sou · GSB353 · 2005-01-01 00:00:00 — I och med starten av SVT24 1999 så har börjat arbetet med att gå över till att arbeta i en fil- och serverbase- rad miljö. Fr.o.m. infördes den filbaserade tekni- ken för hela nyhetsverksamheten. Tekniken har utvecklats ytterli- gare sedan starten. Dessutom har SVT-nyheter ett nordiskt samar- bete med övriga public Service-bolag med utbyte av datafiler. /2006 ska hela AB:s produktion vara fil- och serverbaserad. har haft ett digitalt arkiv för nyheter. Från starten skapades arkivet för SVT24 men kom snart att innehålla även distriktsnyheter och fr.o.m. sep- tember 2001 innehåller arkivet alla nyhetsinslag som sänts av . har arkivet även hanterat AB:s digitala kanaler 24:an och Barnkanalen. ska hela AB:s produktion lagras i ett filbaserat arkiv. Nyhetsinslagen/programmen existerar som filer och ett produk- tionsarkiv arkiverar i det format som produktionen nyttjar. För att hålla ordning på filerna har utvecklat ett mediehanteringssystem. Systemet håller ordning på filerna genom hela produktionskedjan och man kan överföra filer inom hela . Detta gör att det centrala digi- tala arkivet i är tillgängligt över hela landet och material kan snabbt flyttas till en lokal server för återbruk. har för sin digitala miljö ett inspelnings- verktyg som möjliggör inspelning till digitala filer från videosigna- ler. Det digitala arkivet innehåller det som nyproduceras. Det ana- loga arkivet innehåller film och bandbaserade material som digitali- seras vid efterfrågan för återbruk. kommer gamla program som går i repris att kunna återfinnas i det digitala arkivet. Någon strukturerad digitalisering förekommer dock inte av det analoga arkivet. Arbetet med att hela ska arbeta i digital miljö pågår för såväl infrastruktur som mediehanteringssystemet. Arbetet kommer att fortsätta . Tillgängligheten till materialet i begränsas genom bestämmelser i upphovsrättslagen. Tele- vision AB kan endast besluta om till exempel visningsrättigheter för material där man äger samtliga rättigheter. I regel gäller detta produktioner där medverkande och upphovsmän är anställda inom koncernen. Genom samarbetet mellan och Statens ljud- och bildarkiv har dock forskare, inom Statens ljud- och bildarkivs lokaler, i princip tillgänglighet till allt material på SVT Arkiv. Även är tillgänglig från Statens ljud- och bildarkivs lokaler. Dessutom levereras samtliga av AB:s sända program genom pliktexemplars- lagen. Därtill har SVT Arkiv i vissa fall upplåtit sina lokaler till filmforskare och historiker som haft intresse av att se till exempel film på filmbas. inom förvaltas av det av , och gemensamt ägda . Bolaget servar programbolagen med tjänster som inte är direkt knutna till pro- duktion, men nära förbundna med den som arkiv och bibliotek m.m. hos omfattar ca och användningen av arkiven är stor. lånade 187 200 volymer och 23 300 volymer. bedriver ett omfat- tande arbete som syftar till att långsiktigt bevara samlingarna. Arbetet har inriktats på att svara mot de nya digitala produktions- krav där material förutsätts levereras i digital form eftersom teknik för att spela upp analoga källor blir alltmer sällsynt i produktions- ledet. Det totala behovet är att konvertera ca 200 000 ¼ tums band med radioprogram i sändningskvalitet. Parallellt med dessa ambi- tioner kommer efterfrågade volymer att digitaliseras före leverans. Målsättningen är att 2005 ha digitaliserat mellan 5–av den totala speltiden i arkiven och då med fokus på format som upplevs ha den kortaste livslängden. Arbetet inom bedrivs i pro- jektform som t.ex. kunskapsinsamlande projekt s.k. arkivpiloter. Dessa ger organisationen stor kunskap om tekniska system, kom- mande arbetsflöden både vid själva överföringsarbetet och vid användningen av digitaliserat material. planerar man att införa ett system som knyter samman alla de ingående systemen som tillsammans kommer att bilda ett digitalt arkiv. Stiftelsen () bildades och har en ledande roll inom svenskt filmliv med uppdrag att lyfta fram, stärka och utveckla filmen i kultur- och samhällslivet. Svenska Filminstitutets filmarkiv har det nationella ansvaret att bevara film på filmbas, i huvudsak professionell film som är avsedd att visas för publik på biograf. Detta inbegriper såväl lång- som kortfilm, spel- och dokumentärfilm, samt animations- och reklam- film. Som en följd av regler i bestämmelserna för Svenska Film- institutets produktionsstöd överlämnas säkerhetsmaterial till ny svensk film till filmarkivet. Utländsk film som visas på biograf deponeras i filmarkivet av respektive distributör. Uppdraget är vidare att dokumentera och göra filmhistorien levande för studenter, forskare och en filmintresserad allmänhet. I uppdraget ingår också att restaurera det svenska filmarvet för att åter kunna visa det. Svenska Filminstitutets filmarkiv har material till omkring 20 800 titlar. Ett flertal av dessa titlar föreligger i en visningskopia, andra föreligger i flera visningskopior, och åter andra, endast i någon form av referensmaterial. Omkring 5 000 av titlarna är kort- filmer, resten fiktiva långfilmer Uppgifter om filmarkivets bestånd av rörlig bild på filmbas regi- streras i filmdatabas. Filmdatabasen innehåller upp- gifter till omkring 45 000 filmer, både svenska och utländska, att jämföra med de knappt 21 000 filmer till vilka arkivet har filmmate- rial. Filmdatabasens svenska del är tillgänglig på Filminsti- tutets hemsida. I filmarkivets uppdrag ingår att bevara det svenska filmarvet på filmbas. Interna kontroller av informationsbärare med syfte att upptäcka åldringsfenomen, görs i regel i samband med att film- material tas fram för användning, med avseende på såväl visning, som referenskontroll vid restaurering. har av praktiska skäl inte själv möjlighet att bereda forskare insyn i materialet i filmarkivet. kan genom ett samarbete med Statens ljud- och bildarkiv göra filmbeståndet tillgängligt i videoformat. Film på filmbas kan beställas fram genom Statens ljud- och bildarkiv, som efter fram- tagning, scannar filmen till en digital betacam-kopia, som i sin tur överförs till en VHS-kopia för påseende på plats. Den person, institution eller det bolag som äger rättigheten till filmen måste dock först ge sitt godkännande. fick regeringens uppdrag att etablera en filmvårdscentral för ickefiktiv film på filmbas i i . uppdrag är att samla in, dokumentera, bevara och göra den ej biografvisade, dokumentära filmen tillgänglig i . I och med etableringen av ett filmarkiv i förstärks Svenska Filminstitutets filmpolitiska upp- drag som ett nationellt arkiv för film på filmbas. 9.4Andra aktörer inom ljud- och bildområdet har televisionsbranschen genomgått stora förändringar. Nya satellit- och kabeldistribuerade televisionskanaler utanför public service-sektorn har tillkommit, som en rad nya anknutna marknader vuxit fram, såsom program- och reklamproduktion, samt rättighets- och program- formatförsäljning. Innan förändringarna startade bedrevs så gott som all televisionsverksamhet inom och inom . producerade svenska program och köpte främst via () in utländska produktioner, samt överförde pro- gramidéer från utlandet till svenska förhållanden. Till skillnad mot har de reklamfinansierade kanalerna lagt ut huvuddelen av sin programproduktion på fristående produktions- bolag. Visst material produceras dock av kanalerna själva. I TV4-sfären ingår, förutom televisionskanalen TV4, den nya marksända digitala televisionskanalen TV4+, 16 lokala televisions- stationer, fyra webbstationer samt TV4 Interaktiv som innefattar och TV4 text-TV plus televisionskanalen TV4 meditv. Inom TV4 produceras framförallt nyhetssändningar, men även en hel del fakta- och nöjesprogram. I övrigt köper kanalen in material från olika svenska och utländska produktionsbolag. TV4 bevarar allt programmaterial som kanalen äger rättigheter till. gallrades inköpta serier och filmer som saknar rättigheter till, bl.a. för att TV4 övergått till ett nytt bildformat anpassat för bredbild. Vad gäller dokumentation katalogiseras egenproducerade nyhets-, sport- samt faktaprogram. Övrigt mate- rial registreras på tablånivå samt kompletteras med uppgifter om rättigheter, leverantör och distributör. För huvudkanalen TV4 gäller utsändning av program från band, men digital utsändning från videoservrar för nyheter, sport, reklam och trailers. För TV4 plus gäller digital filbaserad utsänd- ning för alla programtyper sedan starten . Arkivering sker på bandmedia för samtliga kanaler i väntan på ett digitalt online-arkiv. Här är målet att komma över i digital lagring på server eller bandrobotsystem för att komma ifrån gene- rationsförluster vid digitalisering och formatkonvertering, men också för att rationalisera hela mediehanteringen. installerades ett nätverk mellan TV4 och TV4:s lokalredaktioner för att stödja databaserad överföring av video mellan redaktionerna i hela landet. Nätverket är etablerat och innebär att inslag enkelt kan flyttas mellan TV4s redaktioner över hela landet. kommer ett digitalt arkiv att etableras för TV4:s samliga programtyper med start för de nya kana- lerna. Som ett resultat av detta kommer ett mediehanteringssystem att etableras för att kontrollera inspelningar, överföringar, utsänd- ning och arkivering av filer. När systemet väl är etablerat kommer det att stödja filbaserad överföring av utgående bild till Statens ljud- och bildarkiv, för att fasa ut dagens referensbandningar på VHS-format. TV3, ZTV och TV8 Groups (MTG) kanaler TV3, ZTV och TV8 innehar arkiv i och i . Arkivet i innehåller huvudsakligen respektive kanals nyhetsinslag – ej hela sändning- arna. Kanalernas sändningsband arkiveras i . Då TV3:s nyhetssändningar endast bestod av direktsändning från studio finns inget bevarat från den perioden. ZTV har sparat allt råmaterial för ZTV-nytt sedan kanalstarten, vilket bl.a. inne- fattar ett stort antal intervjuer med olika artister. I arkivet i har inget material gallrats. I finns databaser över respektive kanals nyhetssändningar. Kanal fem sänds likt Groups (MTG) kanaler, via satellit till från , men även i det svenska, digitala marknätet. Sändningarna i det digitala marknätet innebär att Kanal fem omfattas av pliktexemplarslagen. Statens ljud- och bildarkiv har mottagit pliktexemplar från kanalen . Kanal fem har producerat mycket lite eget material. direktsändes nyheter som endast finns bevarade på de referensband som levererats till Statens ljud- och bildarkiv. kanalen i stort sett uteslutande trailers. Inköpt svenskt material förvaras i så länge det är aktuellt för utsändning, varefter det skickas till för bevarande. Kanal fem har inte gallrat några svenska produktioner sedan starten. Utländskt inköpt mate- rial gallras efter det att sändningsrättigheterna förverkats. Doku- mentation över arkivets bestånd finns sökbar i en relationsdatabas som tillåter begränsad fritextsökning. Då de reklamfinansierade televisionskanalerna gjorde entré skapades en ny marknad. En rad entreprenörer med bakgrund i televisionsbranschen bildade produktionsbolag för att möta den nya efterfrågan på program. De större produktionsbola- gen köptes efterhand upp av olika mediekoncerner som ville komma in på den nya marknaden. Produktionsbolagen omfattas inte av pliktexemplarslagen, då lagen gäller för distributörer och inte för producenter av rörlig bild. Bevarandefrågor, gallringsbeslut och andra arkivfrågor handhas internt inom produktionsbolagen. Enligt en överenskommelse mellan Reklamfilmproducenter, som består av ett trettiotal reklamfilmsbolag, och skall dock reklamfilms- producenter bevara originalfilmer efter leverans som säker- hets- och masteroriginal. En del reklamfilm förvaras under femårs- perioden vid i , men mycket film- material ligger kvar där filmerna redigeras och efterbearbetas, alter- nativt förvaras vid produktionsbolagen. Televisionsprogram samt television- och biografvisad reklamfilm inkommer till Statens ljud- och bildarkiv genom pliktleveranser från televisionsbolag och film- distributörer. 9.5Arkivmyndigheter, enskilda arkivinstitutioner m.m. Inom det svenska arkivväsendet finns rörliga bilder bevarade som arkivhandlingar på en mängd format i en rad arkiv. (i vilket numera ingår) och landsarkiven har tämligen omfattande bestånd i vilka ljud och rörliga bilder ingår som arkivhandlingar. Bland de statliga arkiven levererade till hittar man rörlig bild hos till exempel , , och . Även i enskilda arkiv på och landsarkiven finns bestånd av ljud och rörlig bild. Ett stort antal olika folkrörelser, till exempel fackförbund, nykter- hetsorganisationer och bildningsförbund i , har i varierande omfattning ljudupptagningar och film- och videosamlingar. Folk- rörelsearkiven runt om i landet förvarar en del av dem, men troligt- vis finns än mer rörlig bild och ljud hos de olika förbunden, och inte minst hos olika hembygdsföreningar och deras enskilda med- lemmar. En av de viktigaste folkrörelsearkiven inom ljud- och bild- området är och bibliotek i . Statliga och kommunala myndigheters arkiv Statliga verk, kommuner och landsting har stora mängder ljud- och bildupptagningar. Dialekt och ortsnamnsarkiven har också stora samlingar. De flesta museala filmsamlingar har byggts upp genom förvärv, depositioner och insamlingar. Museisektorn besitter således stora samlingar med rörlig bild på videoformat och ljud. Frågan om det långsiktiga bevarandet av digitalt material har varit av största vikt för institutionerna inom ABM-sektorn (Arkiv, Bib- liotek och Museer), delvis utifrån olika aspekter. lagrar svenska digitala publikationer medan man inom arkivsektorn arbetar med handlingar ingående i olika arkiv. Inom arkivsektorn arbetar man mera proaktivt genom att med hjälp av olika regler och genom tillsynsarbete se till att handlingarna bevaras i det skick som de var när de upprättades hos arkivbildaren. startades en informell arbetsgrupp för utökad sam- verkan mellan arkivinstitutioner, bibliotek och museer (ABM- gruppen). Regeringen uppdrog åt Kungl. Bib- lioteket, och att utföra ett uppdrag för att bedöma förutsättningarna för fortsatt samverkan och att välja ut lämpliga samverkansprojekt. Uppdraget redovisades 2002 till rege- ringen i rapporten mellan arkiv, bibliotek och museer. Rapporten har remissbehandlats. , , , Kultur- rådet och beslöt att samla de natio- nella kulturinstitutionerna i ett ABM-centrum. De fem myndig- heterna skall finansiera ett halvtidskansli. Den ABM-samverkan som är intressant för denna utredning utgörs av den inriktning som behandlar olika aspekter av långsik- tigt bevarande av digitalt material. Det är informationen i sig som skall bevaras och inte informationsbäraren. Problemet är den stän- diga hård- och mjukvaruutvecklingen som gör att informationen måste anpassas efter denna. Det finns inom arkiv- och biblioteksvärlden två huvudsakliga sätt att angripa detta problem, nämligen migrering och emulering (formatet på den ursprungliga datafilen behålls). Att bevara den ursprungliga maskinparken och programvaran är uteslutet. Inom arkivvärlden är den förhärskande uppfattningen att migrering är den bästa lösningen. Det pågår internationellt ett intensivt arbete med att utveckla modeller, metoder och standarder för att bevara digital information i autentiskt skick på mycket lång sikt. Inom har påbörjats ett stort forskningsprojekt, Långsiktigt Digitalt Beva- rande (LDB), som just arbetar med sådana frågor beträffande digi- tala allmänna handlingar. Detta är ett området som lämpar sig mycket väl för ett samarbete mellan , Kungl. och Statens ljud- och bildarkiv, även om utgångspunkterna skiljer sig beroende på att det i ena fallet rör sig om pliktexemplar och i det andra om all- männa handlingar. Det gäller att i samverkan på bästa sätt utnyttja befintlig kunskap och kompetens för att undvika dubbelarbete. Det är vidare väsentligt att deltaga i utvecklingsarbetet nationellt och internationellt inom de olika sektorerna samt att utveckla nätverk härför. 10Samarbete mellan berörda institutioner 10.1Avtal om leverans och annat arkivsamarbete I propositionen som föregick lag om pliktexemplar anslöt sig regeringen till förslag om att vissa frågor borde regleras i avtal mellan och staten. Statens ljud- och bildarkiv (tidigare Arkivet för ljud och bild) och har i avtal reglerat hur leverans av pliktexemplar och annat arkivsamarbete skall ske. I avtalet finns inskrivet vilket inspelningssystem och vilka informa- tionsbärare programbolagen skall använda vid referensbandningen. Utöver pliktexemplarsleveranserna åtar sig därmed även att för Statens ljud- och bildarkivs räkning på åter- utsändningsbar kvalitet banda och leverera de av Tele- vision AB rikssända televisionsprogram, som Statens ljud- och bild- arkiv bedömer har ett dokumentariskt värde – i praktiken samtliga svenska produktioner med undantag av repriser, sportsändningar och minoritetsspråksändningar . Även Utbildnings- radion AB:s program, vilka sparas i Utbildningsradions bandarkiv, är undantagna. Enligt avtalet skall Statens ljud- och bildarkiv svara för kostnader samt ersätta med hälften av de underhålls- kostnader som den bandningen medför. Leverans till Statens ljud- och bildarkiv av dessa band skall ske senast efter inspelnings- tillfället. Statens ljud- och bildarkiv har enligt avtalet rätt att erhålla kopior eller låna banden de förvaras vid . har motsvarande rätt att erhålla kopior alternativt låna banden de förvaras vid Statens ljud- och bildarkiv. I praktiken görs av ekonomiska skäl inga arkivkopior utan det är originalbanden som nyttjas av båda parter. Samarbete mellan berörda institutioner Statens ljud- och bildarkiv och tecknade 1996 ett avtal om leverans av pliktexemplarsband och ljudupptagningar. Avtalet tar upp frågor om inspelningssystem, informationsbärare, kopiebeställning, katalogisering och annat samarbete. 10.2En nationell bevarandeplan för rörliga bilder Statens ljud- och bildarkiv tog 2002, i samarbete med och , initiativ till att ta fram ett underlag för en svensk nationell bevarandeplan för rörliga bil- der. Där skall bl.a. den nuvarande gränsdragningen och samord- ningen mellan institutionerna beskrivas. Vidare skall samarbetet avse hur rörliga bilder behandlas samt volymberäkningar och kost- nadsberäkningar för nödvändiga bevarandeinsatser. Till utredningen har överlämnats ett utkast till bevarandeplanen. Den tar upp frågor som rör nämnda institutioners verksamhets- inriktning och bestånd av rörliga bilder. Utöver initiativtagarnas institutioner finns bidrag från arkivmyndigheter, andra arkivinsti- tutioner och museer. Även televisionskanaler, produktionsbolag, företag och fria filmare har bidragit med presentationer av sina respektive verksamheter. Bevarandeplanen visar att den absolut största delen av beståndet av rörliga bilder i finns hos , och Statens ljud- och bildarkiv. Dessa tre arkiv har olika system för registrering och katalogisering av sina respektive samlingar. Utöver det så har de olika förutsättningar och praxis för tillhandahållande. Arbetet med den nationella bevarandeplanen är vilande i avvaktan på denna utredning. 11Inledning till överväganden och förslag I pliktexemplarslagen stadgas att ljud och rörliga bilder skall beva- ras och tillhandahållas för forskning och studier. För att tillgodose detta ändamål förvaras ca tre miljoner speltimmar av ljud- upptagningar och ca av rörliga bilder hos Statens ljud- och bildarkiv. Som en del av forskningens infrastruktur strävar institutionen efter att tillhandahålla och tillgängliggöra så stor del som möjligt av kulturarvet i form av audiovisuella medier, såväl svenskt som utländskt material. Jag delar tidigare utredningars uppfattning att det inte är möjligt att uppställa kvalitetskriterier för vilket material som är mer värt att bevara än annat, eftersom det dåliga belyser vårt samhälle lika väl som det goda (se betänkandet Pliktleverans, SOU 1992:92). Det är i själva verket så att vissa produktioner som kan sägas vara av tids- typisk, alldaglig eller trivial karaktär ses av en stor publik och där- med kan påverka inställningar och attityder. Jag vill understryka att det enligt min mening är nödvändigt att systematiskt samla in och bevara även ljud- och bildmaterial som faller utanför pliktexemp- larslagens stadganden. Man kan således ur forsknings- och kultur- arvssynvinkel inte göra någon skillnad mellan material som sänds av olika aktörer. Det viktiga är att det utbud som huvudsakligen är avsett för den svenska publiken samlas in och bevaras oavsett om programbolaget är förlagt till eller inte. Man måste dock ta hänsyn till det mycket kraftigt växande medieutbudet som inte visar någon tendens att minska utan motsatsen är snarare fallet. Medieutbudet när Statens ljud- och bildarkiv grundades var blyg- samt i förhållande till dagens utbud. ligger det årliga intaget av radio- och televisionssändningar på ca leverans- pliktigt material, vartill kommer lokala kabel-TV-sändningar i urval. För enbart del beräknas de årliga sändning- Inledning till överväganden och förslag arna uppgå till ca . Härtill kommer ett stort antal andra radiosändningar. Detta leder mig till den slutsatsen att allt inte kan samlas in eller bevaras. Detta behöver inte heller vara önskvärt. En minskning av materialet torde heller inte få alltför negativa konsekvenser om minskningen sker på ett planerat sätt och utifrån fastställda krite- rier. Jag menar att sådana kanaler som huvudsakligen sänder filmer eller andra program dygnet runt och där varje film eller program sänds ett stort antal gånger inte skall behöva bevaras helt och hållet för forskningens skull eller som en del av vårt kulturarv. Jag har därvid övervägt om man kan plocka bort hela kanaler men kommit till slutsatsen att även kanaler som till övervägande del sänder repri- serande material som filmer kan sända en del material i original. Fördelen med att utgå från kanaler är att det är ett enkelt urvals- begrepp. Jag menar dock att man i första hand skall försöka välja att utgå från programmen. Här finns olika lösningar. Man bör för framtiden försöka utforma tekniska system som redan från början markerar vad som är repriser så att man sedan på ett enkelt sätt kan ta bort dessa eller kanske aldrig samla in sådant material. Jag har därvid från Statens ljud- och bildarkiv inhämtat att man gör den bedömningen att materialet i vissa fall kan nedbringas med . Det finns olika lösningar för att tillgodose behovet av att få en helhetsbild av programflödet som t.ex. att bevara programtablåer, etc. Samma resonemang torde gälla för olika televisionskanaler och radiokanaler där programmen inte heller kan anses utgöra yttringar av svenskt liv, svenskt samhälle och svensk kultur (jmf 4 § i plik- texemplarslagen). Det är inte möjligt att i författningstext exakt ange vilka kanaler eller program som skall samlas in och bevaras. Jag menar att all- männa riktlinjer bör finnas. Regeringen kan fastställa sådana i t.ex. myndighetens instruktion eller regleringsbrev. Statens ljud- och bildarkiv får sedan utfärda föreskrifter med undantag eller sluta överenskommelser med andra aktörer om insamling. Statens ljud- och bildarkiv skall inrikta sig på att bevara svenska produktioner på högsta möjliga kvalitet. Anknytningen till radio- rättsliga regler som görs i pliktexemplarslagen, och som för med sig ett inflöde av radio- och televisionsupptagningar med låg kvalitet, motsvarar inte ambitionsnivån för uppgiften. Snarare återfinns det svenska originalmaterialet vid programbolag och hos andra aktörer på ljud- och bildområdet. Inledning till överväganden och förslag För att kunna utföra sina uppgifter behöver Statens ljud- och bildarkiv riktlinjer för verksamheten. Jag har valt att utforma för- slagen i anslutning till de två huvudsakliga frågeställningar som framgår av direktivet (dir. 2002:155). Först lägger jag fram förslag till inriktning för insamling och prioritering. Bakgrunden till för- slagen står att finna i det kraftigt växande utbudet på mediemark- naden, framför allt har televisionsutbudet ökat .