sou · GSB337 · 2005-01-01 00:00:00 — Straff – de särskilda straffstadgandena människor och miljön. Inte heller finns någon skillnad i straffvärde mellan överträdelser av 29 kap. 3 § och 29 kap. 6 §. När de mindre allvarliga överträdelserna förts bort från det straffbara området och en begränsning gjorts av de personer som omfattas av straffansvar finns ingen anledning att behålla en lägre straffskala än den som gäller för brott enligt 29 kap. 3, 4 och 5 §§ . Straff- latituden bör därför även för detta brott vara böter eller fängelse i högst . 5.8.5Inget undantag för ringa brott Det straffbara området är genom våra förslag betydligt mindre än . De gärningar som kan komma i fråga har preciserats och begränsats och de aktörer som kan fällas till ansvar är färre än . En förutsättning för straffansvar är att en åtgärd som vidtagits eller en underlåtenhet är ägnad att försvåra bedömningen av riskerna för att människors hälsa eller miljön skall skadas. Genom denna brottsförutsättning kan vissa icke straffvärda över- trädelser sorteras bort. Vi bedömer att det inte behövs några ytterligare undantag från det straffbara området. Därför bör 29 kap. 6 § inte längre omfattas av undantaget för ringa brott i 29 kap. 11 § första stycket. Om vårt förslag till ny lydelse av 29 kap. 6 § genomförs innebär det att många överträdelser som omfattas av straffbestämmelsen avkriminaliseras. Genom att undanta överträdelser av regler om klassificering, överlämnande av information och märkning såvitt avser kemiska produkter från tillämpningsområdet för 29 kap. 3 § är endast de överträdelser av dessa förpliktelser som omfattas av 29 kap. 6 § straffbelagda. Andra överträdelser av märkningsregler än de vi nu föreslår bör vara straffbelagda i 29 kap. 6 § har vi ansett vara mindre allvarliga. De kan i vissa fall behöva sanktioneras, men det är tillräckligt att det sker genom miljösanktionsavgifter. Det kan t.ex. handla om överträdelser som begås av andra än dem som omfattas av straffbestämmelsen (se bilaga 3). Straff – de särskilda straffstadgandena 5.8.7Märkning av genetiskt modifierade organismer och biotekniska organismer Straffbestämmelsen i 29 kap. 6 § omfattar även överträdelser av regler om märkning av produkter som innehåller eller består av genetiskt modifierade organismer och andra biotekniska organismer. Biotekniska organismer används endast i ett fåtal fall. Genetiskt modifierade organismer förekommer i begränsad omfattning. Den gentekniska verksamhet som förekommer omfattas till största delen av krav på förprövning. På den punkten finns en avgörande skillnad jämfört med vad som gäller för kemiska produkter. Behovet av straffsanktionerade märkningsregler på genteknikens område kan därför inte jämföras med motsvarande behov för kemiska produkter. Det finns regler om märkning av genetiskt modifierade organismer i förordningen om utsättning av genetiskt modifierade organismer och i föreskrifter från centrala förvaltningsmyndigheter.105 Av dessa kan inga likställas med de skyldigheter på kemikalieområdet som vi vill lyfta fram i förslaget till ny lydelse av 29 kap. 6 §. Straffbestämmelsen om bristfällig miljöinformation bör därför inte omfatta produkter som innehåller eller består av genetiskt modifierade organismer eller andra bio- tekniska organismer. Våra förslag ger dock utrymme för att straffsanktionera brist- ande märkning av sådana produkter och organismer i annan ord- ning. Märkning är en form av försiktighetsmått.106 Eftersom överträdelser av föreskrifter om försiktighetsmått vid genteknisk verksamhet är straffsanktionerade i 29 kap. 8 § första stycket 18, täcks underlåtenhet att följa märkningskrav även av denna straff- bestämmelse. I avsnitt 5.9 föreslår vi att straffansvar enligt denna bestämmelse kvarstår men begränsas till föreskrifter som meddelats av regeringen. Det är således möjligt för regeringen att utfärda regler om märkning av genetiskt modifierade organismer som blir straffsanktionerade. Krav på märkning av genetiskt modifierade organismer skall i vissa fall utformas som villkor i tillstånds- beslut.107 Överträdelser av sådana kan vara straffsanktionerade som villkorsbrott. Överträdelser som gäller biotekniska organismer omfattas av vårt förslag till ny lydelse av 29 kap. 3 §. 1054 kap. 1 § förordningen om utsättning av genetiskt modifierade organismer. 106Se avsnitt 4.2.7. 107Se 3 kap. 17 § 5 förordningen om utsättning av genetiskt modifierade organismer. Straff – de särskilda straffstadgandena omfattar underlåtenhet att vidta tillräckliga försiktighetsmått. Underlåtenhet att följa krav på märkning av biotekniska organismer täcks av denna straffbestämmelse. Märkning och spårbarhet av genetiskt modifierade organismer enligt EG-förordning Märkning av kemiska produkter syftar till att sända signaler till användare av produkten att den kan vara farlig och därför bör hanteras och användas på visst sätt. För genetiskt modifierade organismer finns en annan typ av märkningsregler. Genom EG- förordningen om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer m.m. ställs krav på att varor som innehåller genetiskt modifierade organismer skall vara märkta för att konsumenter skall kunna göra aktiva val av vilken typ av produkter de vill köpa. Kopplat till detta krav finns också föreskrifter om spårbarhet som går ut på att det skall vara möjligt att följa en genetiskt modifierad produkt bakåt i produktionskedjan och ta reda på var den kommer ifrån och hur den producerats. Detta är dock en annan typ av märkning än den märkning av kemiska produkter som regleras med stöd av . I den mån märkning av genetiskt modifierade organismer för att möjliggöra konsumenternas aktiva val skall straffsanktioneras bör det ske i en annan bestämmelse än 29 kap. 6 §. 5.929 kap. 8 § Till följd av förslag i tidigare avsnitt har mycket förts bort från straffbestämmelsen. Det som återstår görs tydligare och det straff- bara området avgränsas till straffvärda överträdelser. Sådana över- trädelser som även omfattas av straff enligt smugglingslagen förs bort. Straffbestämmelsen i 29 kap. 8 § utgör en katalog som innehåller 28 olika punkter. Innehållet täcker i princip hela balkens tillämpningsområde – här finns straffregler om naturvård, artskydd, Straff – de särskilda straffstadgandena miljöfarlig verksamhet, vattenverksamhet, förorenade områden, genteknik, kemikalier, avfall m.m. De fyra sista punkterna kriminaliserar vissa överträdelser av förpliktelser enligt EG-förordningar. Bestäm- melsen är svåröverskådlig och omfattar både allvarliga och mindre allvarliga överträdelser. Vi föreslår att de bestämmelser om områdesskydd som regleras i 29 kap. 8 § förs över till en ny straffbestämmelse.108 Även reglerna om artskydd föreslås flyttas och ges en egen brottsrubri- cering.109 För att öka tydligheten i 29 kap. har vi velat föra samman sådana straffbestämmelser som har ett nära samband. T.ex. föreslås att alla bestämmelser om försiktighetsmått på kemikalieområdet skall straff- sanktioneras i 29 kap. 3 §. De punkter i 8 § som rör kemikaliefrågor och som fortsatt bör vara straffsanktionerade flyttas därför dit. Vi har också i möjligaste mån velat göra skillnad mellan brott mot miljön och brott mot kontrollsystemet. Därför föreslår vi att de bestämmelser som rör brott mot kontrollsystemet och som fortsatt bör omfattas av straff flyttats till sådana straffbestäm- melser. I 29 kap. 8 § finns straffbestämmelser för överträdelser som också är straffbara enligt smugglingslagen. Förfaranden som kan straffas enligt smugglingslagen skall inte leda till ansvar enligt miljöbalken.110 Sådana överträdelser bör därför tas bort ur miljö- balken. Det har dock inte varit möjligt att i alla delar åstadkomma själv- ständiga straffbestämmelser eller flytta nuvarande bestämmelser till andra straffbud där de sakligt hör hemma. En del bestämmelser bör behållas som blankettstraffbud i 29 kap. 8 §. Vi har dock minskat bestämmelsens omfång betydligt. Därmed har den blivit mer lättill- gänglig och överskådlig. I likhet med våra strävanden när det gäller övriga blankett- straffbud i 29 kap. vill vi göra det straffbara området tydligt och avgränsa det till de verkligt straffvärda överträdelserna. Vi föreslår därför att vissa bestämmelser helt förs bort från det straffbara området. De bestämmelser som kvarstår bör i vissa fall inskränkas så att icke straffvärda beteenden faller utanför tillämpningsområdet. I ett fall förs en ny punkt in i bestämmelsen. Den avser sådana förbud mot fiske som kan meddelas med stöd av 28 kap. 13 § och 108Områdesskyddsbrott i 29 kap. 2 a § – se avsnitt 5.2. 109Artskyddsbrott i 29 kap. 2 b § – se avsnitt 5.3. 11029 kap. 11 § andra stycket. Straff – de särskilda straffstadgandena som straffsanktioneras i 9 § första stycket 10. I avsnitt 5.10.1, punkt 10, kommenteras denna straffsanktion när- mare och skälet till att den bör flyttas till 8 §. 5.9.1Föreslagna ändringar punkt för punkt Nedan kommenteras bestämmelserna punkt för punkt enligt den nuvarande lydelsen. I punkt 1 straffbeläggs överträdelser av föreskrifter för totalförsvaret meddelade med stöd av 1 kap. 5 § i vissa fall. Bestäm- melsen i 1 kap. 5 § ger regeringen rätt att, om det är nödvändigt för att stärka förvarsberedskapen, meddela föreskrifter för totalför- svaret som avviker från balken. Vi ser ingen anledning att föreslå någon ändring av denna punkt. Punkt 2–5. Samtliga dessa punkter gäller överträdelser av bestäm- melser för områden som är skyddade enligt 7 kap. I avsnitt 5.2 har vi föreslagit en ny straffbestämmelse för skyddade områden med rubriceringen områdesskyddsbrott. Dessa punkter täcks av den bestämmelsen och bör därför utgå ur 8 §. Med stöd av denna punkt kan den straffas som bryter mot bestämmelser om försiktighetsmått inom miljöskyddsområde. Miljöskyddsområde inrättas enligt 7 kap. 19 § av regeringen. Inom ett sådant område kan enligt 7 kap. 20 § reger- ingen eller, efter delegation från regeringen, meddela bestämmelser om skyddsåtgärder, begränsningar eller försiktig- hetsmått. Två miljöskyddsområden har inrättats med stöd av mot- svarande regler i miljöskyddslagen. De omfattar i samt . Inga miljöskyddsområden har inrättats enligt . Vi har tidigare konstaterat att försiktighetsmått är ett vitt begrepp som omfattar bland annat både skyddsåtgärder och begränsningar.111 De straffbara gärningarna i miljöskyddsområden kan bestämmas av regeringen eller och varierar från område till område. Regeringen eller fyller ut det straffbara området både genom att ange var skyddet gäller och vilka försiktighetsmått som skall vidtas. Miljöskyddsområden kan inrättas när särskilda åtgärder krävs på grund av att ett område är utsatt för föroreningar eller inte upp- fyller en miljökvalitetsnorm. Överträdelser av sådana bestämmelser 111 Se avsnitt 4.2.7. Straff – de särskilda straffstadgandena bör även fortsatt vara straffsanktionerade med fängelse i straff- skalan. Dessa områden skiljer sig på ett avgörande sätt från de typer av områden som vi föreslår skall omfattas av den nya straff- bestämmelsen i 2 a §; här handlar det inte om juvelerna i den svenska naturen utan om särskilt förorenade områden. Straffsank- tionen av bestämmelser om miljöskyddsområden bör vara kvar i 8 §. Inrättande av miljöskyddsområden kan komma att bli ett instru- ment för genomdrivande av miljökvalitetsnormer. Bestämmelserna kan därför komma att få ökad betydelse . I enlighet med våra ställningstaganden i avsnitt 4.3.2 bör endast föreskrifter som antagits av eller regeringen omfattas av straffsanktion. För de nu befintliga miljöskyddsområdena bör inte denna förändring spela någon större roll. Vissa av föreskrifterna som antagits av länsstyrelser för och är sådana att de inte är lämpade att vara direkt straffsanktionerade. De flesta andra föreskrifter är överspelade. Antingen har tillsynsåtgärder gjort att föreskrifterna uppfyllts eller också finns väsentligen samma innehåll i förordningen om miljöhänsyn i jord- bruket och i föreskrifter om miljöhänsyn i jord- bruket112. För de nu befintliga miljöskyddsområdena har det därför ingen större betydelse om föreskrifter från länsstyrelser är straffsanktionerade. Vi föreslår således att överträdelser av föreskrifter i miljöskydds- områden fortsatt skall vara straffsanktionerade om regeringen meddelat föreskrifterna. Punkt 7–8. Båda dessa punkter gäller överträdelser av bestäm- melser för områden som är skyddade enligt 7 kap. I avsnitt 5.2 har vi föreslagit en ny straffbestämmelse för skyddade områden med rubriceringen områdesskyddsbrott. Dessa punkter täcks av den bestämmelsen och bör därför utgå ur 8 §. Punkt 9–11. Dessa punkter rör överträdelser av bestämmelser om artskydd. I avsnitt 5.3 har vi föreslagit en ny straffbestämmelse om artskydd med rubriceringen artskyddsbrott. Dessa punkter täcks av den bestämmelsen och bör därför utgå ur 8 §. I punkt 12 regleras överträdelser av förbud mot utsläpp av avloppsvatten m.m. som meddelats med stöd av 9 kap. 4 §. Enligt denna bestämmelse kan regeringen meddela föreskrifter eller förbud för viss del av landet mot att släppa ut avloppsvatten, 112 Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1999:79) om miljöhänsyn i jordbruket. Straff – de särskilda straffstadgandena fasta ämnen eller gas från mark, byggnader eller anläggningar eller förbud mot att lägga upp fasta ämnen. Detta gäller om sådan verk- samhet kan leda till att vattenområden, marken eller grundvattnet kan förorenas eller på annat sätt påverkas menligt. Sådana före- skrifter eller förbud får meddelas om det finns särskilda skäl med hänsyn till skyddet för människors hälsa eller miljön. Motsvarande bestämmelse med ett något snävare tillämpningsområde fanns tidigare i 8 § miljöskyddslagen. I förarbetena till sägs att bestämmelsen kan bli aktuell att använda t.ex. när det gäller att förbjuda utsläpp till en sjö som har betydelse för dricksvattenför- sörjningen eller som innehåller för landet sällsynta eller särskilt värdefulla växt eller- djurarter.113 Såvitt vi kunnat finna har bestäm- melsen i miljöskyddslagen kommit till användning i ett fall. Det är ett beslut av regeringen som gäller och källsjöar i län.114 Bestämmelsen i har inte använts. Beslut enligt 9 kap. 4 § och dess föregångare i miljöskyddslagen kan tänkas utformas på olika sätt. Formuleringen av beslutet om gör att det blir mycket svårt att ingripa straffrättsligt mot överträdelser. Beslutet innebär förbud mot utsläpp över en viss nivå, nämligen den som förelåg vid beslutstillfället. Det betyder att genom beslutet har skapats en bubbla, dvs. en högsta nivå, för utsläpp i . Om endast en person orsakar ett utsläpp som överskrider denna nivå kan straffansvar utkrävas. Denna situation framstår dock inte som realistisk. Det är snarare många små till- skott som skulle kunna medföra att nivån överskrids. Att i en sådan situation ålägga någon ett straffrättsligt ansvar framstår som främ- mande. Till saken hör också att regeringen medgivit en anläggning undantag utan att ange hur detta skall påverka den fastställda högsta nivån. I praktiken har beslutet om fått en direkt styrande verkan på myndigheternas verksamhet; det påverkar möjligheterna att få tillstånd till verksamheter, bygglov för anläggningar och vilka villkor som ställs i samband med sådana prövningar. I kommuns översiktsplan för konstateras att man genom förbättrad reningsteknik fått ned utsläppen avsevärt i förhållande till nivå och att det därmed finns utrymme att tillåta ytterligare exploatering i området. Straffbestämmelsen kan således komma till användning i ytterst begränsad omfattning . De överträdelser som skulle kunna 1997/98:45 del 2 s.110. 114Regeringens beslut , Jo dnr 1299/72.. Straff – de särskilda straffstadgandena straffas med stöd av 29 kap. 8 § första stycket 12 bedömer vi vara sådana att ansvar med stor sannolikhet kan dömas ut även för andra brott i 29 kap. Det är då främst miljöbrott eller otillåten miljö- verksamhet vi tänker på. Mycket lite talar för att punkt 12 kommer att få större betydelse . Även om så skulle ske bör överträdelser även i sådana fall kunna fångas upp av de övriga straffbestämmelserna i 29 kap. Vi föreslår därför att denna punkt utgår. Punkt 13 i straffbestämmelsen reglerar överträdelser av föreskrifter om försiktighetsmått meddelade med stöd av 9 kap. 5 §. Bestämmelsen i 9 kap. 5 § ger regeringen möjlighet att meddela föreskrifter om förbud, skyddsåtgärder, begränsningar och andra försiktighetsmått för miljöfarlig verksamhet. I straffbestämmelsen nämns endast ordet försiktighetsmått. Såväl skyddsåtgärder som förbud och begränsningar får anses ingå i begreppet försiktighetsmått. Vi menar att tillstånds- och anmälnings- plikt inte omfattas av begreppet försiktighetsmått vid den restriktiva tolkning som måste göras då detta begrepp används i en straff- bestämmelse.115 Föreskrifter om försiktighetsmått för miljöfarlig verksamhet får också utfärdas med stöd av 9 kap. 5 § för att uppfylla internationella åtaganden. Om särskilda skäl finns kan regeringen delegera rätten att meddela sådana föreskrifter till en annan myndighet. I praktiken har föreskrifter med stöd av 9 kap. 5 § i stor utsträckning kommit att användas för att införliva EG-direktiv i svensk rätt. I relativt stor utsträckning har införlivandet skett genom att föreskrifter utfärdats av . Naturvårds- verket har till regeringen redovisat ett tiotal föreskrifter som sannolikt är meddelade med stöd av 9 kap. 5 §.116 I dessa före- skrifter finns ca 100 bestämmelser som antas vara straffsank- tionerade genom 29 kap. 8 § första stycket 13.117 Inga andra förvaltningsmyndigheter synes ha utfärdat bestämmelser med stöd av 9 kap. 5 §. finns det endast såvitt vi kunnat se två bestämmelser som regeringen utfärdat med stöd av 9 kap. 5 § som riktar sig till 115Se avsnitt 4.2.7 för en diskussion om begreppet försiktighetsmått. 116Eftersom regeringen inte anger vilket bemyndigande den stödjer sina förordningsbestäm- melser på, går det inte att med säkerhet ange bemyndigandestöd i balken för föreskrifter meddelade av myndigheter på lägre nivå. Vi anser att regeringen bör ange bemyndigandestöd i förordningar som meddelas med stöd av balken, se avsnitt 4.2.4. 117Se redovisning av regeringsuppdrag enligt regeringens beslut 2002-06- 27, dnr M2002/2283/R. Straff – de särskilda straffstadgandena Det är 12 och 16 §§ i förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Ingen av dessa regler kan anses så central och straffvärd att den motiverar straff. Däremot bör en del av de regler som utfärdat med stöd av bemyn- digandet och som avser implementering av EG-direktiv omfattas av straffansvar. I enlighet med våra ställningstaganden i avsnitt 4.3.2 bör endast föreskrifter som antagits av eller regeringen vara straffsanktionerade. De föreskrifter som meddelas med stöd av 9 kap. 5 § som bör vara straffsanktionerade bör därför föras in i regeringsförordning. Det straffbara området i punkt 13 är vidsträckt. Alla bestäm- melser om försiktighetsmått meddelade med stöd av bemyndig- andet i 9 kap. 5 § omfattas . En sådan typ av kriminalisering är inte lämplig ur flera aspekter. Den bakbinder regeringen; alla regler om försiktighetsmått som regeringen antar med stöd av bemyndig- andet i 9 kap. 5 § blir direkt straffsanktionerade. Dessutom är det inte lämpligt att alla de regler som kan komma att meddelas av regeringen till följd av EG-direktiv blir straffsanktionerade. Bland de bestämmelser som utfärdats av till följd av EG-direktiv med stöd av 9 kap. 5 § finns exempel på föreskrifter som är alltför otydligt formulerade för att vara straffsanktionerade. Att begränsa det straffbara området genom att använda någon annan avgränsning än termen försiktighetsmått har vi inte funnit möjligt. För att regeringen nu och skall kunna avgränsa det straffbara området till de bestämmelser som innehåller tydliga förpliktelser, föreslår vi att regeringen särskilt skall ange vilka regler som antagits med stöd av 9 kap. 5 § som skall vara straff- sanktionerade. I denna punkt föreskrivs straff för den som bryter mot inskränkningar, villkor eller anmälningsskyldighet beträffande miljöriskområde enligt 10 kap. 12 §. Om ett område blir så förorenat att det medför risker för människors hälsa eller miljön i fall inte särskilda åtgärder vidtas, kan miljöriskområde inrättas av enligt 10 kap. 10 § . Syftet är i första hand att skydda omgivningarna, människor och djur från att skadas på grund av en förorening. I beslutet skall enligt 10 kap. 12 § även anges vilka inskränkningar i markanvändningen som skall gälla eller om några åtgärder som markägare eller andra kan vidta skall vara förenade med villkor eller anmälningsplikt. Vad som gäller i ett miljöriskområde varierar således från fall till fall. Det straffbara området bestäms både vad Straff – de särskilda straffstadgandena gäller geografisk utbredning och vilka typer av åtgärder som straff- sanktioneras av länsstyrelse. har inga miljöriskområden inrättats. Bestämmelser som meddelas med stöd av 10 kap. 12 § kan endast omfatta beslut i enskilda fall; beslutsrätten är i lagbestämmelsen delegerad direkt till länsstyrelse vilket inte är möjligt när det gäller normgivning.118 Det innebär att beslut som meddelas med stöd av bestämmelsen får tolkas som riktade endast till den avgränsade krets av personer som utgörs främst av fastighetsägare, nyttjande- rättshavare och andra personer med särskild rätt till fast egendom inom ett begränsat geografiskt område. Till skillnad från skyddade områden enligt 7 kap. finns ingen möjlighet att meddela ordnings- föreskrifter för allmänheten med stöd av 7 kap. 30 § för miljörisk- områden. Beslut om vad som skall gälla i ett miljöriskområde kan förväntas vid svåra fall av förorening med stora risker för människors hälsa och miljön. Överträdelser av sådana beslut kan vara allvarliga. Det finns därför skäl att behålla straffsanktionen för dessa överträd- elser. Som anförs i avsnitt 4.3.4 bör överträdelser av sådana beslut förbli straffsanktionerade trots att besluten fattats av länsstyrelse. När det gäller anmälningsskyldighet i miljöriskområde har vi föreslagit att den skall straffsanktioneras genom bestämmelser i 29 kap. 4 §.119 Straffansvar för överträdelser av inskränkningar eller villkor som meddelats för miljöskyddsområde bör således kvarstå i 8 §. I denna punkt straffsanktioneras skyldighet att under- hålla en vattenanläggning. Sådan skyldighet följer av 11 kap. 17 § första stycket, 20 § första stycket och 21 § första stycket. Underhållsskyldigheten för vattenanläggningar är väsentlig inte minst från säkerhetssynpunkt och bör förbli straffsanktionerad. Straffbestämmelsen är tillräckligt tydligt avgränsad och ingen änd- ring föreslås i dess ordalydelse. Denna punkt rör förbud att från att anmälan för samråd gjorts påbörja en verksamhet eller en åtgärd som kan leda till att naturmiljön förändras väsentligt. Ett sådant förbud gäller enligt bestämmelser i 12 kap. 6 § tredje stycket. Vi har i avsnitt 5.5.5 föreslagit att denna straffregel skall föras över till 29 kap. 4 §. Denna punkt bör därför utgå ur 8 §. 118Se avsnitt 4.2.1 och kapitel 10. 119Se avsnitt 5.5. och författningskommentaren till 29 kap. 4 §. Straff – de särskilda straffstadgandena Denna punkt rör också 12 kap. 6 §. Den avser vissa beslut i enskilda fall. Efter en anmälan för samråd kan tillsyns- myndigheten besluta att en verksamhet eller åtgärd som väsentligen kan förändra naturmiljön inte får påbörjas eller vidtas alls. Sådana beslut kan meddelas med stöd av 12 kap. 6 § fjärde stycket. Förbuden mot att påbörja verksamhet eller åtgärd kan vara av stor betydelse för naturvården. Om besluten inte följs kan det innebära att naturvärden skadas som sedan inte går att återställa. Den enskilde har genom beslutet fått klart för sig vad som gäller och det torde därför vara tydligt vad som omfattas av straffansvar. Besluten fattas av andra än riksdag och regering. Som anförs i avsnitt 4.3.4 bör dessa beslut förbli straffsanktionerade trots att besluten fattas av myndigheter under regeringen.