sou · GSB383d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Detta avser samtliga frikort för av finansierad vård, oavsett om den bedrivs i offentlig eller privat regi. Enligt SCBs uppräknade HEK-statistik uppgår antalet frikortstagare per 1 000 invånare för riket som helhet till 128, vilket är ganska nära Norr- bottens värde. Det skulle innebära att det totala antalet frikort i hela landet uppgår till omkring 1,1 miljoner. Antalet besök per frikort uppgår i till 8,7. Antalet besök per frikort har då antagits vara samma i privat som offentlig vård. För övriga landsting varierar antalet besök per frikort mellan 6,0 och 18,9. Dessa uppgifter går inte att stämma av mot det mate- rial vi har från SCB. med frikort har endast kunnat redovisas av där det uppgår till 7,4 medan det enligt SCBs material ligger på 5,4 för riket som helhet. Eftersom det inte varit möjligt att analysera denna skillnad, görs beräkningarna med hänsyn tagen till båda värdena. Den genomsnittliga kostnaden per frikortsbesök uppgår i Norr- botten till , vilket endast avser offentlig vård (övriga 75– ). Genomsnittskostnaden per frikort uppgår till 953 kro- nor (övriga 706–). Inte heller dessa uppgifter går att stämma av mot SCBs material. Utgående från värden uppgår med frikort till 7,4 och besöken per frikort till 8,7. Det genomsnittliga antalet besök blir således 1,2, vilket med styckkostnad om per besök mot- svarar en kostnad om i genomsnitt . Om vi i stället räknar med SCBs genomsnittliga antal frikortsmånader om 5,4 så blir antalet besök 1,6, vilket med samma styck- kostnad skulle motsvara en kostnad om . Enligt SCBs material uppgår den totala andelen frikortsinneha- vare som har frikort i maximalt en månad till 7,vilket motsvarar omkring 84 000 frikort. Utifrån dessa uppgifter skulle man, mycket förenklat, kunna göra följande uppskattning: En höjning av beloppsgränsen med kan innebära att antalet frikort minskar med omkring 84 000, vilket skulle resultera i ökade avgiftsintäkter för landstingen på totalt mellan ca 11 och . Därtill skulle gränshöjningen ge en ökad avgiftsintäkt för varje frikort i övrigt med motsvarande belopp, vilket skulle ge ökade avgiftsintäkter på ca 130–174 miljo- ner kronor. Sammantaget och avrundat skulle landstingens avgifts- intäkter således öka med . Man kan sedan, återigen mycket förenklat, räkna baklänges för att få fram hur stor höjning som krävs för att åstadkomma ett visst belopp. Om man i stället för värde när det gäller kostnaden per besök, skulle räkna på min- respektive max-värdet för övriga landsting (75 resp. ) skulle den totala ökningen av avgifts- intäkterna, givet övriga siffror i beräkningen ovan, i stället ligga någonstans . 5Bedömning av den sammanlagda, direkta ekonomiska effekten av utredningens förslag om förändrade avgifter m.m. Som nämnts inledningsvis avser denna bedömning endast de direkta ekonomiska effekterna på landstingens avgiftsintäkter av de förslag som LSS- och hjälpmedelsutredningen presenterar när det gäller patientavgifter för hjälpmedel. Det bör också upprepas att de beräkningar som ligger till grund för bedömningarna är gjorda utifrån ett delvis osäkert underlag, vilket gör att resultatet inte kan göra anspråk på exakthet utan mer anger i vilken storleksordning förändringarna ligger, allt annat lika. Om landstingen t.ex. skulle välja att höja sina patientavgifter betydligt mer än vad som ligger i kalkylen, kommer detta också att påverka hur mycket beloppsgränsen i högkostnadsskyddet behöver höjas för att finansiera förslagen. Med dessa reservationer kan resultatet av beräkningarna sam- manfattas enligt följande. Det totala intäktsbortfallet pga. avskaffade tillhandahållandeav- gifter har ovan beräknats till , vilket ska minskas med den andel av avgifterna som är besöksavgifter. Om denna antas uppgå till skulle det totala intäktsbortfallet uppgå till . Antalet tillkommande besök med besöksavgift är mycket svårt att uppskatta, eftersom det är avhängigt hur varje landsting skulle besluta när det gäller avgiftsprinciper. Ett mycket försiktigt anta- gande kan vara att antalet avgiftsbelagda besök kan öka med mellan 130 000 och 260 000, vilket skulle motsvara förstärkta avgiftsintäk- ter på brutto, beräknat utifrån den nu vanligaste avgiften för sjukvårdande behandling på 80 kro- nor. Till detta ska sedan läggas effekten av högkostnadsskyddet som ovan uppskattats till , dvs. ca hälften av nya av- gifter kommer att fångas upp av högkostnadsskyddet. Det innebär att intäktsförstärkningen totalt kan uppskattas till högst 5–netto. Sammantaget är det alltså ett uppskattat intäktsbortfall för lands- tingen på 90–som ska finansieras. Utredningen föreslår att det ska ske genom en höjning av beloppsgränsen i hög- kostnadsskyddet. Utifrån resonemangen ovan kan en höjning av beloppsgränsen i högkostnadsskyddet med beräknas ge en ökad intäkt för landstingen på mellan 100 och 208 miljoner kro- nor. En enkel baklängesuppskattning indikerar att en höjning på skulle kunna finansiera utredningens förslag i den del som gäller avgifter för hjälpmedel. Kostnaden för subventionerade datorer Kalkylen nedan är beräknad på en subventionsnivå om 5 000 kro- nor, vilket motsvarar hälften av kostnaden för ett datorpaket som kostar . Förslaget: Erbjud förtidspensionerade personer med funktions- hinder subventionerat datorinköp. Erbjudandet ska i storleksord- ning motsvara personalköp av datorer i arbetslivet (hemdatorköp). Bidraget antas vara och utbetalas högst var fjärde år till personer i åldern 19–som uppbär sjukersättning eller akti- vitetsersättning på heltid. Hur många personer uppbär sjukersättning och aktivitetsersättning i denna åldersgrupp? Totalt har cirka 19 000 personer i åldern 19–29 hel sjukersättning och aktivitetsersättning, varav 12 673 personer har hel sjukersättning/tidsbegränsad sjukersättning och 6 283 per- soner hel aktivitetsersättning. Hur många av dessa har datorer i hemmet ? av de funktionshindrade har tillgång till datorer i hemmet, enligt en undersökning avseende 2000/2001 genomförd av SCB och HI, se tabell nedan. I denna grupp finns både förvärvs- arbetande, som redan kan ha tillgång till subventionerade datorer, och personer med förtidspension eller sjukbidrag. Andelen med dator i hemmet i gruppen förtidspensionerade personer med funk- tionshinder är därför förmodligen lägre än för funktionshindrade totalt sett. Om vi antar att andelen uppgår till , så har 13 300 personer i denna grupp tillgång till datorer i hemmet . 16–44 år 45–64 år 65–84 år Källa: SCB och , 2002 Hur många i denna grupp har inte tillgång till datorer i hemmet ? Utifrån ovanstående resonemang har alltså cirka 5 700 personer i mål- gruppen inte tillgång till datorer i hemmet . En undersökning av (Svenskarna och Internet 2003) visar att intresset för att skaffa sig en dator bland dem som inte har tillgång till dator i hemmet är lågt. Hela tre fjärdedelar av dessa anger att de inte tänker skaffa någon dator till hemmet. Hälften av dem som inte har en dator hemma anger att orsaken till detta är att de inte har något intresse av det. Andelen som inte har dator i hemmet för att de anser att det är för dyrt uppgår till . Personer i denna grupp skulle kunna nappa på ett erbjudande om subventionerat datorinköp. För vissa kan be- talningsviljan dock vara så låg att inte ens en relativt hög subvention skulle motivera ett datorinköp. Bland ungdomar i ålder 19–som har aktivitetersättning/sjukersättning på heltid finns dessutom en grupp med så omfattande funktionshinder att egen dator- användning bedöms mycket osannolik. Storleken av denna grupp är inte känd. Med hänsyn till ovanstående har vi antagit att antalet personer som bedöms vilja köpa en dator om köpet subventioneras uppgår till högst hälften av de 5 700 personer som inte har dator i hemmet = 2 850 personer. Om samtliga skulle nappa på erbjudandet skulle andelen med tillgång till dator i hemmet bland funktions- hindrade personer med aktivitets- och sjukersättning uppgå till . Hur stor blir kostnaden för samhället? skulle varje person bara kunna söka bidrag en gång. Kostnaden för att subventionera samtliga 2 850 personer med år 1 skulle uppgå till . kommer dock nya personer in den gruppen som är aktuell för subvention. Om varje ålders- grupp är precis lika stor (dvs. om 19-åringarna är lika många som 20-åringarna osv.) och skulle efterfråga subventionerade datorer i samma utsträckning så skulle ca 259 ytterligare personer begära subvention år två (2 850/11= 259) osv. kan således utgiften öka grundat på beräkningen [259*5000 = 1 295 000). Den totala utgiften för samhället blir därför grundat på beräkningen (14 250 000 + 1 295 000 *3= 18 135 000) om erbjudandet utnyttjas i antagen utsträckning. Den årliga kostnaden motsvarar . Beloppen är ej juste- rade för inflation. Vid ett lägre intresse, motsvarande av de personer som inte har dator i hemmet, kan samhällets kostnad beräknas till . Den årliga kostnaden blir då . Inte heller dessa belopp är justerade för inflation.