sou · GSB360 · 2005-01-01 00:00:00 — I de samtal utredningen haft med företrädare för akademi, när- ingsliv och departement har det framkommit att det ofta efterlyses en process för en samlad diskussion på nationell nivå. Syftet är att skapa ett gemensamt förhållningssätt som kan genomsyra olika svenska aktörers agerande inom EU:s ramprogram för forskning och utvecklingsarbete. En vanlig uppfattning är att det saknas ett samlat svenskt agerande. Samma uppfattning har framskymtat vid diskussioner med företrädare för andra länder. Vi har också funnit att många aktörer på olika nivåer anser sig sakna väsentlig information om regeringens prioriteringar och åtgärder. Även om detta inte är en helt rättvisande beskrivning av situationen kan det dock konstateras att många andra medlemsländers agerande karak- täriseras av större kraft och enhetlighet. Det är också viktigt att svenska positioner är väl förankrade i akademi, samhälle och när- ingsliv samt bygger på styrkeområden och behov i det svenska samhället. Det är utredningens uppfattning att det är av stor betydelse att ansvarar för en nationell samrådsorgani- sation med en frekvent verksamhet och av permanent karaktär. Ett steg i den riktningen är den s.k. programkommittégruppen som initierade genom att kalla leda- möter och experter i programkommittéerna till gemensamma dis- kussioner med viss frekvens. Vid dessa möten bör svenska positio- ner stämmas av mellan programkommittéerna och kommittéleda- möter kunna ta upp frågor av betydelse för deras agerande i kom- mande möten. Det föreslagna EU/bör delta och redovisa planeringen av sin verksamhet. Förslag till ny nationell organisation Ett annat steg i samma riktning är att inrättar en policygrupp med ledande företrädare för de närmast be- rörda myndigheterna och näringslivet med förslagsvis Utbildnings- departementets statssekreterare som ordförande. I denna grupp bör svenska positioner i övergripande frågor, t.ex. inför nya rampro- gram diskuteras. Gruppen bör sammankallas med viss frekvens be- roende på livscykeln i ramprogrammet. Det är således av stor bety- delse att denna grupp möts i samband med förberedelser inför ett nytt ramprogram. Vid vissa sammanträden bör gruppen komplette- ras med utökad representation för näringslivet, t.ex. med represen- tanter för EU-aktiva större företag och branschorganisationer. Även akademierna KVA, IVA och KSLA bör inbjudas till sådana samtal. Utredningen föreslår även att vid nå- got eller några tillfällen samlar en större krets av aktörer för samtal om medverkan i EU:s forsknings- och utvecklings- arbete. Denna krets bör bestå av representanter från referensgrup- per, företrädare för universitet och högskolor, EU-handläggare, vid lärosätena, forskare vid universitet och högskolor, företag och forskningsinstitut. Utredningen föreslår vidare att den nationella samrådsorganisa- tionen ges en tydligare utformning genom att sammansättning, in- struktioner etc. för olika grupper regleras i lämplig form. Detta gäller framför allt styrelsen/styrgruppen för , sam- rådsgruppen på kommitténivå (PK-gruppen) och referensgrup- perna till olika delprogram. Genom att stärka den forskningspolitiska enheten kan ett mer proaktivt arbete drivas för att diskutera och prioritera svenska ståndpunkter i olika frågor. Avsikten med utredningens förslag är att samrådsverksamheten ska bedrivas planerat och med kontinui- tet och i samklang med ramprogrammens cykler. Framför allt bör arbetet inför ett nytt ramprogram starta i mycket god tid. Det bör vidare skapas goda förutsättningar inom departementet att sam- ordna ståndpunkter rörande ramprogrammen med arbetet inom forskningsberedningen som också bör kunna diskutera rampro- grammen vid enstaka tillfällen. Utredningen förutsätter vidare att när så är påkallat sammankallar företrädare för andra departement som arbetar med EU-forskningsfrågorna. Förslag till ny nationell organisation (2) Den nuvarande ordningen behålls för att utse delegater i programkommittéerna men med större flexibilitet och ett tyd- ligare regelverk för uppdraget. Förslaget innebär att regeringen utser ledamöterna bland de högre tjänstemännen inom departementsorganisationen och/eller bland seniora myndighetstjänstemän. För varje programkommitté bör det finnas både en departementstjänsteman och en myndighetsfö- reträdare som kan fungera som kommittéledamot. För utseende av experter/myndighetsföreträdare ska regeringen först utse ansvariga myndigheter som i sin tur nominerar ansvarig tjänsteman för ett regeringsbeslut. Regeringen bör även utse ansvariga NCP-personer på förslag från ansvarig myndighet. Ansvarig departementstjänsteman, ansvarig senior myndighets- handläggare (myndighetsföreträdaren) och NCP-personen, samt i vissa fall ansvarig tjänsteman vid andra berörda myndigheter bildar den grupp ur vilken representanter vid kommittésamman- trädena väljs. Gruppen förutsätts internt samråda inför kommitté- möten och inför nationella referensgruppssammanträden. Delta- gandet i kommittésammanträden växlar efter behov inom gruppen. Myndighetsföreträdaren är huvudansvarig för handläggningen av kommittéärendena och har därvid ansvaret för att informationsut- bytet inom gruppen fungerar väl och att gruppen överenskommer internt om vem eller vilka som företräder vid kommitté- möten. I normalfallet torde myndighetsföreträdaren vara ledamot med NCP-personen som expert i de ämnesinriktade kommittéerna. I vissa fall deltar annan myndighetsföreträdare i stället för NCP- person. När mer övergripande politiska frågor behandlas bör de- partementstjänstemannen delta och myndighetsföreträdaren vara expert. Detta bör också vara normallösningen för de övergripande eller horisontella kommittéerna. Det nuvarande regelverket bör tydliggöras ytterligare. Det finns ett särskilt behov av att utveckla tydliga riktlinjer för hur sådan in- formation som Kommission betraktar som konfidentiell ska be- handlas i det svenska myndighetssystemet. Hit hör också regler som gör det möjligt för det föreslagna EU/att få en snabb tillgång till data och andra uppgifter från arbetet i de olika programkommittéerna för statistisk analys. Förslag till ny nationell organisation (3) ges i uppdrag att representera i frågor som rör det föreslagna europeiska forskningsrådet (ERC) ges ett formellt uppdrag att från lämplig tidpunkt representera i frågor som rör det föreslagna europeiska forskningsrådet (ERC). bör även ges i uppdrag att verka för och samordna det svenska deltagandet inom EU-finansie- rad grundforskning. (4) Systemet med huvudansvariga myndigheter återinförs Systemet med huvudansvariga myndigheter avskaffades formellt i och med det femte ramprogrammet. I praktiken har ett sådant an- svar återinförts men inte formaliserats. Utredningen föreslår att huvudansvariga myndigheter pekas ut, att det i respektive instruk- tion preciseras vad som ingår i uppdraget avseende medverkan i programkommittéer, NCP, informationsuppgifter och annan ser- vice till användare. Det föreslagna EU/bör be- myndigas att träffa överenskommelser med myndigheterna om vad som krävs i varje enskilt fall samt ges ett samordningsansvar för alla berörda myndigheter. (5) Särskilda insatser görs för att öka antalet svenska experter i utvärderingspaneler och i Kommissionen Utredningen ser det som väsentligt att antalet svenska forskare och andra experter som deltar i Kommissionens utvärderingspaneler ökar. Det är en god inkörsport att delta i dessa paneler för att lära sig hur Kommissionen arbetar med beredningen av ansökningar och vilken policy som gäller för EU:s ramprogram för forskning och utveckling. Det ger inblickar i hur processen fungerar i olika led och en insikt om hur olika kriterier utvärderas och tillämpas. Ett ökat svenskt deltagande i denna del kan medföra fler svenska ansökningar av hög kvalitet. Utredningen menar att det bör vara en uppgift för det föreslagna att aktivt verka för att fler svenska experter listas i Kommissionens databas. borde även agera för att få fler nationella experter i Kommissionen. Detta torde främst vara en uppgift för Utbild- ningsdepartementet. Ett sätt att främja expertmedverkan är att vissa medel för experter kan fördelas genom att t.ex. av Förslag till ny nationell organisation finansieringen bestrids av den myndighet som önskar placera en nationell expert och resten från centrala medel, förslagsvis hos EU- . En viktig faktor för att få flera kvalificerade forskare och exper- ter att delta i utvärderingspaneler och att ta på sig ansvaret för att koordinera projekt är att dessa arbetsuppgifter tillmäts ett merit- värde. Det ligger emellertid utom utredningens uppdrag och fak- tiska möjligheter att konkret föreslå sådana system. Det är främst en uppgift för lärosätena att i sina riktlinjer för rekrytering och befordran även beakta sådana meriter. Enligt vad utredningen erfa- rit är det ytterst få lärosäten som tillmäter dessa åtaganden ett meritvärde. På motsvarande sätt borde det inom statsförvaltningen, dvs. de- partement och myndigheter, i större utsträckning bedömas som ett meritvärde att ha varit anställd vid Kommissionen eller att ha varit nationell expert i Kommissionen. För service- och analysfunktionerna föreslår utredningen att: (6) integreras i de närmast berörda myndig- heterna med ett samordningsansvar i ett EU/. Utredningen menar att det är av yttersta vikt att stärka samverkan och integration mellan NCP-ansvariga och experterna i de ansva- riga myndigheterna. De NCP-ansvariga bör därför arbeta i nära samverkan med framför allt experterna inom respektive program- område och därmed få en överblick över de nationella forsknings- programmen. På så sätt kan synergieffekter mellan EU:s rampro- gram och nationell forskning bli tydliga och leda till ett ökat svenskt deltagande. Utredningen föreslår därför att NCP-verksamheten integreras i de ansvariga myndigheterna. Förslaget innebär att respektive ansva- rig myndighet ges i uppdrag att vara NCP-ansvarig inom relevanta områden. Det torde ligga i dessa myndigheters uppdrag och intresse att integrera arbetet med EU-forskningen inklusive informationen i den egna organisationen. Det är av stort värde att det nationella forskningsstödjande arbetet ses i ett sammanhang tillsammans med motsvarande EU-arbete. Utredningen förutsätter därvid att myndigheterna avsätter resurser i tillräcklig omfattning inom befintliga budgetramar. De NCP-ansvariga får genom information och utbildning om ramprogrammet och dess olika delar. Förslag till ny nationell organisation ningen menar att den kunskapen inte helt kommer till sin rätt eftersom det i nuvarande organisation saknas en koppling till aktu- ella svenska organ för forskningsfinansiering inom olika områden. För att stärka NCP-funktionen är det väsentligt att de ansvariga aktivt arbetar inom de verksamheter där det finns en god överblick över det svenska forskningsfältet. Utredningens förslag syftar till en närmare integration mellan handläggningen av den nationella forskningen och EU-forskningen. Utredningen föreslår därför att NCP-funktionerna knyts till re- levanta programområden som finns inom , Veten- skapsrådet, Formas och i förekommande fall även andra ansvariga myndigheter (FAS, , Strålskyddsinsti- tutet m.fl.). För att faktiskt få till stånd en integrering är det vä- sentligt att de NCP-ansvariga rumsligt har sin verksamhet inom respektive myndighet. För att undvika komplicerade administrativa strukturer bör de även ha sin anställning inom dessa myndigheter. NCP-funktionen bör således vara en deluppgift för tjänstemän som arbetar med nationell forskningsfinansiering inom berörda områ- den. Uppdelningen av NCP-funktionen på en rad myndigheter inne- bär ökade krav på samordning. Utredningen anser därför att det är viktigt att de NCP-ansvariga tjänstemännen behåller en nära kon- takt med den funktion som är NCP-samordnare i . I enlig- het med utredningens förslag nedan bör detta vara EU/FoU-sek- retariatet. Instruktioner för NCP-arbetet skall fastställas i samråd mellan sekretariatet och berörd myndighet och sekretariatet bör ges bemyndigande att ställa adekvata krav på i myndigheterna och att kalla NCP-personer till sammanträden. Detta kan lämpligen ske i form av en överenskommelse mellan myndigheten och sekretariatet. Utredningen vill också ge de NCP-ansvariga en starkare kopp- ling till kommittéstrukturen. får experterna inom myn- digheterna ett stöd av de NCP-ansvariga att föra ut aktuell infor- mation från programkommittémöten, ta fram underlag inför möten och att arrangera möten med referensgrupper och dylikt. Det är av yttersta vikt att de NCP-ansvariga tjänstemännen ges tillgång till information på motsvarande sätt som experterna i programkom- mittéerna, bl.a. direkt tillgång till information i Circa. Det förut- sätter givetvis att informationen hanteras med omdöme. Kommis- sionen har i ett informellt meddelande till den österrikiska organi- sationen BIT bekräftat att officiell tillgång till Circa ges om NCP- Förslag till ny nationell organisation personerna är anmälda som ingående i kommittékonfigurationen t.ex. som experter vilket utredningens förslag bedömer som ända- målsenligt. För att stärka NCP-funktionen anser således utredningen att det är viktigt att de NCP-ansvariga på olika sätt samverkar med eller deltar i programkommittéarbetet. bör representeras i pro- gramkommittéerna av ledamot (från huvudansvarig myndighet el- ler i vissa fall departement), expert (från forskningsfinansierande myndighet som i många fall är NCP-ansvarig). Representationen avgörs från gång till annan beroende på dagordningen för kom- mittémötet. Den NCP-ansvarige bör, där han/hon deltar, ha rollen som rapportör från mötena och under ansvarig myndighetsföreträ- dares ledning, vara samordnare av synpunkter inför möten etc. Förslaget innebär att NCP bör fungera som expert vid program- kommittémöten då ordinarie expert deltar som ledamot eller att vid expertens frånvaro ersätta denna och delta tillsammans med leda- moten. I vissa fall, för mindre arbetsbetungande program, kan NCP-funktionen och expertrollen sammanfalla så att en person har båda uppdragen. Det kan noteras att de internationella jämförelserna visat att detta är en vanlig modell. Under våra studiebesök i liknande länder har vi kunnat konstatera att man försöker tillvarata de synergief- fekter som finns mellan NCP-funktionen och expertrollen i kom- mittéarbetet. I vissa fall är detta samma person. Utredningen vill dock inte rekommendera att NCP-ansvaret i generellt läggs på experterna. Syftet med förslaget är att ömsesidigt förstärka dessa roller. Både i och i arbetar NCP-ansvariga inom de forskningsfinansierande organisationerna, alternativt inom mini- sterierna. Den österrikiska organisationen skiljer sig på denna punkt genom sin oberoende ställning utanför den statliga förvalt- ningen. Men de NCP-ansvariga inom BIT deltar aktivt i program- kommittémötena i och spelar därmed en mycket central och integrerad roll i den österrikiska strukturen. Av den jämfö- rande studie som Kommissionen låtit göra (som tidigare refererats i denna utredning) framgår att i majoriteten av medlemsländerna ligger NCP-funktionen inom ministerierna. De NCP-ansvariga fungerar även som rådgivare till regeringen i flertalet länder. Upp- gifterna ska givetvis tolkas mot bakgrund av att förvaltningsstruk- turen är annorlunda i andra länder jämfört med . Förslag till ny nationell organisation porten tyder ändå på att de NCP-ansvariga i allmänhet har integre- rats i de forskningsfinansierande och policyskapande funktionerna. (7) EU/ombildas till ett EU/som integreras i . Utredningen har övervägt namnet för det förändrade nationella organet. Det nuvarande namnet EU/antyder en likhet med forskningsråden som inte motsvarar uppgifterna. Mot bak- grund av att organisationen är en serviceorganisation med sekreta- riatsuppgifter finner vi därför namnet EU/bättre anpassat till verksamhetens inriktning. Namnbytet innebär också en markering av de olika förändringar som utredningens förslag innefattar. Den centrala uppgiften för det nationella EU/ska vara att svara för officiell och generell information, rådgivning och analys beträffande det svenska deltagandet i EU:s forsknings- och utvecklingsarbete. Sekretariatet ska särskilt i samråd med och andra myndigheter främja det svenska delta- gandet. Till skillnad mot nuvarande ordning, som framgått ovan, bygger utredningens förslag på att integreras i de närmast berörda forskningsfinansierande myndigheterna med ett samordningsansvar i ett EU/. Istället för att perso- nalen finns inom den egna organisationen bedri- vas i ett nätverk där de NCP-ansvariga finns inom respektive an- svarig myndighet. För att säkerställa denna samordning föreslår utredningen att den tänkta organisationen genom instruktionen ges tydliga förutsättningar att utöva denna roll, bl.a. genom att NCP- organisationen i de huvudansvariga myndigheterna skall utformas i samråd med EU/. Vidare skall sekretariatet kunna kalla NCP-personer till gemensamma möten och ställa vissa krav på de huvudansvariga myndigheterna avseende inriktning och omfattning av verksamheten. Samordningen ska syfta till att säker- ställa informationsutbytet mellan berörda parter, se till att organi- sationen fungerar i alla delområden samt främja att en gemensam svensk linje drivs över hela EU-forskningsområdet. Sekretariatet bör även i samråd med respektive ansvarig myndighet svara för samordning av NCP-verksamhetens medverkan i internationella projekt inom ramprogrammen. Förslag till ny nationell organisation Utredningen förutsätter ett nära samarbete mellan EU/FoU- sekretariatet och de NCP-ansvariga. De senare ska bidra med kun- skaper och information om ramprogrammet som sådant och de delar de ansvarar för, t.ex. genom att uppdatera hemsidan för re- spektive område, medverka i kurser/seminarier och konferenser. Sekretariatet förutsätts kalla de NCP-ansvariga till regelbundna möten. De områden inom NCP-ansvaret som inte har någon na- turlig hemvist i de forskningsfinansierande myndigheterna bör ligga inom EU/. Verksamheten med information kan som ske genom en ak- tuell hemsida om ramprogrammet, tryckt informationsmaterial, periodiska informationsblad och helpdesk-funktion. Sekretariatet ska på eget initiativ och i samverkan med andra arrangera konferen- ser, genomföra kurser och informationsträffar rörande EU:s ram- program och andra relaterade aktiviteter. Enligt instruktionen ska det nuvarande EU/samordna och genomföra utvärderingar av det svenska deltagandet i pro- grammen (SFS 1992:816, med ändring SFS 2000:86, § 3). Emeller- tid har resurser för att genomföra kvalificerade och omfattande analyser av det svenska deltagandet i EU:s ramprogram för forsk- ning och utveckling varit alltför begränsade. Utredningen föreslår att en viktig uppgift för Sekretariatet blir att samordna och löpande analysera utfallet av det svenska delta- gandet i programmen. En förutsättning för detta arbete är emeller- tid att Sekretariatet får tillgång till uppgifter från programkommit- téerna. Som framgått ovan av beskrivningarna av analysverksam- heten har det varit problem för Rådet att inom rimlig tid få tillgång till data för att kunna göra statistikbearbetningar. Utred- ningen vill understryka vikten av att Sekretariatet ges en reglerad rätt att få erforderligt underlag från experter och ledamöter för att göra statistikuppföljningar och analyser. Kvalificerat analysarbete och egeninitierade kontakter med potentiella deltagare kommer således i den föreslagna modellen att bli en väsentligt tyngre del av Sekretariatets arbete än vad som varit fallet i nuvarande EU/FoU- råd. En tillkommande analysfunktion är att också studera samspelet mellan svensk forskning och EU-forskning i den övergripande forskningspolitiken och tillhandahålla ett underlag för kommande forskningspolitiska beslut. Denna del av internationaliseringen av svensk forskning har uppmärksammats i mycket begränsad Förslag till ny nationell organisation bör i samråd med forskningsfinansi- erande myndigheter uppmuntra till sådan forskning. Arbetet ska ske i samråd med berörda myndigheter och andra intressenter. Sekretariatet bör i samarbete med var och en av de forskningsfinansierande myndigheter som berörs av EU:s rampro- gram utarbeta en verksamhetsplan för hur samarbetet med EU skall bedrivas och utvecklas . Regel- bundna möten med myndigheterna förutsätts äga rum för att följa upp arbetet och sekretariatet bör genom sin instruktion ges möj- lighet att ställa krav på myndigheterna avseende deras medverkan i arbetet. Förslagsvis skulle myndigheternas och sekretariatets ar- betsfördelning kunna fastläggas i någon form av avtal mellan parterna. På motsvarande sätt bör sekretariatet också genomföra regelbundna överläggningar med andra berörda aktörer t.ex. forsk- ningsstiftelserna, akademierna och instituten. Sekretariatet bör även kunna ta initiativ till fördjupade studier över det svenska deltagandet och dess effekter i olika avseenden. Analyser kan göras i syfte att sprida kunskap om framgångsrika strategier och analyser av hur och var svårigheter kan uppstå i an- sökningsprocessen och i samarbetet i projekten. Kunskaper från sådana analyser bör spridas till potentiella och nuvarande sökande och deltagare i EU:s ramprogram. Sådana kunskaper kan bidra till fler framgångsrika svenska ansökningar. EU/bör även i större utsträckning än vad som varit fallet kunna inrikta verksamheten på service till när- ingslivets och samhällets aktörer, t.ex. företag och regionala organ. Genom att Sekretariatet avlastas NCP-ansvaret inom tematiska områden ökar förutsättningarna för ett aktivt arbete med analyser och verksamheter för aktivt främjande av svenskt deltagande, sär- skilt riktat till företagen. Ett skäl till detta är att de nya instrumen- ten, särskilt de som omnämns som teknikplattformar i sjunde ram- programmet, i större utsträckning kommer att utgå från företagens medverkan. Ökade resurser bör därför avsättas till proaktivt arbete riktat mot företag, särskilt SME, och branschorganisationer för att stödja lokala aktörers arbete med att engagera fler företag att delta i projekt. Det handlar om att uppmärksamma företagen på vilka möjligheter som finns och att väcka deras intresse för medverkan i ramprogrammet. Tyngdpunkten i ett sådant arbete bör i ökad ut- sträckning ligga på samverkan med branschorganisationer, forsk- ningsinstitut, regionala organ, och motsvarande. Förslag till ny nationell organisation Universitet och högskolor har, som utredningen konstaterat, i stor utsträckning själva byggt upp sin kompetens för medverkan i EU:s ramprogram. har det framkommit i utredningens kontakter med forskare att det föreligger en tämligen hög tröskel som hindrar många forskare från att ta första steget och engagera sig i EU-samarbete. Detta talar för att Sekretariatet i samarbete med lärosätena alltjämt bör svara för mer generell information och råd till universitet och högskolor för att främja medverkan av fors- kare. EU/bör även ha resurser för och ansvara för nationella sammandragningar av EU-ansvariga på högskolor, lokala jurister, koordinatorer, programansvariga m.fl. En annan uppgift för Sekretariatet är att fungera som samord- nande resurs för berörda myndigheters arbete med ramprogram- met. Det handlar om att bistå med administrativt stöd till exper- terna i programkommittéerna i samband med möten i referens- grupper och förberedelser inför möten i programkommittéerna. Den uppgift som beskrivits under punkt fem ovan bör läggas på EU/, dvs. att arbeta med insatser för att öka an- talet svenska experter i ramprogrammets utvärderingspaneler och att arbeta för fler nationella experter i Kommissionens generaldi- rektorat för forskning. Sekretariatet bör också förfoga över vissa medel för att delfinansiera nationella experter.