sou · GSB3134 · 2005-01-01 00:00:00 — I detta sammanhang bör även de förenk- lingar som kan göras vad gäller företagens administrativa börda uppmärksammas. Vidare behöver en genomgång göras av de be- grepp som används. En analys behöver göras av om det finns be- stämmelser som bör upphävas eller flyttas till andra författningar. Exempel på bestämmelser som bör övervägas i detta sammanhang avser hemskydd, verkskydd och befolkningsskydd. Med befolkningsskydd avses åtgärder för att skydda befolk- ningen och civil egendom från krigets verkningar. Exempel på så- dana åtgärder är utrymning och inkvartering, tillhandahållande och iordningställande av skyddsrum och skyddade utrymmen, tillhan- dahållande av andningsskydd, mörkläggning samt information om självskydd. Skyddsrumsbyggandet har numera i princip upphört. har i regleringsbrevet fått i uppdrag att i samverkan med berörda myndigheter utreda och lämna förslag på hur befolkningsskyddet för det civila försvaret bör utvecklas och förändras sett utifrån det helhetsperspektiv samt möjligheten till anpassning som regeringen uttalade i propositio- nerna Fortsatt förnyelse av totalförsvaret och Samhällets säkerhet och beredskap. Uppdraget har redovisats . Det finns skäl att överväga om det som menas med befolknings- skydd skall regleras i lagen om civilt försvar eller i annan författ- ning och om begreppets innehåll samt dess benämning skall för- ändras. När det gäller reglerna om utrymning och inkvartering be- höver övervägas om detta behöver regleras i lagen. Slutligen behöver övervägas om det är motiverat att kommu- nerna skall ha hemskyddsorganisationer. Utredaren skall göra en översyn av lagen om civilt försvar och ut- arbeta förslag till de författningsändringar som kan behöva göras. Huvudsyftet med översynen är att anpassa lagstiftningen till den nya planeringsinriktningen för civilt försvar och rådande om- världsläge. Som förutsättning gäller att innebörden i begreppet ci- vilt försvar inte skall ändras. Utgångspunkten för översynen skall vara att det även fortsätt- ningsvis behövs regler för kommuners och landstings planering inför höjd beredskap. Utredaren skall beakta det planerade avtalet mellan staten och och föreslå de författningsändringar som detta kan motivera. Närmare bestämmelser om kommuners och landstings planering m.m. inför höjd beredskap och extraordinära händelser som kan betecknas som svåra påfrestningar på samhället i fred finns i lagen om civilt försvar och lagen om extraordinära händelser i fredstid hos kommuner och landsting. Utredaren skall överväga om detta är en lämplig reglering. Utredaren skall redovisa hur de internationella överenskommel- serna som anslutit sig till påverkar nuvarande regler om ci- vilt försvar. Mot bakgrund av bland annat nu aktuell hotbild (Ds 2003:34) bör utredaren överväga om vissa bestämmelser skall träda i tillämp- ning först då regeringen så förordnar. Utredaren skall samråda med Försvarsmakten, Krisberedskaps- myndigheten, , Styrelsen för psykologiskt försvar, , , Rikspo- lisstyrelsen, , samt andra berörda myndigheter och organisationer. Utredaren skall redovisa uppdraget . Kommunernas uppgifter i samhällets krishanteringssystem Det nuvarande beredskapssystemet för kommunerna regleras i la- gen (1994:1720) om civilt försvar. Det kom till i samband med att kommunerna övertog civilförsvarsuppgifterna från staten. Systemet är uteslutande avsett för förberedelser för och genomförande av verksamhet under höjd beredskap. Enligt statsmakterna skall samhällets beredskap byggas i ett un- derifrånperspektiv. Med underifrånperspektiv menas två saker. För det första att det är samhällets normala fredsverksamhet som skall vara utgångspunkten, för det andra att förmågan på lokal nivå utgör grunden för beredskapen och att denna förmåga vid behov skall kunna kompletteras med åtgärder på regional och central nivå. Detta kan också sammanfattas i tre principer: ansvarsprincipen, likhetsprincipen och närhetsprincipen (se prop. 2001/02:158 Sam- hällets säkerhet och beredskap, sid. 22). Kommunernas uppgifter i samhällets krishanteringssystem utgår från en helhetssyn som innebär att förmågan skall byggas upp i ett underifrånperspektiv för hela hotskalan fred – krig. Helhetssynen bygger på den ordinarie verksamhetens krav på säkerhet och uthål- lighet. Redan här har kommunen ansvar för att kraven uppfylls. Till detta kommer ett intresse från statens sida att i vissa avseenden på- verka kommunens utformning av krisberedskapen och att få vissa särskilda uppgifter utförda av kommunen. Statens intresse gäller främst kommunernas hantering av svåra påfrestningar på samhället i fred och kommunernas roll i det civila försvaret. Kommunernas förberedelser för hantering av allvarliga kriser sker i ett sammanhang för hela hotskalan fred – krig med ut- gångspunkt i förmågan att motstå allvarliga störningar i verksam- heter, som alltid måste kunna upprätthållas. Denna helhetssyn blir därmed också grunden för förmågan att klara en svår påfrestning i fred och kraven vid höjd beredskap. En svår påfrestning är inte en enskild händelse i sig, exempelvis en olycka, ett sabotage osv., utan är ett tillstånd som kan uppstå när en eller flera händelser utvecklar sig eller eskalerar till att omfatta flera delar av samhället. Svåra påfrestningar kan sägas utgöra olika slag av extrema situationer med låg sannolikhet som skiljer sig i sak. Tillståndet är av sådan omfattning att det uppstår allvarliga störningar i viktiga samhällsfunktioner och kräver att insatser från flera olika myndigheter och organ samordnas för att kunna hantera situationen och därmed begränsa konsekvenserna. Utgångspunkt för kommunens krishantering är begreppet extra- ordinär händelse i fredstid som det är definierat i 1 § i lagen (2002:833) om extraordinära händelser i fredstid hos kommuner och landsting. Med extraordinär händelse avses en sådan händelse som avviker från det normala, innebär en allvarlig störning eller överhängande risk för en allvarlig störning i viktiga samhällsfunktioner och kräver skynd- samma insatser av en kommun eller ett landsting. En mycket omfattande och svår extraordinär händelse kan samti- digt vara en svår påfrestning på samhället i fred. Kraven på kommunen i samhällets krishanteringssystem kan med dessa utgångspunkter sammanfattas i följande målbild. Kommunen har god kunskap om risker och sårbarhet, som kan påverka kommunens verksamhet. Konsekvenserna för den egna verksamheten har analyserats. Kommunen har en planering för hur risker och sårbarhet skall undanröjas eller minskas. Kommunen har också en planering för hur den skall hantera konsekvenserna av en extraordinär händelse. Kommunen har god förmåga att hantera en extraordinär hän- delse, d.v.s. att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa sam- hällsviktig verksamhet som måste upprätthållas och att ge invånare och media tillräcklig och korrekt information om händelsen. Kommunen har en samlad bild av risker, sårbarhet och förbere- delser för krishanteringen inom kommunens geografiska område. Kommunen verkar för samordning av all krishantering i det för- beredande arbetet och i det akuta skedet, som berörda aktörer inom det geografiska området ansvarar för. Kommunen kan vid behov och om så bedöms lämpligt samordna kontakterna med t.ex. och centrala myndigheter och andra kommuner. Det är i första hand mot denna målbild som kommunens uppfölj- ning av sin förmåga och statens uppföljning av krisberedskapen på den lokala nivån skall ske. ger kommunerna stöd i form av information och utbildning i krishanteringsfrågor. Länsstyrelserna stödjer också kommunerna i arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser och i öv- ningsverksamheten. tar fram utbildningsmateriel, hand- böcker och metoder för kommunens krishantering. Krisbered- skapsmyndigheten erbjuder också kommunen utbildning, när det är ändamålsenligt att utbildningen genomförs på central nivå. bidrar till tekniska förstärkningsåt- gärder för ledning och kommunalteknisk försörjning i kommunen. Kommunfullmäktige fastställer mål och riktlinjer för kommunens verksamhet. Dessa skall innefatta bl.a. en lägsta godtagbar nivå för den del av den normala verksamheten som alltid måste kunna upp- rätthållas oavsett omfattning och karaktär på en inträffad kris. Kommunen skall härutöver på uppdrag av staten utföra följande uppgifter. Genom lagen (2002:833) om extraordinära händelser i fredstid hos kommuner och landsting, som trädde i kraft , har kommunen en skyldighet att för varje ny mandatperiod fastställa en plan för hur den skall hantera extraordinära händelser. Kommunens planer skall baseras på nämndvisa risk- och sårbar- hetsanalyser för all verksamhet som måste kunna upprätthållas vid en extraordinär händelse inklusive sådan verksamhet som bedrivs av hel- eller delägda kommunala företag. Det viktigaste syftet med analyserna är att öka medvetande och kunskap hos beslutsfattare och verksam- hetsansvariga, ge underlag för information till kommuninvånare och anställda, ge underlag för planering och genomförande av åtgärder, som minskar risker och sårbarhet, stödja den fysiska planeringen och utveckla förmågan att hantera inträffade kriser. Kommunen bör samordna arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser med övrigt förebyggande arbete i kommunen, särskilt med upprät- tandet av handlingsprogram enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. Kommunen skall verka för att de förberedelser för hantering av en extraordinär händelse som inom kommunens geografiska område genomförs av statliga myndigheter, samt organisationer och företag samordnas. Vid en inträffad extraordinär händelse skall kommunen verka för samordningen av krishanteringen inom kommunens geografiska område. Sammanfattningsvis innebär detta geografiska områdesansvar att kommunen skall göra en samlad analys av sådana risker och sådan sårbarhet i kommunens geografiska område som kan leda till en extraordi- när händelse och göra denna analys känd för berörda aktörer, vara sammankallande för ett krishanteringsråd (eller motsva- rande) med representanter för de lokala krisaktörerna, verka för att de lokala krisaktörernas förberedelser för hanter- ingen av en extraordinär händelse samordnas, verka för att de lokala krisaktörernas åtgärder vid en extraordi- när händelse samordnas, verka för att informationen till allmänheten vid en extraordinär händelse samordnas, kunna lämna en samlad information till om läget i kommunen i fråga om risker och sårbarhet och om de lokala krisaktörernas förberedelser för hanteringen av en extraordinär händelse samt kunna ge en samlad rapport om läget i kommunen vid en extraordinär händelse och om de lokala krisaktörernas vidtagna och planerade åtgärder med anledning av händelsen. Alla berörda aktörer har inte en sådan representation i kommunen att de kan medverka i samordningen. Det gäller bl.a. en del statliga myndigheter och statligt ägda bolag. I vissa avseenden måste därför samordningen ske genom försorg. Kommunen skall svara för att förtroendevalda och anställda får erforderlig utbildning för att kunna lösa sina uppgifter och att öv- ning av kommunens ledning och berörda förvaltningar sker regel- bundet. Kommunen skall förvara, vårda, underhålla och redovisa den skyddsutrustning för allmänheten och den räddningstjänstmateriel för krig som ställs till kommunens disposition av staten. Kommu- nen äger rätt att utnyttja räddningstjänstmaterielen i den fredstida räddningstjänsten enligt riktlinjer som meddelas av Statens rädd- ningsverk. Kommunen skall vidare underhålla och prova de aggre- gat för utomhusalarmering, som behövs för höjd beredskap. Kommunen skall hålla underrättad om vilka åtgärder för att minska risker och sårbarhet i kommunen och för att för- bättra krishanteringsförmågan som kommunen vidtagit. Vid en inträffad extraordinär händelse skall kommunen ge läns- styrelsen fortlöpande information om läget i kommunens egen verksamhet och i det geografiska området. När hanteringen av en extraordinär händelse slutförts skall kommunen se till att händelsen undersöks för att i skälig omfatt- ning klarlägga orsakerna till händelsen, förloppet och hur insatsen har genomförts. Statens ersättning till kommunerna Kommunerna erhåller för ovanstående uppgifter en årlig ersättning från staten enligt nedanstående fördelningsprinciper. uppgår det totala beloppet till ca (pris). Ersättningen räknas därefter upp med konsumentprisin- dex (KPI). De fördelningsprinciper som baseras på invånarantal skall baseras på kommuns invånarantal året före utbetalnings- året. Ersättningen betalas ut respektive år. Totalbeloppet fördelas på kommunerna på följande sätt. a) Ersättning för kvarstående uppgifter avseende höjd beredskap. kommuner med mer än 80 000 inv. b) Grundbelopp för att hålla en funktion med erforderlig kompe- tens för samordning av kommunens uppgifter i krishanteringssy- stemet. kommuner med mer än 80 000 inv. För genomförande av planering, risk- och sårbarhetsanalyser, öv- ning m.m. utbetalas /invånare under förutsättning att kommunen fullgjort sina uppgifter enligt 1–5 ovan. Ett tillägg utbetalas till , och och vissa kommuner i anslutning till dessa. Tillägget motiveras dels av den speciella riskbilden i storstäderna, dels av att det krävs ett omfat- tande och aktivt arbete över kommungränserna i sammanhängande risk- och sårbarhetsfrågor. De tre storstäderna ansvarar i samver- kan med berörd länsstyrelse för att detta arbete kommer till stånd. , , , , och , , , , och , , , , , , , , , , , , och SOU 2004:134 Bilaga 2 , , , , , , , , , , , , och Ett startbidrag utbetalas med syfte att underlätta för kommunerna att påbörja arbetet med uppgifterna. Bidraget utgår med /invånare. Kommunens användning av utbetalade medel skall följas upp ge- nom försorg. Med stöd av kommunens rapportering av genomförd verksamhet bedömer krishanterings- förmågan i förhållande till målbilden. kan på förslag av be- sluta att verksamhetsersättningen skall reduceras eller bortfalla för en kommun som inte fullgjort sina uppgifter enligt ovan. Uppföljningen skall samordnas med statens tillsyn av kommu- nen enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. De ovan angivna nya uppgifterna införs i kommunerna med början under förutsättning att fattar beslut om lagstöd för en sådan lösning som kan träda i kraft . De nya uppgif- terna införs i annat fall som följer av beslut. och svarar tillsammans för en fortlöpande avstämning av genomföran- det under hela uppbyggnadsperioden. kan vid be- hov överläggningar tas upp om justeringar av uppgifter och ersätt- ningssystem.