sou · GSB3107d2 · 2005-01-01 00:00:00 — En lekmannarevisor har samma rätt till insyn och information som en auktoriserad eller godkänd revisor, vilket innebär att lek- mannarevisorn har samma tystnadsplikt om aktiebolagets ange- lägenheter som en yrkesrevisor (10 kap. 37 § och 11 kap. 17 § ABL). En lekmannarevisor får inte underteckna en revisionsberättelse, utan skall redovisa resultatet av granskningen i en egen gransk- ningsrapport (11 kap. 6 och 7 §§ ABL) till stämman. Gransk- ningsrapporten lämnas också till fullmäktige genom att den fogas till revisionsberättelsen från kommunens revisorer (9 kap. 16 § KL). Lekmannarevisorer i aktiebolagen och förtroendevalda revisorer i andra företag väljer i vilken utsträckning de själva kan och vill utföra granskningen samt till vad och i vilken omfattning biträde behöver anlitas. De väljer själva vem eller vilka som skall anlitas som biträde, med beaktande av behörighetsreglerna i lagstiftningen (11 kap. 12 § ABL). Grundprincipen är att respektive företag bär sina egna kostnader för lekmannarevisorer eller förtroendevalda revisorer samt de biträden som dessa anlitar. Kommunens eller revisorer kan begära upplysningar av lekmannarevisorerna eller de förtroendevalda revisorerna i företagen om uppgifterna behövs för deras revision (10 kap. 42 §, 11 kap. 19 § ABL). Stiftelsers verksamhet regleras i stiftelselagen (1994:1220). Enligt bestämmelserna i denna lag bildas en stiftelse genom att egendom från en eller flera avskiljs för att varaktigt förvaltas för ett visst ändamål. Om förvaltningen sköts av fysiska personer är detta enligt stiftelselagen egen förvaltning och om det sköts av juridiska personer är detta definierat som anknuten förvaltning. kommun eller ett landsting som förvaltar en stiftelse gör alltså alltid detta genom anknuten förvaltning. Kommuner eller landsting kan fritt bilda stiftelser för verk- samhet för vilket särskild ordning inte är föreskriven (3 kap. 16 § KL). Om en verksamhet överlämnas till en stiftelse som bildas ensamt av en kommun eller ett landsting skall fullmäktige fastställa det kommunala ändamålet, utse samtliga ledamöter i styrelsen och se till att fullmäktige får yttra sig innan principiella beslut fattas. Fullmäktige skall också utse en revisor i stiftelsen. Denna skall utses bland någon av de förtroendevalda revisorerna (3 kap. 17 § KL). Kommuner och landsting kan också förvalta stiftelser i s.k. anknuten förvaltning (donationsstiftelser). För stiftelser gäller att en ändamålsprövning är obligatorisk eftersom revisorerna i revisionsberättelsen skall anmärka om till- gångarna används i strid med stiftelsens ändamål (4 kap. 11§ stiftelselagen). Uppdraget för en av kommunen eller utsedd revisor är i övrigt detsamma som för yrkesrevisorn – att granska företagets årsredovisning och bokföring samt styrelsens och verkställande ledningens (VD eller motsvarande) förvaltning i enlighet med den lagstiftning som gäller för dessa företag. Den förtroendevalde revisorn lämnar tillsammans med yrkes- revisorn en revisionsberättelse som ställs till stämman (eller mot- svarande). För stiftelser gäller i allmänhet att deras förvaltande sty- relse tar emot revisionsberättelsen. I stiftelser som en kommun eller ett landsting bildat kan stadgarna dock innehålla bestämmelser om att revisionsberättelserna skall lämnas till fullmäktige. Utöver vad revisionsberättelsen enligt lag skall innehålla, kan den liksom granskningsrapporten i aktiebolaget, innehålla ett särskilt uttalande om ändamålsenligheten i stiftelsen samt en redovisning av vilken granskning som har genomförts. 4Statlig revision – en kort översikt och jämförelse fattade beslut om att en sammanhållen revisionsmyndighet med ansvar för den statliga redovisnings- och effektivitetsrevisionen skulle bildas under . Efter ytter- ligare beslut i bildades den nya myndig- heten – – . avvecklades och revisorer. granskningsområde motsvarar i huvudsak det som tidigare gällde för och revisorer. Det övergripande målet för är att bidra till god resursanvändning och en effektiv förvaltning i staten genom en oberoende granskning av all statlig verksamhet. har två huvuduppgifter – årlig revision och effektivitetsrevision. Det innebär i korthet att som myndighet under riks- dagen granskar den verksamhet som staten bedriver och de års- redovisningar som upprättas av statliga myndigheter inklusive års- redovisningen för staten. Till detta kommer granskningen av vissa statliga aktiebolag och stiftelser. leds av tre riksrevisorer. En av dessa svarar för den administrativa ledningen av myndigheten. Riksrevisorerna beslutar gemensamt om fördelningen av granskningsområden mellan sig. De beslutar vidare gemensamt om verksamhetens inriktning och organisation samt om arbetsordning. och regeringen är de viktigaste mottagarna av resultatet av Riks- revisionens revisionsrapporter och revisionsberättelser. Riksrevi- sionens oberoende garanteras i regeringsformen genom att de tre riksrevisorerna beslutar om vad som ska granskas, hur gransk- ningen ska gå till och vilka slutsatser som ska dras av granskningen. utser en styrelse för bestående av elva ordinarie ledamöter och elva suppleanter. I styrelsen ingår repre- sentanter för samtliga riksdagspartier, vilket ger alla partier direkt insyn i granskningsverksamheten. Styrelsens roll regleras både i regeringsformen (12 kap. 7 §) och i lagen med instruktion för (12 §). I betänkande (bet. 2002/03:KU12) om betonar utskottet vikten av en tydlig rollfördelning mellan styrelsen och riksrevisorerna. Styrel- sen beslutar också om förslag och redogörelser till med anledning av riksrevisorernas beslut i granskningsärenden avseende effektivitetsrevisionen och den årliga rapporten. företräder som det nationella revisions- organet i internationella sammanhang. Jämförelse mellan och statlig revision Det finns tydliga likheter men också skillnader mellan den statliga och kommunala revisionen. Båda utför såväl redovisningsrevision som förvaltningsrevision. Detta hänger samman med kretsen av intressenter. På liknande sätt som kommunrevisionen arbetar också den nya på direkt uppdrag av en folkrepresentation som utsetts i allmänna val. De kommunala revisorerna är dock, till skillnad från riksrevisorerna, förtroendevalda. En skillnad mellan statlig och revision är att den statliga revisionen inte har någon direkt koppling till ansvars- utkrävande. I reglerna för revision stadgas en skyldighet för revisorerna att ta ställning i ansvarsfrågan, dvs. om de granskade skall beviljas ansvarsfrihet. Revisionens uppdragsgivare fullmäktige fattar sedan det slutliga beslutet i den frågan. 5Revisionen i – en kort översikt och jämförelse I reglerar kommunallagen den interna tillsynen och kontrollen. Därtill kommer statligt utfärdade instruktioner. Full- mäktige, kommunestyret eller fylkestyret, har det övergripande ansvaret för tillsyn av förvaltningen. Fullmäktige utser en sak- kunnig revisor som är ansvarig för revisionen och chef för revi- sionspersonalen. I kommunallagen infördes krav på att inrätta ett s.k. kontrollutvalg (förtroendevalda revisorer) vid sidan av revisionen (sakkunniga revisorer). Revisionen samverkar med kontrollut- valget, men har ändå en självständig ställning. Kontrollutvalget tillsätter revisionspersonalen och är också den sakkunnige revisorns närmast överordnade organ. I revisionen ingår främst räkenskaps- revision, men i allt större utsträckning även förvaltningsrevision. Det finns inga regler om revisionsansvar i kommunallag- stiftningen. Ansvarsprövning sker inte heller i egentlig mening. Revisionens och kontrollutvalgets rapportering sker löpande och vid behov. Revisionsberättelsen behandlas av fullmäktige. Det finns möjligheter att genomföra gemensam revision för flera kommuner, s.k. distriktsrevision. finns en ny lag som reglerar revisionen. Föreskrifter med anledning av lagen har antagits. Den nya lagen innebär bl.a. att kontrollutvalget får ett större ansvar än tidigare för räkenskapsrevision, förvaltningsrevision och bolags- revision. I har den kommunala revisionen tidigare varit en förtro- endemannarevision. Denna avskaffades dock och kompe- tenskrav infördes. Orsakerna var ökad storlek och komplexitet i kommunernas verksamhet samt en önskan att uppnå ökat obero- ende hos revisionen. Den danska utvecklingen har således gått mot ökad professionalisering. Kommunernas verksamhet kontrolleras huvudsakligen av ett till- synsråd, som består av landshövdingen (statsamtsmanden) samt fyra personer som amtskommunen () utser bland sina fullmäktigeledamöter. Detta råd kan upphäva kommunala beslut som strider mot lagen. Det kan också vitesförelägga kommunen. Den kommunala revisionen regleras i kommunallagen. Det är kommunfullmäktige, kommunalbestyrelsen, som utser sakkunnig revisor. Valet skall godkännas av en statlig tillsynsmyndighet. Revi- sorerna skall vara sakkunniga men några formella kvalifikationskrav är inte lagstadgade. Revisionsgranskningen omfattade endast redovisnings- revision. finns dock ett lagstadgat krav på förvaltnings- revision. Revisionen omfattar således laglighetsprövning, räken- skapsgranskning samt förvaltningsrevision. Det sker inte någon ansvarsprövning i egentlig mening. Revisionsberättelsen behandlas i fullmäktige och lämnas med fullmäktiges eventuella åtgärdsplan till tillsynsrådet. I ändrades revisionsorganisationen , då kommunallag trädde i kraft. Det tidigare systemet hade stora lik- heter med det svenska systemet. Den nya kommunallagen kräver en uppdelning i dels en politiskt vald revisionsnämnd, dels yrkes- revisorer som skall vara certifierade. Yrkesrevisorerna har en självständig ställning och agerar med yrkesansvar. De förutsätts arbeta med både redovisnings- och för- valtningsrevision, där tyngdpunkten är den revisionella laglighets- granskningen. De förtroendevalda i revisionsnämnden förutsätts i första hand ägna sig åt förvaltningsrevision och bedöma ändamåls- enlighet. Ansvarsprövningen sker i fullmäktige på grundval av bl.a. revi- sionsberättelsen från yrkesrevisorerna. Revisionsberättelsen inne- håller ett uttalande om förtroendevalda och ledande tjänstemän kan beviljas ansvarsfrihet. upprättar en egen utvär- deringsberättelse till fullmäktige. kan ta ställ- ning till om ansvarsfrihet skall beviljas, men lagen kräver inte det. Fullmäktige tar sedan slutligen ställning i ansvarsfrågan. Jämförelse mellan och övriga En jämförelse mellan de nordiska länderna visar att både likheter och skillnader finns. Den svenska modellen är dock tämligen unik. och har också ett förtroendemannainslag i sin revision, men det är inte så uttalat och starkt som i . Den norska och danska revisionen kan sägas vara en av staten reglerad revision, utförd av särskilt auktoriserade kommunrevi- sorer. De förtroendevaldas inflytande på revisionen är relativt begränsat. Till detta kommer även att den statliga tillsynen och kontrollen allmänt sett är omfattande. De svenska och finska modellerna har större inslag av kommu- nalt självstyre. Det statliga inflytandet är här begränsat. I både och är de förtroendevaldas inflytande på den kom- munala revisionen avgörande, även om inslaget av sakkunnig kom- petens är betydande. I båda länderna finns ett lagreglerat revisions- ansvar och revisionen uttalar sig i frågan om ansvarsfrihet inför fullmäktiges ansvarsprövning. Den svenska kommunrevisionen är den minst reglerade. I övriga nordiska länder har staten i olika grad tillskapat garantier för ett effektivt revisionsorgan i kommunerna och landstingen, bl.a. genom krav på certifiering av sakkunniga och särskilda rekommen- dationer eller instruktioner för revisionens arbete. Andel män bland ersättarna Andel kvinnor bland ersättarna Genomsnittligt antal ordinarie revisorer Andel kommuner med tre ordinarie revisorer Andel fullmäktigeledamöter i styrelser/nämnder Andel revisorer i fullmäktige Andel revisorer i styrelser/nämnder Antal medborgare/förtroendevald totalt Antal medborgare/revisor 1 Källa för samtliga tabeller i denna bilaga: FAKTABAS REVISION 2004. Den fullständiga rapporten i kommuner och landsting publiceras på Svenska Kommunförbundets och – . Bilaga 3 SOU 2004:107 Fördelning av revisorer efter partitillhörighet Det totala antalet kommunpolitiskt förtroendevalda är 42 226, som tillsammans har 66 604 förtroendeuppdrag. Varje förtroendevald har 1,58 uppdrag och representerar i genomsnitt 211,74 invånare. av de kommunpolitiskt förtroendevalda är män och är kvinnor. Det finns 13 228 ordinarie fullmäktigeledamöter. av dessa har uppdrag i styrelser och nämnder. Antal ordinarie revisorer är 1 534, varav är män och är kvinnor. var antalet revisorer 1 513. var kvinnor och män. En försumbar förändring i antal revisorer har alltså skett mellan de två mättillfällena, men fördelningen mellan kvinnor och män kvarstår. Antal ersättare är 1 405. Av revisorsersättarna är män och kvinnor. Totalt finns alltså 2 929 ordinarie revisorer och ersättare. Genomsnittsåldern på den ordinarie revisorn är , med en är och är . är eller äldre. I av kommunerna finns ingen revisor . Utbildningsnivån bland revisorerna visar att av dem har en eftergymnasial utbildning. har en inkomst som är högre än 271 000. av revisorerna är anställda inom den offentliga sek- torn. Varje revisor representerar 5 828 invånare i , och de har i genomsnitt 1,31 uppdrag. av kommunerna väljer revisions- ordföranden ur minoriteten. Uppgift saknas för 7 av 290 kommu- ner. Enligt FAKTABAS REVISION 2000 valde revisions- ordföranden ur minoriteten. Föregående mandatperiod uppgavs andelen vara . Här sker en tydlig ökning mellan mätperioderna senast . I några få kommuner har revisorerna inte några andra förtroen- deuppdrag parallellt med revisionsuppdraget. Totalt är bilden att av revisorerna också har uppdrag i en eller flera nämnder, dvs. I FAKTABAS REVI- 2000 uppskattades denna andel till . av revisorerna sitter i kommunfullmäktige. I FAKTABAS REVISION 2000 uppskattades andelen till . innehar också förtroendeuppdrag i ett landsting. Bilaga 3 SOU 2004:107 Andel män bland ersättarna Andel kvinnor bland ersättarna Genomsnittligt antal ord. Andel landsting med 5 ordinarie revisorer Andel fullmäktigeledamöter i styrelser/nämnder Andel revisorer i fullmäktige Andel revisorer i styrelser/nämnder Medborgare/förtroendevald totalt Fördelning av revisorer efter partitillhörighet För landstingen finns inte jämförande uppgifter . Det totala antalet landstingspolitiskt förtroendevalda är 4 710, som tillsammans har 7 329 förtroendeuppdrag. Varje förtroende- vald har 1,56 uppdrag. Varje förtroendevald representerar i genom- snitt 1 886 invånare. av de förtroendevalda är män och är kvinnor. Det finns 1 642 ordinarie fullmäktigeledamöter. av dessa har uppdrag i styrelser och nämnder. Antal ordinarie revisorer är 148 varav är män och kvinnor. Antal ersättare är 132, vilka tillsammans med ordinarie kommun- revisorer utgör 280 revisorer. Av revisorsersättarna är män och kvinnor. Genomsnittsåldern på revisorn är , med en spridning mellan 2 revisorer är . är och är . av landstingen har ingen revisor . Utbildningsnivån bland revisorerna visar att av dem har en eftergymnasial utbildning. har en inkomst som är högre än 271 000. av revisorerna är anställda inom den offentliga sek- torn. Varje revisor representerar 60 023 invånare i och de har i genomsnitt 1,45 förtroendeuppdrag vardera. av landstingen väljer revisionsordföranden ur minoriteten, 15 st. Fem landsting väljer revisionsordföranden ur majoriteten. av revisorerna sitter i och har uppdrag även i en nämnd. av revisorerna har förtroen- deuppdrag i en kommun. Urval av frågor och svar ur enkäten Den kommunala revisionen till Utredningen om den kommunala revisionen