sou · GSB3102 · 2005-01-01 00:00:00 — I anknytning till ikraftträdandet av YTL slopades således den särskilda kör- Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. kortsbehörigheten TAXI i körkortslagen. 1997/98:63 s. 87 anförde regeringen bl.a. att det var naturligt att samla alla bestäm- melser som rör de särskilda krav som i olika avseenden ställs på en taxiförare inom samma lagstiftning, dvs. Därutöver anförde regeringen följande. När det gäller utformningen av behörighetshandlingen delar regering- en utredningens synpunkt att taxiförarlegitimationen bör utgöra en separat handling skild från körkortet. Det kan uppkomma situationer där vederbörandes lämplighet som taxiförare ifrågasätts, utan att detta behöver påverka körkortsinnehavet. Konsekvensen kan då bli att vederbörandes taxiförarlegitimation återkallas, medan något ingripan- de mot förarens behörighet enligt körkortet inte sker. Endast den som har taxiförarlegitimation får således föra ett fordon i taxitrafik. Kraven för att få taxiförarlegitimation är enligt 3 kap. 3 § YTL att sökanden skall 2.sedan minst två år ha körkort med behörigheten B (personbil med totalvikt av högst och lätt lastbil samt enbart ett lätt släpfordon som är kopplat till sådana bilar, terrängvagn och motorredskap klass III) eller ha körkort med behörigheten D (buss och enbart ett lätt släpfordon som är kopplat till sådant fordon), 3.uppfylla de medicinska krav som är nödvändiga med hänsyn till säkerheten för passagerare och andra trafikanter och 4.i fråga om yrkeskunnande och laglydnad bedömas vara lämplig att tjänstgöra som förare i taxitrafik. Kravet i punkt 2 innehav av körkort med behörig- heten B innebär att ett sådant körkort skall ha innehafts utan av- brott . Det nämnda gäller dock inte den som har haft taxiförarlegitimation och som vid ansökan om ny sådan har körkort med behörigheten B. Enligt 11 kap. 1 § första stycket 3 YTF får meddela föreskrifter om de medicinska krav som anges i punkten 3 för inne- hav av taxiförarlegitimation. Kravet på yrkeskunnande i punkten 4 anses uppfyllt av den som har godkänts vid ett skriftligt prov som anordnats av , se 3 kap. 7 § YTL. I föreskrifter om yrkeskunnande för taxiförarlegitimation (VVFS 2004:65) anges närmare vilken Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. kunskap en taxiförare skall ha om bl.a. kartläsning, körekonomi och säkerhet. Liksom beträffande trafiktillstånd finns det ett vandelskrav vad avser taxiförarlegitimation. När den särskilda förarlegitmationen infördes anmärktes i motivuttalandena (prop. 1993/94:168 s. 41) att brott mot skatte- och uppbördslagstiftningen i första hand bör beaktas vid lämplighetsprövning av trafiktillstånd och således inte beträffande sökande av förarlegitimation. I nyssnämnda förarbeten anförde regeringen också följande. Vid bedömningen av en taxiförares lämplighet bör särskild vikt läggas vid den utsatta ställning som en taxikund har. Taxitransporter utnytt- jas ju dessutom i stor utsträckning för passagerarkategorier som är särskilt beroende av att föraren är ärlig och pålitlig. Det kan exempel- vis röra sig om barn som åker utan någon medföljande vuxen, syn- skadade och andra handikappade, gamla och sjuka, för vilka föraren har ett extra stort ansvar. Mot bakgrund härav bör – liksom när det gäller ansökan om trafik- tillstånd – brott mot person och mera allvarliga tillgreppsbrott i all- mänhet leda till att föraren bedöms olämplig. Exempelvis sexualbrott och våldsbrott bör i själva verket väga ännu tyngre när det gäller en taxiförare, som ju har direkt kontakt med resenärerna, än när det gäller en tillståndshavare. Vid brott av nu angiven art bör således i allmänhet legitimation vägras även om brottet i sig varit av relativt lindrig karaktär. Brottslighet som hänger samman med trafikregler och bestämmel- ser för att främja trafiksäkerheten skall vägas mot en persons lämp- lighet för såväl tillstånd till taxitrafik, som för taxiförarlegitima- tionen (prop. 1997/98:63 s. 69). Regeringsrätten har i två avgöranden, RÅ 1995 ref 44 I och III, funnit att enskilda som begått brott mot person, olaga hot och tillgreppsbrott eller stöld varit olämpliga som förare i taxitrafik. I avgörandet RÅ 1995 ref 44 III har Regeringsrätten funnit att en person som gjort sig skyldig till grovt bokföringsbrott inte är olämplig som taxiförare. Regeringsrätten har i avgörandet RÅ 1995 not 178 ansett att en sökande som gjort sig skyldig till sexuellt umgänge med barn är olämplig som förare i taxitrafik. Om en ansökan om taxiförarlegitimation avslås skall en s.k. karenstid på mellan och i vissa fall sättas, under vilken den prövade skall anses olämplig att inneha legitimationen, se 3 kap. 8 § YTF. Bakgrunden till bestämmelsen är att regeringen ansett att det kan medföra olägenheter för den enskilde att leva i ovisshet om hur han eller hon utestängs från möjligheten att köra taxi (prop. 1997/98:63 s. 93). Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. Frågan om det finns hinder mot att taxiförarlegitimation ges kan prövas genom förhandsbesked, se 3 kap. 9 § YTL. Av 3 kap. 2 § YTL framgår att frågor om taxiförarlegitimation prövas av i det län där sökanden eller innehavaren är folkbokförd. Frågor om taxiförarlegitimation för den som inte är folkbokförd i prövas av i län. Taxiförarlegitimationen skall förnyas efter det att den har utfärdats eller senast förnyats, om den har förstörts eller kommit bort eller om någon uppgift i den har ändrats, se 3 kap. 5 § YTF. Enligt 5 kap. 6 § YTL skall en taxiförarlegitimation återkallas om innehavaren 1.genom brottslig gärning eller på grund av andra missförhållan- den har visat sig olämplig att tjänstgöra som förare i linjetrafik eller taxitrafik enligt 3 kap. 1 § YTL, 2.inte längre uppfyller de medicinska krav som avses i 3 kap. 3 § YTL, 3.inte följer ett föreläggande att ge in läkarintyg eller 4.begär att legitimationen skall återkallas. I huvudsak gäller samma bedömningsgrunder för avslag på en ansökan respektive för återkallelse av en legitimation. Tillstånds- myndigheterna ställer dock vanligen något högre krav i fråga om en ny sökande än beträffande den som redan har en taxiförarlegitimation. Såsom framgår av avsnitt 3.4 gäller taxiförarlegitimationen endast tillsammans med ett giltigt körkort. Detta medför att särskild åter- kallelse av legitimationen inte krävs när körkortet omhändertas eller återkallas annat än om det påkallas av de särskilda vandelskraven i YTL. Det kan exempelvis krävas längre väntetid för återfående av legitimationen än för återfående av körkortet. Återkallelse av taxi- förarlegitimationen kan förbehållas de situationer när det rör sig om sådana brott som rubbar förtroendet för föraren att ansvara för befordran av passagerare (prop. 1997/98:63 s. 91). Vid återkallelse av legitimationen på grund av att innehavaren visat sig olämplig på grund av att han eller hon gjort sig skyldig till brottslig gärning eller på grund av andra missförhållanden skall en karenstid på mellan tre till bestämmas, under vilken den Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. SOU 2004:102 prövade skall anses olämplig att inneha taxiförarlegitimation, se 5 kap. 7 § YTL. På liknande sätt som beträffande trafiktillstånd förekommer det situationer då en taxiförarlegitimation ifrågasätts när en varning framstår som mer motiverad än en återkallelse, exempelvis vid lindrigare fall av brister i vandeln i form av mindre allvarliga brott, se 5 kap. 6 § andra stycket YTL. Taxiförarlegitimationen skall omhändertas, om förutsättningar för omhändertagande av körkort föreligger enligt körkortslagen (1998:488) eller om det på sannolika skäl kan antas att legitima- tionen kommer att återkallas enligt YTL. Omhändertagande av taxiförarlegitimationen kan också ske då körkortet eller legitima- tionen är återkallade. Det finns vidare möjlighet till interimistisk återkallelse av legitimationen i avvaktan på ett avgörande av åter- kallelsefrågan, se 5 kap. 8 och 9 §§ YTL. Frågor om återkallelse respektive varning vad avser taxiförar- legitimation prövas av i det län där sökanden eller innehavaren av legitimationen är folkbokförd. Frågor om taxiförar- legitimation för den som inte är folkbokförd i prövas av i län, se 3 kap. 2 § YTL. Av 5 kap. 1 § YTF framgår att innan ett fordon får användas i yrkesmässig trafik skall detta anmälas till prövningsmyndigheten. En anmälan skall innehålla uppgifter om bl.a. registreringsnummer för fordonet. skall i vägtrafikregistret kon- trollera att ett fordon som anmälts uppfyller de villkor om registre- ring och om beskaffenhet och utrustning som föreskrivs i förord- ningen (2001:650) om vägtrafikregister och fordonsförordningen (2002:925) samt i föreskrifter som har meddelats med stöd av den sist nämnda förordningen för den fordonstyp och det trafikslag som trafiktillståndet avser samt att tillståndshavaren äger eller har nyttjanderätt till fordonet, se 5 kap. 2 och 3 §§ YTF. I förordning- en om vägtrafikregister finns närmare bestämmelser om bl.a. regi- strering av fordon och registreringsskyltar för taxi. Fordonsför- ordningen innehåller bestämmelser om bl.a. fordons beskaffenhet och utrustning. Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. Fordon som används i yrkesmässig godstrafik, taxitrafik eller be- ställningstrafik med buss skall ha ett giltigt yrkestrafikmärke som visar att tillstånd enligt YTL har meddelats för trafiken, se 6 kap. 1 § YTF. Av 6 kap. 2 § YTF framgår att ett yrkestrafikmärke inte får utfärdas bl.a. om fordonet är belagt med körförbud eller brukande- förbud enligt uppgift i vägtrafikregistret. Yrkestrafikmärke tillhanda- hålls av när fordonet anmälts till prövningsmyndigheten och förnyas före utgången av varje kalenderår, se 6 kap. 4 § YTF. Enligt 7 kap. 1 § YTF skall ett fordon som används i taxitrafik vara utrustat med en godkänd taxameter. Endast om det finns synner- liga skäl kan dispens från detta krav medges, se 7 kap. 2 § YTF. Regler om taxametrar redovisas närmare i avsnitt 3.7. Ett fordon som har anmälts för användning i taxitrafik enligt YTL skall också ha en registreringsskylt där bokstaven T anges till höger om registreringsnumret. Detta gäller dock inte fordon som undan- tagits från skyldigheten att ha taxameter eller fordon som är försett med personliga fordonsskyltar, se 7 kap. förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. Registreringsskylten skall också ha en gul ljusreflekterande botten. Den som har tillstånd till taxitrafik är skyldig att före färden genom lämpliga åtgärder låta passagerarna få kännedom om den taxa som tillämpas. Taxan skall vara uppbyggd på så vis att priset för transpor- ten dels enkelt kan bedömas före färden, dels med kännedom om körd sträcka och nyttjad tid enkelt kan beräknas efter färden. Taxan får inte vara konstruerad så att grunderna för prisets bestäm- mande ändras under färden, se 2 kap. 19 § YTL. I 11 kap. 1 § första stycket YTF finns ett bemyndigande för Väg- verket att meddela föreskrifter om prisinformation i taxitrafik. Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. föreskrifter om taxitrafik (VVFS 1999:177) innehåller bl.a. bestämmelser om att ett taxifordon skall vara försett med väl synlig prisinformation såväl i som utanför fordonet. Sådan in- formation skall vidare vara läsbar från varje passagerarplats i fordonet samt utanför fordonet på ett avstånd av från fordonets högra och vänstra sida. Informationen skall inne- hålla bl.a. samtliga av taxiföretaget nyttjade tariffer med särredo- visning av t.ex. tariffvärden och tillämpningsområde. Slutligen kan anmärkas att bestämmelser om prisinformation också finns i prisinformationslagen (1991:601) i vilken finns regler om bl.a. hur prisinformation skall lämnas. får också, i samråd med , meddela ytterligare föreskrifter om pris- information, se 11 kap. 2 § YTF. I betänkandet Ny yrkestrafiklagstiftning (SOU 1996:93 s. 320 ff.) beskrivs utvecklingen av taxametrar. Det första steget mot dagens taxametrar togs , när man började använda hästfor- donsmonterade anordningar som mätte den tillryggalagda sträckan och beräknade körlegan i relation till denna. Utvecklingen gick därefter mot mekaniska taxametrar som mätte körsträcka och nyttjad tid och med hänsyn till inställd taxa auto- matiskt också beräknade transportens pris. Den s.k. brytpunkts- taxan uppstod som en följd av mekaniska konstruktioners tekniska begränsningar. Dessa taxametrar medgav inte samtidig beräkning av sträck- respektive tidsrelaterad prisuppräkning. I stället beräk- nades priset enligt antingen tids- eller sträcktaxa, beroende på vilken som i varje moment genererade den snabbaste prisuppräkningen. inleddes utvecklingen mot elektroniska taxametrar. Krav på att taxametrar skulle vara typgodkända för att få användas i taxifordon infördes i den tidigare gällande fordons- kungörelsen (1972:595) . Dåvarande Trafiksäker- hetsverket införde krav på typgodkännande som i huvudsak knöt an till funktionen hos de på marknaden förekommande taxameter- fabrikaten. inleddes ett projekt i syfte att skapa säkrare betalningssystem avseende färdtjänstuppdrag, RETAX. Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. ingick även företrädare för taxinäringen och taxameterindustrin samt (). Arbetet resulterade bl.a. i krav på kvittoskrivande och registrerande taxa- metrar. De kunskaper som vanns ur projektet påverkade de nya kraven på taxametrar som var en förutsättning för taxinäringens avreglering . 1987/88:50 Trafikpolitiken inför 1990-talet anförde departementschefen som villkor för en framgångsrik avreglering av taxinäringen att denna kombinerades med krav på kvittoskrivande och registrerande taxametrar. trädde i kraft och inne- fattade krav på bl.a. kvittoskrivare, registrering av köruppdrag och möjlighet till överföring av registrerade uppgifter till annat admini- strativt datasystem. 3.7.2Nuvarande reglering av taxametrar Av 8 kap. 2 § första stycket 2 YTL framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om taxameterutrustning samt användning och kontroll av sådan ut- rustning. Ett fordon får användas i taxitrafik endast om det är försett med en taxameter som är av godkänd typ och som fungerar tillfredställande i enlighet med föreskrifter om taxitrafik, VVFS 1999:177. Taxametern och dess fastsättning skall vara kontrollerade och plomberade, se 7 kap. 1 § YTF. Endast om det finns synnerliga skäl får medges dispens från kravet på taxameter, se vidare nedan. Av VVFS 1999:177 framgår att en taxameter skall vara av typ som godkänts av efter provning enligt de nämnda föreskrift- erna. En taxameter skall vara försedd med en typgodkännande- beteckning. Taxametern får även vara en typ som godkänts i ett annat land inom EES under förutsättning att godkännandet utfärdats av det egna landets behöriga myndighet eller motsvarande Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. En taxameter skall vara så ansluten att tillförlitlig funktion erhålls. Strömbrytare, skarv eller annat ingrepp på anslutningar får inte finnas. En taxameter och dess fastsättning i ett taxifordon skall vara plomberade. Sådan plombering får anbringas och brytas endast av godkänd verkstad. Vid brytande av plombering skall kontroll- och plomberingsrapport upprättas. Under köruppdrag får en taxameter inte vara i funktionsläge AVSTÄNGD eller LEDIG. Enligt de aktuella föreskrifterna från skall uppgifter om varje köruppdrag och varje kör- pass registreras i taxametern i sådan omfattning att utskrift av kvitton och följesedlar samt körpassrapporter kan genomföras. När köruppdraget är avslutat skall taxametern skriva ut ett kvitto, vid kontant erlagd avgift, eller en följesedel, om beloppet skall faktureras. Efter avslutat körpass skall taxametern skriva ut en körpassrapport. Kvittot, följesedeln och körpassrapporten skall innehålla uppgifter bl.a. om taxiföretagets namn, taxifordonets registreringsnummer, taxiförarens förarkod, datum och tidpunkt då körpasset startade och avslutades samt under körpasset till- ryggalagd vägsträcka. Kvittot, följesedeln eller rapporten skall vara så utformad att den kan utgöra räkenskapsinformation enligt bokföringslagen (1999:1078). Kopia av ett kvitto eller en följesedel avseende det senast avsluta- de köruppdraget och körpassrapporter avseende som fordonet används i taxitrafik skall på begäran visas upp för polisman eller bilinspektör. Om typgodkännande utfärdas ges märkningstillstånd till sökande. Ett sådant tillstånd gäller från den dag beslutet om typgodkännande fattades. Ett märkningstillstånd får återkallas av bl.a. om en taxameter försedd med typgodkännande- beteckning inte överensstämmer med den godkända typen, se VVFS 1999:177. Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. Typefterkontroll, som skall omfatta fullständig provning eller delar därav av taxametrar, skall utföras på begäran av . Typ- efterkontroll skall som huvudregel utföras en eller två gånger per sexårsperiod, se VVFS 1999:177. Besiktning av taxametrar och deras installation i taxifordon samt plombering Besiktning av taxametern skall göras , se 7 kap. 3 § första stycket YTF. De verkstäder som får handha besiktning, plomb- ering m.m. skall vara ackrediterade enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Vid besiktningen skall kontrolleras bl.a. att taxametern är ansluten så att tillförlitlig funktion erhålls. Efter besiktning med godkänt resultat får vissa enheter av och funktioner hos taxametern respektive taxifordonet plomberas. Plomberingen får utföras både på mekanisk och elektronisk väg. Vissa krav på taxameterns funktioner I föreskrifter om taxitrafik (VVFS 1999:177 bilaga 1) anges omfattande krav på taxameterns funktioner. En taxameter skall vara försedd med ackumulerande register av vilka skall framgå bl.a. taxifordonets totala körsträcka och totalt antal köruppdrag. Registreringarna skall bevaras i taxametern även om strömförsörjningen är bruten. Uppgifter om samtliga köruppdrag i löpnummerordning och samtliga körpass skall kunna överföras till annat administrativt datasystem. De nämnda uppgifterna inkluderar alla de uppgifter som skall anges på kvitton och följesedlar respektive körpass- rapporter, se ovan. Polismans eller bilinspektörs kontroll av taxameter En polisman eller en bilinspektör får kontrollera om ett fordon som används i taxitrafik är utrustat med en taxameter av godkänd typ. Man får även kontrollera om taxametern uppfyller kraven Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. enligt YTF och i de föreskrifter som har meddelats av , se 7 kap. 3 a § YTF. Den som uppsåtligen driver yrkesmässig trafik enligt YTL utan till- stånd skall dömas för olaga yrkesmässig trafik till böter eller fängelse i högst , se 6 kap. 1 § YTL. Straffmaximum har höjts från fängelse till fängelse (prop. 1997/98:63, bet. 1997/98TU9, rskr. 1997/98:192). I förarbetena (prop. 1979/80:142 s. 26) till den tidigare straffbestämmelsen i den äldre YTL (1979:559), som angav böter eller sex månaders fängelse, anförde departementschefen föl- jande. När det gäller tillämpningen av denna straffskala anser jag att fängelse bör dömas ut i sådana fall, då den olagliga verksamheten har bedrivits systematiskt och i större omfattning. Vidare bör påföljden kunna be- stämmas till fängelse då gärningsmannen har gjort sig skyldig till olaga yrkesmässig trafik, saknar körkort eller har använt sig av fordon för vilket skatt eller försäkring inte har betalats eller av fordon som är så bristfälligt att det har utgjort en fara från trafiksäkerhets- synpunkt. Höjningen av straffskalan till fängelse innebär bl.a. att möj- ligheten för åklagare att besluta om processuella tvångsmedel ut- ökas, exempelvis vad avser häktning. En tillståndshavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot villkor som har meddelats i tillståndet döms till böter. Av 6 kap. 2 § YTL framgår att har yrkesmässig trafik bedrivits utan tillstånd medför det s.k. beställaransvaret att även den som slutit avtal med trafikutövaren om transporten i vissa fall kan dömas till böter, om han eller hon kände till eller hade skälig anledning att anta att trafiktillstånd saknades. Genom bestämmelsen har dels ansvaret för den som avtalar om transporter utvidgats till att omfatta all yrkesmässig trafik, dels har straffskalan ändrats från böter till böter eller fängelse i högst (prop. 1997/98:63, bet. 1997/98:TU9, rskr. 1997/98:192). Det förhållandet att det för Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. ansvar krävs att det är fråga om att yrkesmässigt träffa avtal medför för taxitrafikens del att den vanlige taxikunden inte berörs av ett beställaransvar, se prop. 1997/98:63 s. 118. Brott mot bestämmelserna om taxiförarlegitimation Den som i taxitrafik för ett fordon utan att inneha taxiförarlegiti- mation kan dömas till böter eller fängelse . Det- samma gäller en tillståndshavare som anlitar en förare som saknar sådan legitimation. Vidare kan en förare som åsidosätter villkor som meddelats för taxiförarlegitimationen dömas till böter, se 6 kap. 3 § YTL. Straffskalan har utökats med fängelse genom prop. 1997/98:63 (bet. 1997/98:TU9, rskr. 1997/98:192). Brott mot bestämmelserna om krav på förarbehörighet i vissa fall Enligt 3 kap. 10 § YTL får traktortåg eller tung terrängvagn föras i yrkesmässig trafik endast av den som har körkort med behörig- heten C, D eller E eller har taxiförarlegitimation. Av 3 kap. 11 § YTL framgår att ett utländskt körkort inte medför rätt för någon annan än medborgare i en stat inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES) att köra svenskregistrerat motordrivet fordon i yrkesmässig trafik. Den som uppsåtligen bryter mot de nämnda bestämmelserna skall enligt 6 kap. 4 § YTL dömas till böter. Den som i fall som avses i 3 kap. 10 eller 11 § YTL uppsåtligen eller av oaktsamhet överlämnar eller på annat sätt tillåter annan att föra fordon utan att denne är berättigad till det döms till böter, se 6 kap. 5 § YTL. Hindrande av fortsatt färd Av 6 kap. 6 § YTL framgår att om ett fordon framförs i strid mot YTL eller en föreskrift eller ett villkor som har meddelats med stöd av lagen får bl.a. polisman hindra fortsatt färd. Därvid får polis- mannen medge att det fordon med vilket transporten sker förs till t.ex. närmast lämpliga verkstad, vilket kan vara aktuellt då taxa- meterutrustningen inte uppfyller gällande föreskrifter. I förarbe- tena till bestämmelsen (prop. 1997/98:63 s. 118 ff.) anförde rege- ringen bl.a. följande. Yrkestrafiklagen (1998:490) m.m. En regel av nu nämnt slag bör dock kunna få betydelse i vissa fall, särskilt beträffande fordon i taxitrafik som framförs utan tillstånd eller har brukandeförbud på grund av manipulering av taxametern eller dess plombering. En rätt att hålla kvar ett fordon när det klart kan konsta- teras att tillstånd till trafiken saknas eller brott mot taxameterbestäm- melserna föreligger kan således vara effektivt. Omhändertagande av registreringsskylt för taxifordon Polisen har enligt 6 kap. 7 § YTL rätt att omhänderta den gula regi- streringsskylten för taxi på vilken ett T anges till höger om regi- streringsnumret, t.ex. om fordonets ägare inte har tillstånd till taxitrafik eller om fordonet är belagt med ett sådant körförbud som avses i 3 kap. 6 § fordonslagen (2002:574). Brott mot bestämmelserna om yrkestrafikmärke En tillståndshavare eller förare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder ett fordon i strid mot bestämmelserna om ett giltigt yrkestrafikmärke döms till penningböter. Tillståndshavaren eller föraren kan också dömas till penningböter om yrkestrafikmärket inte är placerat på det sätt som föreskrivs, se 9 kap. 1 och 2 §§ YTF. Brott mot bestämmelserna om taxiförarlegitimation Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot bestämmel- serna om att medföra taxiförarlegitimation i taxitrafik eller hålla legitimationen synlig för passagerarna kan dömas till penningböter, se 9 kap. 1 § YTF. Brott mot bestämmelser om taxametrar och prisinformation En tillståndshavare eller förare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder ett fordon i strid med vad som föreskrivits i YTF om taxametrar eller om användning eller kontroll av sådana eller i strid med föreskrifter som har meddelats om taxametrar döms till penning- böter.