sou · GSB3104 · 2005-01-01 00:00:00 — ska vara ett föregångsland inom utbildning för hållbar utveckling av innehåll och arbetsform medför att utbildningen i sig vänjer de lärande att ta ansvar för sin situation. När dessa krav på såväl inne- håll som process uppfylls och när både innehållet och processen i utbildningen ses som viktiga, kan utbildningen klara av att leva upp till syftet att de lärande erövrar förmåga och vilja att verka för en lokalt och globalt hållbar utveckling. Mot bakgrund av de brister i författningarna som anförts ovan och frågans vikt föreslår kommittén följande ändringar. Vi föreslår en ändring av skollagen (1985:1100) och högskole- lagen (1992:1434) så att lagarna föreskriver att utbildningsformerna genom sin utbildning respektive genom sin verksamhet skall främja ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling. Med detta menar vi en utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en god miljö och hälsa, ekonomisk och social välfärd och rättvisa. Dessa ändringar innebär förutom att det lägger grunden för innehållet i utbildningarna också att aspekten utbildning för hållbar utveckling ingår i de utvärderingar som respektive Hög- skoleverket gör. Vi föreslår att förordningen (1991:779) om statsbidrag till folk- bildningen förtydligas så att stödet till folkbildning skall ha till syfte att bland annat främja en ekonomiskt, socialt och miljömäs- sigt hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en god miljö och hälsa, ekonomisk och social välfärd och rättvisa. De föreslagna bestämmelserna bör kunna träda i kraft beträf- fande lagarna den l och beträffande förordningen den l . Vi menar att en översyn behöver göras av skolområdets läroplaners (Lpfö98, Lpo94, Lpf 94) struktur, innehåll och funktion. I kapitel 5 görs en genomgång av läroplanerna ur perspektivet hållbar utveck- ling. Där framgår att läroplanerna ger tydliga uppdrag till de verk- samma inom skolområdet att medverka till att de lärande utvecklar förmågor som främjar en hållbar utveckling. Dock beskrivs inte hållbar utveckling i det helhetsperspektiv som inkluderar ekono- miska, sociala och miljömässiga aspekter. Det framgår även att ska vara ett föregångsland inom utbildning för hållbar utveckling läroplanernas styrkraft tycks vara svag och att de i vissa avseenden styr i en riktning som inte främjar en hållbar utveckling. Läroplanerna utgör en del av den statliga styrningen av skol- sektorn. Andra viktiga delar utgörs av kursplaner, programmål för gymnasieskolan och betygssystem. En översyn av läroplanens funktion måste inkludera alla de statliga styrdokumenten. Över- synen bör inkludera om kursplaner och betygssystem kan förändras så att de bättre stödjer inflytande för de lärande. I över- synen är det viktigt att ta tillvara erfarenheter från försöks- verksamheten där grundskolor fått tillåtelse att arbeta utan nationell timplan. Som en naturlig följd av den föreslagna ändringen i högskolelagen bör bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100, omtryck 1998:1003), examensordningen, ses över så att den överensstämmer med högskolelagens skrivningar om betydelsen av utbildning för hållbar utveckling. Vi förslår därför att examensordningen revideras så att kunskaper i hållbar utveckling utgör en förutsättning för att examensbevis skall få utfärdas. Verksamhetsstöd till science center Teknik- och naturvetenskapscentra, så kallade science center, kan söka statligt stöd på årlig basis om verksamheten är kontinuerlig med fast anknuten personal som både tar emot skolklasser och har öppet för allmänheten. Stödet fördelas ur en av fastställd ram. För att vara berättigad till stöd skall ett antal grundkrav på verksamheten vara uppfyllda, därefter avgörs medlens storlek i en- lighet med en poängskala relaterad till sex kvalitetskriterier. Stödet har funnits och utgick till tolv science center. Mer än en och en halv miljoner människor besöker dessa och de utgör därmed en viktig resurs för barn och vux- nas kontakt med naturvetenskap och teknik och framtidsfrågor relaterade till dessa områden. I samband med att ansvaret för detta stöd flyttas från Högskole- verket till Myndigheten för skolutveckling föreslås att kriterier för ska vara ett föregångsland inom utbildning för hållbar utveckling verksamhetsstöd ses över så att de bättre stödjer lärande för hållbar utveckling. Kommitténs bedömningar och förslag bör erbjudas möjlighet att etablera ett institut i som ska fungera som en nod i ett internationellt nätverk för utbildning för hållbar utveckling. Regeringen bör överväga om det behöver inrättas ett särskilt pådrivande och samordnande organ under FN:s årtionde för utbildning för hållbar utveckling. En långsiktig strategi och handlingsplan bör formuleras för arbetet med utbildning för hållbar utveckling . En pilotverksamhet bör inrättas som ger möjligheter för aktörer inom skolsektorn, högskolesektorn och folkbild- ningen att med statligt stöd ta fram metoder för hur utbild- ningsverksamhet kan genomsyras av perspektivet hållbar ut- veckling. De förslag som vi lämnar ställer krav på förändringsinsatser inom olika delar av utbildningsväsendet. Kommittén har fört resonemang om hur dessa förändringar bäst ska kunna komma till stånd. En utgångspunkt är att arbetet i behöver organiseras så att kraften från de internationella processer som pågår tas till vara. Därför väljer vi att i inledningen av detta avsnitt referera förslag till om genomförandeplan för arbetet för utbildning för hållbar utveckling. förslag till plan för arbetet för utbildning för hållbar utveckling menar att arbetet med utbildning för hållbar utveckling ska samordnas med näraliggande internationella överenskommelser och processer som Education for All (inklusive Fast Track Initiative), UN Decade for Literacy samt Millenniedeklarationen och Millennieutvecklingsmålen. roll är dels att genomföra insatser, dels att fungera som samordnare ska vara ett föregångsland inom utbildning för hållbar utveckling för det internationella arbetet . för i sin genomförandeplan fram ett antal rekommendationer för hur arbetet bör organiseras.193 På den lokala nivån menar att nyckelaktörerna är utbild- ningsanordnare i olika former, lokala förvaltningar och frivilliga organisationer av olika slag. Det är betydelsefullt att de lokala aktö- rerna bildar nätverk för att gemensamt identifiera viktiga lokala frågor som bör behandlas i utbildning; för att integrera lokal kun- skap och förmåga i utbildningen för hållbar utveckling och för att utbyta erfarenheter i syfte att utveckla utbildningen. På den nationella nivån konstaterar att regeringarna bär ansvaret för den nationella integreringen av perspektivet hållbar utveckling i utbildningen. Detta bör ske genom dialog med riks- dagen, inom berörda departement, myndigheter, och mellan olika former av utbildningsanordnare, frivilliga organisationer och andra intressenter inom och utanför utbildningsområdet. Utifrån dialo- gen vill att en sammanhållen politik formuleras som ger förutsättningar för den lokala utbildningsverksamheten att för- verkliga visionen för årtiondet. pekar på att det krävs sam- ordning av det nationella arbetet för att undvika dubbelarbete, för att sända tydliga signaler till allmänheten och för att samla stöd för de gemensamma åtgärder som behövs. menar därför att ett nationellt centrum för arbetet behöver identifieras eller byggas upp. Det bör vara en liten organisation med uppgift att fungera som en exploderande stjärna genom att nå ut till så många aktörer som möjligt och ge dem förutsättningar att samordna sina insatser. pekar även på behovet av en nationell referensgrupp med en bred sammansättning av olika intressenter inom och utanför utbildningsområdet. konstaterar att samarbete på den regionala nivån (över nationella gränser) är fruktbart eftersom erfarenheterna ofta är till- räckligt lika för att vara jämförbara, men ändå tillräckligt olika för att ge intressanta lärdomar. menar att det är nödvändigt med regionala plattformar för arbetet . Plattformarna bör bestå av en grupp med flexibel sammansättning som träffas för att hantera aktuella frågor. På den internationella nivån betonar betydelsen av att integrera arbetet i existerande internationella pro- cesser. En internationell koordineringskommitté planeras med 193 Det följande stycket bygger på United Nations Decade of Education for Sustainable Development 2005–2014 – Implementation Scheme, 2004, s. 32–43. ska vara ett föregångsland inom utbildning för hållbar utveckling uppgift att samordna olika internationella organs arbete till exem- pel delar av FN-systemet, , och regionala sammanslutningar. pekar även på behovet av intensiva ut- byten mellan utbildningsanordnare och frivilliga organisationer i olika länder och partnerskap med den privata sektorn. betonar betydelsen av att systematiskt följa upp insat- serna . De föreslagna samordningsfunktionerna på de olika nivåerna bör kontinuerligt följa arbetet och medverka till att det blir effektivt i förhållande till de mål som formuleras. Där- med blir det nödvändigt att ta fram gemensamma indikatorer för utbildning för hållbar utveckling på lokal, nationell, regional och internationell nivå. Indikatorerna bör vara såväl kvantitativa som kvalitativa till sin karaktär. menar att resultat från uppfölj- ning på de olika nivåerna ska rapporteras in till som vart- annat år ska publicera en rapport om hur arbetet fortskrider. Vi föreslår att regeringen erbjuder möjligheten att eta- blera ett institut i . Institutet skulle fungera som en nod i ett internationellt nätverk och medverka till att det svenska arbetet med utbildning för hållbar utveckling tydligt kopplas till inter- nationella ansträngningar under FN-årtiondet. Hur ska genomförandet av kommitténs förslag organiseras? Vår utgångspunkt är att ska fortsätta att vara pådrivande i det internationella samarbetet för utbildning för hållbar utveckling. arbete för utbildning för hållbar utveckling behöver sättas in i ett internationellt sammanhang och bedrivas med koppling till pågående och framtida internationella processer. Vi menar därut- över att en viktig förutsättning för att arbetet ska bli framgångsrikt är att pådrivande krafter som stimulerar och följer arbetet mobilise- ras på olika nivåer inom och utanför utbildningsområdet. Vi kon- staterar även att de omställningsprocesser som vi finner nödvändiga kan innebära att invanda arbetsmönster behöver brytas. Erfaren- heter från tidigare omställningsprocesser pekar på att sådana tar att genomföra. Arbetet behöver därför stödjas av organi- satoriska funktioner som säkerställer långsiktighet och uthållighet. Våra förslag och rekommendationer har utformats så att befint- liga instanser i utbildningssystemen på tydligare sätt än tidigare ges ansvar för att följa och stimulera förändringsprocesserna. Reger- ingen måste emellertid ta ett övergripande ansvar för arbetet under ska vara ett föregångsland inom utbildning för hållbar utveckling det närmaste årtiondet. bör ha ambitionen att vara ett före- gångsland för utbildning för hållbar utveckling. De lärande på alla nivåer behöver erövra förmåga och vilja att verka för hållbar ut- veckling lokalt och globalt. För ett brett genomslag krävs målmed- vetenhet och uthållighet. Regeringen bör ta fram en långsiktig strategi för omställningen och en handlingsplan för den kommande tioårsperioden. De föreslagna förändringarna i skollag, högskolelag, förordningar inom utbildningsområdet och i instruktioner till ut- bildningsmyndigheter utgör viktiga signaler om att de styrande funktionerna på statlig och nivå behöver ompröva och ge ny gestaltning åt sin verksamhet. Kommittén förutsätter att för- ändringarna i lagar och förordningar och instruktioner innebär att de statliga myndigheterna tar ansvar för att inom ramen för sina uppdrag stimulera och driva på det nödvändiga utvecklingsarbetet inom utbildningsverksamheten. För genomförandet i av Baltic 21Education finns en arbetsgrupp anknuten till bestående av representanter för de centrala myndigheterna och Folkbildnings- rådet samt sakenheterna i departementet. Myndigheterna och ansvarar operativt inom sina verksamhetsområden för arbetet enligt överenskommelsen. Arbetsgruppens roll kan be- höva tydliggöras och förstärkas i det kommande arbetet. Likaså är det naturligt att arbetet inom Svenska inriktas mot utbildning för hållbar utveckling under FN-årtiondet och att Svenska i detta sammanhang fungerar som rådgivare till regeringen. Vi noterar även att regeringen redan organiserat sin verksamhet inom området hållbar utveckling genom att skapa ett särskilt sam- ordningskansli i statsrådsberedningen med ansvar för att samordna omställningsarbetet. Det är av största vikt att det nationella om- ställningsarbetet tydligt lyfter fram utbildningens roll för hållbar utveckling. Kommittén har även diskuterat om det finns behov av att skapa tillfälliga organ med ansvar för att driva på och följa arbetet. Det finns rikligt med exempel när valt att använda denna stra- tegi. Ett exempel som gäller modernisering av utbildningsverksam- het utgörs av IT i skolan, som under ett begränsat antal år starkt kunnat bidra till att grundskolor och gymnasieskolor kunnat ställa om sin verksamhet. Längre tillbaks i tiden har man prövat att få skolor att i högre grad stimulera elevernas sociala utveckling. Den gången gavs den så kallade Normgruppen ansvar för att driva på ska vara ett föregångsland inom utbildning för hållbar utveckling Satsningar som drivs av detta slags tillfälliga organ har ibland haft framgång, ibland har omställningen stannat upp när drivkraften släckts ned och de permanenta strukturerna fått ta över. Det finns både argument som talar för och argument som talar emot inrättandet av tillfälliga organ. Fördelarna är att de kan samla nödvändig spetskompetens, medverka till samordning mellan be- fintliga myndigheter och organisationer och utgöra en samlande pådrivande kraft. innebär skapandet av tillfälliga organ en risk för att de befintliga myndigheterna tar ett mindre ansvar för omställningsprocessen. Kommittén konstaterar att regeringen ansvarar för att se till att pådrivande krafter följer och stimulerar omställningsarbetet och att en organisation upprättas för arbetet under FN årtiondet. Reger- ingen bör överväga om den befintliga myndighetsstrukturen kan fullfölja uppgifterna eller om tillfälliga organ behöver inrättas. En långsiktig strategi och handlingsplan bör formuleras för arbetet med utbildning för hållbar utveckling under den närmaste tioårs- perioden. Vi föreslår att handlingsplanen bland annat innehåller inrättandet av en pilotverksamhet som ger möjligheter för aktörer inom skol- sektorn, högskolesektorn och folkbildningen att med statligt stöd ta fram metoder för hur utbildningsverksamhet kan genomsyras av perspektivet hållbar utveckling. Syftet bör vara att ge möjligheter och stöd för utvecklingsarbete inom de områden som vi identifierat i avsnitt 6.1.1. Pilotverksamheten kan utformas utifrån de erfaren- heter som vunnits genom tidigare utvecklingsarbete inom de aktu- ella utbildningsformerna. Det är även intressant att ta till vara internationella erfarenheter. Till exempel från den satsning som görs i där 4 000 skolor ges möjligheter att utveckla metoder för utbildning för hållbar utveckling. De särskilda villkor som gäller för de olika utbildningsformerna bör beaktas och det är viktigt att pilotverksamheten stödjer utvecklandet av nya former för lärande och tvärsektoriella samarbeten. Ansvaret för att koordinera pilotverksamheten bör placeras utifrån de överväganden som vi gjort ovan. ska vara ett föregångsland inom utbildning för hållbar utveckling Utbildning för hållbar utveckling ska vara en del i den reguljära ut- bildningen. De förslag vi nu har lagt bör i huvudsak kunna genomföras utan att resurser tillförs. Beträffande förslaget som läggs i avsnitt 6.1 om att erbjuda att etablera ett institut i så bör de svenska kostnaderna täckas av de medel som fri- görs genom att den svenska avgiften till reducerats. Be- träffande förslaget om pilotverksamhet, som läggs i samma avsnitt, menar vi att regeringen bör tillföra nya resurser till en omfattning av 50 miljoner . Det är kommitténs bedömning att förslagen är nödvändiga för att förverkliga regeringens högt ställda ambitioner inom området hållbar utveckling. Utbildning för hållbar utveckling Beslut vid regeringssammanträde . En kommitté skall kartlägga och analysera hur utbildningssystem på alla nivåer arbetar för ekonomiskt, socialt och miljömässigt håll- bar utveckling. För att skaffa sig ett underlag i detta arbete och i syfte att stimulera till ytterligare insatser inom området, skall kommittén planera och genomföra ett internationellt seminarium om utbildning för hållbar utveckling. om miljö och utveckling (1987), den s.k. Brundtlandkommmissionen, definierar i sin rapport gemen- samma framtid hållbar utveckling som en utveckling som möter behovet hos nuvarande generation utan att kompromissa med möj- ligheten för framtida generationer att tillgodose sina behov. I rap- porten framhålls att aspekten hållbar utveckling måste behandlas integrerat. Att skapa ekonomisk tillväxt, arbeta för jämställdhet och bekämpa fattigdom är i detta sammanhang lika nödvändigt som omsorg om miljön. Dessa principer och Rio-deklarationen ligger till grund för , den handlingsplan för global omställning till hållbar utveckling som antogs 1992 vid i . På regional nivå beslutade regeringschefer och utrikesministrar (, ) att utarbeta en handlingsplan för omställning till en hållbar utveckling, för , Baltic 21. Arbetet omfattade till en början sju sektorer: jordbruk, energi, fiske, skog, industri, turism och transport samt den sektorsövergripande delen fysisk planering. I sina slutrapporter identifierade samtliga sektorer utbildning som en viktig faktor för att uppnå hållbar utveckling. I det gemensamma dokumentet for the Baltic Sea Region – Baltic 21 betonas vikten av att öka medvetandegraden i samhället i frågor som gäller hållbar utveckling. Samarbetet utökades enligt beslut av genom att utbildning tillfördes som en åttonde sektor. Vid ett möte mellan utbildningsministrarna i antogs för utbildning för hållbar ut- veckling, Baltic 21 Education (Baltic 21E). Den hade föregåtts av arbete i ett nätverk som inkluderade såväl ministerier som skolor, högskolor och frivilliga organisationer. Genomförandet av Baltic 21E och dess handlingsprogram är en mycket viktig del i utveck- lingen av en hållbar . Baltic 21E innehåller en över- enskommelse om mål för utbildningssektorn som helhet och för de olika delarna av sektorn. Det övergripande målet för utbildning för hållbar utveckling ansluter till defini- tion av hållbar utveckling. Utbildning för hållbar utveckling skall vara baserad på integrering av ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling och handlar inte minst om demokrati, medin- flytande och social rättvisa. Genom om hållbar utveckling i , blev begreppet hållbar utveckling med dess tre dimensioner – den ekonomiska, sociala och miljömässiga – de- finitivt erkänt och har börjat omsättas till praktisk handling. Mötet slog fast att hållbar utveckling skall ligga till grund för det fortsatta internationella, nationella och lokala utvecklingsarbetet. Arbetet för hållbar utveckling är ett av FN:s överordnade mål som manife- sterades då antog en resolution om ett årtionde för utbildning för hållbar utveckling med början . är huvudansvarig för att ta fram ett genomförandeprogram för årtiondet. Programmet kom- mer att behandlas vid generalförsamling. I regeringsförklaringen anges att skall vara ett före- gångsland och internationellt pådrivande i omställningen till en hållbar samhällsutveckling. Vid världstoppmötet i underströks att ut- bildning har en avgörande betydelse för en hållbar samhällsutveck- ling. Det sades bl.a. att alla länder skall arbeta för att hållbar ut- veckling skall genomsyra utbildningssystemens alla nivåer. huvudtal som statsminister höll vid toppmötet be- tonade han utbildningens viktiga roll i omställningen av samhälls- utvecklingen i en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar riktning. Statsministern aviserade också avsikt att inbjuda till ett internationellt seminarium om utbildning för hållbar ut- veckling. För att fullgöra denna utfästelse skall ett internationellt semina- rium anordnas i 5–. En kommitté skall kartlägga och analysera hur utbildningssystem på alla nivåer arbetar för ekonomiskt, socialt och miljömässigt håll- bar utveckling. Kommittén skall göra en översikt av erfarenheter av metoder och arbetsformer som syftar till att stimulera utbildningssystemet på alla nivåer – från förskola till universitet, särskilt lärarutbildning – samt folkbildningen att verka för en ekonomiskt, socialt och mil- jömässigt hållbar utveckling. I detta uppdrag ingår att redogöra för hur man, med utgångspunkt i vetenskapliga rön och i samverkan med det omgivande samhället, kan verka för att sprida betydelsefull kunskap som stimulerar utbildningssystemet att genomsyras av idéerna kring hållbar utveckling. ta fram goda exempel på hur man arbetar med hållbar utveck- ling inom skilda kunskapsområden, t.ex. praktisk undervisning inom olika former av utbildning, ge förslag på hur man kan bidra till att bygga nätverk mellan forskning och utbildning och stimulera till framtagandet av lä- romedel med avseende på hållbar utveckling, samt ge förslag på hur intresse kan skapas för FN:s årtionde 2005– 2015 om utbildning för hållbar utveckling. För att skaffa sig ett underlag i arbetet att kartlägga och analysera hur utbildningssystemet på alla nivåer arbetar för ekonomiskt, so- cialt och miljömässigt hållbar utveckling och i syfte att stimulera till ytterligare insatser inom området, skall kommittén planera och genomföra ett internationellt seminarium om utbildning för håll- bar utveckling. De teman som seminariet kan behandla är t.ex. demokrati (inkl. jämställdhet), hälsa, hållbara produktions- och konsumtionsmönster, fattigdom, vatten, klimat, energi och hiv/aids. Seminariet skall kunna inspirera till att inkludera utbild- ning för hållbar utveckling i nationella strategier som är relevanta för hållbar samhällsutveckling. Kommittén kan, inom ramen för tilldelad budget, besluta om särskilda uppdrag för konferensens genomförande. Kommittén kan knyta till sig referensgrupper. Kommittén skall framställa en skrivelse som utformas som ett pedagogiskt hjälpmedel inom utbildningsområdet. Skrivelsen skall översättas och även kunna användas av utbildningspolitiker natio- nellt och internationellt för att initiera och stärka utbildning för hållbar utveckling. Kommittén förutsätts samarbeta med företrädare för , , och i , samt övriga berörda myndigheter och organisationer. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § skollagen (1985:1100)1 skall ha följande lydelse. Alla barn och ungdomar skall, oberoende av kön, geografiskt hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Utbildningen skall inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet. Utbildningen skall ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedlemmar. I utbild- ningen skall hänsyn tas till elever i behov av särskilt stöd. Utbildningen skall också främja en socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar utveckling. Därmed menas en utveckling som innebär att nuvarande och kom- mande generationer tillförsäkras en god miljö och hälsa, ekono- misk och social välfärd och rätt- visa. Verksamheten i skolan skall utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar. Var och en som verkar inom skolan skall främja aktning för varje människas egenvärde och 1Lagen omtryckt 1997:1212. 2Senaste lydelse 1999:886.