sou · GSB327 · 2005-01-01 00:00:00 — en ökning av den nominella studietiden från till . I förhållande till dagens situation är det emellertid ingen större ökning i praktiken. En utbildningsstruktur enligt förslaget kan inte införas med omedelbar verkan. Grundutbildningen måste på många håll an- passas så att längre utbildningar som bör ge direkt tillträde till fors- karutbildning blir forskningsförberedande i tillräckligt hög grad. Masterutbildningar av olika omfattning och med olika grad av bredd respektive djup måste utvecklas och prövas. som krävs för att utveckla adekvata tvååriga masterutbildningar ska det därför finnas övergångsbestämmelser som gör det möjligt att påbörja en fyraårig forskarutbildning på den avancerade nivån. För att ge doktoranderna en viss pedagogisk erfarenhet och en allmän insikt i den akademiska verksamhetens villkor och förut- sättningar är det lämpligt att komplettera doktorandanställningen med undervisning. Den totala studietiden blir då . Undervisningsinsatsen, som ska bekostas av medel för grundutbildningen, kan utsträckas till om doktorandan- ställningen innehas på halvtid och kombineras med annan anställning. Licentiatexamen har i vårt förslag inget eget berättigande men bör finnas kvar som en etappavgång från doktorsutbildningen. För dem som antas genom uppdragsverk- samhet och som önskar en kortare utbildning av arbetets skäl bör den särskilda antagningen till licentiatstudier finnas kvar. , då nya masterutbildningar utvecklats som leder direkt till treårig fors- En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag karutbildning, kan frågan övervägas på nytt. Någon motsvarighet till licentiatexamen finns inte i övriga . Masterexamen införs som grundläggande behörighetskrav för antagning till doktorsutbildning. (HF)4 Generell princip för examensstruktur ska vara 3+2+3 år. Särskilda forskningsförberedande moment ska ingå i en tvåårig masterutbildning som ger behörighet att antas till doktors- utbildning, som ska vara treårig. finns möjlighet att antas till fyraårig forskarutbildning inom ramen för särskilda övergångsbestämmelser. Licentiatexamen utgör etappavgång från doktorsutbildningen . Särskild antagning till licentiatutbildning tas bort men behålls för dem som bedriver doktorsutbildning parallellt med annan yrkesverksamhet och finansieras av arbetsgivaren. Kapitel 6 och 7 4.4.1Information, rekrytering, antagning och introduktion Doktorsutbildningen ska attrahera de mest lämpade individerna och dessutom ge möjlighet för tidigare underrepresenterade grupper. Redan inom grundutbildningen ska studenterna få en klar bild av vad doktorsutbildning innebär, vad den kräver av individen och vilka möjligheter den öppnar för framtida arbete inom såväl universitets- och högskolesystemet som i samhället utanför akademin. Rekryteringen är grundläggande för doktorsutbildningens resul- tat. En påbörjad forskarutbildning är dessutom en stor investering för såväl högskolan som doktoranden. Hur rekrytering, urval och antagning görs är alltså en viktig fråga för både kvalitet, effektivitet, jämställdhet och rättssäkerhet. Bristande eller missvisande infor- mation om doktorsutbildningen bör inte vara orsaken till att intresserade studenter aldrig söker till doktorsutbildning eller till 3I slutet av varje förslagsruta hänvisas till kapitel där förslagen motiveras och diskuteras. 4Varje förslag som innebär ändring i Högskoleförordningen är markerat med (HF). En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag att personer söker med en felaktig bild av vad utbildningen innebär och vad som krävs av doktoranden. Ett positivt och noggrant urval bör göras enligt fastställda kriterier. Information om forskarutbild- ningen och rekrytering av doktorander sker ofta på ett alltför informellt sätt. Detta kan vara en bidragande orsak till att rörligheten mellan lärosätena är liten. Vi föreslår att regler införs om att antagningen skall göras samlat och genom nationella utlysningar. Det ska vara möjligt för arbetsgivare att betala för doktors- utbildning för sina anställda. Doktorander inom ramen för doktorsutbildning som betalas av arbetsgivare kan jämföras med studenter på uppdragsutbildning. Arbetsgivarens förslag om vem som bör antas prövas av fakultetsnämnden. Prövningen ska göras på samma sätt och med samma kriterier för bedömning, som studenter som söker i vanlig ordning. Förordningen om uppdrags- utbildning bör kompletteras med möjlighet att köpa även doktors- utbildning, vilket också ska gälla studenter från andra länder. De förordningstekniska lösningar som krävs därutöver bör analyseras vidare. Information och marknadsföring av doktorsutbildningen både lokalt vid lärosätena och generellt förbättras, bl.a. genom upprättande av en nationell doktorandportal. Öppet ledigförklarande ska gälla för alla utbildningsplatser på doktorsutbildningen. Behörighetskrav, antagningsformer och urvalskriterier ska vara kända nationellt och utformade så att de inte försvårar för sökande från andra lärosäten att bli antagna. Krav ska ställas på nödvändig introduktion till doktorsutbild- ningen, som bl.a. innehåller information om doktorandens rättigheter och skyldigheter samt förväntningar på doktoranden. Det ska vara möjligt för arbetsgivare att köpa doktorsutbild- ning, vilket inkluderar studenter från andra länder. Samma krav för tillträde till utbildningen ska gälla för uppdragsdoktorander som för övriga doktorander. En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag Av svaren på den förfrågan till lärosätena som utredningen skick- ade ut (bilaga 4) framgår att beslut om forskar- utbildningen, antagning, rutiner, studieplaner m.m. oftast är dele- gerade långt ner i organisationerna. Det leder till stor spridning i tillämpningen av olika regler kring forskarutbildningen, vilket ger doktoranden, men även handledare och lärare, en otydlig bild av vad som egentligen gäller och en orättvis behandling under studie- tiden. Det är angeläget att fakultetsnämnden, som ansvarig för ledning av verksamheten, tar aktiv del i forskarutbildningsfrågor genom att upprätta vissa gemensamma bestämmelser och riktlinjer, mer eller mindre ingående beroende på verksamhetens konfor- mitet. Det är rimligt att vissa krav ställs på en enhetlig lokal hantering av frågor rörande verksamhetens övergripande inriktning samt riktlinjer som rör doktorsutbildningens allmänna principer. För att organisera detta men inte minst för att säkerställa kvaliteten i utbildningen kan det vara lämpligt med en funktion som studie- rektor, antingen på fakultetsnämndsnivå eller på annan mer över- gripande nivå än det enskilda forskarutbildningsämnet. Även styrelserna för högskolorna bör ta ett samlat ansvar för forskar- utbildningen på ett övergripande plan. Genom föreskrifter riktade till fakultetsnämnder kan en tydligare och mer enhetlig hantering genomföras. Handledningsfunktionen är central i doktorsutbildningen. Brister i handledningen är enligt vissa undersökningar en viktig orsak till utdragna eller avbrutna forskarstudier, och många doktorander är starkt beroende av en handledare. Handledarna är å sin sida ofta utlämnade till sig själva och får varken tillräckligt med tid eller stöd för sin svåra uppgift. Få doktorander har en kvinnlig handledare. För att bryta den ensidiga dominans en ensam handledare kan innebära så bör det vara ett krav för all doktorsutbildning att handledarfunktionen ska utgöras av minst två handledare för varje doktorand. Det innebär att det alltid ska finnas minst en biträdande handledare, som mycket väl – och ibland företrädesvis – kan vara från en annan institution eller från någon funktion i arbetslivet utanför högskolan. En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag Handledningen bör utvecklas som profession. Det kan kallas utveckling av handledarkompetens som bl.a. innebär kunskap om gällande regler och riktlinjer och innehålla moment av forsknings- etik samt kunskap om jämställdhet och genus. Som ett medel för utveckling av handledarkompetens, men också för kontaktverk- samhet mellan handledare, kan införas utvecklingsgrupper vid lärosätena eller i samverkan mellan flera lärosäten. På vissa håll har inrättats forum för handledare för fakultets- och ämnesöver- skridande kollegiala diskussioner om handledning och doktors- utbildning. För varje doktorand ska utses en huvudhandledare och minst en biträdande handledare som även kan vara från annan institution eller från extern verksamhet. Fler doktorander ska ha kvinnliga handledare. Utveckling av handledarkompetens ska vara obligatorisk för huvudhandledare. En trygg studiefinansiering är viktig såväl för rekryteringen som för att doktoranden koncentrerat ska kunna ägna sig åt forskar- studierna. Utbildningsbidraget har vissa brister härvidlag, och än mer gäller det stipendier som är en relativt vanlig inledande finansi- eringsform. Det finns också oklarheter om hur prövningen av finansieringen vid antagning bör göras, samt vilket finansierings- ansvar som föreligger för antagna doktorander, vilket kan vara ett problem såväl för högskolan som för doktoranden. har i rapporten för doktoran- der – rättssäkerhetsaspekter föreslagit att den individuella studie- planen ska innehålla en finansieringsplan, som omfattar hela utbild- ningstiden.5 Förslaget har överlämnats till regeringen. Detta är ett utmärkt sätt att tydliggöra vilka villkor som ska gälla för dok- torandens studieförsörjning under utbildningen. 5 , Studiefinansiering för doktorander – rättssäkerhetsaspekter. En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag utvecklat förslaget så att högskolan ges ett tydligt ansvar för att säkra studiefinansieringen . Enligt högskoleförordningen ska för varje doktorand upprättas en individuell studieplan, där en beskrivning görs av alla åtaganden för såväl doktorand och handledare som fakultetsnämnd och vad som behövs för att utbildningen ska kunna genomföras på ett effektivt sätt. Den ska fastställas av fakultetsnämnden efter samråd med doktoranden och hans eller hennes handledare och följas upp av fakultetsnämnden minst en gång . Doktorandspegel visar att av doktoranderna i under- sökningen saknar individuell studieplan och att av dem som har en sådan är nöjda med uppföljningen. Det är viktigt att alla åtaganden för såväl doktoranden som handledaren redovisas i planen. I händelse av att doktoranden i väsentlig utsträckning åsidosätter sina åtaganden enligt studie- planen ska fakultetsnämnden besluta att doktoranden inte längre ska ha rätt till handledning och andra resurser. Ett sådant beslut kan bara fattas med utgångspunkt i studieplanen. Den individuella studieplanen ska därför utformas som en överenskommelse mellan högskolan och doktoranden, vilket innebär ett ömsesidigt åtagan- de. Lärosätena uppvisar många olika sätt att tillämpa centrala för- fattningar, regler och riktlinjer beträffande forskarutbildningens genomförande och kringrutiner. Vissa olikheter beror på att regel- verket tolkats på olika sätt, andra beror på att det tillämpats annorlunda än vad som avsetts m.m. Det innebär en rättsosäker situation för doktoranden att inte få klara och tydliga besked om vad som gäller utifrån dels central reglering dels eventuella gemen- samma lokala bestämmelser. Enligt ska tre krite- rier vara uppfyllda för att rättssäkerhet ska råda.6 Reglerna ska: 1.vara klara och adekvata, 3.tillämpas lojalt och korrekt av de rättstillämpande organen. Det innebär att omsorgen om rättssäkerheten är ett ansvar för såväl lagstiftaren som rättstillämparen. I vår utredning försöker vi finna sådana avsnitt i förordningen där de nationella reglerna behöver förtydligas eller ytterligare regler behöver införas. 6 , 20 åtgärder för att stärka studenternas rättssäkerhet (rapportserie 2001:27 R). En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag säkerheten ska stärkas genom förtydliganden och kompletteringar av oklarheter och brister i regleringen som rör ansvar, befogenheter och förhållande doktorand – lärosäte. Den individuella studieplanen ska utnyttjas som det kraftfulla verktyg den är avsedd att vara för doktorandarbetets planering och för att beskriva högskolans och doktorandens respektive rättigheter och skyldigheter. Den individuella studieplanen ska bl.a. innehålla en finansie- ringsplan, som omfattar hela utbildningstiden och ska utformas som en överenskommelse mellan högskolan och doktoranden. Högskolorna ansvarar för att doktorandernas studiefinansiering kan säkras . Utbildningsbidrag avskaffas som finansieringsform för dok- torander på treårig doktorsutbildning. Doktorandanställning gäller för hela doktorsutbildningen. Under den övergångsperiod som den fyraåriga forskarutbild- ningen slutförs ska gälla att sjukdom, förtroendeuppdrag eller föräldraledighet inte får leda till att utbildningsbidraget dras in. Högskolorna ska inte tillåtas inrätta stipendier som studie- finansiering i stället för utbildningsbidrag eller anställning som doktorand. Kapitel 7 och 9 Hur ska forskarutbildningen kunna förbereda både för fortsatt karriär som forskare och för mer generalistinriktat arbete utanför högskolan? Hur stora variationer kan tillåtas när det är fråga om en doktorsutbildning? Genom att betona perioden efter doktorsexa- men som en inskolning till fullfjädrad forskare, eller till ett yrkesliv utanför akademin, ges goda förutsättningar för den dubbla roll som doktorsutbildningen bör ha. En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag Doktorsexamen blir med vårt förslag antingen ett slutsteg inför en mer diversifierad yrkeskarriär eller ett första steg som tillsam- mans med ytterligare meritering under bl.a. en anställningstid som doktor ger möjlighet att utvecklas till högkvalitativ forskare med internationell konkurrenskraft. I högskolesystemet utgör de doktorsexaminerade en oundgäng- lig rekryteringsbas för anställningar som lektorer och professorer. En diskussion om forskarutbildningens dimensionering, oavsett om den ska vara oförändrad, öka eller minska, måste kopplas till en analys av möjligheten till fortsatt meritering efter examen som förberedelse för högre lärar- och forskaranställningar. I utredning- ens uppdrag ingår detta som en särskild uppgift. Av de underlag vi haft tillgång till framgår med all önskvärd tydlighet att bristen på fortsättnings- och meriteringsmöjligheter måste avhjälpas för att garantera återväxten av seniora forskare och lärare. finns alltför få möjligheter till anställning för fortsatt forskningsverk- samhet, vilket innebär att många, särskilt kvinnor, avstår från fors- karutbildning på grund av osäkra framtidsmöjligheter. Den nyexaminerade doktorn, som avser att stanna inom akademin, måste få möjlighet att självständigt pröva och utveckla sig själv och sin egen forskning, i all synnerhet efter en treårig doktorsutbildning. En väl definierad, men också åtkomlig anställ- ningsform direkt efter examen, blir därför en nödvändighet för ett trovärdigt system som tar sin utgångspunkt i forskning och grund- utbildning och de krav som ställs på disputerade lärare och seniora forskare för fortsatt kunskapsuppbyggnad. En tydlig och möjlig väg in i fortsatt akademisk karriär borde stimulera intresset för doktorsutbildning allmänt. Vi föreslår därför en ny anställningsform, anställning som doktor , i syfte att nyexaminerade doktorer ska kunna få en direkt fortsättning efter examen för reflektion, meritering och ställningstaganden rörande eventuell fortsatt forskarkarriär och inriktning. Anställ- ningen ska prövas med relativt enkla medel utan sakkunnig- utlåtande. Det är angeläget att undervisning läggs in som en del i anställningen för att ge doktorn en viss pedagogisk erfarenhet och det bör också vara möjligt att förlägga en del av tiden utomlands. Som en fortsättning på den inledande karriärvägen förordar vi en satsning på anställningar som biträdande lektor. Det ger en tydlig möjlighet till karriärstege då den biträdande lektorn gör ett bra arbete och trivs med sin arbetssituation. Vi tror dessutom att den anställningsformen främjar rekrytering av kvinnor till fortsatt En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag anställning inom akademin. är det förhållandevis fler kvinnor än män som väljer bort fortsatt akademisk karriär för annat arbetsliv. Anställningen som forskarassistent har också stor betydelse för möjligheter till fortsatt meritering inom akademin. Jämfört med anställningen som biträdande lektor är den dock tidsbegränsad. Att anställas som biträdande lektor anställning som doktor innebär en klart utstakad karriärväg till verksamhet som lärare och forskare med möjlighet till befordran genom hela akademiska systemet. Anställningar som doktor och som biträdande lektor för meritering efter doktorsexamen ska finnas i sådan utsträckning att de i realiteten överbryggar glappet mellan doktorsexamen och verksamhet inom akademin som senior forskare/universitetslektor. Anställningen som doktor kan också användas som en introduk- tion för den nyexaminerade doktorn till arbetslivet utanför akademin. En delad anställning mellan företag, organisationer, offentlig verksamhet å ena sidan och högskolan å den andra kan tjäna det syftet. skapas närmare kontakter mellan hög- skola och arbetsliv utanför högskolan och därmed ökad möjlighet att utveckla en dialog som leder till arbetslivets insikt kring dok- torsutbildningen och vilken kompetens den ger och för akademin en bättre förståelse för behov i arbetslivet utanför akademin. En viktig del i planeringsarbetet med den nya doktorsutbild- ningen är uppföljning i relation till uppställda mål. Vad händer doktorerna på arbetsmarknaden och hur uppfattas deras utbild- ning? Uppföljning av vad som händer doktorerna efter examen är nödvändig för att ge lärosäten, arbetsmarknad, doktorander och grundutbildningsstudenter kunskap om den arbetsmarknad som behöver eller kräver doktorskompetens och vilka nya arbetsområ- den som skulle gynnas av fler doktorsutbildade. En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag En anställningsperiod efter doktorsexamen införs som en tydlig övergång till fortsatt forskningsverksamhet inom an- tingen akademin eller arbetslivet utanför. En särskild anställ- ningsform, anställning som doktor, inrättas. Medel för anställning som doktor tilldelas lärosätena av rege- ringen i förhållande till antal avlagda doktorsexamina eller för- delas av och . Anställning som doktor kan delas mellan anställning i ett före- tag/förvaltning/organisation och anställning inom en högskola. Endast högskolans del av sådan anställning finansieras med statsanslag. Jämställdhetsfrågan har på samma sätt som för internationalise- ringen behandlats så att den genomsyrar hela utredningsarbetet. Förutom att jämställdhet givetvis är ett rättvisekrav, vilket vi inte haft anledning att närmare analysera inom utredningen, så är jäm- ställdhet en viktig kvalitetsfråga. Att enbart tillgodose kravet på balanserad sammansättning i olika organ och sammanhang behöver inte per definition leda till ökad jämställdhet. Kravet på att både mäns och kvinnors önskemål, intressen och villkor ska tillgodoses i genomförande och organisation av verksamheten måste också uppmärksammas tydligare. Den faktor som är svårast att både identifiera, förklara och undanröja är det s.k. glastaket. Det handlar om att bryta invanda strukturer och beteenden, förvärvade mönster och svåråtkomliga företeelser som är kvarlevor av en epok då männen ensamma styrde verksamheten inom akademin. Även om vi av naturliga skäl inte kunnat lösa det problemet inom ramen för denna utredning gör vi dock bedömningen att vissa av våra förslag bidrar till att utjämna skillnader mellan män och kvinnor i olika situationer före, under och efter doktorsutbildningen. En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag Rekrytering och urval genomförs öppet med kända former och urvalskriterier. Doktorsutbildningen är strukturerad och har en tydligare form. Goda möjligheter till fortsatt meritering direkt efter doktors- examen. Fler forskarskolor och mer forskarskoleliknande arbetssätt i genomförandeprocessen. Doktorander har doktorandanställning hela utbildningstiden. Alla doktorander har huvudhandledare och minst en biträdande handledare. Utveckling av handledarkompetens ska vara obligatorisk för huvudhandledare. Andelen kvinnliga handledare ökar. Internationalisering och rörlighet inom och utom landet är en viktig angelägenhet för regering och riksdag, särskilt i ljuset av den pågående Bolognaprocessen. Inom ramen för både den processen och arbete görs stora ansträngningar i syfte att undanröja hinder för mobilitet både för studerande mellan utbild- ningssystemen och examinerade mellan arbetsmarknaderna. Målsättningen är att skapa ett gott utbyte mellan studenter och lärare från olika länder, men också mellan svenska högskolor och universitet. Det blir ett problem när andra verksamheter både inom och utanför successivt ökar utbytet medan studentmobili- teten ligger kvar på en relativt låg nivå. I utredningen har vi haft det ökade behovet av internationalisering och kontaktskapande som en röd tråd genom arbetet. Alla förslag som diskuterats har granskats så att de inte lägger hinder i vägen för internationalisering och rörlighet utan tvärtom främjar det syftet. En ny examensstruktur enligt vårt förslag åstadkommer betyd- ligt bättre förutsättningar för utbyte av bl.a. doktorander. Så gör också förslaget om anställning som doktor efter avslutade studier, En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag vilket ger möjlighet att inom ramen för anställningen vistas vid annat lärosäte, svenskt eller utländskt. Inom har diskussioner förts om angelägenheten av att skapa möjligheter att inrätta gemensamma examina för flera lärosäten i olika länder, joint degrees. I ett första steg bör en analys genomföras för att identifiera de praktiska och juridiska hinder som bör undanröjas för att det skall bli möjligt att inrätta sådana examina. Att tillbringa utomlands som postdoc har blivit vanligare , och blir vanligare även inom kulturveten- skaperna. Detta är positivt för internationella nätverk. Ett problem är att rätten till sjuk- och föräldrapenning förloras utomlands. Den faktorn som hindrande för att utnyttja postdok- möjligheten borde kunna elimineras. Ett vidgat samarbete i nordiskt perspektiv, bl.a. på det sätt som beskrivs i den s.k. ,7 bör kunna komma till stånd genom vårt förslag om forskarskolor. Ett antal nordiska forskarskolor finns inrättade, några är under utveckling och det är angeläget att inrätta flera. Vårt förslag innebär att en del av de femtio forskar- skolor som föreslås ska vara avsedda för forskarutbildning inom ramen för forskarskolor tillsammans med något eller några nor- diska länder. För att sprida information om våra doktorsutbildningar utanför gränser måste det finnas översättning till engelska både om doktorsutbildningssystemet som sådant och om enskilda utbild- ningar. Förutom den information som enskilda lärosäten använder sig av i kontakter med utländska lärosäten bör informationen på engelska också hållas i en nationell ram som administreras av Hög- skoleverket. För att främja internationaliseringssträvandena menar vi att det måste bli möjligt för utländska doktorander att stanna i efter examen. Det är angeläget att finna en lösning som gör detta möjligt. 7 , NORIA: om nordisk forskning och innovation – globalt ledande genom ökat samarbete (för undervisning och forskning, ). En Ny Doktorsutbildning – ett samlat förslag Den nya examensstrukturen underlättar inter- nationellt utbyte. Alla doktorander ska ges möjlighet att skapa internationella kontakter. Högskolorna avsätter särskilda medel för internatio- nella kontakter i doktorsutbildningen. Medlen redovisas i års- redovisningen. Samlad information om tillgängliga doktorsutbildningar bör i relevanta delar presenteras på engelska för utländska sökandes behov. En viss del av de medel som disponerar för forskarskolor ska utnyttjas för nordiska forskarskolor. Arbetet inom ramen för anställning som doktor bör kunna förläggas utomlands för dem som så önskar.