sou · GSB3112d4 · 2005-01-01 00:00:00 — Om flera anhöriga är ansvariga, tillämpas 12 kap. 14 § andra stycket . I fråga om rätt att väcka talan om ersättning tillämpas vad som anges i 12 kap. 15 § andra stycket . 14 § Om en rättshandling, som en anhörig har vidtagit med åbe- ropande av behörighet enligt detta kapitel, på grund av brist i be- hörigheten inte blir bindande, är den som företagit rättshandlingen skyldig att ersätta godtroende tredje man skada som denne har till- fogats. Detta gäller dock inte, om rättshandlingen saknar bindande verkan mot den enskilde till följd av någon särskild omständighet, som den anhörige inte kände till och som tredje man inte med fog kunde förutsätta att den anhörige skulle känna till. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Fullmakter som har upprättats före ikraftträdandetidpunkten skall ha verkan som framtidsfullmakter efter ikraftträdandet, om de uppfyller förutsättningarna i lagen. 2.I fråga om sådana skriftliga fullmakter och medgivanden som an- ges i 1 kap. 23 § skall den nya lagen gälla även om de har upprättats före ikraftträdandet. lag om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. Härigenom föreskrivs följande. Lagens innehåll, syfte och tillämpningsområde 1 § I denna lag finns föreskrifter om ställföreträdare för patienter inom hälso- och sjukvården som har fyllt eller som är och är gifta men som saknar förmåga att lämna samtycke till en viss åtgärd inom vården eller att annars ta ställning i en ange- lägenhet som gäller den egna vården (beslutsförmåga). Lagen inne- håller även vissa särskilda föreskrifter om hänsynstagande till patien- tens vilja. Lagen syftar till att klargöra och stärka de beslutsoförmögna patien- ternas ställning inom hälso- och sjukvården. 2 § Lagen gäller i sådan verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och, i tillämpliga delar, i verksamhet som omfattas av tandvårdslagen (1985:125). Med hälso- och sjukvård avses i lagen förebyggande, utredande, behandlande, habiliterande och rehabiliterande åtgärder samt omvård- nadsåtgärder i anslutning härtill. Lagen skall också tillämpas på den allmänna omvårdnad som ges enligt socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade när omvårdnaden har samband med sådan hälso- och sjukvård. 3 § En person skall anses sakna beslutsförmåga när han eller hon på grund av psykisk störning, sjukdom, skada eller liknande för- hållande uppenbarligen inte förmår att tillgodogöra sig information i en fråga som gäller hans eller hennes vård, att självständigt över- väga konsekvenserna av beslut i frågan eller att meddela sin mening. Frågan om och i vilken omfattning en patient har beslutsförmåga skall bedömas med hänsyn till den uppkomna angelägenhetens karaktär och förhållandena då patientens ställnings- tagande aktualiseras. 4 § Ett beslut om att en patient skall anses sakna beslutsförmåga fattas när det kan ha betydelse för vården av patienten. Beslutet fattas av den läkare som har ansvaret för hälso- och sjukvården av patienten eller den läkare som verksamhetschefen utser, tillsammans med ytterligare någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och som med hänsyn till sitt medicinska kunnan- de, sin erfarenhet eller sin kännedom om patienten samt till omstän- digheterna i övrigt av läkaren bedöms som lämplig att delta i pröv- ningen. Beslutet skall meddelas patienten och patientens ställföreträdare. Allmänt om ställföreträdare för patienten 5 § När en patient saknar beslutsförmåga representeras han eller hon i enlighet med 6 § av ställföreträdare enligt denna turordning: 1.av patienten utsedd person: framtidsfullmäktig eller vårdom- bud (7–11 §§) 2.anhörig till patienten (12–14 §§) 3.god man enligt (15–17 §§). Att en god man kan komma först i turordningen framgår av föreskrifter i 11, 14, 15 och 16 §§. Anhörig och god man kan inte överlåta behörighet att represen- tera patienten annat än om det följer av denna lag. Detta gäller även vårdombud och framtidsfullmäktig, om inte annat anges i förord- nandet eller i fullmakten. 6 § Ställföreträdaren skall i patientens ställe ta ställning till om sam- tycke till en viss åtgärd inom vården skall lämnas. Ställföreträdaren har samma rätt till information av betydelse för åtgärden som patien- ten. Även i övrigt företräder ställföreträdaren patienten i frågor som gäller hälso- och sjukvården. Bestämmelserna i första stycket fritar inte från föreskriven skyl- dighet att sörja för information till patienten själv och att samråda med denne. 7 § I första hand gäller att patienten, i enlighet med föreskrifterna i 8 och 9 §§, företräds av en person som han eller hon själv, med bi- behållen beslutsförmåga, har förordnat (framtidsfullmäktig eller vård- ombud). 8 § Framtidsfullmäktig kan förordnas i en framtidsfullmakt enligt lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för anhöriga. I fullmakten måste uttryckligen anges att be- hörigheten omfattar åtgärder inom hälso- och sjukvård, när så är meningen. I denna del kan framtidsfullmakten ges verkan redan när personen i fråga tillfälligt är beslutsoförmögen och även om han eller hon inte är i huvudsak ur stånd att ha hand om de angelägen- heter som fullmakten avser. 9 § När en patient tas in på eller uppsöker ett sjukhus eller en annan sjukvårdsinrättning, erhåller hemsjukvård eller bor i ett sär- skilt boende eller en bostad för särskild service kan han eller hon förordna vårdombud med behörighet att företräda honom eller henne under vården eller boendet. Förordnandet gäller även under vård eller boende som följer i omedelbar anslutning till den vård eller det boende som förordnandet ursprungligen avsåg. Förord- nandet lämnas genom ett meddelande till två personer som hör till hälso- och sjukvårdspersonalen. 10 § Om återkallelse av en framtidsfullmakt gäller vad som är föreskrivet i lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för anhöriga. Har ett förordnande av ett vård- ombud enligt 9 § återkallats på ett otvetydigt sätt är förordnandet utan verkan. Ett senare förordnande enligt 8 eller 9 § har företräde framför ett tidigare. 11 § Om fullmäktigen enligt 8 § eller vårdombudet enligt 9 § av- böjer uppdraget eller inte kan anträffas eller annars är ur stånd att sköta uppdraget, skall den som har ansvaret för hälso- och sjuk- vården av patienten hos överförmyndaren anmäla behovet av god- manskap enligt för patienten. Detsamma gäller om den ansvarige finner att framtidsfullmäktigen eller vårdombudet är uppenbart olämplig för uppdraget eller att han eller hon i klar strid med patientens intresse vägrar samtycke till en åtgärd. 12 § Har patienten såvitt känt inte förordnat någon fullmäktig i framtidsfullmakt enligt 8 § eller vårdombud enligt 9 § företräds han eller hon av en eller flera av följande anhöriga. 1.Make eller sambo. 13 § Ställföreträdarskapet bestäms av den ordning i vilken de anhöriga är upptagna under punkterna i 12 §. Då skall bortses från personer som avböjer uppgiften eller inte kan anträffas eller är underåriga eller annars är ur stånd att sköta uppgiften. Har patien- ten på det sätt som anges i 8 eller 9 § förklarat att han eller hon inte önskar bli företrädd av en viss anhörig, skall bortses också från denne. Rimliga uppgifter om vilka som är de närmaste anhöriga och om var de vistas får godtas, om det inte finns särskilda skäl för något annat. Två eller flera anhöriga under samma punkt företräder den en- skilde gemensamt. De kan inbördes anförtro varandra behörig- heten. 14 § Om anhöriga med gemensam behörighet är oense i sitt ställ- ningstagande för patienten skall den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av patienten hos överförmyndaren anmäla behovet av godmanskap enligt för patienten. Detsamma gäller om den ansvarige finner att en anhörig som är ställföreträdare för patienten med hänsyn till omständigheterna är olämplig för uppgiften eller att den anhörige i klar strid med patientens intresse vägrar samtycke till en åtgärd. 15 § Enligt 11 och 14 §§ skall den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient i vissa fall hos överförmyndaren göra an- mälan om behovet av en god man enligt som ställ- företrädare för patienten i stället för framtidsfullmäktig, vårdom- bud eller anhörig. En sådan anmälan skall den ansvarige också göra när patienten i något annat fall inte kan företrädas av framtidsfull- mäktig, vårdombud eller anhörig. 16 § Är godmanskap enligt 11 kap. 2 § anordnat för patienten och omfattar det åtgärder inom hälso- och sjukvård, är den gode mannen ensam patientens ställföreträdare i den mån inte annat följer av beslutet om godmanskap. Detta gäller oberoende av vad som är föreskrivet om framtidsfullmäktige, vårdombud och anhöriga som ställföreträdare. Har patienten enligt 8 eller 9 § utsett en annan person än den gode mannen som framtidsfullmäktig eller vårdombud, skall den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av patienten anmäla förhållandet till överförmyndaren, om det inte är uppenbart onödigt. 17 § Finner den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av patienten att den gode mannen är uppenbart olämplig som ställ- företrädare eller att han eller hon i klar strid med patientens intresse vägrar samtycke till en åtgärd, skall den ansvarige hos över- förmyndaren ansöka om entledigande av den gode mannen. Begränsningar i ställföreträdarens behörighet 18 § En patients ställföreträdare har inte rätt att för patientens räk- ning medge en åtgärd som innebär eller förutsätter att patienten utsätts för frihetsberövande eller annat tvång. Med tvång jämställs tillförsel av läkemedel som i vilseledande syfte döljs för patienten och annan åtgärd som förutsätter att patienten vilseleds. 19 § Ställföreträdaren har inte rätt att motsätta sig behandling som är av direkt och avgörande betydelse för att rädda eller uppehålla patientens liv. Sådan befogenhet finns dock i fråga om rent livs- uppehållande behandling i en situation då patienten är oåterkalleligt döende eller befinner sig i ett permanent medvetslöst tillstånd, om patienten uttryckligen har medgett den i en framtidsfullmakt. Även om ställföreträdaren saknar en sådan befogenhet skall om möjligt samråd ske med honom eller henne beträffande behandling som anges i detta lagrum. Åtgärder i övrigt utan ställföreträdarens samtycke 20 § Åtgärder som innefattar endast löpande omvårdnad av patien- ten eller som med hänsyn till art, omfattning och övriga omstän- digheter framstår som mindre ingripande får vidtas utan samtycke av ställföreträdare, om det inte finns särskild anledning att anta att denne skulle motsätta sig åtgärden. 21 § Kan ett besked från ställföreträdaren om en åtgärd inte er- hållas utan dröjsmål, får åtgärden vidtas utan samtycke, om ett uppskov skulle medföra risk för patientens liv eller för icke obetyd- lig skada på hälsan. Om möjligt bör samråd ske med patientens närstående. Rätt att handla på de villkor som anges i första stycket finns också när en sådan anmälan eller ansökan som anges i 11 eller 14 §, 15 § andra meningen eller 17 § har gjorts. Patientens egen vilja och patientens bästa 22 § När en ställföreträdare skall fatta ståndpunkt på patientens vägnar skall han eller hon söka bilda sig en uppfattning om vilken inställning som patienten skulle ha haft, om patienten hade haft beslutsförmåga vid den ifrågavarande tidpunkten och utövat denna under gynnsamma betingelser. Denna inställning skall i princip ligga till grund för ställföreträdarens ståndpunkt. Ställföreträdaren skall ta sin utgångspunkt i den uppfattning som patienten i förväg, medan han eller hon hade beslutsförmåga, kan ha gett till känna i ett skriftligt vårddirektiv eller i någon annan form. Ställföreträdaren bör inför sitt avgörande samråda med patienten och ta hänsyn till de syn- punkter som patienten då ger uttryck åt. Om ställföreträdaren inte kan bilda sig någon uppfattning om patientens inställning enligt första stycket, skall ställföreträdaren självständigt ta ställning till vad som kan anses vara patientens bästa. 23 § När en läkare eller en annan person med ansvar för hälso- och sjukvården av patienten överväger en åtgärd beträffande patienten men enligt bestämmelse i denna lag fattar beslut utan medverkan av en ställföreträdare till patienten, skall den ansvarige iaktta vad som har sagts i 22 § om beaktande av patientens inställning och patien- tens bästa. Tvångsåtgärd eller annan åtgärd som anges i 18 § kan inte grun- das på föreskrifterna i 20 eller 21 §. 24 § Om patienten i ett livsslutsdirektiv har förklarat att patienten inte önskar rent livsuppehållande behandling i en situation då han eller hon är oåterkalleligt döende eller befinner sig i ett permanent medvetslöst tillstånd, skall förklaringen följas. Detta gäller dock inte, om patienten, fastän han eller hon är beslutsoförmögen, ger uttryck för en annan uppfattning eller om det är uppenbart att patienten har utgått från en förutsättning som inte förelåg eller som ändrats. 25 § Ett livsslutsdirektiv skall upprättas skriftligt med vittnen. I fråga om upprättande och återkallelse tillämpas vad som är före- skrivet om testamente i 10 kap. 1 §, 2 § första stycket, 4 § första stycket och 5 § . 26 § Ett beslut om att en patient skall anses sakna beslutsförmåga i en fråga som gäller hans eller hennes vård skall kunna överklagas av patienten till allmän förvaltningsdomstol. Prövningen skall ske oberoende av att en åtgärd som är hänförlig till beslutet redan har vidtagits. Verksamhetschefen är motpart till den patient som överklagat ett beslut enligt första stycket. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 27 § I de fall som avses i 11 och 14 §§ och i 15 § andra meningen kan verksamhetschefen göra ansökan hos tingsrätten om sådan åt- gärd som åsyftas i de angivna föreskrifterna. 28 § I särskild lagstiftning finns bestämmelser om ställföreträdare för vuxna utan beslutsförmåga i angelägenheter med anknytning till hälso- och sjukvården. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Har en patient med iakttagande av föreskrifterna i lagen före ikraftträdandet, a) förordnat ett vårdombud, b) lämnat besked om att han eller hon inte vill bli företrädd av en viss anhörig, c) i en framtidsfullmakt medgett att en ställföreträdare skall ha rätt att motsätta sig livsuppehållande behandling i enlighet med 19 §, eller d) upprättat ett livsslutsdirektiv har förordnandet verkan då lagen har trätt i kraft. lag om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom den sociala välfärden Härigenom föreskrivs följande. Lagens innehåll, syfte och tillämpningsområde 1 § I denna lag finns föreskrifter om ställföreträdare för personer som har fyllt eller som är och är gifta men som saknar förmåga att ta ställning i en viss angelägenhet inom den sociala välfärden (beslutsförmåga). Lagen syftar till att klargöra och stärka beslutsoförmögna personers ställning i angelägenheter som berör den sociala välfärden. 2 § Lagen gäller angelägenheter som rör 1.insatser som avses i socialtjänstlagen (2001:453), 2.insatser för särskilt stöd och särskild service som avses i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade samt ersättning för personlig assistans enligt lagen (1993:389) om assi- stansersättning, 3.förmåner genom socialförsäkring och bidragssystem som an- ges i 3 kap. socialförsäkringslagen (1999:799), 4.färdtjänst enligt lagen (1997:736) om färdtjänst och riksfärd- tjänst enligt lagen (1997:735) om riksfärdtjänst, samt 5.bostadsanpassningsbidrag enligt lagen (1992:1574) om bostads- anpassningsbidrag m.m. I lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. finns bestämmel- ser om ställföreträdare i den allmänna omvårdnad som ges enligt socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och ser- vice till vissa funktionshindrade när omvårdnaden har samband med sådan hälso- och sjukvård som omfattas av hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763). Med förmånsgivare avses i denna lag socialnämnd, försäkrings- kassa eller annat rättssubjekt som beviljar eller tillhandahåller en social förmån eller omvårdnadsåtgärd som avses i första stycket. 3 § En person skall anses sakna beslutsförmåga när han eller hon på grund av psykisk störning, sjukdom, skada eller liknande för- hållande uppenbarligen inte förmår att tillgodogöra sig information i en fråga som gäller hans eller hennes angelägenheter enligt 1 §, att självständigt överväga konsekvenserna av beslut i frågan eller att meddela sin mening. Frågan om och i vilken omfattning den enskilde har beslutsför- måga skall bedömas med hänsyn till den uppkomna angelägenhetens karaktär och förhållandena då personens ställnings- tagande aktualiseras. 4 § Ett beslut om att en person skall anses sakna beslutsförmåga fattas när det kan ha betydelse för ett ställningstagande till en social förmån eller omvårdnadsåtgärder i anslutning härtill. Beslutet bör grunda sig på läkarintyg eller annan likvärdig utredning om den enskildes hälsotillstånd. Beslutet fattas av förmånsgivaren. Beslutet skall dokumenteras och innehålla en motivering. Det skall meddelas den som avses med beslutet och hans eller hennes ställföreträdare. Allmänt om ställföreträdare för den enskilde 5 § När en enskild saknar beslutsförmåga representeras han eller hon i enlighet med 6 § av ställföreträdare enligt denna turordning: 1.en av den enskilde utsedd person: framtidsfullmäktig eller vårdombud (7–11 §§), 2.anhörig till den enskilde (12–14 §§), 3.god man eller förvaltare enligt (15–17 §§). Om den enskilde på grund av bestående funktionsnedsättning i huvudsak saknar beslutsförmåga när han eller hon fyller , kan han eller hon endast företrädas av en god man eller en förvaltare. Att en god man eller en förvaltare kan komma först i turordningen framgår också av föreskrifter i 11, 14, 15 och 16 §§. Anhörig, god man och förvaltare kan överlåta behörighet att företräda den enskilde endast om det följer av denna lag eller av en tillämpning av föreskrifterna i 11 kap. 23 § första stycket föräldra- balken om anlitande av fullmäktig vid behov av hjälp i en särskilt Vad som har sagts nu gäller även framtids- fullmäktig och vårdombud, om inte annat anges i fullmakten eller i förordnandet. Anteckning skall vid behov göras på handling i ett ärende eller på annat lämpligt ställe om vem som kan antas vara den enskildes ställ- företrädare och grunden för detta. 6 § Ställföreträdaren ansöker om eller begär på annat sätt i den en- skildes ställe en social förmån eller tar ställning i en fråga om sam- tycke till hjälp-, stöd- eller omvårdnadsåtgärd skall lämnas. Även i övrigt företräder ställföreträdaren den enskilde i frågor om åtgärder i anledning av sociala förmåner. Skyldighet att lämna uppgifter eller att göra anmälan som är av betydelse för tillämpningen av lagstiftning som anges i 1 § fullgörs i den enskildes ställe av ställföreträdaren. Annan ställföreträdare än god man eller förvaltare är dock inte skyldig att utan framställning från behörig myndighet lämna uppgift i en angelägenhet där ställ- företrädaren inte förut har vidtagit någon åtgärd för den enskilde. Ställföreträdaren bör underrätta förmånsgivaren, om han eller hon inte längre företräder den enskilde. I ställföreträdarens behörighet enligt denna lag ingår inte att för- foga över utbetalda medel. Bestämmelserna i första stycket fritar inte från föreskriven skyl- dighet att sörja för information till den enskilde själv och att sam- råda med denne. 7 § I första hand gäller att den enskilde, i enlighet med föreskrift- erna i 8 och 9 §§, företräds av en person som han eller hon själv, med bibehållen beslutsförmåga, har förordnat (framtidsfullmäktig eller vårdombud). 8 § Framtidsfullmäktig kan förordnas i en framtidsfullmakt enligt lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för anhöriga. I fråga om behörighet enligt den här lagen kan framtidsfullmakten ges verkan redan när personen i fråga till- fälligt är beslutsoförmögen, om fullmaktsgivaren är föremål för hälso- och sjukvård beträffande vilken fullmäktigen är behörig och även om fullmaktsgivaren inte är i huvudsak ur stånd att ha hand om de angelägenheter som fullmakten avser. 9 § Vårdombud kan enligt 9 § lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna utan beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. förordnas när den enskilde tas in på eller uppsöker ett sjukhus eller en annan sjukvårdsinrättning, erhåller hemsjukvård eller bor i ett särskilt boende eller en bostad för särskild service. Har den en- skilde i enlighet med detta förordnat vårdombud med behörighet att företräda honom eller henne under vården eller boendet och under vård eller boende som följer i omedelbar anslutning därtill, företräds den enskilde av vårdombudet även i angelägenheter enligt 2 § 1 och 2 denna lag, såvida inte något annat framgår av förord- nandet. 10 § Om återkallelse av en framtidsfullmakt gäller vad som är före- skrivet i lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om be- hörighet i vissa fall för anhöriga. Ett förordnande av vårdombud enligt 9 § lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna utan be- slutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. är enligt 10 § samma lag utan verkan, om det har återkallats på ett otvetydigt sätt. Ett senare förordnande enligt 8 eller 9 § i denna lag har företräde fram- för ett tidigare. 11 § Om fullmäktigen enligt 8 § eller vårdombudet enligt 9 § av- böjer uppdraget eller inte kan anträffas eller annars är ur stånd att sköta uppdraget, skall förmånsgivaren hos överförmyndaren an- mäla behovet av godmanskap eller förvaltarskap enligt föräldra- balken för den enskilde. Detsamma gäller om förmånsgivaren finner att framtidsfullmäktigen eller vårdombudet är uppenbart olämplig för uppdraget. 12 § Har den enskilde såvitt känt inte förordnat någon fullmäktig i framtidsfullmakt enligt 8 § eller något vårdombud enligt 9 § före- träds han eller hon av en eller flera av följande anhöriga. 1.Make eller sambo. 13 § Ställföreträdarskapet bestäms av den ordning i vilken de an- höriga är upptagna under punkterna i 12 §. Då skall bortses från personer som avböjer uppgiften eller inte kan anträffas eller är underåriga eller annars är ur stånd att sköta uppgiften. Har den enskilde på det sätt som gäller för förordnande av framtids- fullmäktig enligt 8 § eller i enlighet med vad som gäller förord- nande av vårdombud enligt 9 § förklarat att han eller hon inte öns- kar bli företrädd av en viss anhörig, skall bortses också från denne. Rimliga uppgifter om vilka som är de närmaste anhöriga och om var de vistas får godtas, om det inte finns särskilda skäl för något annat. Två eller flera anhöriga under samma punkt företräder den en- skilde gemensamt. De kan inbördes anförtro varandra behörig- heten. Ett avböjande från en anhörig eller anhöriga under samma punkt kan endast avse samtliga angelägenheter enligt 2 §. 14 § Om anhöriga med gemensam behörighet är oense i sitt ställ- ningstagande för den enskilde, skall förmånsgivaren hos överför- myndaren anmäla behovet av godmanskap eller förvaltarskap enligt för denne. Detsamma gäller om förmånsgivaren finner att en anhörig som är ställföreträdare för den enskilde med hänsyn till omständigheterna är olämplig för uppgiften. God man och förvaltare enligt 15 § Enligt 11 och 14 §§ skall förmånsgivaren i vissa fall hos över- förmyndaren göra anmälan om behovet av en god man eller för- valtare enligt som ställföreträdare för den enskilde i stället för framtidsfullmäktig, vårdombud eller anhörig. En sådan anmälan skall förmånsgivaren också göra när den enskilde i något annat fall inte kan företrädas av framtidsfullmäktig, vårdombud eller anhörig. 16 § Om godmanskap enligt 11 kap. 2 § eller för- valtarskap är anordnat för den enskilde, är den gode mannen eller förvaltaren ensam den enskildes ställföreträdare i den mån det följer