sou · GSB3122d3 · 2005-01-01 00:00:00 — In the view of the Commission, there is reason to consider whether there should be increased opportunity to depart from joint and several liability and whether the current exemption from joint and several liability should instead be the main rule for young offenders. However, the issue is of general and principled importance and more complex than what is contained within the terms of reference of the Commission. We have therefore decided not to make any recommendations on amendment of the rules in Chapter 6, section 4. However, we consider that the issue of joint and several liability for damages for young people who have committed crimes is important and that it should be subject to further consideration in a more appropriate context. We have found that there are reasons to consider the measures that can be taken with respect to the administrative procedures on payment of damages with a view to counteracting unnecessary payment arrears at the . However, we refrain from making any recommendations in this area since the matter of deficiencies is in collection of damages is being currently considered by the Government Offices. Financial consequences of the Commissions proposals The Commissions proposals entail a considerable improvement in the intervention of public authority in juvenile crime. The Commission considers that it should be possible to finance a number of the proposals within the existing financial limits by changing priorities within existing resources. However, all recommendations cannot be implemented without additional costs for both the central and local government sector. Redovisning av resultatet av utredningens enkät till några av landets större tingsrätter Totalt antal svarande domare: 77 st. Hur lång tids erfarenhet av ungdomsmål har Ni? Kryssa för ett av alternativen. a) Mindre än fem år b) Mer än men mindre än tio år c) Mer än tio år I 31 kap. 1 § 5 stycket stadgas att den unge jämte överlämnande till vård inom kan meddelas föreskrift om att biträda med avhjälpande eller begränsning av skada som har uppkommit genom brottet. Motsvarande föreskrift kan meddelas i samband med villkorlig dom (27 kap. 5 § 2 stycket ) och i samband med skyddstillsyn (28 kap. 6 § ). a)Ungefär hur har tingsrätten i mål där Ni varit ordförande tillämpat nämnda föreskrift vid överlämnande till vård inom ? b)Ungefär hur har tingsrätten i mål där Ni varit ordförande tillämpat nämnda föreskrift vid villkorlig dom eller skyddstillsyn? I 38 kap. 2 § första stycket ges möjlighet att undan- röja förordnande om överlämnande till vård inom . Rätten kan dock enligt paragrafens andra stycke, istället för ett undanröjande, besluta att varning skall meddelas den dömde, om detta är en tillräcklig åtgärd. a)Ungefär hur har tingsrätten i mål där Ni varit ordförande undanröjt ett förordnande om överlämnande till vård inom ? b)Ungefär hur har tingsrätten i mål där Ni varit ordförande tillämpat möjligheten att i stället meddela varning? a) 0 gånger 5–10 gånger SOU 2004:122 Bilaga 3 b) 0 gånger Exempel på kommentarer från de svarande domarna: Kommunens/socialnämndens yttranden har ofta brister vad avser vårdplan/ungdomstjänst o.d. Det stora problemet i dessa mål är den mycket svaga kvaliteten på kommunens yttranden. Vårdplanerna är ofta bristfälliga. Om direktiven medger det borde utredningen uppmärksamma: -Den skiftande standarden i kommunernas utredningar. -Rollfördelning mellan stat och kommun, bl.a. med hänsyn till kommunernas ekonomiska resurser. -De snäva tidsfristerna för domstolarna. Det saknas en motsvarighet till skyddstillsyn för ungdomar. Jag tror att det beror på att socialförvaltningarna saknar kompetens och intresse för besvärliga ungdomar; annars skulle över- lämnande till vård inom kunna fungera som skyddstillsyn. innehåller vårdplanerna från endast några lösa träffar med en socialsekreterare eller något liknande ospecificerat. Jag tror att ungdomar som begått brott behöver övervakning av välutbildad och engagerad personal i likhet med personalen på frivården. Även ungdoms- tjänsten behöver utformas som samhällstjänsten, dvs. med klar struktur. Bestämmelserna är bra – att det är ett fåtal fall då de passar in tycker jag inte skall göra att de tas bort. Det är inte särskilt vanligt att man får in begäran om undan- röjande av vård enligt . på roteln (som i och för sig är endast 20 månader) har det skett två gånger, båda under samma månad och år (). domstolssekreteraren stämmer dock min slutsats även med hennes mångåriga erfarenhet. På tingsrätten har vi kunnat konstatera att det är en mycket stor spridning när det gäller kvalitet och omfattning av de vårdplaner som föreslås av stadsdelsnämnderna. -En del nämnder kan t.ex. föreslå en verksamhet bestående i några gruppträffar och ett allmänt hållet uttalande i vårdplanen om att vederbörande skall sköta skolan och avhålla sig från brott vid så allvarlig brottslighet som upprepade rån och misshandel, medan andra inser att det krävs mera omfattande insatser vid sådana brott. -En annan olikhet är att inte alla stadsdelsnämnder kan erbjuda ungdomstjänst. -Dessa exempel på olikheter leder till en olikhet inför lagen, vilket är särskilt framträdande i mål där de tilltalade kommer från olika stadsdelar. Olikheterna leder också ofta till problem om den dömde flyttar. Det är inte säkert att den nya kommunen eller stadsdelen kan genomföra vård- plan som har fastställts. Det ligger nära till hands att anta att stadsdelens eller kommunens ekonomi har betydelse i sammanhanget. -Ett annat problem som förekommer är att vårdplanerna inte riktar sig till den som skall dömas utan är en beskrivning av de åtgärder som avser att vidta. Det kan t.ex. stå att man skall överväga vilket behov av stöd xx har i skolarbetet. Sådana vårdplaner går ju inte att döma till. Dessutom benämns vårdplan i fråga ofta arbetsplan i dessa fall, vilket gör att man måste begära komplettering. -En annan invändning mot vård inom som påföljd är att vederbörande, och i förekommande fall även vårdnadshavaren, måste samtycka till vården. Det kan ifrågasättas om det verkligen är lämpligt att en straffrättslig påföljd skall bygga på samtycke. -Ovanstående synpunkter är några exempel på invändningar som kan framställas mot påföljden överlämnande till vård inom . Det finns givetvis exempel på bra vårdplaner med ett bra innehåll och som är anpassade för den brottslighet det är fråga om. -Det är framförallt olikheterna mellan stadsdelarna som ställer till problem i den dömande verksamheten. Frågan är om man inte skulle kunna komma till rätta med dessa problem om kriminalvården/frivården hade ansvaret även för de unga lagöverträdarna. När det är lämpligt skulle väl frivården kunna uppdra åt i det enskilda fallet att ombesörja och verkställa vården. Som ungdomsdomare på hanterar jag en hel del ungdomsmål: -Att ge ett förordnande som avses i fråga 2 har under det år jag tjänstgjort varken aktualiserats av mig själv eller av parterna. En förklaring kan möjligen vara den tidspress och arbetsbörda som vi lider av. -Beslut som avses i fråga 3 aktualiseras ibland och passar också väl in i påföljdssystemet. Det är nog mer en tillfällighet att jag inte fattat beslut i det avseendet. Vid upprepade återfall har det visat sig att inte mäktat med att genomföra den planerade vården. Påföljdssystemet för unga brottslingar fungerar godtagbart så länge det inte är fråga om återfall, upprepade. I denna situation är systemet inte bra. -Varning; Har ofta då gått så långt att stadiet för varning är väl passerat. -; Den korta tiden, , inom vilken huvudförhandling skall hållas vid tingsrätten gör att personaliautredningen ofta blir lidande. (Jfr mål med häktade, då målen så att säga flaggas upp genom häktningen och då tiden för åtal oftast är samt tid för huvud- förhandling efter att stämning inkommit är ). Jag tror att det skulle vara en mycket stor fördel och leda till större likhet inför lagen om ansvaret för påföljden åvilade staten och inte som kommunerna i stor utsträckning. Föreskrifter om att avhjälpa skadan kan låta bra på papperet, men kräver medverkan av målsäganden. Något som i praktiken sällan finns förutsättningar för i samband med en rättegång. I något fall har jag dock varit med om att föräldrar till de tilltalade själva har ordnat så att deras barn har arbetat av skadeståndet genom att hjälpa målsäganden. När det gäller uppdraget i övrigt tillägger jag gärna att ungdomstjänsten bör göras till en egen påföljd med statlig finansiering. Dessutom bör ungdomspåföljderna samordnas med bestämmelserna om påföljdsbestämning i 29 och 30 kap. BrB. Till fråga 3: -En förklaring till att talan om undanröjande förekommer kan vara att, trots allt, kontakter mellan en social- sekreterare och en dömd bygger på frivillighet och för- troende och att förtroendet skulle raseras om vederbörande sekreterare anmälde misskötsamhet till åklagare. -En annan förklaring kan vara att påföljdssystemet för unga mellan 15–är så torftigt att domstolen knappast har några möjligheter att välja annan påföljd. -Är det inte, när det gäller kriminella ungdomar, dags att kasta loss från , som bygger på helt andra principer än kriminalvården? Det största problemet med ungdomspåföljder är den anmärkningsvärt ojämna kvaliteten på yttrandena från social- nämnderna. får man ibland in yttranden där det föreslås vård inom trots att någon vårdplan inte upprättats, likaså är det inte helt ovanligt att ungdomstjänst föreslås trots att vård inom i och för sig inte föreslås som påföljd. Beträffande fråga 2 a): Den skadelidande är som regel måttligt intresserad av ytterligare kontakter med den tilltalade. -fråga 2 – Detta är en typ av föreskrift som såvitt jag vet praktiskt taget aldrig tillämpas. Anledningen till detta är förmodligen att den förutsätter någon slags överens- kommelse mellan målsäganden och den unge. Frågan härom bör av praktiska skäl ha tagits upp redan före huvudförhandlingen, men detta har jag inte något exempel Lämpligen tas frågan upp av socialnämnden i samband med att vårdplanen utformas, men initiativet kan naturligtvis även komma från åklagaren eller den unge själv, genom hans försvarsadvokat. Däremot bör enligt min mening domstolen inte ta initiativet. -fråga 3 – I de fall då undanröjande begärs på grund av att den dömde inte följt vårdplanen förefaller det naturligt att han/hon erhåller någon form av varning innan påföljden undanröjs. Om detta inte redan skett genom de sociala myndigheternas försorg kan en lämpligt utformad varning från domstolen ofta få honom/henne på rätt spår igen. -Vid ett undanröjande är vanligen den enda påföljd som står till buds ett bötesstraff, vilket i praktiken framstår som ganska verkningslöst. Det är inte helt ovanligt, när exempelvis två ungdomar har åtalats för att ha begått ett brott tillsammans och i samförstånd, att den ene samtycker till vårdplanen och den andre inte. För samma brott får då den ene en påföljd som upplevs som betydligt mer ingripande än den andres, vilket nog kan upplevas som orättvist. Samma effekt uppkommer om den ene lojalt fullgör vad han blivit förelagd medan den andre struntar i vårdplanen. Detta är en konsekvens av att vård inom förutsätter den unges samtycke och att han/hon alltså kan säga nej till en påföljd som är påkallad ur vårdsynpunkt. Enligt min mening bör en dömd brottsling inte kunna välja påföljd i andra fall än då alternativet upp- levs som ungefär lika ingripande, som vid kontraktsvård. Beträffande fråga 2 b): Målsägandens inställning måste först efterfrågas! Jag skulle själv ej som målsägande vilja ha en sådan föreskrift. Utredningen anordnade ett forskarseminarium som ägde rum i . Följande personer deltog vid seminariet. Estrada, , , , , , , , , , , , Division of Forensic Psychiatry, , , , , , , , FoU-byrå , , , , samordnare // SiS-psykiatriprojekt Ginner, , projektledare på , , chefsjurist på , , Deltagarförteckning; Utredningens seminarium med tjänstemän verksamma inom Med hjälp av anordnade utredningen ett seminarium, som ägde rum i , med tjänstemän verksamma inom . Följande kommuner var därvid representerade. Blankett för åklagares begäran om yttrande i ungdomsmål enligt Nedan följer ett utkast till en ny blankett att användas av åklagare vid begäran om yttrande i ungdomsmål enligt 11 § LUL. Utred- ningen har avstått från att utforma ett motsvarande utkast till blankett för att användas vid upprättande av yttrande i anledning av åklagarens begäran härom. Ett sådant formulär för del måste föregås av noggranna överväganden och skall enligt vad vi föreslår vara en gemensam uppgift för Social- styrelsen och RÅ. Det är angeläget att innehållet i det formuläret utformas så att det korresponderar med innehållet i blanketten för åklagarens begäran om yttrande. BEGÄRAN OM YTTRANDE i UNGDOMSMÅL Begäran om yttrande enligt 11 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Den unge misstänks för följande brott: Yttrandet emotses så snart det kan ske och senast den: Vad yttrandet alltid skall innehålla: a)Om socialnämnden har vidtagit några åtgärder mot den unge skall dessa åtgärder redovisas i korthet. b)bedömning av den unges behov av åtgärder för att denne inte skall göra sig skyldig till fortsatt brottslighet. c)En redogörelse för den tilltalades personliga utveckling och levnadsomständigheter i övrigt. Denna redogörelse kan dock underlåtas om ett tidigare yttrande med en sådan redogörelse över den unge har lämnats. Yttrandet skall i förekommande fall också innehålla: a)Om den unge bedöms ha ett behov av vård för att inte återfalla i brottslighet, skall ett ungdomskontrakt eller en vårdplan fogas till yttrandet. b)En bedömning av om den unge har behov av särskilt stöd och vägledning av en vuxen person för att inte göra sig skyldig till fortsatt brottslighet, dvs. en enligt 3 kap. 6 § andra stycket socialtjänstlagen eller 22 § LVU. c)En bedömning av om den unge är lämplig för påföljden ung- domstjänst. SOU 2004:122 Bilaga 6 Om domstolen anser att den unge skall dömas till social- tjänstpåföljd består innehållet i påföljden av de åtgärder som framgår av ett ungdomskontrakt eller en vårdplan. Ungdomskontrakt/vårdplan skall innehålla en redogörelse för de åtgärder som socialnämnden har för avsikt att vidta för den unge. De planerade åtgärdernas art och omfattning skall anges. Så långt möjligt skall även varaktigheten av åtgärderna framgå. Det är viktigt att uppgifterna är så konkreta som möjligt. Åtgärderna skall svara mot det behov av stöd och vård som den unge bedöms ha för att inte återfalla i brott. Om den unge har samtyckt till den planerade vården och behandlingen skall socialnämnden upprätta ett ungdoms- kontrakt. Skall den planerade vården och behandlingen ske med stöd av LVU skall socialnämnden upprätta en vårdplan. Den s.k. proportionalitetsprincipen: Socialtjänstpåföljd enligt 32 kap. 1 § får inte dömas ut av domstolen om den finner att det brister i proportionerna mellan brottet och de planerade åtgärderna i ungdomskontraktet/vård- planen samt att bristerna inte kan avhjälpas genom ungdomstjänst eller böter som tilläggspåföljd. För en diskussion om proportionerna mellan brottet och de planerade vårdinsatserna kan undertecknad åklagare kontaktas. Följande frågor skall besvaras om åklagaren har begärt en bedöm- ning av den unges lämplighet för ungdomstjänst: Har den unge informerats om innebörden av och villkoren vid en dom på ungdomstjänst? Har den unge erhållit en informationsbroschyr om ungdoms- tjänst? Har den unges vårdnadshavare erhållit en informationsbroschyr om ungdomstjänst? Har den unge samtyckt till ungdomstjänst? Lämplighetsbedömning vid ungdomstjänst: Är den unges personliga förhållanden sådana att det framstår som osannolikt att han eller hon skall klara av att genomföra en dom på ungdomstjänst, skall domstolen inte döma till denna påföljd. Yttrandet skall innehålla uppgifter till ledning för domstolen vid denna lämplighetsbedömning. Yttrandet bör även innehålla en rekommendation i frågan från socialnämnden. En kort presentation av projekt m.m. i kommun och kommun kommuns arbete med insatser för unga lag- överträdare m.m. Kommunens sociala arbete med unga lagöverträdare i åldern 13–fullgörs av ungdomsgrupp. bedriver ungdomsgruppen ett utvecklingsprojekt som man kallar Tyresömodellen unga lagöverträdare/unga brottsoffer. Detta tar sikte på att utveckla metoder för arbetet med unga som har problem med kriminalitet, missbruk eller utanförskap. Projektet har även till syfte att höja kvaliteten på redan befintlig verksamhet inom . Kommunen har anställt en särskild metodutvecklare att leda utvecklingsprojektet. har kommunen ett samarbete med kriminologiska institutionen vid . Detta samarbete har bl.a. resulterat i att metod- utvecklaren får kontinuerlig handledning av en kriminolog. har inneburit att man bl.a. har bildat en referensgrupp och tagit fram en modell för verkställighet av tilläggssanktionen ungdomstjänst. För att utvärdera effekterna av insatserna för unga lagöverträdare har kommunen kommit överens med Ersta-Sköndals högskola om att högskolan skall följa upp kommunens arbete. I arbetet med att dels förebygga att unga begår brott, dels förbättra och sprida information om bl.a. åtgärder för unga lagöverträdare, är kommun den sammanhållande aktören i ett nätverk bestående av polis, åklagare, domare, socialarbetare, kommunens ledande politiker, forskare och representanter för de arbetsplatser som bidrar med ungdomstjänstplatser. Referens- gruppen träffas regelbundet, ca en gång , och utbyter information och erfarenheter på ett generellt plan. Ungdomstjänsten består av två olika delar, oavlönat arbete och ett påverkansprogram. Det oavlönade arbetet skall utföras hos frivilliga organisationer och/eller inom kommunens samhällsinriktade verksamhet. Utgångspunkten är att den unge skall få möjlighet att ta del av andra människors livsvillkor och få en ökad förståelse härom. Påverkansprogrammet utgör en del av ungdomstjänsten och motsvarar . Programmet är ett strukture- rat samtalsbaserat program och omfattar sju möten. Varje möte, som leds av en psykolog, varar och fokuserar på den unges kriminella beteende. Programmet bygger på ett kognitivt/ systemteoretiskt arbetssätt, vilket innebär att stor vikt läggs vid den unges nätverk och att föräldrarna är viktiga för den unges förändringsarbete. En representant från den unges ungdoms- tjänstarbetsplats deltar alltid vid det sista mötet och lämnar en redogörelse för den unges insats. Den unge får dessutom ett skriftligt intyg när ungdomstjänsten har genomförts. När ungdomstjänsten inleds förordnas för den unge en person, som arbetar ideellt. Det kan t.ex. vara en nära anhörig eller en person på den arbetsplats där det oavlönade arbetet inom ung- domstjänsten skall utföras. Denna person, som benämns , blir alltid en del av den unges nätverk. kan erbjuda de s.k. mentorerna och representan- terna från de arbetsplatser som medverkar vid ungdomstjänsten utbildning i påföljdssystemet samt information om olika verksamheter och ungdomstjänstens påverkansprogram. Även studiebesök ingår i utbildningsprogrammet. Andra åtgärder inom utvecklingsprojektet Särskilt program för unga som gör sig skyldiga till snatteri m.m. har inlett ett utvecklingsarbete tillsammans med den lokala polisen. Det lokala samarbetet, som anses viktigt för att myndigheterna skall kunna utföra ett offensivt arbete gentemot de unga lagöverträdarna, har resulterat i en gemensam handlingsplan vid snatteribrott. Handlingsplanen innehåller detaljerade anvis- ningar om vilka åtgärder respektive myndighet skall vidta när unga inom kommunen har gjort sig skyldiga till snatteri. Det pågår även ett utvecklingsarbete som gäller innehållet i påföljden överlämnande till vård inom . Arbetet är inriktat bl.a. på att kombinera insatser som svarar mot de ungas vårdbehov med insatser som fokuserar på de ungas brottsliga beteende, t.ex. särskilt utformade påverkansprogram. Kommunen kan erbjuda medling. Pågående utveckling av stödprogram för unga brottsoffer Det är känt inom kriminologin och viktimologin (läran om och behandling av brottsoffer) att det finns en koppling mellan egen brottslighet och egen utsatthet för brott. I kommun intresserar man sig för möjliga direkta samband mellan gärnings- mannaskap och offerskap. För att kunna göra riktiga prioriteringar i arbetet med unga som begår brott, har man funnit att arbetet bör präglas av insikt om att denna dubbla roll kan finnas hos de unga. De ungdomar som lever i marginaliserade livssituationer genom kriminalitet och missbruk utgör en av de främsta målgrupperna. Stödprogrammet är dock i lika hög grad avsett för unga brottsoffer som inte själva har begått kriminella handlingar. bildades ett nationellt nätverk, som f.n. består av ca tio kommuner, förutom av bl.a. , , , och . Syftet med nätverket är att vara ett forum för diskussion om metodutveckling och utbyte av erfarenheter när det gäller arbetet med unga lagöverträdare. Samverkansgrupper med representanter för bl.a. och polis- och åklagarmyndigheterna Stadskontoret i initierade ett samarbete med polis- och åklagarmyndigheterna i området. Syftet var att stärka det brottsförebyggande arbetet och skapa en organisation som mer effektivt skulle kunna arbeta mot ungdomskriminalitet, såväl lokalt som regionalt. Denna samverkansgrupp består av samtliga stadsdelars socialtjänst, representanter för de fyra närpolisområdena samt ungdomsåklagare. Gruppen träffas regelbundet, ca 6–, för att i det praktiska arbetet skapa en gemensam syn på insatser för kriminella ungdomar. Det sker ett utbyte av information mellan de olika myndigheterna om vad som sker lokalt och centralt beträffande arbetet med unga lagöverträdare. Samtliga inblandade ser samarbetet som en möjlighet till diskussion om samt inblick i de olika myndigheternas aktuella arbetssituation och förutsätt- ningar för arbetet med ungdomar. I gruppen skapas personliga kontakter myndigheterna emellan som är viktiga för samarbetet. Stadsdelarna har inom samverkansgruppen bl.a. utformat en gemensam syn på tilläggssanktionen ungdomstjänst. Bakgrunden var en rapport av polismyndigheten i om kriminella ungdomsgäng. Den nya organisationen består av en styrgrupp där förvaltnings- cheferna för samtliga myndigheter i den tidigare samverkans- gruppen är representerade jämte kriminalvårdens frivård. Syftet med det utvidgade samarbetet är att hitta snabbare och effektivare åtgärder för den speciella gruppen ungdomar som redan är kriminellt belastade och ofta redan kända av samtliga myndigheter. Kommunen har tillsatt en chef inom individ och familje- omsorgen med uppgift att ha en samordnande roll i projektet. Det har befunnits angeläget att stadsdelarna har en samsyn när det gäller vilka åtgärder som skall vidtas för den nämnda gruppen ungdomar. Samordnarens roll är att ha en överblick över det arbete som bedrivs i kommunen. Arbetsuppgifterna består av att bl.a. identifiera brister, skapa samordning och förkorta handläggnings- tiderna. Uppdraget kommer även att omfatta kartläggning och uppföljning av de insatser som görs. Samarbetet har inneburit att stadsdelarna kommer att i större grad prioritera kontakten med ungdomarna och deras familjer i samband med att polisen informerar om brott begångna av unga. i kommunen har vidare beslutat att se över sina rutiner när det gäller medverkan vid polisförhör utanför kontorstid. Den sociala jouren kommer också att särskilt prioritera de unga lagöverträdarna. Sammanställning över de ekonomiska konsekvenserna Särskilda insatser av försvarare Juridiskt biträde för brottsmisstänkt under 15 år Ungdomstjänst som självständig påföljd Anmälningsplikten enligt 25 kap. RB kan fullgöras Omedelbar verkställighet av sluten ungdomsvård KVS arbete med unga häktade Tillgodoräknande av tid för frihetsberövande