sou · GSB350 · 2005-01-01 00:00:00 — Om det vid prövningen av om diskriminering före- kommit läggs fram fakta som ger anledning att anta att diskrimine- ring har förekommit, är det den som påstås ha diskriminerat som är skyldig att bevisa att diskriminering inte har ägt rum (art. 8 re- spektive 10). Denna bevisbörderegel gäller dock inte för straff- rättsliga förfaranden. Medlemsstaterna har också möjlighet att in- föra bevisregler som är mer fördelaktiga för den som påstår sig ha blivit diskriminerad. Medlemsstaterna skall se till att det finns effektiva, proportio- nerliga och avskräckande sanktioner vid överträdelser av de natio- nella bestämmelser som antagits med stöd av direktivet (art. 15 re- spektive 17). Medlemsstaterna skall även se till dels att lagar och andra författningar som strider mot likabehandlingsprincipen upp- hävs, dels att bestämmelser som strider mot likabehandlingsprinci- pen i kollektivavtal och individuella avtal, i interna regler för före- tag samt i regler för föreningar, fackliga organisationer och arbets- givarorganisationer förklaras ogiltiga eller ändras (art. 14 respektive 16). I direktivet om likabehandling oavsett ras eller etniskt ursprung föreskrivs att det skall finnas ett eller flera organ i varje medlems- stat för främjande av likabehandling utan åtskillnad på grund av ras eller etniskt ursprung. Dessa organ skall på ett oberoende sätt bl.a. kunna driva klagomål om diskriminering, genomföra undersök- ningar om diskriminering samt publicera rapporter och lämna re- kommendationer (art. 13). Båda direktiven innehåller vidare föreskrifter om information om direktiven (art. 10 respektive 12), om medlemsstaternas ansvar för dialog mellan arbetsmarknadens parter (art. 11 respektive 13) och med icke-statliga organisationer (art. 12 respektive 14) samt om rapportering om tillämpningen av direktiven (art. 17 respektive 19). Likabehandlingsdirektivet - rådets direktiv /207/EEG av om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbild- ning och befordran samt arbetsvillkor - syftar till att i medlems- staterna genomföra principen om likabehandling på angivna områ- den samt - under vissa förutsättningar - i fråga om social trygghet. Direktivet har reviderats genom och rådets direktiv /73/EG av om änd- ring av rådets direktiv /207/EEG om genomförandet av princi- pen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor. Ändringarna i likabehandlingsdirektivet skall vara genomförda . Likabehandlingsdirektivet innehåller förbud mot direkt och indi- rekt diskriminering på grund av kön. Trakasserier, sexuella trakas- serier och instruktion att diskriminera definieras som diskrimine- ring och omfattas av diskrimineringsförbudet. Förbuden mot dis- kriminering avser bl.a. villkor för tillträde till yrkesvägledning, yr- kesutbildning och yrkespraktik (art. 3.1 b). Pågående arbete mot diskriminering och annan kränkande behandling Regeringen beslutade att tillkalla en parlamentarisk kommitté med uppgift att överväga en sammanhållen diskrimine- ringslagstiftning (dir. 2002:11). Kommittén har antagit namnet I uppdraget ingår att överväga en ge- mensam lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden. Vidare ingår i kommitténs uppdrag att bl.a. mot bakgrund av kommitténs ställ- ningstaganden i fråga om utformningen av en framtida diskrimine- ringslagstiftning lämna förslag på hur tillsynen över efterlevnaden av en sådan lagstiftning skall utformas. Kommittén skall därvid se över ansvarsområden och uppgifter för JämO, DO, HO och HomO. Kommittén skall också bl.a. överväga möjligheterna till och analysera konsekvenserna av en sammanslagning av några eller samtliga dessa ombudsmän till en institution eller av en samordning av dem på något annat sätt. Kommittén skall även överväga bl.a. om skydd mot missgyn- nande av personer med funktionshinder på grund av bristande till- gänglighet bör införas på andra samhällsområden än i arbetslivet och i högskolan. har dessutom i uppdrag att bedöma om åtgärder är nödvändiga för att genomföra likabehandlingsdi- rektivet i . uppdrag skall vara avslutat . Kommittén skall dock i ett delbe- tänkande redovisa uppdraget om ytterligare åtgärder är nödvändiga eller lämpliga med hänsyn till bl.a. likabehandlingsdirektivet. Utredningen om strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet Regeringen avser att tillkalla en särskild utredare som skall ges i uppdrag att föreslå åtgärder för att motverka strukturell diskrimi- nering på grund av etnisk och religiös tillhörighet. skollagskommitté överlämnade sitt betänkande Skollag för kvalitet och likvärdighet (SOU 2002:121) till regeringen i decem- ber 2002. En viktig fråga för kommittén var att utreda och föreslå hur en ökad rättssäkerhet för eleverna kan åstadkommas. Uppdra- get innefattade också en översyn och, vid behov, förslag på änd- ringar av gällande regler för att stärka barns, ungdomars och vuxnas säkerhet, skydd och trygghet i barnomsorgs- och skolverksamhe- ten. Ytterligare en uppgift för kommittén var att utreda behovet av en förstärkning av statens sanktionsmöjligheter. Förslaget till en ny skollag innehåller bestämmelser om utbild- ning inom skolväsendet som anordnas av det allmänna eller av en- skilda. Kommittén föreslår bl.a. att nuvarande bestämmelser om skolans skyldighet att motverka kränkande behandling överförs till den nya lagen och placeras i anslutning till bestämmelser om grundläggande värden. De exempel på kränkande beteenden som finns i skollagen föreslås tas bort. Betänkandet innehåller även förslag på ökade möjligheter till att överklaga beslut för eleverna. Kommittén har också föreslagit att bestämmelser införs som ger rektor och lärare möjlighet att vid akuta situationer vidta tillfälliga åtgärder för att tillförsäkra alla elever en trygg skolmiljö. Diskriminering och annan kränkande behandling i skolan En rad undersökningar har visat att behovet är stort av ett stärkt skydd mot kränkande behandling för barn och unga inom skolvä- sendet och av aktiva och förebyggande åtgärder mot sådan krän- kande behandling. granskade på uppdrag av regeringen skolornas arbete för att förebygga mobbning och ef- fekten av de då skärpta bestämmelserna i skollagen och läroplan (Lpo 94) om att motverka alla former av kränkande be- handling. Av granskningen framgår att kränkningarna i de högre åldrarna i skolan ökat i omfattning och blivit grövre. Problemen är särskilt framträdande i sista årskurser. Ett förebyg- gande arbete för de äldre eleverna saknas på många grund- och gymnasieskolor. undersökning av allmänhetens, skolbarns- föräldrars, lärares och elevers attityder till den svenska grund- och gymnasieskolan visar att andelen elever som känner sig mobbade antingen av elever eller av lärare uppgår till . Samman- taget handlar det i faktiska tal om närmare 50 000 elever i årskur- serna 7–9 och gymnasieskolan som känner sig mobbade. En större andel elever uppger att mobbning är ett stort problem jämfört med /undersökning. Våld och rasism förekommer på skolan enligt många elever och lärare. Många lärare uppger att de blivit utsatta för hot och trakasserier av såväl elever som kollegor. redovisade regeringens uppdrag att kart- lägga förekomsten av rasism, etnisk diskriminering, sexuella trakas- serier, homofobi och könsrelaterad mobbning i skolan. Undersök- ningen, som omfattar elever, lärare och rektorer i grund- och gym- nasieskolan, visar att kränkningarna äger rum överallt i skolan men främst i klassrummet. Enligt undersökningen har en av tio elever utsatts för fysiska kränkningar vid upprepade tillfällen. Verbala kränkningar är dock vanligast. Av undersökningen framgår vidare att homofobi och sexuella trakasserier förekommer. Flickor och elever med utländsk bakgrund är de som är mest utsatta för köns- ord och annat sexuellt laddat språkbruk. Många elever anger att det är skolans personal som kränker. av eleverna har utsatts för ett sexuellt övergrepp av andra elever. Sammantaget visar undersökningen att pojkar utsätts för mer kränkningar än flickor. Flickor känner sig dock enligt undersök- ningen mer utsatta än pojkar för i stort sett alla olika former av kränkningar i grund- och gymnasieskolan. Sexuella och etniska tra- kasserier är vanligast i grupper där andelen pojkar dominerar. Det är också i dessa grupper som flickor rapporterar högst utsatthet. Rädda Barnens rapport Något har hänt - om ökat sexualiserat språkbruk bland barn konstaterar att språkbruket bli- vit mer sexualiserat och att det finns en tendens till ökat sexualise- rat våld i skolan. I redovisningen av tillsynsarbete 2001 framkom att anmälningarna angående kränkande behandling ökat från föregå- ende år. Tillsynen visade dessutom att alla former av kränkande beteenden inte uppmärksammades. Enligt HomO erbjuder inte skolan homo- och bisexuella elever en trygg miljö. Ofta respekteras dessa ungdomars lika värde och rättigheter inte i skolan. I fråga om diskriminering på grund av funktionshinder är det en grundläggande utgångspunkt för den svenska handikappolitiken att personer med funktionshinder skall ha samma möjlighet till delak- tighet i samhället som andra människor och att hinder för full del- aktighet skall undanröjas. Det handikappolitiska arbetet skall bl.a. inriktas på att förebygga och bekämpa diskriminering (prop. 1999/2000:79 Från patient till medborgare - en nationell hand- lingsplan för handikappolitiken). Diskriminering av personer med funktionshinder skiljer sig framför allt i ett väsentligt avseende från diskriminering på andra grunder. För funktionshindrade kan bris- ten på tillgänglighet och användbarhet utgöra grunden för den dis- kriminering de utsätts för genom att utformningen av lokaler, verk- samhet eller information kan utestänga. HO har ägnat mycket uppmärksamhet åt skolsitua- tionen för barn med funktionshinder. HO har t.ex. framfört att den abstrakta utformningen av värdegrunden inte är ett tillräckligt skydd mot osaklig särbehandling av elever med funktionshinder (HO:s 7:e rapport till regeringen: Tillgänglighet för alla). Även BO har ägnat stor uppmärksamhet åt barn med funktions- hinder. BO:s årsrapport Många syns inte men finns ändå har som huvudtema situationen för barn med funktionshinder i skolan och . Rapporten bygger till stor del på intervjuer med barn och unga med och utan funktionshinder. En väl så allvarlig form av diskriminering är när barn och unga utestängs eller förvägras viss undervisning eller utbildning på grund av föräldrars kulturella, etniska eller religiösa tillhörighet. Det kan handla om att inte få deltaga i idrottsaktiviteter eller friluftsdagar, sexualundervisning och religionsundervisning eller att tvingas sluta skolan . Utöver vad som angetts om behovet av åtgärder för att motverka diskriminering och annan kränkande behandling inom skolväsen- det, behövs även lagstiftningsåtgärder för att omgående fullt ut genomföra direktivet mot etnisk diskriminering och arbetslivsdi- rektivet. Inom ramen för gemenskapens befogenheter omfattar direktiven bl.a. tillträde till alla typer och alla nivåer av yrkesvägledning, yr- kesutbildning, högre yrkesutbildning och omskolning, inklusive yrkespraktik (artikel 3.1 b). Direktivet mot etnisk diskriminering omfattar även utbildning (artikel ). Genom lagen om likabehandling av studenter i högskolan och de ändringar av lagen, som trätt i kraft , har i huvudsak- dock inte i fråga om åldersdiskriminering – genomfört direktiven i fråga om högskoleutbildning. I fråga om det övriga ut- bildningsväsendet, såsom skolväsendet, har ännu inte ge- nomfört direktiven. Beträffande åldersdiskriminering skall arbets- livsdirektivet vara genomfört . mineringskommittén har i uppdrag att lämna förslag till hur be- stämmelserna om åldersdiskriminering skall genomföras i . I det reviderade likabehandlingsdirektivet finns som nämnts be- stämmelser om diskrimineringsförbud som gäller kön i fråga om yrkesvägledning, yrkesutbildning och yrkespraktik. Det statliga studiestödssystemet utgör en central del av utbild- ningspolitiken. Studiestödsområdet omfattar ett antal olika stödformer där studiemedelssystemet intar en huvudroll. gäller ett nytt studiemedelssystem enligt studiestödsla- gen (1999:1395) och studiestödsförordningen (2000:655). Studie- medelssystemet kompletteras av andra statliga stödformer som syftar till att bidra till enskildas finansiering . Enligt direktivet om likabehandling oavsett ras eller etniskt ur- sprung krävs diskrimineringsförbud i fråga om sociala förmåner. I betänkandet Ett utvidgat skydd mot diskriminering (SOU 2002:43) har utredaren hänfört statligt studiestöd som tillhanda- hålls av offentligrättsliga organ till sociala förmåner. Utredaren fö- reslog att ett diskrimineringsförbud skulle införas i fråga om stu- diestöd. I propositionen Ett utvidgat skydd mot diskriminering (prop. 2002/03:65) anförde dock regeringen att direktivets påver- kan på studiestödsområdet behöver analyseras närmare, att det inte är helt klart vilka statligt finansierade stöd som berörs och i vad mån olika stöd kan anses utgöra sociala förmåner i direktivets me- ning samt att regeringen avser att återkomma i frågan efter ytterli- gare överväganden. Som framgår av redogörelsen ovan finns det brister när det gäller skyddet mot diskriminering och annan kränkande behandling inom skolväsendet i vid mening. Det är därför angeläget att se över möj- ligheterna till lagstiftning som kan motverka dessa förhållanden. Därtill kommer att åtgärder är nödvändiga för att genomföra de tidigare nämnda EG-direktiven. Med anledning av det som anförts finner regeringen att en utre- dare behöver tillkallas med uppdrag att föreslå åtgärder mot dis- kriminering och annan kränkande behandling inom skolväsendet. Utredaren skall lämna förslag till regler som främjar lika rättigheter och motverkar diskriminering och annan kränkande behandling inom det offentliga skolväsendet samt offentligt bedriven förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg. För att regleringen skall bli hel- täckande skall även de fristående skolorna och enskilt bedriven för- skoleverksamhet, förskoleklass och skolbarnsomsorg omfattas av utredarens uppdrag. Utredaren skall också förutsättningslöst pröva om det finns an- nan utbildning som de föreslagna åtgärderna bör omfatta. Utredningsarbetet skall bedrivas med utgångspunkt i att skydd mot diskriminering på grund av diskrimineringsgrunderna kön, et- nisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell lägg- ning och funktionshinder och annan kränkande behandling skall införas. Utredaren skall lämna förslag till hur direktivet mot etnisk diskri- minering och arbetslivsdirektivet skall kunna genomföras fullt ut på de utbildningsområden som omfattas av uppdraget. Utredaren skall dock inte lämna förslag när det gäller diskriminering på grund av ålder. Utredaren skall också överväga och lämna nödvändiga förslag när det gäller genomförandet av direktivet mot etnisk diskrimine- ring i fråga om studiestöd. I utredarens uppgift att föreslå hur direktivet mot etnisk diskri- minering och arbetslivsdirektivet skall genomföras på aktuella om- råden ligger att lämna förslag när det gäller yrkesvägledning, yrkes- utbildning och yrkespraktik inom relevanta delar av utbildningsvä- sendet i fråga om diskrimineringsgrunderna etnisk tillhörighet, re- ligion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och funktions- hinder. Det är naturligt att utredaren behandlar samma fråga även för diskrimineringsgrunden kön (likabehandlingsdirektivet art. 3.1 b). Utredaren skall därför ta ställning till om åtgärder är nödvän- diga för att genomföra likabehandlingsdirektivets bestämmelse i fråga om yrkesvägledning, yrkesutbildning och yrkespraktik inom nu aktuella områden. Om utredaren finner att åtgärder är nödvän- diga eller lämpliga, skall förslag till reglering lämnas. har huvudansvaret för att lämna för- slag till hur likabehandlingsdirektivet skall genomföras i . Utredaren bör därför i dessa frågor samråda med . Tillgänglighet och användbarhet avseende lokaler skall överväga bl.a. om skydd mot missgynnande av personer med funktionshinder på grund av bris- tande tillgänglighet bör införas på andra samhällsområden än i ar- betslivet och i högskolan. Det är dock angeläget att redan nu utreda hur ett sådant skydd i fråga om bristande tillgänglighet och an- vändbarhet av lokaler kan utformas beträffande de utbildningsom- råden som omfattas av detta uppdrag. Arbetet skall i denna del be- drivas så att får ett underlag för fort- satta överväganden. Utredaren skall lämna de förslag till författningsbestämmelser och andra åtgärder som utredningen kan ge anledning till. Utredaren skall i förslagen eftersträva en harmonisering av ter- mer och begrepp med övrig lagstiftning mot diskriminering och annan kränkande behandling. Frågor såsom diskrimineringsbe- greppets innebörd, bevisning i mål om diskriminering och skades- tånd skall behandlas med utgångspunkt i vad som gäller enligt lagen om likabehandling av studenter i högskolan och annan nu gällande antidiskrimineringslagstiftning. Utredaren skall överväga hur framlagda lagförslag kan anpassas och infogas i en sammanhållen lagstiftning mot diskriminering och annan kränkande behandling. Utredaren skall föreslå hur tillsynen över efterlevnaden av föresla- get regelverk skall utformas. Utredaren skall redovisa eventuella ekonomiska konsekvenser av föreslagna åtgärder samt i förekommande fall föreslå finansiering. Utredaren skall samråda med (N 2002:06). Utredaren skall vidare samråda med andra berörda myn- digheter och föräldra- och elevorganisationer samt andra organisa- tioner. Utredaren skall redovisa den del av uppdraget som avser förskolan, grund- och gymnasieskolan samt motsvarande nivå inom de fristå- ende skolorna och den del som gäller genomförandet av EG-direk- tiven i ett delbetänkande . Delbetänkandet skall innehålla lagförslag. Utredaren skall redovisa resterande del av uppdraget . Bilagan innehåller det alternativa förslag till lagreglering som utredningen ansett sig böra lägga fram efter samråd bl.a. med . Förslaget innebär att reglerna om diskriminering skulle tas in i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering (DFL), medan bestämmelser om skolans ansvar för mobbning och liknande trakasserier skulle införas i ett särskilt kapitel i skollagen. Som framgår av allmänmotiveringen (avsnitt 10) innebär alternativet vissa avsteg från den reglering som utredningen i och för sig funnit lämpligast. På några punkter föreslås att särregler rörande skolförhållanden tas in i DFL, men utred- ningsuppdraget lär inte omfatta mera ingripande ändringar i denna lag. Sålunda gäller skadeståndsansvaret vid diskriminering alltjämt bara ersättning för själva kränkningen, och den bevisregel som kritiserats i det föregående (4.4) har utredningen ansett sig böra behålla – i hopp att den ändras när den införs i en samlad diskrimineringslagstiftning. Vad angår bestämmelserna om mobbning och andra trakasserier, har de enligt detta alternativ intagits som ett nytt 14a kap. i skollagen, i avvaktan på lagens omarbetning. Som påpekats i avsnitt 10, innebär det alternativa förslaget att vissa fall av kränkande behandling faller utanför lagstiftningen, nämligen sådana som varken utgör diskriminering eller före- kommer i verksamhet enligt skollagen. Det kan därför övervägas att i en särskild lag ta in en regel av ungefär följande innehåll: Bestämmelserna i kapitel 14a skollagen (1985:1100) skall tilläm- pas också vid annan utbildningsverksamhet som inte regleras av jämställdhetslagen (1991:433), lagen (1994:1809) om totalför- svarsplikt, lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder, lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell lägg- ning, lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i hög- skolan eller lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering. Frågan är dock om det finns tillräckliga skäl för en sådan lag- stiftning, som inte påkallas av något EG-direktiv. Dess praktiska betydelse kan antas bli begränsad. Bilagan innebär inte något för- slag i frågan. ändring i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering Härigenom föreskrivs att det i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering skall införas två nya paragrafer, 7 a och 17 a §§, samt närmast före 7 a § en ny rubrik, av följande lydelse. Diskriminering av elever vid skolverksamhet och annan utbild- ning är förbjuden, om den har samband med kön, etnisk till- hörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. Förbudet mot direkt diskriminering avser dock inte åtgärder som avser att främja elevers lika rättigheter och möjligheter till utbildning oavsett sådana särskilda förhållanden som anges i första meningen. Som diskriminering anses också att en skola eller annan utbildningsanstalt underlåter åt- gärder som skäligen kan krävas för att göra skolans lokaler lika tillgängliga och användbara för elever med funktionshinder som för andra elever. Med elev avses den som ut- bildas eller söker utbildning vid en skola eller annan utbildnings- anstalt eller annars är föremål för dess verksamhet. Vad som sägs i första och andra styckena gäller inte när jäm- ställdhetslagen (1991:433), lagen (1994:1809) om totalförsvars- plikt, lagen (1999:130) om åt- gärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funk- tionshinder, lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning eller lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan är tillämpliga. Vid diskriminering som avses i 7a § skall vad som sägs om arbetstagare i 16 och 17 §§ gälla också om andra som på grund av uppdrag är verksamma vid utbildningsanstalten. Bestämmelsen utvidgar lagens regler om diskriminering och repressalier till att gälla också utbildningsområdet. Som framgår av första stycket avses bara diskriminering av elever, inte av lärare eller andra anställda i skolan eller av studenter. Vad som är diskriminering framgår i första hand av lagens 3 §. Dit räknas alltså bl.a. trakasserier av en elev som sammanhänger med sådana särskilda förhållanden som nämns i första stycket kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. Enligt Diskriminerings- kommitténs väntade förslag faller också sexuella trakasserier under diskrimineringsförbudet. Vid trakasserier på andra grunder tilläm- pas det föreslagna nya kapitlet i skollagen. När definitionen av trakasserier i 3 § punkt 3 DFL – uppträdande som kränker en persons värdighet – skall tillämpas på skolbarn, bör det avgörande vara om uppträdandet kan anses kränka barnets integritet och självkänsla. Andra meningen innehåller liksom 5 § DFL ett särskilt undantag från förbudet mot direkt diskriminering motsvarande vad som föreslagits i 10 § andra stycket förslaget till lag om förbud mot kränkningar av elever. Innebörden framgår av kommentaren till den bestämmelsen. DFL är över huvud taget tillämplig på funktionshindrade. Genom andra stycket utvidgas emellertid skyddet för dem till en särskild form av diskriminering, nämligen underlåtenhet att vidta skäliga åtgärder för att underlätta deras utbildning. Här kan hän- visas till kommentaren till den motsvarande bestämmelsen i 12 § förslaget till lag om förbud mot kränkningar av elever. I tredje stycket definieras elev i paragrafens mening. Som framgår räknas dit alla som är föremål för verksamheten i en skola eller annan utbildningsanstalt, exempelvis barn som är föremål för skol- barnsomsorg.