten för skolutveckling. Dessutom kan förväntas att arbetet med att utveckla det nationella provsystemet har kommit längre. Delegationen ser ett värde i att delbetänkandet under det kom- mande året kan sprida kunskap om försöksverksamheten och ge underlag för en fördjupad diskussion om vad det innebär att arbeta utan att behöva följa timplanen. En samlad redovisning av försöket kan ha ett värde både för skolor som deltar i försöket och skolor som inte deltar. Det ger också grund för den dialog mellan olika parter om utvecklingen som delegationen eftersträvar. Om timpla- nen avskaffas för alla grundskolor kommer delegationens båda betän- kanden att spela en central roll för implementeringsarbetet. Enligt direktiven skall delegationen bedöma om avskaffandet av timplanen leder till ökad måluppfyllelse för olika elevgrupper samt om kommunernas och skolornas uppföljning, utvärdering och egen- kontroll är tillräcklig för att garantera kvalitet och likvärdighet. Delegationen skall också bedöma om det krävs justeringar i skollag, läroplan, kursplaner etc. eller i kraven på kvalitetskontroll om tim- planen tas bort. som återstår fram till det att slut- betänkandet skall överlämnas kommer delegationen därför bl.a. att arbeta vidare med att utforma förslag till kompletterande åtgärder Bör timplanen avskaffas? som kan komma att behövas om timplanen tas bort. Det kan handla om vissa förändringar och tydliggöranden i det övriga regelverket, men också om olika former av stöd till skolutveckling samt förslag till implementeringsinsatser om timplanen tas bort. Här ges några exempel på frågor som delegationen kan komma att undersöka vidare. Redovisningen är inte fullständig. Under det fortsatta arbe- tet kan någon fråga falla bort och andra komma till. Det är viktigt för den nationella likvärdigheten att det finns ett pålitligt system för att följa upp elevernas studieutveckling, såväl på elevnivå som för skolan och på nationell nivå. Det kan t.ex. över- vägas om dagens system för att följa upp elevernas studieutveckling behöver stärkas ytterligare om timplanen avskaffas, t.ex. om det behövs diagnostiska instrument för fler ämnen eller ämnesgrupper och . kan det bli nödvändigt att se över kursplanerna för att anpassa dem till ett liv efter timplanen och till de föränd- ringar som sker i samhällsutvecklingen. I ett nytt kursplanearbete måste nya bedömningar göras när ambitionsnivån i olika ämnen skall klargöras. Delegationen avser att inför slutbetänkandet studera behovet av att se över kursplanerna mot bakgrund av utvecklingen i försökets skolor. Delegationen avser dessutom att pröva om det behövs förtyd- liganden i läroplanen om vissa balansfrågor, t.ex. mellan enskilt lärande och samlärande samt mellan de praktiskt/estetiska ämnena och övriga ämnen. En fråga som kommer att behöva belysas ytterligare är hur verk- samheten i en skola utan timplan kan organiseras utifrån ett special- pedagogiskt perspektiv. Det kan också finnas behov av att titta närmare på relationen mellan skolan, förskoleklassen och fritids- hemmet i en skola utan timplan. Delegationen avser vidare att analysera det långsiktiga behovet av stöd och stimulans för skolutveckling i en skola som arbetar mål- och resultatstyrt och som inte styrs av en nationell timplan. Dess- utom kommer delegationen att överväga på vilket sätt lärarutbild- ningen, rektorsutbildningen och kompetensutvecklingen av lärare påverkas och hur dessa kan stödja utvecklingen om timplanen tas bort. Slutligen avser delegationen att till slutbetänkandet utforma för- slag till hur en implementering bör utformas om timplanen tas bort. Att implementera något som tas bort kräver särskilda över- väganden. Bör timplanen avskaffas? Delegationens principiella inställning grundar sig på följande över- väganden. Dessa berör dels timplanens roll i dagens styrsystem, dels utvecklingen i försökets skolor och dels andra förändringar som skett och som påverkar förutsättningarna för att ta bort timplanen. 8.2.1Skolan måste ta makten över tiden I en mål- och resultatstyrd och decentraliserad skola vilar ansvaret för det dagliga arbetet i första hand på de professionella, dvs. på lärarna och skolledningen. I en skola där varje elev får utvecklas optimalt är det rimligt att lärarna och arbetslaget ges bästa möjliga förutsättningar att utforma arbetet. Varje skola bör därför förfoga över hur tiden används för att nå målen. Liksom Skolkommittén2 , menar delegationen att arbetet med att göra en lokal tim- fördelning borde vara en väsentlig del av att planera och organisera den egna skolans verksamhet. konstaterade också att den moderna människan måste kunna anpassa sig till föränderliga krav, till skiftande behov, till oförutsedda händelser i sitt liv och i sin vardag såväl hemma som på arbetet. För eleverna är det därför en dålig föreberedelse för ett modernt och flexibelt arbetsliv när skolans planering leder till att skoldagen och skolveckan styckas sönder i lektioner som sinsemellan ofta helt saknar sammanhang och där möjligheterna att arbeta färdigt i ett moment eller ämne blir i stort sett obefintliga. Även om den nationella timplanen inte måste leda till en sådan arbets- organisation, har den alltför ofta fått den konsekvensen. En sådan skola är dåligt anpassad till dagens elever. Deras dag upptas av många olika aktiviteter och intryck som konkurrerar med skolan. Eleverna har också lärt sig att ställa höga krav för att låta sig motiveras och att ifrågasätta det som de uppfattar saknar mening. Elever i dagens skola har dessutom en än mer heterogen bakgrund än tidigare, bl.a. till följd av att en stor andel har utländsk bak- grund. Detta ställer krav på ett individualiserat förhållningssätt både till följd av att eleverna kan ha varierande skolbakgrund, men också på grund av att de har olika erfarenheter. 2 Skolfrågor – Om skola i en ny tid, Slutbetänkande av (SOU 1997:121). Bör timplanen avskaffas? Att, som konstaterar, timplanen är en dålig garant för att eleverna faktiskt lär sig, gör den enligt delegationens upp- fattning också till ett ineffektivt styrmedel. Timplanen saknar numera den betydelse den en gång haft för styrningen av skolan, bl.a. till följd av att den inte längre avgör hur undervisningen ska organiseras eller hur lärarresurserna skall dispo- neras. Lärarna framhåller inte heller som tidigare timplanen som ett betydelsefullt styrdokument, på samma sätt som de gör med läro- planen och kursplanerna.3 Detta påverkar timplanens legitimitet som styrdokument. Tiden är en av de viktigaste ramfaktorerna i skolan. I boken nas tid och skolans tid4 konstaterar att skolans sätt att organisera tiden bygger på ett newtonskt tidsbegrepp som innebär att tiden är mätbar och möjlig att dela in i små enheter oberoende av vem som betraktar den. Enligt är en sådan tidsorgani- sation på många sätt förlegad och hindrar ett meningsfullt kunskapande. Tidskonventioner som i undervisningssammanhang handlar om hur länge, i vilken ordning, hur ofta och när ett lärande skall ske försvårar ett elevcentrerat förhållningssätt. Att överge timplanen handlar enligt om att vända upp och ner på djupt rotade konventioner som har med vår uppfattning om tid att göra. Eleverna upplever enligt att en svag tidsinramning i klassrummet ger dem stort utrymme för eget arbete samt en egen och heterogen arbetsrytm med möjlighet att göra egna val. Detta leder till att de upplever att tiden går fort. Med en stark tidsinram- ning i klassrummet upplever eleverna att de har små möjligheter till eget arbete samt att de genom att följa en kollektiv och homogen arbetsrytm har små möjligheter att göra egna val och att påverka. Detta leder till att de upplever att tiden går långsamt. påpekar att redan ansåg att barn måste få den tid som de behöver för att utvecklas och att alla har sin egen inlärnings- och utvecklingsrytm. frågar sig mot denna bakgrund varför timplanens minuter är viktigare i dagens skola än själva innehållet. Inom ramen för den garanterade undervisningstiden bör flexibi- liteten vara stor för lärarna i arbetslaget att organisera undervis- 3Attityder till skolan 2000, nr 197, 2001. , Elevernas tid och skolans tid, 1998. Bör timplanen avskaffas? ningen, men också för de enskilda eleverna att påverka sin under- visningssituation. Den garanterade undervisningstiden på anger därvid ett minsta antal timmar för . Delegationen vill understryka vikten av att det inte får råda något tvivel om detta. Det måste därtill finnas möjlighet att erbjuda mer tid, särskilt för elever som av olika skäl har behov av det. Ur ett elevperspektiv kan mer tid erbjudas antingen genom att skolan planerar för fler timmar eller genom att eleverna erbjuds mer lärartid under lektionerna. Det senare har att göra med vilken lärartäthet skolan har och hur den disponeras. Inom ramen för den garanterade undervisningstiden bör varje elev ges möjlighet att utvecklas maximalt. Både läroplanens och kurs- planernas mål att sträva mot och mål att uppnå är därvid betydelse- fulla utgångspunkter. Elever som har goda förutsättningar måste ges möjlighet att komma vidare och fördjupa sina studier, vilket kan betyda att man i får arbeta på en nivå som motsvarar gymnasieskolans. Elever som har studiesvårig- heter måste ges den tid och det stöd som krävs för att de utifrån sina förutsättningar skall utvecklas optimalt. Delegationen kan konstatera att en skola utan timplan passar bättre in i ett system där målen och resultaten för varje elev sätts i centrum. 8.2.2Utvecklingen positiv i försökets skolor Utvecklingen i försöksskolorna är i huvudsak positiv. Många sko- lor har tagit sig an sin skolutveckling med ett starkt engagemang och en önskan att sätta målen för utbildningen i fokus, att utgå från den enskilde eleven och att skapa bättre helheter i undervisningen. Ett utökat inflytande och ansvar för den enskilda eleven har varit ledord. Som redan nämnts har delegationen inte aktivt påverkat inriktningen av skolornas arbete annat än genom att påtala behovet av reflektion över vissa tendenser i utvecklingen. Det är svårt att dra entydiga slutsatser om vad i den utveckling som iakttagits som beror på att skolorna i försöket befriats från att följa timplanen och vad som beror på en generell skolutveckling. Den utveckling som sker i försöksskolorna sker även i andra skolor, om än inte med samma kraft, och mycket av det som skolorna gör inom försöket kan genomföras även med dagens timplan. Ändå är det uppenbart att timplanen i många skolor har uppfattats och upp- Bör timplanen avskaffas? fattas som ett hinder för skolutveckling. Att inte behöva utgå från timplanens indelning per ämne eller ämnesgrupp har öppnat för utveckling. Uppföljningen och utvärderingen pekar på att skolorna i för- söket utnyttjat den frihet som frånvaron av nationell timplan gett i olika utsträckning. Vissa skolor har genomfört mer marginella medan andra har gjort mer genomgripande förändringar av sättet att organisera arbetet. Förändringar som för den utomstående be- traktaren ter sig små kan vara genomgripande för just den verk- samheten. Även de små stegen i en skolutveckling innebär att be- rörda lärare diskuterar med varandra om vad, varför och varthän. Utvecklingen i försöket handlar mycket om genomförandet av ett mål- och resultatorienterat arbetssätt som tar sin utgångspunkt i den enskilda elevens behov, förutsättningar och intressen samt om ett arbetssätt som strävar efter helheter, bl.a. genom ett ökat inslag av ämnesintegration och tema. Sammantaget är både lärare och skolledare samt elever och föräldrar i huvudsak positiva till utveck- lingen. Eleverna har fått ett ökat inflytande över sina studier sam- tidigt som elever och föräldrar känner sig bättre informerade om elevens studieutveckling. Lärare uppger att elever i behov av särskilt stöd uppmärksammas och får stöd. Bilden av skolornas utveckling under försökets första inne- håller dock även en del frågetecken och tendenser som bör upp- märksammas. Vid värderingen av delegationens olika underlag bör noteras att flera av studierna avser läget tidigt i försöket medan andra gäller för försökets tredje år. Utvecklingen av elevernas studieresultat är ett tecken på att försö- ket har haft en inverkan på försöksskolorna. Betygsstatistiken visar nu på en positiv trend för såväl det samlade meritvärdet och andelen elever med fullständigt betyg som för andelen elever behö- riga till gymnasieskolans nationella program. Den positiva utveck- lingen gäller även när betygsresultaten analyseras för olika ämnen eller ämnesgrupper.5 Resultaten för de grundskolor som inte ingår i 5 Betygsstatistiken redovisas i kapitel 7 för respektive svenska, svenska som andra språk, engelska och matematik samt för gruppen praktiskt/estetiska ämnen och gruppen övriga teoretiska ämnen. Bör timplanen avskaffas? försöket har inte förbättrats i samma utsträckning. I vissa avseen- den har resultaten försämrats för dessa skolor. Ett exempel på utvecklingen är att försöksskolorna från att i ut- gångsläget ha haft ett sämre genomsnittligt meritvärde än övriga skolor hade ett bättre meritvärde än övriga skolor . Ett annat exempel är att andelen elever behöriga till gymnasieskolan har ökat i försöksskolorna, medan den är oförändrad för övriga skolor. Särskilt positivt är enligt delegationens uppfattning den gynn- samma utvecklingen i försökets skolor för de båda elevgrupper som annars generellt har sämre resultat, dvs. för pojkar och elever med utländsk bakgrund. Särskilt har elever med utländsk bakgrund för- bättrat sina resultat. Resultaten för dessa båda elevgrupper i övriga skolor varierar beroende på vilket resultatmått som studeras. Ten- densen är antingen märkbart svagare än för försöksskolorna eller pekar på försämrade resultat. De oberoende jämförelser som gjorts av preliminära resultat på kunskapsproven i nationella utvärdering av (NU03) visar att skillnaderna i kunskaper mellan elever i skolor som deltar i försöket och skolor som inte deltar är små. Försöks- skolorna uppvisar t.ex. bättre resultat i engelska och matematik, men sämre resultat i svenska. Forskarna drar slutsatsen att försöket inte har påverkat elevernas kunskaper i negativ riktning. Resultaten pekar även här på att olika elevgrupper tycks gynnas av försöket. Det gäller pojkar, elever vars föräldrar har högst gymnasieutbildning och elever med annat förstaspråk än svenska. Delegationen har naturligtvis övervägt om förbättringen av för- söksskolornas betygsresultat kan vara en försökseffekt i meningen att eleverna har givits en generösare bedömning än de skulle fått om skolorna inte ingått i försöket. Det går inte att helt utesluta att det kan finnas ett sådant inslag. Det är dock knappast troligt att det förklarar någon betydande del av utvecklingen. Mot detta talar provresultaten från NU03 och skolornas egna dokumentationer. Att försökseffekten för betygsättningen sannolikt är begränsad stöds av att försöksskolornas betygssättning inte varierar mer i förhållan- de till provresultaten i NU03 än övriga skolors. Dessutom talar det faktum att vissa variabler i betygsstatistiken först försämrades för att sedan förbättras för att det är en verklig effekt, liksom att resul- tatutvecklingen varierar för olika elevgrupper. Det intensifierade målarbetet bör rimligtvis leda till förbättrade resultat genom att lärarna successivt skaffar sig en allt säkrare grund Bör timplanen avskaffas? för bedömning av elevernas studieresultat. får elever och föräldrar en allt större kunskap om målen. Det finns i sammanhanget skäl att reflektera över att den relativt sett mer positiva utvecklingen av studieresultaten i försöksskolorna jämfört med övriga skolor har skett utan att lärartätheten har ökat i försöksskolorna, vilket den gjort i övriga skolor. Andelen lärare med specialpedagogisk kompetens har dessutom ökat mer i övriga skolor än i försöksskolorna. Gemensam planering och intensivare pedagogiska diskussioner Olika källor pekar på att det i försöksskolornas arbetslag successivt har blivit vanligare med pedagogiska diskussioner om hur målen bäst nås. Det är en gynnsam utveckling att målen satts i centrum för både arbetslagens planering och deras pedagogiska överväganden. Det är också en positiv utveckling att elevernas väg mot målen i högre grad blir en gemensam fråga för arbetslaget. På samma sätt som elevernas hela grundskoletid är ett gemensamt ansvar för lärar- na bör ansvaret för de förutsättningar som ges vara gemensamt för arbetslaget. En utökad gemensam planering och mer av gemensamma peda- gogiska överväganden kan dels skapa de helheter i undervisningen som både många elever och lärare eftersträvar, dels möjliggöra en anpassning till enskilda elevers förutsättningar, behov och intres- sen. Det senare kan innebära att olika elever avsätter olika mycket tid för olika ämnen. är det dock inte så enkelt att det bara räcker med mer tid för samma sak – more of the same. När arbetslaget planerar gemensamt öppnas också förutsättningar för samarbete över ämnesgränser i syfte att stödja utvecklingen inom det som är svårt. Det klassiska exemplet är hur matematikinlärning kan ske integrerat med t.ex. hem- och konsumentkunskap eller slöjd. Att ett mer fördjupat arbetslagssamarbete, som inte begränsas av bestämmelser om timplanen, innebär stora möjligheter för en posi- tiv skolutveckling är uppenbart. framgår att arbetet i för- sökets skolor uppfattats som krävande, åtminstone initialt. Av lärar- na uppfattas den ökade kontakten med kollegorna som positiv och bidrar till bättre kvalitet som det av vissa också uppfattas som svårt att få tid för egen planering och efterarbete. Det kan synas paradoxalt att utvecklingen av elevernas och lärar- nas arbetssätt går i olika riktning. som eleverna ges mer Bör timplanen avskaffas? utrymme för egna prioriteringar och i viss mån eget arbete, så upp- tas allt mer av lärarnas tid av gemensam planering och gemensam- ma diskussioner. En förklaring till detta kan vara att utvecklingen har skett från en situation där läraren i hög grad själv planerade sin undervisning medan eleven i liten utsträckning kunde påverka sina egna studier. Det handlar således inte om några ombytta roller utan snarare om ett närmande mellan elevernas och lärarnas sätt att arbeta. En konsekvens av en utökad gemensam planering är att varje lärare måste tala för sin vara. Det blir viktigt att kollegorna för- står målen även i andra ämnen och vad det kräver av både tid och pedagogiska lösningar. Vissa talar t.o.m. om att det uppstår något av en förhandlingskultur. Det är lätt att se att detta är en ovan situation för den lärare som tidigare själv helt förfogat över sitt ämne och planeringen för detta. måste det vara en vinst för undervisningen och därmed för eleverna att lärarnas förståelse för varandras ämnen fördjupas och att förutsättningarna för att skapa bättre helheter i undervisningen på detta sätt förbättras. Att detta initialt är en krävande process är lätt att förstå. Med målen i fokus – helhet eller fragmentisering? Att sätta målen i centrum för skolarbetet måste ses som en själv- klarhet i en skola som är mål- och resultatstyrd. Ändå handlade mycket av rapporteringen från skolorna om schematekniska frågor för att först under försökets andra och tredje år ta sin utgångspunkt i skolans egentliga uppdrag, dvs. i målen som de uttrycks i läroplanen och i kursplanerna. blev det uppenbart för många av skolorna i försöket att det var nödvändigt att utgå från detta uppdrag för att kunna utnyttja den frihet som gavs när de inte längre var bundna av den nationella tim- planen. Skolorna gick från att fokusera den yttre formen till att ta sig an de innehållsliga frågorna. Ett intensifierat målarbete kan bedrivas med olika utgångspunk- ter och på olika sätt. Av delegationens iakttagelser, skolornas doku- mentationer och forskarnas rapporter framgår att det är vanligt att målen bryts ned och åskådliggörs i någon form av måltabeller eller för de yngre eleverna i blommor, bikupor, snurror etc. som sedan används för att följa upp elevens kunskapsutveckling. På detta sätt upplever såväl elever, föräldrar som lärare att de får bättre kontroll över elevens utveckling mot målen. Bör timplanen avskaffas? Detta sätt att arbeta ger uppenbarligen ett konkret underlag för kommunikation mellan skola och hem om elevens studieutveckling, ett underlag som inte funnits på samma sätt tidigare. Delegationen vill emellertid peka på att arbetssättet inte bara är mycket tids- krävande utan också kan få vissa oönskade effekter, något som både forskare och skolor i försöket har uppmärksammat. Arbetssättet tenderar t.ex. att endast ta utgångspunkt i kurspla- nernas mål att uppnå och i betygskriterierna, ett förhållande som även har uppmärksammats av Myndigheten för skolutveckling i rapporten om Individuell planering och dokumentation. Det är där- för tillfredsställande att vissa skolor i det tredje årets dokumenta- tion redovisar att de redan är i färd med att revidera sitt arbete med målen, i syfte att i högre grad utgå från mål att sträva mot. En överdriven nedbrytning av målen innebär dessutom att målen riskerar att bli väl fragmentiserade. Även denna iakttagelse har stöd i skolutvecklingsmyndighetens rapport. Myndigheten konstaterar också att de nationella målen (mål att uppnå) har benats upp i kun- skapsområden och moment som vid närmare betraktelse snarare omformulerats till regler för elevernas handlande. Mycket som formulerats som mål handlar om vilka arbetsmoment som eleverna ska göra, snarare än vilka kunskaper eleverna ska sträva mot. Av- sikten med det lokala kursplanearbetet är visserligen inte att sko- lorna skall göra nya mål utan att de skall tolka målen och planera för arbetet mot målen. Enligt delegationens uppfattning är det dock svårt att se hur en undervisning som utgår från fragmentise- rade mål eller fragmentiserade att-göra-listor kan ge den helhet i undervisningen som många skolor uppgivit att de önskar uppnå i försöket. Delegationen bedömer att utvecklingen som sker i försökssko- lorna, där målen sätts i fokus, är nödvändig och önskvärd.