sou · GSB348 · 2005-01-01 00:00:00 — Utredningens slutsats var att rasbegreppet borde tas bort ur lagstiftning, eftersom den helt dominerande naturvetenskapliga forskningen pekar på att det inte finns någon vetenskaplig grund för att tala om olika människoraser.11 I betänkandet hänvisas till professor , vid i : Genetiskt sett är vi alla afrikaner, fast somliga har blivit bleka (SOU 2001:39:200).12 Det finns små skillnader genetiskt sett mellan vad som normalt kategoriseras som raser, men vissa sjukdomar uppträder ibland endast hos vissa folkgrupper. Hur som helst är rasbegreppet medicinskt och biologiskt trubbigt och mer eller mindre felaktigt.13 som begreppet ras saknar naturvetenskaplig grund har det betydelse i dagens svenska samhälle i så måtto som utseende kopplat till kultur, religion och liknande används för att kategorisera och rasialisera olika individer eller grupper av människor. 11Utredningens förslag påminner om andra retoriska strategier då begrepp som mångkultur, invandrarpolitik och hemspråk mer eller mindre togs bort ur officiella texter och ersattes med ord som mångfald, integrations- politik och modersmål (se vidare Borevi 2002). Även om retoriken ibland är kosme- tika är de begrepp vi väljer att beskriva världen med av stor betydelse för vårt sätt att tolka världen och därför av vikt. 12Pettersson hävdar vidare: Parallellerna mellan människoraser och husdjursraser är vilseledande, eftersom alla husdjursraser är systematiskt framodlade av människan. Olikheterna mellan till exempel hundraser har tillkommit på konstlad väg, medan de variationer vi ser bland människor är resultatet av ett naturligt urval []. I samband med att människor slog sig ner i olika områden uppstod skillnader i hudpigmentering, kroppsbyggnad och så vidare. De utseendemässiga skillnaderna mellan människor är resultatet av en anpassning till olika miljöer. Det finns förvånansvärt små genetiska skillnader inom människosläktet och nästan all genetisk variation återfinns inom varje befolkningsgrupp(SOU:2001:39:201). 13Utredningen vill alltså ta bort begreppet ras i lagtexter och ersätta detta med t.ex. ursprung, etnisk grupp o.d. (SOU:2001:39:219). I detta sammanhang bör det påpekas att det engelska ordet race ofta har en vidare innebörd än det svenska ordet ras som framför allt associeras med biologi. Race har vissa likheter med det i vanliga begreppet etnisk grupp (1998:568 samt Skovdahl 1996:17). används begreppet etnicitet mer eller mindre synonymt med rasbegreppet. Så hävdar till exempel Floya Anthias och (1992) att ras är en del av det större begreppet etnicitet, vilket bör ses både som ett politiskt och kulturellt fenomen. Detta ifrågasätts av och (1994:54–61) som menar att det inte går att jämföra de etniska grupper som europeiska invandrare i brukar räkna sig till med exempelvis gruppen african-americans, vilka inte heller enligt vanliga definitioner av etnicitet utgör en enhetlig etnisk grupp. Ras måste därför enligt och utgöra ett eget begrepp och definierar det som ett begrepp som pekar ut och symboliserar sociala konflikter och intressen genom att referera till olika utseenden hos människor. För en bra och lättläst genomgång av olika sätt att se på etnicitet se O'(2002). Kapitel 2 Forskning och föreställningar 27 koloniala erfarenheter är begränsade finns de koloniala världsbilderna även i den svenska vardagen. Per (2002:63) uttrycker det på följande sätt: Slaveriets och kolonialismens fokus på hudfärg, på ljust och mörkt, lever ändå vidare som ett historiskt arv, återskapat i berättelser och bilder men utan den tidigare vetenskapliga legitimiteten. Även om det inte existerar några raser finns det en föreställning om ras som något verkligt, vilket skapar en social ordning som känne- tecknas av nedvärdering av vissa människor. Därför anser forskare som amerikanen (2000) att rasbegreppet är ett nöd- vändigt samhällsvetenskapligt och politiskt begrepp, utan att ras för den skull ska uppfattas som något naturligt eller essentiellt. Även svenska forskare har uttryckt liknande ståndpunkter. Kulturgeografen ser ras som en produkt av en sociokulturell different- iering av människor, där personers utseende, i termer av hårfärg, hud- färg, ögonfärg eller andra faktorer, som ett utländskt klingande efter- namn, en utländsk brytning, eller viss trosuppfattning, får andra att utestänga och utöva diskriminering mot dem. Fundamentet för denna diskriminering definieras av som rasism (1997:24–25; se även 1992:118–167, 2001:246; 1989, 1993). Med andra ord är det svårt att inte tala om ras i utredningar och inom forskning även om begreppet är motbjudande (och därför lämpligt att sätta inom citattecken) så länge som vardagligt tänkande och handlande struktureras efter rasföreställningar. bör man tänka på att ett begrepp som används för att sortera och klassificera människor alltid är föremål för diskussion och dess innebörd omförhandlas . Vilken betydelse orden får beror på styrkeförhållanden hos dem som strider om betydelserna. På liknande sätt är det med termen rasism, som är härlett från begreppet ras. Rasism i en historisk och geografisk kontext Ordet rasism användes första gången i tyskan och översattes senare till bl.a. engelska och svenska. Det fenomen som begreppet syftar på är dock äldre. Många forskare anser att rasismen i (även i kolonierna) uppstod – inte minst i samband med upplysningen och det moderna projektet, medan andra menar att den primärt hör samman med slavhandeln . (1993), professor i African-American Studies, betonar att det fanns etno- centriska och främlingsfientliga attityder och handlingar men att de inte var baserade på begreppet ras.14 Historikern . Fredrickson (2002:17–47) hävdar på liknande sätt att det inte fanns någon indelningsgrund i kategoriseringen vi och dom som byggde på hudfärg. Begreppet ras blir inte en del av det europeiska tänkandet förrän och befästs alltmer i och med upplysningen (se t.ex. 1951, 1958 och Hannaford 1996). Idéer om rasrenhet kan spåras till medeltidens stigmatisering och marginalisering av judar och muslimer. Antikens politiska stat ersattes med den så kallade nationalstaten, som har stor betydelse för begrepp som ras och etnicitet. I denna artikel tar jag dock inte upp den enorma forskningen kring nationalstaten (jfr i denna volym). Vissa forskare ser rasism som en "vit" företeelse. Exempelvis talar (1987) om rasism som ett i huvudsak europeisk och nordamerikansk fenomen, medan andra, som (1989:40) och (1992:120), hävdar att rasism funnits och finns i skilda kulturer. menar att exempelvis det indiska kastsystemet är ett exempel på utomeuropeisk rasism, där hudfärgen spelat roll vid social och etnisk diskriminering.15 Frågan är om dessa forskare talar om samma sak. Om man uppfattar rasism som en form av ideologi16 är den antagligen avgränsad och rum, medan tendenser till över- skattning av den egna gruppen och nedvärdering av de Andra (etno- centrism) liksom diskriminering och utestängning verkar vara univer- sellt och har funnits sedan årtusenden. Det var dock européerna som utvecklade rasidén och även den speciella form av rasism som vi kal- lar antisemitism. . Fredrickson (2002:10–11) menar visser- ligen att det finns exempel på rasism hos icke-européer (icke-vita) men enligt honom har rasism i betydelsen antisemitism och vit över- höghet varit den mest betydelsefulla varianterna eftersom de har påverkat världshistorien och lett till extrema uttryck såsom Förintelsen och apartheidsystemet i . 14Goldberg (1993) menar att en viktig aspekt i vad som blev en ideologi om vit över- höghet var renässansen för antikens skönhetsideal. Det var filosofen (1982) som framlade den omdiskuterade tanken att antikens skönhetsideal påverkade den diskurs om vit överhöghet som växte fram under tidig-modern tid. Han menar att produktionsförhållanden (slaveri) och psykologiska försvarsmekanismer (för att för- svara slaveriet) också är viktiga faktorer men vill ändå betona antikens idéer om skönhet och proportioner när vetenskapsmän (som ) och andra började klassifi- cera människor enligt en hierarki. De som hade vitt utseende enligt antikens normer betraktades som förmer än andra. 15Se också och 1992 samt Bhatt 2000:573. 16Ideologi används här i bred bemärkelse som en form av världsbild. För en diskus- sion om ideologibegreppet och dess koppling till rasism se Mulinari 2002. Kapitel 2 Forskning och föreställningar 29 I (liksom i andra länder) talas ibland om att invandrarna är lika mycket rasister som svenskarna. Termen omvänd rasism används ofta i men ibland också i Sverige.17 Säkert är det så att det finns mycket fördomar och stereotyper, i vissa fall också i form av doktriner/ideologier, även från invandrades/minoriteters sida mot svenskar/majoritetsbefolkningen eller mot andra etniska grupper.18 Om man vill ställa frågan om invandrare är rasister eller ej måste vi emellertid först definiera vad vi menar med rasism. Om man endast ser rasism som en ideologi och praktik som enskilda individer omfat- tar, exempelvis i form av nazism, kan dessa individer oavsett etnici- tets- eller rasmarkörer och makt i så fall definieras som rasister. Om man däremot, som ska behandlas nedan, talar i termer av institutio- nell rasism är det tveksamt om man på en global eller nationell arena kan tala i termer av rasism. De flesta som kategoriseras som invand- rare eller svartskallar saknar normalt tillgång till den makt och de nätverk som gör att institutionell rasism kan utövas. Däremot kan man tänka sig att en grupp invandrare på ett lokalt plan kan ha en sådan makt att gruppen blir den som bestämmer normerna och att handlandet sker på denna grupps villkor. Motmakten har här blivit en form av majoritetsmakt, men inom vissa ramar. Makten bestämmer den möjliga motmakten. En viktig faktor i detta sammanhang är sta- tens roll. Hegemonin i samhället är inte utan motsättningar och staten förhandlar med olika grupper/individer om bl.a. inflytande och resursfördelning. Statliga institutioner är dock en del av national- statens organisation och därmed inte etniskt neutrala.19 17Mattias (1998:338–339) tillbakavisar dock bestämt att svarta separatister (exempelvis Nation of ) i skulle vara omvända rasister. Hans viktigaste argument är att [...] vit rasideologi utvecklades från en maktställning, i samband med att vita människor erövrade en kontinent tidigare befolkad av röda till vilken man förde svarta som slavar, vilket i ett globalt sammanhang framstår som ett led i upp- rättandet av ett vitt världsherravälde. De olika rasernas samvaro i denna ojämlika maktstruktur skapade olika erfarenheter som systematiserades i ideologiproducerande processer. Därigenom utgår svart rasideologi från en underordnad position med mål- sättningen att medverka till att makten över det egna livet erövras, medan vit rasism är en härskarideologi. I praktiken kan dock i vissa fall både vit och svart rasideologi leda till samma resultat (se även Gilroy 2000). 18Grupper som blir utsatta för exkludering och diskriminering sluter sig ofta samman för att försvara sig, och utvecklar då en form av strategisk essentialism eller med ett bättre ord rasmedvetenhet det vill säga en betoning av etnicitet och ras för att kunna ifrågasätta den rådande ordningen (och 1994:72–76; Gilroy 1987, 1993a:31–34 samt Fredrickson 2002:155). 19Som organ är staten en aktör som konstruerar gränser mellan den statsbärande majoritetsbefolkningen och minoriteter (2003:13). I resonemanget ovan ses svenskar/infödda som underordnade på ett lokalt plan trots att den västerländska och nationella diskursen befäster majoritetsbefolkningens privilegier. har det hävdats att invandrare tagit över vissa skolor eller fritidsgårdar och att dessa grupper förtrycker de som kategoriseras som svenskar. Frågan är dock om en skola, där den vita medelklasshegemonin är stark genom lärarkåren och skolinstitutionen som sådan, kan sägas vara en arena för invandrarrasism? Svaret på frågan beror som sagts på hur vi definierar rasism och på hur vi ser på maktförhållanden i dagens skolor liksom i en lokal, nationell och global kontext. Öppen, manifesterad rasism I denna artikel används termen öppen eller manifesterad rasism för den uttalade och ideologiska rasismen.20 De flesta definitioner av det som i ofta kallas äkta, ibland används beteckningarna ideologisk, klassisk eller biologisk (rasbiologisk), rasism framhäver sambandet mellan kroppsliga, utseendemässiga kännetecken som hud- färg med mentala egenskaper och/eller förmågor.21 Av betydelse för den öppna rasismen och rasideologin är dess vetenskapliga rötter. gjordes indelningar i olika människoraser, men först delades raserna upp i över- ordnade och underordnade. hävdade exempelvis att vita var uppfinningsrika medan svarta var lata och nyckfulla. fick antropologin sitt genombrott, och flera skrifter som diskuterade uppdelningen av människoarten i raser och ras- karaktärer utkom. Tendenserna att rangordna de tänkta mänskliga 20Med öppet rasistiskt våld menas vanligtvis den form av våld som riktar sig mot personer som valts ut på grund av sin etniska, rasmässiga, kulturella, religiösa eller nationella bakgrund. Offren angrips inte som individer utan som representan- ter/symboler för vissa kategorier av människor (minoriteter). Angrepp på byggnader och institutioner räknas också som rasistiskt våld om dessa byggnader eller institutio- ner representerar de ovannämnda gruppernas intressen, det gäller exempelvis angrepp på en moské (och 1993). Det finns även utvidgade definitioner, ofta kallade för hatbrott som, förutom ovanstående kategorier, även räknar angrepp på sexuella minoriteter och kvinnor till begreppet (Hamm 1994). 21Anders (1992) definierar "äkta rasism" genom en rad kriterier. En kategori människor urskiljs på grundval av synliga biologiska kännetecken. Dessa biologiska egenskaper anses på ett orsaksmässigt nödvändigt sätt hänga samman med mentala och kulturella egenskaper. Kategorin uppfattas som en naturlig och oföränderlig population som fortplantar sig inom sina egna gränser. Den tillskrivs oftast, biologiska och/eller kulturella, egenskaper som värderas negativt. Denna ideologiskt konstrue- rade kategori uppfattas som ett hot av dem som konstruerat den. Kapitel 2 Forskning och föreställningar 31 raserna låg i linje med tankar om att naturen är indelad i lägre och högre varelser. Denna tanke fick förnyad kraft , inte minst genom olika uttolkare av utvecklings- lära. Korrespondensläror om samband mellan yttre kännetecken och mentala egenskaper började komma i ropet (frenologi och fysionomi). Dessa teorier blev emellertid också kritise- rade i den vetenskapliga världen, liksom för övrigt rasläror över- huvudtaget. Det var inte bara inom naturvetenskapen som rasistiska idéer gavs vetenskaplig legitimitet. Den brittiske juristen publicerade 1788 teorier om vad som kom att kallas den indo- europeiska språkfamiljen. Dessa teorier kom senare att ligga till grund för den ariska myten, i vilken det bland annat ingick att det funnits storvuxna, ljushyllta krigare som talat indoeuropeiska språk i och att dessa sedan vandrat västerut. En av de mest inflytelserika för- medlarna av denna myt var , en av sagobröderna. Denna myt kom sedan att utvecklas av i öppet rasistisk rikt- ning och utmynnade i den tyska nazismens version, där föreställ- ningen om arierna kom att smälta samman med germansk mystik (Skovdahl 1996; 2000). Efter blev rasbiologi och rashygien en prioriterad vetenskap i . Den främste före- trädaren var professorn i raskunskap , som kom att utforma den nazistiska rasforskningen. Han betonade att språk- och rasgränser inte sammanföll, liksom normalt inte heller gränserna för raser och folkgrupper (etniska grupper). Det fanns inte bara en ras i utan skilde mellan fem europeiska huvudraser, den nordiska, den dinariska, den östalpina, den västiska och den ost- baltiska. För honom var ras en grupp människor som skilde sig från andra grupper genom en speciell blandning av fysiska och psykiska egenskaper och som reproducerade nya individer med gruppens kän- netecken. Vid studiet av dessa raser undersöktes till exempel skall- formar, kroppens proportioner, underarmarnas längd, hårtjocklek och irisens olika färger. Eftersom trodde på ett samband mellan utseende och mentala egenskaper karaktäriserades de olika raserna också efter psykiska drag. Kopplat till kategoriseringen av olika raser fanns en uppdelning i överlägsna och mindervärdiga raser samt inom raserna till friska och sjuka individer, vilket inte bara hade betydelse i med dess statligt sanktionerade mord på kroniskt sjuka och handikappade utan även i (se t.ex. 2000:207–225, och 1991 samt Zaremba 1999). Genomtänkta rasistiska teorier, skapade av intellektuella, utgör en grund som stora delar av dagens olika varianter av rasism fortfarande vilar på. vanligt sätt att avgränsa (öppen) rasism är definitionen i ett exempel på: –Uppfattningen att det är rimligt att indela människosläktet i ett antal raser utifrån utseendemässiga grunder. –Att det finns ett samband mellan dessa grunder och nedärvda mentala och intellektuella anlag. –Dessa nedärvda drag är gemensamma för alla medlemmar av respektive ras. –Raserna kan indelas i en hierarki beroende på de nedärvda anlagen. –Förment överlägsna raser har rätt att dominera, exploatera och i vissa fall utrota underlägsna raser. Dagens så kallade nynazister ansluter sig till ovanstående definition. Den kan ses en grundval i deras politiska plattform. Från början var utgångspunkten i den tidigare nämnda Klippanundersökningen att studera den grupp av framför allt ungdomar som i media fått stämpeln nynazister. I studien framkom tydligt hur dessa aktivister, som själva betraktade sig som nationalsocialister, anslöt sig till vad som här kal- lats öppen, manifesterad rasism. En biologisk form av rasism är en viktig beståndsdel i den nationalsocialistiska ideologin. Så också för organisationen () som växte fram på olika platser i landet, exempelvis i Klippan (Wigerfelt och Wigerfelt 2001:88–97). Biologisk rasism och anti- semitism22 utgör de bärande ideologiska elementen i NSF:s och andra nazistiska grupperingars tankevärld. Kombinationen av rasideologi och antisemitism är den ram som det omgivande samhället tolkas uti- från. Raser ses både som något som har med yttre kännetecken att göra, och som något mentalt, ibland kallat rassjälen. Rasblandning ses som något mycket negativt. Så här uttryckte sig en av NSF-aktivis- terna i Klippan vid en intervju (Wigerfelt och Wigerfelt 2001:102): Man ska ju inte blanda raser tycker jag, det är ju lika sjukt som en leopard drar över en papegojaTill och med min tandläkare sa att man borde förbjuda rasblandning och han är långt ifrån nazist. Han ser hur det blir i munnen på folk och han säger att om man korsar en kines och en vit kan tänderna bli åt helvete. 22 Se t.ex. Wigerfelt och Wigerfelt 2001:104–107. Kapitel 2 Forskning och föreställningar 33 Tankar om rashygien är kopplade till rasismen i NSF:s tappning. I deras politiska program ställs det krav på rasbiologiska skyddsåtgärder för att säkra den nordiska rasens andliga och biologiska sundhet. Därmed upprättande av en statlig raskontroll. Obligatorisk under- visning i rasbiologi och rashygien samt befrämjande av en sund kroppskultur (Wigerfelt och Wigerfelt 2001:102).23 Men det finns även andra inslag än rent biologiska i NSF:s rasism- föreställning. Inställningen till ett mångkulturellt samhälle är mycket negativ, för att inte säga hatisk. Så här säger en organiserad NSF:are: Ett mångkulturellt land fungerar inte. Det är bara att titta på . Se så rörigt allting är i ett mångkulturellt land. börjar bli det, dom bygger syna- gogor i . Det är inte ju. Det har inte ett dugg med saken. Jag tycker man ska behålla svensk kultur, man ska inte blanda kulturer för då för- svinner kulturen. Det är ju självklart ju. Uttalandet skiljer sig inte mycket från vad grupper som Sverige- demokraterna brukar ange som argument mot det mångkulturella samhället även om synagogor brukar bytas ut mot moskéer. Det intressanta med exemplen ovan är att det inte räcker med en biologisk definition av rasism för att ens analysera dagens svenska nazism, vilket understryker nödvändigheten av att problematisera och vidga rasismbegreppet. Frågan är om snäva, mer eller mindre biolo- giska och ideologiska, definitioner av begreppet rasism överhuvud- taget är lämpliga att använda som analytiska redskap i dagens . Såsom visats ovan finns också andra inslag även i de nazistiska varianterna av rasism, t.ex. tankar om att en kulturblandning är något negativt. Under har forskare, framför allt i de , kritiserat de definitioner som primärt byg- ger på biologi och istället börjat tala om "nyrasism"; en typ av rasism där religiösa (oftast islam) eller kulturella skillnader framhävs och där 23 Nära knutet till de rasideologiska elementen är köns/genusaspekter, t.ex. synen på kvinnan. Dels ses hon som fundament för den vita rasen genom de vita barn hon föder men också som en svag själ som fienden, i form av invandrare (icke-vita) kan locka i fördärvet, d.v.s. sexuella förbindelser över ras- eller kulturgränser. Sexuell läggning i form av homofobi är ytterligare en aspekt i NSF:s ideologiska fundament. De homosexuella betraktas som undermåliga och rasligt perverterade. Ofta ses homo- sexualitet som ett judiskt påfund i syfte att förinta den vita rasen – underförstått att det blir färre vita barn och/eller degenerade barn om homosexuella uppfostrar dem. En av aktivisterna i Klippan anser att homosexualitet är emot naturlagarna och att alla bögar borde utvisas från . De kunde bo på en ö där dom kan ha sig (Wigerfelt och Wigerfelt 2001:119). de Andras kultur och/eller religion nedvärderas, utan uttalade hän- visningar till biologiska kännetecken (även om kultur i denna kontext i många fall inkluderar ett biologiskt betraktelsesätt) (se exempelvis Gilroy 1987, 1993b; Barker 1981; Pred 2000 samt Hedetoft 2003:204–205). En annan viktig aspekt är att fokuseringen på den manifesterade, öppna rasismen har blivit ett alibi för ett europeiskt samhälle som det svenska att avlasta sig själva från skuld. Rasism har projicerats på en liten grupp uttalade rasister/nazister som uppfattas som onormala, medan alla som räknas som vi är normala och därmed oskyldiga. Även vad som uppfattas som dess motpol, invandrare, ses som annorlunda. Detta är ett sätt att undvika en diskussion där rasistiskt våld ses som en extrem yttring av underliggande rasism. Denna sistnämnda ståndpunkt framkommer med tydlighet i Klippanstudien. Det visade sig i denna att det inte gick att analysera processer och skeenden utan att använda sig av en bred definition av rasism vari kriteriet för att anses tillhöra vi eller dom inte länge var biologi (i varje fall inte endast) utan framför allt kultur (se vidare Wigerfelt och Wigerfelt 2001). Därför förändrades undersökningen i Klippan efterhand till att synliggöra den underliggande rasismen med hjälp av företrädesvis intervjuer med människor som kategoriserades som invandrare. Kultur som gränskriterium – kulturrasism En ung man i Klippan berättade i en intervju om hur han upplevde hur han och andra stämplades som mindervärdiga på grund av sin invand- rarbakgrund. Dom kan inte snacka, dom använder nävarna istället. Underförstått ligger det en kulturaliserande förklaring bakom detta påstående; att invandrarna kommer från kulturer där man talar med nävarna. Det ligger också en hierarkisering i detta – invandrarna kommer från mer primitiva och lägre stående kulturer än den svenska. Den rasism som pojken vi intervjuade berättade om var både en anspelning på ras genom skällsord som svartskalle men också av kulturell art; t.ex. att han hade annorlunda matvanor, skällsord blev då vitlöken och att han sades vara högljudd, vilket ansågs vara pri- mitivt. Det sker alltså en nedvärdering i både biologiska och kulturella termer av de Andra, som stereotypiseras.