sou · GSB392 · 2005-01-01 00:00:00 — In view of the that even more actors may, in the long term, become interested in operating rail traffic on the Swedish rail network and bearing in mind the dominant position of the as infrastructure manager, the proposed legislation contains provisions that will regulate the division of responsibility between infrastructure managers and railway undertakings. A party that is entitled to operate or organise traffic on a Swedish rail network may apply for infrastructure capacity, inter alia, in the form of a train path, from the infrastructure manager. According to the current Railways Act, the infrastructure manager must, in connection with allocation of a train path, conclude a traffic use contract with the railway enterprise or with a party that is authorised. In view of the importance that national regulations are consistent with COTIF, it is proposed that traffic use contracts are always concluded between infrastructure managers and railway undertakings. Under the provisions of the Railways Act, an infrastructure manager can be liable to damages to both a railway undertaking and to a third party. The proposal therefore contains a provision under which infrastructure managers will be obliged to meet the same insurance requirements, or the like, as railway undertakings. This requirement is linked to the permit to manage railway infra- structure, and since the does not require a permit to manage infrastructure, it will not be affected by the insurance requirement. Goods and passengers in domestic carriage by rail It is proposed that the Railways Act include provisions on domestic passenger transport, goods transport, transport of registered luggage and motor vehicles that are transported together with travelling passengers. With a few exceptions, these provisions mirror the contents of the Railway Traffic Act. An important difference of substance is, however, that in similarity with the pro- visions under COTIF, the is now identified as the liable legal entity in relation to transport , as opposed to the infrastructure manager (the railway), which was previously the case. Other changes have primarily been motivated by the fact that provisions relating to domestic carriage by rail should be consistent with corresponding rules in the revised version of COTIF. At present, there is no domestic transport of registered luggage or motor vehicles that are transported together with travelling pas- sengers in . The reason for nevertheless proposing provi- sions relating to these issues is that it cannot be ruled out that such transport may be operated in the future. According to the proposal, certain parts of the Swedish translation of COTIFs pro- visions on registered luggage and motor vehicles will also apply to domestic carriage by rail. With regard to the time required for the continued preparation of the proposals in the Government Offices, it should be possible for most of the new provisions to enter into force on 1 January 2006. In conjunction with this, the Railway Traffic Act and the Under- ground and Tramways Safety Act should be abolished. The proposed provisions relating to international rail traffic, which are pursuant to amendments to COTIF, cannot enter into force until the new COTIF begins to apply. If an insufficient number of states have ratified the modification protocol when the proposed legislation is presented in the Riksdag, the Government should be given the authority to put these amendments into force. I also propose that the Government be authorised to decide when the new provisions on market access for passenger traffic should enter into force. Their implementation is partly pending the outcome of the Package submitted in 2004 by Commission, which contains a proposal for a directive on an opening of the market for international passenger traffic. 1Järnvägslagen (2004:519) i dess lydelse efter utredningens föreslagna ändringar 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om järnvägsinfrastruktur och järnvägsfordon samt om bedrivande och organiserande av järn- vägstrafik. 2 § Bestämmelserna i 2, 3, 8, 9, 14, 16 och 18–20 kap. gäller även för tunnelbana och spårväg i den omfattning som framgår av respektive kapitel. Bestämmelserna i 8–13 kap. gäller även järnvägstransport med svensk tågfärja. Bestämmelserna i lagen tillämpas även på annan transport än järn- vägs-, tunnelbane- och spårvägstransport i de fall som anges i 9 kap. 4 § och 11 kap. 1 §. 3 § Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndig- heten) skall pröva ansökningar om tillstånd och utöva tillsyn enligt denna lag och enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen. 4 § I denna lag och i föreskrifter som meddelas med stöd av lagen förstås med delsystem: del av järnvägssystem, EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, infrastrukturförvaltare: den som förvaltar järnvägsinfrastruktur och driver anläggningar som hör till infrastrukturen, faktisk transportör: den som en transportör anlitar för att utföra hela eller delar av en transport, järnvägsfordon: rullande materiel som kan framföras på järnvägs- spår, järnvägsföretag: den som med stöd av licens eller särskilt tillstånd tillhandahåller dragkraft och bedriver järnvägstrafik, järnvägsinfrastruktur: för järnvägstrafik avsedda spår-, signal- och säkerhetsanläggningar, trafikledningsanläggningar, anordningar för elförsörjning av trafiken samt övriga fasta anordningar som behövs för anläggningarnas bestånd, drift eller brukande, dock ej sådana anläggningar och anordningar ombord på svensk tågfärja, järnvägsnät: järnvägsinfrastruktur som förvaltas av en och samma infrastrukturförvaltare, järnvägssystem: järnvägsinfrastruktur och järnvägsfordon samt drift och förvaltning av infrastrukturen och fordonen, transportör: den som i ett avtal med en resande eller en avsändare av gods har åtagit sig att utföra en järnvägstransport, tågläge: den infrastrukturkapacitet som, enligt vad som anges i en tågplan, får tas i anspråk för att framföra järnvägsfordon, utom arbetsfordon, från en plats till en annan , tågplan: plan över användning av järnvägsinfrastruktur under en viss angiven period. 5 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyn- digheten får meddela föreskrifter om vilka fordon som är arbets- fordon och om att vissa spåranläggningar inte anses som järnvägs- infrastruktur. Regeringen får också meddela föreskrifter om vad som i denna lag och i föreskrifter som meddelas med stöd av lagen förstås med det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg och det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg. 1 § Detta kapitel innehåller bestämmelser om krav på järnvägs- system. Kapitlet innehåller även bestämmelser om säkerheten vid tunnelbana och spårväg. Vad som sägs om delsystem, järnvägssystem, järnvägsinfrastruk- tur och järnvägsfordon samt om järnvägsföretag och infrastruk- turförvaltare i 2–8 §§ äger motsvarande tillämpning på tunnelbana och spårväg samt på den som bedriver tunnelbane- eller spårvägs- trafik eller förvaltar infrastruktur för sådan trafik. 2 § Delsystem får tas i bruk endast om de uppfyller kraven i detta kapitel och har godkänts av tillsynsmyndigheten, om inte något annat är särskilt föreskrivet. Om ett delsystem har byggts om eller moderniserats krävs ett nytt godkännande. 3 § Järnvägsinfrastruktur, järnvägsfordon och annan materiel i järnvägssystem skall vara av sådan beskaffenhet att skador till följd av verksamhet som bedrivs i systemet förebyggs. 4 § Infrastrukturförvaltares och järnvägsföretags verksamhet skall bedrivas så att skador till följd av verksamheten förebyggs. Verksamheten skall vara organiserad så att den kan bedrivas på ett säkert sätt. 5 § De som är sysselsatta i en infrastrukturförvaltares eller ett järnvägsföretags verksamhet skall ha god kännedom om de förhål- landen, föreskrifter och villkor som gäller för verksamheten och som berör deras arbetsuppgifter. Arbetsuppgifter av betydelse för säkerheten får utföras endast av den som med hänsyn till yrkeskunnande, hälsotillstånd och per- sonliga förhållanden i övrigt anses lämplig. 6 § En infrastrukturförvaltare eller ett järnvägsföretag får inte till- dela någon arbetsuppgifter av betydelse för säkerheten utan att denne har genomgått läkarundersökning som utvisar att det inte finns några hinder av hälsoskäl. Den som har arbetsuppgifter av betydelse för säkerheten skall regelbundet genomgå läkarundersökning. Verksamhetsutövare får avstänga den som inte följer ett åläggande att genomgå undersök- ning från sådana arbetsuppgifter. 7 § För en infrastrukturförvaltares eller ett järnvägsföretags verk- samhet skall det finnas en säkerhetsordning med sådana säkerhets- bestämmelser som behövs utöver denna lag och de föreskrifter som är utfärdade med stöd av lagen. 8 § Om det inträffar en olycka vid användningen av ett järnvägs- fordon, som medför att flera personer avlider eller blir allvarligt skadade eller att fordonet, järnvägsinfrastrukturen eller egendom som inte transporteras med fordonet får omfattande skador, är järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare skyldiga att rapportera det inträffade till tillsynsmyndigheten. Järnvägsföretag och infra- strukturförvaltare är också skyldiga att rapportera när det funnits allvarlig fara för en sådan olycka eller när något har hänt som tyder på ett väsentligt fel hos ett fordon eller infrastrukturen eller på att det finns andra väsentliga brister i säkerhetshänseende. Om undersökning från säkerhetssynpunkt av järnvägsolyckor och andra händelser som berör spårtrafiken finns bestämmelser i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. Krav på delsystem och komponenter 9 § Bestämmelserna i 10–14 §§ skall tillämpas endast på delsystem och komponenter som projekterats, byggts, byggts om eller moder- niserats efter utgången av . Bestämmelserna skall dock även tillämpas på delsystem och komponenter som tagits i bruk men efter , om de ingår i det trans- europeiska järnvägssystemet för höghastighetståg. Väsentliga krav och tekniska specifikationer 10 § Varje delsystem och varje däri ingående komponent som är nödvändig för driftskompatibilitet skall uppfylla föreskrivna krav om säkerhet, tillförlitlighet, tillgänglighet, hälsa, miljöskydd och teknisk kompatibilitet. Varje delsystem skall dessutom överensstämma med föreskrivna tekniska specifikationer för driftskompatibilitet. 11 § Kraven enligt 10 § skall anses uppfyllda om den som tar ett delsystem i bruk, eller dennes etablerade ombud i eller i , avgett en förklaring om att delsystemet överensstämmer med före- skrivna krav (EG-kontrollförklaring). Kontrollen av delsystemet och bedömningen av överensstämmelse skall vara utförd av ett organ som anmälts för detta ändamål enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Med kontroll och bedömning enligt första stycket likställs kontroll och bedömning av ett organ som anmälts för samma ändamål av en annan stat inom EES eller av . 12 § En komponent som är nödvändig för driftskompatibilitet får släppas ut på marknaden och användas i delsystemen endast om den medger att driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägs- systemet uppnås och den uppfyller kraven i 10 § första stycket. Kraven skall anses uppfyllda om tillverkaren, dennes etablerade ombud i eller i eller den som släpper ut en komponent på marknaden, avgett en försäkran om att komponenten överens- stämmer med tillämpliga tekniska specifikationer och är lämplig för avsedd användning (EG-försäkran). Bedömningen av överensstäm- melse och lämplighet skall i de fall regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten föreskriver vara utförd av ett organ som anmälts för detta ändamål enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Med en bedömning enligt andra stycket likställs en bedömning av ett organ som anmälts för samma ändamål av en annan stat inom EES eller av . 13 § får besluta att ett delsystem inte behöver överensstämma med sådana tekniska specifikationer för driftskom- patibilitet som anges i 10 § andra stycket, om det finns särskilda skäl. Ett beslut om undantag skall förenas med de villkor som är nöd- vändiga från säkerhets-, miljö- och driftskompatibilitetssynpunkt. 14 § Ingår ett delsystem i ett transeuropeiskt järnvägssystem, får tillsynsmyndigheten besluta enligt 13 § endast i de fall som rege- ringen föreskriver. 15 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsyns- myndigheten får meddela föreskrifter om 1.godkännande enligt 2 § och om undantag från kravet på god- kännande, 2.säkerhet enligt 3–7 §§, 3.skyldighet att rapportera händelser som är av betydelse för spårtrafikens säkerhet också i andra fall än som anges i 8 § första stycket, 4.krav angående säkerhet, tillförlitlighet, tillgänglighet, hälsa, miljö- skydd och teknisk kompatibilitet enligt 10 § första stycket, 5.tekniska specifikationer för driftskompatibilitet enligt 10 § andra stycket samt övriga villkor för projektering, byggnation, ombyggna- tion, modernisering, drift, underhåll och brukande av järnvägsinfra- struktur och järnvägsfordon, 6.EG-kontrollförklaring enligt 11 § och 7.EG-försäkran enligt 12 §. Regeringen får meddela föreskrifter om i vilka fall tillsynsmyn- digheten får besluta om undantag avseende ett delsystem i ett trans- europeiskt järnvägssystem. 1 § För att bedriva järnvägstrafik krävs antingen tillstånd i form av licens och säkerhetsintyg eller, i fall som avses i 4 §, särskilt till- stånd. 2 § Licens skall beviljas den som 1.avser att tillhandahålla dragkraft och bedriva järnvägstrafik, 2.har hemvist eller säte i , 3.med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomisk förmåga och gott anseende anses vara lämplig att tillhandahålla dragkraft och bedriva järnvägstrafik samt 4.genom försäkring eller annat likvärdigt arrangemang täcker den skadeståndsskyldighet som kan uppkomma till följd av järnvägs- trafik. Licens eller annat motsvarande tillstånd utfärdat i en annan stat inom EES eller i gäller i . 3 § Säkerhetsintyg skall beviljas järnvägsföretag som 1. kan antas komma att uppfylla kraven i 2 kap. 3–7 §§ och i föreskrifter som meddelats med stöd av 2 kap. 15 § 2, 2.använder järnvägsfordon som uppfyller kraven i 2 kap. samt 3.visar att försäkring eller annat likvärdigt arrangemang täcker den skadeståndsskyldighet som kan uppkomma till följd av den trafik som säkerhetsintyget gäller. Kraven i första stycket får anpassas till verksamhetens art och omfattning. I intyget skall tillsynsmyndigheten ange hur kraven anpassats och för vilken verksamhet intyget gäller. 4 § Särskilt tillstånd får beviljas den som avser att inom landet endast 1.bedriva persontrafik på lokal eller regional fristående järn- vägsinfrastruktur, 2.utföra regionala godstransporter, 3.bedriva trafik i samband med underhåll av järnvägsinfrastruk- tur, eller 4.bedriva till sin omfattning obetydlig trafik med museijärn- vägsfordon eller annan liknande materiel. Särskilt tillstånd skall endast beviljas den som uppfyller de krav som anges i 2 § första stycket och 3 § första stycket. Kraven får an- passas till verksamhetens art och omfattning. I tillståndet skall till- synsmyndigheten ange hur kraven anpassats och för vilken verk- samhet tillståndet gäller. Tillstånd för verksamhetsutövare som organiserar järnvägstrafik 5 § För att organisera, men inte själv bedriva, järnvägstrafik krävs tillstånd i form av auktorisation. Auktorisation krävs dock inte för Rikstrafiken. 6 § Auktorisation skall beviljas den som 1.har ett allmännyttigt eller kommersiellt intresse av att organi- sera järnvägstrafik samt 2.med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomisk förmåga och gott anseende kan anses lämplig att organisera järnvägstrafik. 7 § För att förvalta järnvägsinfrastruktur och driva anläggningar som hör till infrastrukturen krävs tillstånd. Tillstånd krävs dock inte för . 8 § Tillstånd enligt 7 § skall beviljas den som 1.med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomisk förmåga och gott anseende kan anses lämplig att förvalta järnvägsinfrastruktur och driva anläggningar som hör till infrastrukturen, 2.kan antas komma att uppfylla kraven i 2 kap. 3–7 §§ och i före- skrifter som meddelats med stöd av 2 kap. 15 § 2 samt 3.visar att försäkring eller annat likvärdigt arrangemang täcker den skadeståndsskyldighet som kan uppkomma till följd av den verksamhet som tillståndet gäller. Kraven i första stycket får anpassas till verksamhetens art och omfattning. I tillståndet skall tillsynsmyndigheten ange hur kraven anpassats och för vilken verksamhet tillståndet gäller. Tillstånd för tunnelbane- och spårvägsverksamhet 9 § För att bedriva tunnelbane- och spårvägstrafik eller för att förvalta infrastruktur för sådan trafik och driva anläggningar som hör till infrastrukturen krävs tillstånd. 10 § Tillstånd enligt 9 § skall beviljas den som 1.med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomisk förmåga och gott anseende kan anses lämplig att bedriva sådan verksamhet samt 2.uppfyller kraven i 2 kap. 3–7 §§ och i föreskrifter som med- delats med stöd av 2 kap. 15 § 2. Kraven i första stycket får anpassas till verksamhetens art och omfattning. I tillståndet skall tillsynsmyndigheten ange hur kraven anpassats och för vilken verksamhet tillståndet gäller. 11 § får, utom när det gäller licens, i samband med att ett tillstånd meddelas eller under tillståndets giltighetstid förena tillståndet med de villkor som behövs från säkerhetssynpunkt. får även besluta sådana villkor för som infrastrukturförvaltare och för Rikstrafiken som organisatör av järnvägstrafik. Tillståndshavaren är skyldig att till tillsynsmyndigheten anmäla sådana förändringar i verksamheten som kan föranleda omprövning av tillståndet eller villkoren. 1 § Järnvägsföretag skall i förekommande fall särredovisa verk- samhet som avser godstransporter och förvaltning av järnvägsinfra- struktur. Infrastrukturförvaltare skall i förekommande fall särredovisa till- handahållande av transporttjänster. Offentligt stöd som betalas ut till en av dessa verksamheter får endast användas i den verksamheten. Offentligt stöd som utbetalas till verksamhet som avser persontransport skall redovisas separat i den verksamheten. 2 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte för den som be- driver till sin omfattning obetydlig trafik med museijärnvägsfordon eller annan liknande materiel. 3 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsyns- myndigheten, får meddela föreskrifter om den redovisningsskyldig- het som avses i 1 §. 5 kap. Rätt att bedriva och organisera trafik på järnvägsnät 1 § Järnvägsföretag och verksamhetsutövare med auktorisation enligt 3 kap. 5 § som har hemvist eller säte i har, med den begränsning som anges i 2 §, rätt att bedriva eller organisera per- sontrafik på svenska järnvägsnät. Samma rätt har järnvägsföretag och verksamhetsutövare med auktorisation som har hemvist eller säte i annan EES-stat eller under förutsättning att mot- svarande rätt medges svenskt järnvägsföretag eller verksamhetsut- övare i den stat där järnvägsföretaget eller verksamhetsutövaren har sitt hemvist eller säte. En internationell sammanslutning av järnvägsföretag med säte i olika stater inom EES jämte , med ändamål att utföra inter- nationella transporter mellan medlemsstaterna, får bedriva genom- gående persontrafik på svenska järnvägsnät, om trafiken sker mellan de stater inom EES jämte där företagen har sitt säte. Om ett företag i sammanslutningen har sitt säte i , har det även rätt att bedriva trafik mellan och annan stat inom EES jämte , där ett företag i sammanslutningen har sitt säte. 2 § För att bedriva eller organisera linjebunden persontrafik krävs ett trafikeringstillstånd. Sådant tillstånd krävs dock inte för sådan internationell trafik som avses i 1 § andra stycket. Trafikeringstillstånd får förenas med villkor om det finns sär- skilda skäl. Sådana villkor får föreskrivas i samband med att tillstånd ges eller senare . 3 § Trafikeringstillstånd skall ges om inte ett järnvägsföretag eller en verksamhetsutövare med auktorisation gör sannolikt att den av- sedda trafiken i betydande mån skulle komma att skada förutsätt- ningarna för att bedriva eller organisera redan etablerad järnvägs- trafik. Den som bedriver eller organiserar kommersiell trafik kan dock inte påkalla en sådan prövning gentemot annan kommersiell trafik. Oavsett vad som sägs i första stycket får trafikeringstillstånd ges om en avsevärt bättre trafikförsörjning därigenom skulle uppnås. 4 § Trafikeringstillstånd gäller tills vidare. Ett tillstånd får dock återkallas om tillståndshavaren på ett väsentligt sätt har åsidosatt ett villkor enligt 2 § andra stycket. Trafikeringstillstånd får även åter- kallas om det inte används. 5 § Rätten att bedriva eller organisera trafik enligt 1 § gäller inte på fristående lokala och regionala järnvägsnät eller på järnvägsnät som inte förvaltas av staten och som endast används av ägaren för egen godstrafik. 6 § Regeringen får beträffande ett särskilt infrastrukturprojekt föreskriva undantag från bestämmelserna om rätten att bedriva eller organisera trafik enligt 1 § första stycket om projektet helt eller delvis har finansierats av annan än stat eller kommun och ett särskilt trafikupplägg var en förutsättning för denna finansiering. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyn- digheten får meddela föreskrifter om tillståndsprövningen och om villkor enligt 2 § andra stycket. 7 § Ett järnvägsföretag med säte inom EES eller i har rätt att bedriva godstrafik på svenska järnvägsnät. Ett järnvägsföretag med säte i en annan stat än får dock transportera gods, som både lastas och lossas inom landet, endast om motsvarande rätt ges i den andra staten för ett järnvägsföretag med säte i . Den som har auktorisation enligt 3 kap. 5 § och hemvist eller säte inom EES eller i har rätt att organisera godstrafik på svenska järnvägsnät. Den som har hemvist eller säte i en annan stat än har dock denna rätt endast om motsvarande rätt ges i den andra staten för den som har hemvist eller säte i . 8 § Rätten att bedriva eller organisera trafik enligt 7 § gäller inte på fristående lokala och regionala järnvägsnät avsedda enbart för persontrafik eller på järnvägsnät som inte förvaltas av staten och som endast används av ägaren för egen godstrafik. 1 § En infrastrukturförvaltare är skyldig att behandla en ansökan om infrastrukturkapacitet från den som enligt 5 kap. har rätt att bedriva eller organisera trafik på svenska järnvägsnät och att på ett konkurrensneutralt och icke-diskriminerande sätt mot avgift tilldela denne infrastrukturkapacitet i enlighet med bestämmelserna i denna lag. En infrastrukturförvaltare får inte obehörigen föra vidare eller utnyttja uppgifter som sökanden i samband med ansökan tillhanda- håller om sina affärs- och driftförhållanden. I det allmännas verk- samhet tillämpas sekretesslagen (1980:100). Vid tilldelandet av infrastrukturkapacitet skall förvaltaren iaktta den tidsplan för tilldelningsförfarande som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten föreskriver. 2 § Den som bedriver eller organiserar järnvägstrafik får inte ansvara för tilldelning av infrastrukturkapacitet eller fastställande av avgifter. får dock i enskilda fall besluta om undantag från detta, om det kan förutsättas att till- delning av infrastrukturkapacitet och fastställande av avgifter ändå kan ske på ett icke-diskriminerande sätt. 3 § En infrastrukturförvaltare skall bedöma behovet av att orga- nisera tåglägen för olika typer av trafik, inklusive behovet av reserv- kapacitet. Om ansökningarna om infrastrukturkapacitet inte kan samordnas skall förvaltaren tilldela kapacitet med hjälp av avgifter eller i enlighet med prioriteringskriterier som medför ett samhälls- ekonomiskt effektivt utnyttjande av infrastrukturen. Järnvägsinfrastruktur får reserveras för viss järnvägstrafik endast om det finns alternativ järnvägsinfrastruktur.