sou · GSB348 · 2005-01-01 00:00:00 — På riksplanet påverkades den politiska diskussionen även i av den då stundande EU-utvidgningen. De lokala reaktion- erna skiftade och svängningar i synen på EU förekom. I en kritisk kommentar till löften om vad ett medlemskap förmodades innebära, skrev en kolumnist (Noviny Vysociny ) att: [t]jeckerna är allergiska mot någon som säger sig ha den enda vägen till paradiset. Frågan om Benesdekreten togs också upp i en valrörelse som i övrigt fokuserades på frågor om inre och yttre säkerhet (Noviny Vysociny ). EU:s flyttade gränser upplevdes att döma av diskussionen som både försvårande och befrämjande för den lokala gemenskapen. I den lokala rapporteringen kretsade mycket kring romer. Kom- munen föreslog till exempel inrättandet av en särskild administrativ tjänst för en romkoordinator, vars uppgift skulle vara att agera råd- givare och representant i utskottet för nationella minoriteter (Noviny Vysociny ). Från grannstaden berättades om planer på att starta landets första romska företagarförening (Noviny Vysociny ). Romerna själva utmålades frekvent som våldsverkare och bedragare. Bråk inom den egna gruppen omtalades ofta (Noviny Vysociny , ) och det skrevs om romers hämndlystnad, vilken närmast utmålades som nedärvd. En romsk kvinna förstärker själv denna bild då hon beskriver ett mord på en sjuårig flicka som en uppgörelse inom den romska minoritets- befolkningen (Noviny Vysociny ). Den påstådda aggressiviteten lyftes också fram i samband med fylleri och anstötligt beteende. berättade notiser och artiklar om trafikolyckor och då angavs sällan nationalitet, utom det handlade om romer. Rubriker som Full rom förekom (Noviny Vysociny ). Att romerna framställdes både som hot och som belastning är med andra ord uppenbart. Notabelt är dock att romerna själva fick komma till tals i tidningen. En företrädare försäkrade exempelvis att Vi vill arbeta (Noviny Vysociny ). Uttalanden av detta slag avslöjar en hel del om majoritetsbefolkningens uppfattningar om huvuddelen av romerna som lata och arbetsskygga. Att romerna ändå tilldelas en röst indikerar att de utgör en del av lokalsamhället, om än en avvikande sådan. När romer uttalade sig handlade det oftast om att de kände sig diskriminerade. En representant yttrade sig om stämningen i det till Havlickuv Brod gränsande samhället : Jag är inte nöjd med bostadsmöjligheterna, vi har inte en chans. Då det är stökigt, får vi skulden. Offertemat förekom överhuvudtaget ofta i tidningen (Noviny Vysociny ). Läsaren får reda på att det finns prob- lem med rasism och främlingsfientlighet i Havlickuv Brod. Det kan gälla diskriminering eller fall då romer blivit utsatta för rasistiska våldsdåd av nynazister (). Kyrkogårdar skändas (Noviny Vysociny ) och ungdomar gör nazihälsningar (Noviny Vysociny ). Mycken debatt fördes kring hur pass dräglig tillvaron egentligen är för romerna i . Lokala röster uttryckte motstridiga åsikter om saken. utmålades det som att romerna bedrägligt försökte för- bättra sin position. I ett bildreportage, där romer beskrevs som att de lärde sig halta på rätt sätt i en hög av sopor i den franska staden , varnades det för att skulle komma att översvämmas av romer (Noviny Vysociny ). De utmålades som ett kring- resande folk av asylturister som sällan kunde uppge legitima asyl- anspråk. Misstänksamheten förstärktes av att några romer, i en intervju stående framför en fullastad buss, ljugit om att de bara skulle åka iväg på semester en sväng när de i själva verket sedan sökte asyl i . rapporterades att samma personer hade fastnat i en gränskontroll på väg att smita in i (Noviny Vysociny , ; jfr Noviny Vysociny ). Det ligger i sakens natur att prospektiva asylsökande inför media knappast uppger sin avsikt att lämna hemlandet och söka asyl annorstädes, men det gick spårlöst förbi i nyhetsrapporteringen. Istället framställdes romerna som notoriska lurendrejare, och efter denna händelse bloss- Kapitel 4 Stereotyper i vardagen: Bilder av de främmande 133 ade den lokala irritationen upp ytterligare. En tjänsteman vid i hävdade till exempel att romerna varken hotades av arbetslöshet eller rasistiska stämningar. Det före- kom dock motröster som försvarade romernas ambitioner att söka asyl i annat land; den romske f.d. tränaren i fotbollslaget i Jihlava menade i samma nummer att tjeckerna är rasister: I puben blir du inte serverad för att du är zigenare, du får inget jobb för att du är zigenare, folk hatar dig. Han uttryckte sin sympati och förståelse för dem som vill flytta västerut dit där stämningen var mer öppen och tolerant (Noviny Vysociny ). Exotiserande, på ytan positiva, stereotyper om romer fanns det gott om, bland annat imponerades tidningen av att romska barn är så bra på att dela med sig, vilket visat sig i tillfälliga läger som upprättats efter översvämningar i trakten (Noviny Vysociny ). Tidning- en uppmärksammade olika högtider förknippade med romernas liv och leverne. Den lokale så kallade zigenarbaronens begravning i ägnades ett stort bilduppslag (Noviny Vysociny ), liksom korandet av den lokala skönhetsdrottningen (Noviny Vysociny ). Tidningen ägnade även utrymme åt den romska kokkonstens förtjänster (Noviny Vysociny ). Dylika essentialiserande föreställningar kan utgöra en bevekelsegrund för dis- kriminering. En polis beskrev problemet: Värst är det i skolorna. Romska barn ägnar sig lärarna inte åt. De ger dem en bandspelare och säger åt dem att dansa, eftersom det är deras kultur (Noviny Vysociny Intressant nog förekom ibland liknande exotiserande beskrivningar av andra minoritetsgrupper. Läsaren kunde få se representanter från den tyska minoriteten dansa traditionella danser iklädda full folk- dräktsmundering (Noviny Vysociny ) och under den s.k. Belgiendagen fick lokalbefolkningen tillfälle att pröva på det belgiska köket (Noviny Vysociny ). Detta rörde sig dock om enstaka inslag och inte alls om den systematiska och konsistenta exklusion och essentialisering som romerna som grupp utsattes för. En andra grupp som gavs förhållandevis mycket utrymme i den politiska debatten var sudettyskarna, vilkas villkor och öden behandla- des i en rad olika sammanhang (Noviny Vysociny , ). Några röster hävdade att sudettyskarnas krav på kompensation från den nuvarande tjeckiska regeringen var orimliga (Noviny Vysociny ). Åter andra provocerades av sudettyskar som framförde åsikter som att Sudetlandet borde tillhöra (se t.ex. Noviny Vysociny , ). Det exotiserande inslaget saknades dock i rapporteringen om sudettyskarna. De antogs inte representera en annan kultur på samma sätt som romerna, och de betraktades inte heller som offer i samtiden, annat än för vad fördrivningen historiskt orsakat dem. Liksom i Skive Folkeblad bejakades mångkulturalism på grundval av essentialiserade uppfattningar om vad som utgör de olika kulturerna. Även om romerna fanns representerade i tidningen, för- stärkte Noviny Vysociny genom sitt sätt att skriva om dem avståndet mellan majoritetsbefolkningen och romsamfundet. Att romerna gavs en röst i Noviny Vysociny hindrade inte spridningen av stereotypa föreställningar kring deras liv och kultur; snarare bekräftades de. På sätt och vis utgör den romska minoritetsbefolkningen det arke- typiska främmande för en lokal gemenskap som Havlickuv Brod. Bilden av romerna som eviga nomader förkroppsligar de utmaningar som ett lokalsamhälle ställs inför då gränser mellan nationer och kulturer upplevs som mer flytande än tidigare; rotlöshet ställs mot behovet av rötter (jfr Featherstone 1995). Att romerna har befunnit sig i trakten som majoritetsbefolkningen tas inte i beaktande; romsamfundets främlingsstatus har permanenterats. Stereotypa före- ställningar kring romerna som hot och belastning för majoritets- befolkningen bidrar till att vidmakthålla bilden av främlingarna i Havlickuv Brod. De främmande lokalinvånarna befinner sig mitt i byn. Lokalpressen är en viktig arena och en mäktig aktör. Den bidrar till att sätta ramarna för den verklighet som lokalinvånarna lever i. Den agerar sanningssägare och förstärker och sprider föreställningar om en gemensam vi-känsla. bidrar den till att befästa avståndet till det upplevt främmande. Kunskapen om oss själva och de andra kon- stituerar den verklighet som omger vardagen. I det sammanhanget spelar stereotyper en väsentlig roll genom att befästa de relationer mellan grupper som präglar ett lokalsamhälle och de diskurser som representerar det verkliga däri (jfr 1990). Vi har tagit del av fyra europeiska lokaltidningars rapportering och undersökt hur invandrare, ofta stereotypiserade, har figurerat på deras sidor under detta år. De fyra tidningarna säger sammantaget någonting om den tid vi lever i och vilka sanningar vi lever efter i mötet med andra. Därför är de också viktiga att studera. Vår ambition har varit att granska vardagen, men även vardagen kan rymma sina konflikter, vilket inte minst illustreras av diskussion- Kapitel 4 Stereotyper i vardagen: Bilder av de främmande 135 erna kring snatterivågen i och fallet med de hepatit B-smittade barnen i Fjends kommun. I båda fallen fokuserades flykt- ingar på ett ytterst negativt sätt, och de tillskrevs skulden för det skedda. De lokala reaktionerna i Traiskirchen pekade i samma riktning; att förekomsten av asylsökande och flyktingar utgör en belastning och en fara för majoritetsbefolkningen. Dessa mera till- spetsade skeenden ägde visserligen rum utanför de städer som vi direkt studerat, men har säkert påverkat vardagsdiskussionerna även där. I lokaltidningarnas rapportering är det två stereotyper som domi- nerar när invandrade personer lyfts fram i nyhetsbevakningen. Det rör sig om de invandrade som hot och som belastning. Enligt den första är invandrare mera brottsbenägna än majoritetsbefolkningen, medan den andra framställer dem som svagare och i större behov av överhetens upplysta beskydd. När det gäller Smålänningen har vi kunnat se att användningen av de båda stereotyperna har varit relativt sparsam på nyhetssidorna, men vi har ändå rest frågan om inte även dessa till- fällen har varit nog många för att ge näring åt befintliga negativa stereotyper. På den osminkade insändarsidan har därtill röster med närmast främlingsfientliga tonfall stundom kommit till tals. I insänd- arna är belastningstemat mycket tydligt; invandrarna kostar helt enkelt för mycket pengar, vilket var ett tema som den mest ingående läsarbrevsdiskussionen ägnades åt. Även om Smålänningens bevakning av Ljungbytrakten företer drag som är gemensamma med de tre europeiska lokaltidningarnas täck- ning av Skive, Amstetten och Havlickuv Brod, och därmed också har en del problem gemensamma med dem, förtjänar det att framhållas att andra drag framstår som positiva vid en jämförelse. Låt vara att invandrare sällan figurerar på nyhetsplats i , men tidningen försöker inte låtsas som om de inte finns, vilket NÖ i stor utsträckning tycks göra. Insändardebatten om invandringens kostnader må vara föga tilltalande, och skildringen av händelserna i kan knap- past sägas förmedla en positiv bild av flyktingar i den angränsande kommunen, men skriverierna är ändå hovsamma i jämförelse med de hätska lokala debatterna och insändarresonemangen i Skive Folkeblad. Även om en stark stereotypisering karakteriserar skildringen av och forna , pekas inga specifika etniska grupper ut så som är fallet med romerna i Noviny Vysociny och med rumäner och tjecker i NÖ. Dock misstänkliggörs gruppen flykt- ingar som helhet i rapporteringen kring händelserna i . Tonen är mycket negativ mot muslimer på debattsidan i Skive Folke- blad, medan dylika stämningar återfinns i enstaka insändare i Små- länningen. I samtliga fyra lokaltidningar är positiva motbilder sällan represen- terade. Invandrare tenderar att förekomma som förövare eller offer i nyhetsbevakningen, eller också inte alls. I Smålänningen och Skive Folkeblad finns enstaka ansatser, till exempel i fråga om skildring av lokala integrationsprogram som avser att få in invandrare på arbets- marknaden. Det är också sällan som invandrare direkt får ordet i Smålänningen. De som uttalar sig för deras sak är engagerade tjänstemän, politiker och personer ur lokalbefolkningen. Här framstår tidningen som svag- are än såväl Skive Folkeblad som Noviny Vysociny. I båda dessa tid- ningar är bilden emellertid sammansatt. Vid bevakningen av Skive och Havlickuv Brod är påhoppen många på muslimer respektive romer. är det Skive Folkeblad som skriver klart mest om invandrare i lokalsamhället och om projekt avsedda att integrera dem. En rad individuella människoöden lyfts fram i intervjusituationer. Låt vara att de ofta befinner sig nära stereotypen av invandrare som offer och därför som en belastning, men de flesta av dessa reportage har ändå en positiv underton. Dock vidmakthålls uppdelningen mellan Oss och Dem noga i den danska tidningen, även i de positiva reporta- gen. Riktigt allvarligt blir det då hela grupper av människor impliceras som smittospridare; hotstereotypen accentueras i Skive Folkeblad då förekomsten av invandrarbarn kopplas samman med spridning av hepatit-B. Den tjeckiska tidningen kritiserar och stereotypiserar ofta romer, men låter också ofta romer komma till tals. Uppdelningen vid- makthålls, som det ges möjlighet till rudimentär nyansering. Att romerna har vistats på plats och ändå blir porträtterade som fjärran lokalinvånare talar sitt tydliga språk om slutenhet och om stereotypers motståndskraft. Att det finns likheter mellan våra fyra fall är knappast ägnat att förvåna. Den negativa argumentationen om invandrare och flyktingar låter sig inte avgränsas av några nationella rum, och idéer flödar fritt över gränserna. Diskussionen kring oäkta flyktingar, vilka sägs motiveras av ekonomiska skäl och privata vinstbegär, har exempelvis förts på många håll i västvärlden. Det rör sig om transnationella idé- strukturer som får återklang även i de lokala samtalen. Vad de indike- rade skillnaderna mellan fallen i sin tur beror på är däremot en mera svårlöst fråga. Här bör man nog beakta det genomslag som nationella pressetiska spelregler kan ha; den svenska pressen är ändå i inter- nationell jämförelse relativt restriktiv med att avslöja exempelvis etnisk hemvist hos misstänkta gärningsmän. Att det skulle finnas Kapitel 4 Stereotyper i vardagen: Bilder av de främmande 137 några större nationella skillnader mellan majoritetsbefolkningarnas samtal på lokal nivå tror vi däremot mindre på. Det är snarare deras återspegling i pressen som skiljer sig åt. Varje text om stereotyper riskerar tyvärr själv att bli stereotypifie- rande (1998:9). Då vi identifierar och särskiljer de fyra euro- peiska städerna så som de framträdde i lokalpressen kan förvisso även vi kritiseras för att förstärka stereotyper, i detta fall om den trångsynta småstaden. Vi hävdar dock att nedslagen i lokal- pressen fyllt en viktig funktion, nämligen att bidra till en förståelse av de negativa konsekvenser reproducerandet av stereotypa uppfattningar om invandrare kan medföra för relationen till det upplevt främmande. Gränsen mellan en allmän rädsla för det främmande och utfall av främlingsfientlighet är diffus. Till synes oskyldiga, positivt laddade stereotyper kan lätt vändas till sina motsatser och slå över i förmenta sanningar om de invandrades kultur och natur. Enkla sanningar tende- rar att slå följe med enkla lösningar. Även om våra studier inskränker sig till fyra lokalsamhällen och lika många lokaltidningar, visar våra resultat på behovet att uppmärk- samma stereotypiserandets effekter också på andra nivåer och i andra textgenrer. Cementerade föreställningar kring vad som skiljer en europé från en icke-europé, eller en svensk från en icke-svensk, inskränker minoritetsgruppers möjligheter att göra sig hörda och närma sig gemenskapen också i lokala sammanhang. Vi vill hävda att det är i vardagen som sådana föreställningar får sin mest omedelbara verkan. Det är där sterotypiserandets negativa effekter tydligast kan skönjas. Som vi framhöll i början är det vardagen som utgör verkligheten för de allra flesta och för det allra mesta. Hur invandrare framställs i vardagen är därför mycket viktigt för en framgångsrik integration i de nya hemländerna och lokalt ute i kommunerna. När invandrare före- kommer på nyhetsplats är det i stor utsträckning som hot eller belastning, som förövare, offer eller som exotiska inslag. Bilderna av invandraren som hot, belastning och exotisk är exempel på stereotyper i ordets egentliga mening, medan den sparsamt förekommande tillgångsbilden tydligt går tillbaka på enskilda fall vilka explicit eller implicit framställs som undantag. Eftersom så sker riskerar även bilder av enskilda framgångssagor att verka stereotypiserande, då de ju synliggör kontrasten med det större kollektiv som inte lyckas och som därför utgör en belastning eller till och med ett hot. Virtue has no gossip value, framhåller DeGroot (2001). Det är så sant – om dygden anses bekräfta i den egna gruppen, som till exempel majoritetsbefolkningen. Men om dygden markerar det från gruppen avvikande, så som den gör i den enskilda framgångssagan, kan den ha både skvaller- och nyhetsvärde och till exempel figurera på nyhets- plats i lokalpressen. Lokaltidningar excellerar i skildringar av vardagen; det är deras styrka. Men i våra exempel är det tydligt att de invandrade inte skild- ras som en del av denna vardag. Så länge de inte gör det kommer skrankorna mellan Oss och Dem att finnas kvar mitt i byn. De fjärran lokalinvånarna finns där men ges inget tillträde till den egentligen så självklara vardagligheten. Kapitel 4 Stereotyper i vardagen: Bilder av de främmande 139 This thing of darkness: A sociology of the enemy. A critical analysis of the treatment of asylum seekers in the UK. Opublicerat konferens- papper, 2nd , Marburg 18–. 2002 The east European gypsies. Regime change, marginality, and ethnopolitics. Globalization: The human consequences. Bhabha, Homi. The location of culture. A mundane manifesto. Behavior vol 1, nr 1. [2003- 06-11] Invandrare i mediearkivets typgalleri. i de los , och . Maktens (o)lika förklädnader. Folk devils & moral panics. The creation of mods and rockers. Letat, cest pas moi. Reframing citizenship(s) in the Baltic republics. When nothing happened: History, historians and the Mundane. 2 nr 1. , och . Scotson. Etablerade och outsiders. En sociologisk studie av grannskapsproblem. Fånga vardagen – hur och varför? Ett tvär- vetenskapligt perspektiv. Understanding everyday racism: An inter- disciplinary theory. Globalization, post- modernism and identity. Fiebig-von , och . 1997. red. Enemy images in American history. : Berghahn Books. Discrimi- natory news discourse: some data. 13:319–345. Politics, philosophy, culture. Why Americans hate welfare. Race, media, and the politics of antipoverty policy. Changes in inter-ethnic attitudes and the influence of the mass media as shown by research in French- speaking countries. i , och . Race as News. eller oskyldiga pojkstreck? Dis- kursanalys av ett urval artiklar om händelserna i Håkansböle . i Tom . Etnicitetsbilden i finlands- svenska medier. : , Svenska social- och kommunalhögskolan vid . , , och . Race as news. A study of the handling of race in the British national press from 1963 to 1970. i , och . Race as News. Hier, . och . . Constructing a discursive crisis: risk, problematization and illegal Chinese in . Ethnic and Racial Studies 25:490–513. Stereotypes, social cognition and culture. Intervju med , nyhetschef på , . Intervju med , redaktionschef på , . , , och . En läsarundersökning om Smålänningens bilaga med mera. : , Institu- tionen för Journalistik och Masskommunikation. Strangers, gods and monsters: Interpreting otherness. Nyheter i samspel. Studier i kommun- journalistik. : , masskommunikation. Den gode och den onde vilden. Kapitel 4 Stereotyper i vardagen: Bilder av de främmande 141 A phantom menace and the new Apartheid: the social construction of asylum-seekers in the . Discourse and Society 14:425–452. Att vinkla etnicitet: En preliminär analys av rubriker och roller i nyheter om etniska minoriteter i finlands- svensk dagspress. i Tom red. Rasism och etnicitet i den finlandssvenska tidningspressen. : , Svenska social- och kommunalhögskolan vid univer- sitet. National self-images and regional identities in . Aldershot: Ashgate. Combating uncertainty, combating the global: Scapegoating, xenophobia and the national-local nexus. Identity dynamics and the con- struction of boundaries. : Nordic Academic Press. Makten över tanken. En bok om det svenska massmediesamhället. The rhetoric of othering. H. Riggins. The language and politics of exclusion: Others in dis- course. Thousand Oaks: . Geographies of exclusion. Society and difference in the west. , Teun A. Ethnic prejudice in thought and talk. , Teun A. Elite discourse and racism. Vertzberger, Yaacov Y. The world in their minds. Information processing, cognition, and perception in foreign policy decisionmaking. Lokal dagstidningsläsning och social skikt- ning. : universi- tet, masskommunikation. Wodak, och . Discourse and discrimination. Rhetorics of racism and antisemitism. 5.På tal om invandrare, integration och svenskhet Talet om integration ifråga om invandrade och infödda invånares delaktighet och jämlikhet i samhället är onekligen politiskt laddat. är integrationsbegreppets egentliga innebörd och dess polit- iska betydelse inte alltid klar. Av den anledningen har jag tillbaka frågat mig vilka föreställningar om integration vi egentligen möter i vår vardag. Framförallt har jag frågat mig hur talet om invand- rare och integration kan ta sig i uttryck bortom den offentliga arenan. Vilken innebörd har begreppet integration i sådana sammanhang? Vilken betydelse har begreppet integrationsprocess? Hurdan ter sig integrationspolitiken som vi själva är med och skapar i vår vardag? Dessa frågor har inspirerat mig när jag analyserat unga kvinnors berättelser om invandrare. Syftet med denna artikel är att försöka förstå och identifiera de föreställningar om integration och integra- tionsprocessen som framträder däri. En grundläggande fråga är vad kvinnorna menar att det krävs för att en invandrare ska bli en del av det svenska samhället. I artikeln ger jag exempel på hur föreställningar om integration uttrycks i några kvinnors berättelser om invandrare. På sätt och vis studerar jag integrationspolitik som den tar sig uttryck bortom offent- ligheten (jfr Sarfatti och 2001). Anledningen är att talet om integration i sig, oavsett sitt sammanhang och utformning, kan spela en viktig roll för att upprätthålla de ojämlika maktförhållanden1 som råder mellan invandrade och infödda invånare. Författaren vill tacka som läst och kommenterat tidigare versioner av denna artikel. 1 Forskning visar till exempel att det finns en väsentlig skillnad mellan infödda svenskars och anlända invandrares möjligheter på till exempel arbets- och bostadsmarknaden samt inom det politiska samhällslivet (se t.ex. 2003; SOU 1996:55; 1998; 2001; 1997; . Jfr Gowricharn 2002; Wrench m.fl. red. 1999; Schierup och 1994 och 1991). Jag menar att föreställningar om integration tar sig uttryck i både offentliga2 respektive icke-offentliga sammanhang. Det är därför naturligt att analyserna av kvinnornas berättelser om invandrare impli- cit utförs mot bakgrund av regeringens integrationspolitik och den allmänna debatten om integration. I vissa avseenden finns det täm- ligen uppenbara beröringspunkter mellan den offentliga politiken och en del av kvinnornas uttalanden, vilket jag ger exempel på i slutet av artikeln (se Regeringens proposition 1997/98:16 och Regeringens skrivelse 2001/02:129 samt Borevi 2002; 2000; Kadhim 2000; Thomsson 2002). För övrigt består denna artikel av två huvudsakliga avsnitt som följer efter en beskrivning av mina analytiska utgångspunkter. I det första avsnittet presenterar jag exempelvis uttalanden om invandrares anpassning till det svenska samhället.