sou · GSB3129 · 2005-01-01 00:00:00 — De stora företagen har i princip kommit in på den svenska marknaden genom att förvärva befintliga företag. Företag som Fortum och E.ON har på detta sett blivit en etablerad del av svenska markna- den. Det har även funnits företag som försökt etablera sig på den svenska marknaden genom att värva kunder. Detta har visat sig vara en relativt krävande metod varför några av dessa företag har lämnat den svenska elmarknaden. I avsnitt 2.9 redogörs för försäljning av kommunala elföretag. En del av dessa företag har även bedrivit elhandelsverksamhet. De tidigare diskuterade bensinbolagen etablerade sig på elhan- delssidan. De ansåg sig där kunna utnyttja sina starka varumärken och etablerade kundrelationer för ett snabbt inträde på marknaden. Det har även förekommit att expansiva kommunala företag satsat på att öka sin försäljning till kunder utanför den egna kommunen. Genom att öka sin kundbas har företagen försökt förbättra lönsamheten. Flera av dessa expansiva kommunala företag har sedermera köpts upp och är inte längre självständiga företag på marknaden. Efter schablonreformen tillkom en rad aktörer som bidrog till att konkurrenstrycket ökade inom elhandeln. Många av dessa aktö- rer valde att konkurrera med låga elpriser för att ha möjlighet att snabbt bygga upp en kundstock. Marknadspriset på el är i stort sett lika för alla elleverantörers inköp vilket innebär att de nya aktö- rerna måste ha mycket låga marginaler för att kunna erbjuda kon- kurrenskraftiga priser. Låga marginaler innebär att de riskerar att få täckningsproblem för risk- och hanteringskostnaderna. Vissa av dessa aktörer underskattade sannolikt riskerna och de kostnader som kan förknippas med dem. Flera av dem är uppköpta av andra företag. På elmarknaden finns ett relativt stort antal elleverantörer, 97 företag. Detta innebär dock inte att 97 företag konkurrerar fullt ut om kunderna på elmarknaden. Redan diskuterade de s.k. elhandelssfärer som bildats genom ägar- och/eller avtalsrelationer.9 ECON definierande i en rapport till utredningen följande former av samverkan som en företagssfär: Ett företag (i allmänhet en kraftproducent) har ägareintressen i ett annat elhandelsföretag eller har avtal om att leverera el till dessa företag i form av återförsäljaravtal eller någon annan form av partneravtal. Flera elhandelsföretag har slagit ihop sitt ägande och bildat ett samägt företag. Kopplingen mellan företagen i en sfär är av olika styrka beroende dels på hur kopplingen är utformad, dels på företagens inbördes styrkeförhållande. Det är rimligt att anta att ett direkt ägande utgör en starkare koppling än ett avtal om samarbete. kan ett företag som köper all sin el från en enda leverantör genom bilate- rala avtal vara beroende av sin leverantör. I vart fall kan man säga att företagen inom en sfär är beroende av varandra och därmed i viss utsträckning kan ses som en enhet på marknaden genom att banden mellan företagen ger upphov till gemensamma intressen. 9 Konkurrensen på elmarknaden (SOU 2002:7). Det finns flera sätt att jämföra marknadsandelar på elhandels- marknaden. Här redovisas aktörernas andel beräknat på antal kun- der. Denna metod tar inte hänsyn till kundernas varierande storlek, men ger ändå intressant information om företagens inbördes för- hållanden på marknaden. Marknadsandel mätt som antalet kunder 200310 Marknadsandel mätt som antalet kunder 2003 Källa: ÖPwC analys. 1996 hade de tre största företagen en marknadsandel på drygt 30 procent.11 har de tre största företagen av kunderna.12 Om även intresseföretagens kunder räknas in får de en marknadsandel på och om även de företag som har partnerskapsavtal medräknas uppgår marknadsandelarna till . Marknadsöppningen medförde att ett stort antal små elhandels- företag bildades. I syfte att fördela kostnaderna på större volymer gick kommunalt ägda företag samman och bildade gemensamt ägda elhandelsföretag. fanns 16 sådana företag med ett femtiotal ägare. finns fem kvar med tillsammans cirka 450 000 kunder och av marknaden.13 Ett antal kommunala företag började efter avregleringen att bearbeta kunder utanför det egna nätområdet. De flesta av företa- 10ÖPwC:s beräkning av marknadsandelar är en ungefärlig uppskattning då uppgift om antalet kunder saknas i flera fall eller endast redovisas översiktligt. Detsamma gäller upp- gifter om partnerskapsavtal. 11Vattenfall, , . 12Vattenfall, och Fortum, som har förvärvat (). 13Dala Kraft, Fyrfasen, , KraftAktörerna och Östkraft. gen har vuxit organiskt genom kampanjer riktade till kunder i andra nät. Några har vuxit genom förvärv av andra elhandelsföretag. har fyra kommunalt ägda företag tillsammans 670 000 kunder och en marknadsandel på ca 13 procent.14 Förutom elanvändarna eller slutkunderna är elleverantörer och balansansvariga de centrala aktörerna på slutkundsmarknaden. Deras uppgifter och skyldigheter beskrivs något mer detaljerat nedan. Den som yrkesmässigt levererar el som har producerats av honom själv eller någon annan är enligt lagens mening elleverantör (1 kap 6 § ellagen). Den som är elleverantör omfattas av ellagens bestämmelser för sådan verksamhet. Det finns t.ex. bestämmelser i ellagen som syftar till att trygga elleveranserna till elanvändaren. En sådan bestäm- melse gäller den leveransskyldighet som en elleverantör har gent- emot elanvändaren. Skyldigheten att leverera el kan enligt dessa regler endast upphöra om vissa i ellagen särskilt angivna förutsätt- ningar är uppfyllda (8 kap 5 § första stycket ellagen). En elleverantör åtar sig att leverera el till sina kunder i enlighet med ingångna avtal. De flesta elleverantörer erbjuder ett flertal typer av avtal. För att kunna leverera el till delvis förutbestämda priser måste elleverantören ha en organisation som klarar av att köpa in el till företaget på ett företagsekonomiskt välbetänkt sätt. Företaget bör således ha en strategi för inköp och riskhantering i vilken man t.ex. tar hänsyn till inköpspris, variationer i förbrukning hos kund och extrema vädersituationer med kalla vintrar som krä- ver mer el än normalt. Flertalet av de handelsrisker som kan inträffa på grund av prisfluktuationer på råkraft kan en elleverantör pris- säkra sig för via de handelsinstrument som finns att tillgå på elbör- sen. Den som vill bedriva elförsäljningsverksamhet direkt mot slut- kund måste också uppfylla vissa krav som ställs av 14 , Öresundskraft, Mälarenergi, Lunds energi. Elleverantören måste själv vara balansan- svarig, vilket innebär att uppfylla Svenska kraftnäts krav att krav att kunna påvisa ekonomisk stabilitet, registreringsbevis från PRV samt möjlighet att kunna kommunicera med EDIEL-meddelande- format. Alternativt måste elleverantören ha avtalat med ett balans- ansvarigt företag som uppfyller dessa krav. krav innebär bl.a. krav på momsregistrering. har som systemansvarig myndighet ansvaret för den nationella kortsiktiga balanshållningen i elsystemet. Det inne- bär ett ansvar för landets momentana kraftbalans och för att elsy- stemet i hela landet samverkar driftsäkert. För att kunna hantera uppgiften tecknar avtal med företag som tar på sig rollen att vara balansansvariga och därigenom medverka till balans- hållningen. Den som gentemot har åtagit sig rollen som balansansvarigt företag har skyldighet att skapa balans mellan sin tillförsel och förbrukning av el. Detta åstadkommer företaget genom att planera sin produktion, om man har sådan, samt anskaffa el genom handel med andra företag eller genom el- börsen, så att det sammantaget motsvarar den el som kunderna förbrukar. Balansavvikelser gentemot regleras ekonomiskt i efterhand genom en balansavräkning. En elleverantör kan antingen själv åta sig balansansvaret genom att ingå avtal om balansansvar med eller också anlita ett annat företag som redan har ett sådant avtal. För närva- rande har ca 30 företag tecknat avtal med . För att de balansansvariga företagens energi skall kunna fördelas på ett korrekt sätt vid balansavräkningen rapporterar balansföreta- gen vissa uppgifter om handel m.m. Nätföretagen rapporterar tim- mätvärden över förbrukning samt företagens andelstal för scha- blonleveranser inför (preliminära andelstal) och under efter aktuell månad (slutliga andelstal). Med stöd av bl.a. andelstalen fördelar eventuell balanskraft och s.k. kvarkraft på de balansansvariga företagen. De preliminära andelstalen baseras på förbrukningsprofilen för den närmast föregående tolvmånadersprofilen jämfört med årsför- brukningen ur nätföretagets kundregister över elleverantörernas förbrukning. Andelstalen anger hur många kWh som respektive elleverantörs elanvändare beräknas förbruka under kommande månad inom ett schablonberäkningsområde. De preliminära andelstalen är således en uppskattning av kommande månads för- brukning. Om de preliminära andelstalen för respektive elleverantörs kun- ders förväntade förbrukning motsvarade faktisk förbrukning och fastställda slutliga andelstal skulle ingen obalans uppstå. Hos har noterats att den energimängd som omfördelats på riksnivå mellan de balansansvariga företagen på grund av skillnader mellan preliminära och slutliga andelstal har uppgått till mellan av den totala energin för schablonleveranser. Det innebär att nätägarna trots problem med i vissa fall oriktig och felande information i samband med leverantörsbyten har lyckats klara av att fastställa rimliga pre- liminära andelstal för leverantörerna. Det kan uppstå problem med att identifiera den mängd el som sålts till elanvändaren och att åstadkomma en korrekt ekonomisk redovisning mellan de involverade parterna om den balansansvarige av något skäl avbryter verksamheten under pågående elleverans. Orsaken skulle exempelvis kunna vara att den balansansvarige upp- hört till följd av konkurs eller att avtalet mellan elleverantören och den balansansvarige har löpt ut. Vid en sådan situation är avsikten enligt nuvarande bestämmelser att skall underrät- tas och anvisa elleverantören en s.k. anvisad balansansvarig. Det torde dock uppstå situationer när en elleverantör och ett balansansvarigt företag tvistar om det gemensamt undertecknade avtalet följs av den andra parten. Vid sådana tvister kan det uppstå situationer när det balansansvariga företaget inte inför tar ansvar för elleverantörens kunders förbrukning medan elleverantören har uppfattningen att företaget skall göra detta. I ett sådant läge är det tveksamt om någon underrättelse lämnas till nätföretaget eller kunden. Det förekommer också att säger upp avtalet med ett balansansvarigt företag för att detta inte har fullföljt sina skyldigheter enligt avtalet. har sagt upp balansansvarsavtalet med fyra företag. Det gäller (), (), () och i (). De tre först- nämnda företagens verksamhet upphörde som följd av konkurs eller motsvarande. i tvingades att ställa in sina betalningar och kunde därmed inte fortsätta handla på elbörsen eller vara balansansvarig. I de tre första fallen övertogs merparten av kundrelationerna av andra verksamma balansföretag genom frivilliga överenskommelser medan kvarvarande kundrela- tioner övertogs av de anvisade elleverantörerna i respektive nätom- råde. i var både elleverantör och balansansvarig för sina elleveranser. I det fallet tog de anvisade el- leverantörerna i respektive nätområde över företagets kunder. informerade ett balansansvarigt företag , enligt bestämmelsen i 5 kap 4a § andra stycket ellagen, att avtalet med en elleverantör om åtagandet av balansansvar för före- tagets leveranser hade sagts upp och att företaget inte längre tog ansvar för elleverantörens elleveranser. Orsaken var enligt medde- landet att elleverantörens producent av råkraft upphört med leve- ranser på grund av väsentligt avtalsbrott samt att detta avtal var en förutsättning för ingånget balansansvar. Elleverantören ansökte inte om att själv få bli balansansvarig hos och inte heller tecknade företaget något nytt avtal med något befintligt balansföretag förrän . Trots avsaknad av balans- ansvar fortsatte dock elleverantören att under återstoden av sälja el till sina kunder. fakturerade elleverantören men fick inte betalt för den balanskraft som elleverantören åstad- kom. har med stöd av allmänna rättsliga principer krävt ersättning av elleverantören för kostnaden för s.k. balans- kraft, eftersom regler för denna situation saknas i ellagen. Då el- leverantören har bestritt Svenska kraftnäts ersättningsanspråk är frågan nu föremål för prövning i allmän domstol. Det normala för en elanvändare som inte bytt elleverantör tidigare är att elleveransen löper tillsvidare med ett s.k. tillsvidarepris. Denna avtalsform innebär att elleverantören har möjlighet att sänka eller höja elpriset utan att teckna nytt avtal med elanvändaren. El- leverantören måste dock informera elanvändaren om kommande ändring av priset. Genom att kontakta sin elleverantör har som regel elanvändaren möjlighet att relativt omgående ändra avtalsformen till ett tidsbegränsat avtal med fast eller rörligt pris. Ett avtal med fast pris gäller som regel för en bestämd tidsperiod, ett kvartal, eller . Ett rörligt pris är oftast i någon form beräknat utifrån elbörsens () månadsmedelvärden för spotpriset och på så sätt knutet till en månadsperiod. De allra flesta avtalen avslutas vid ett månadsskifte. Det före- kommer dock att elleverantörer skriver avtal som inte avslutas vid ett månadsskifte. En elanvändare med sådant avtal får när avtalet går ut ofta automatiskt ett tillsvidarepris med samma leverantör. träffade en upp- görelse med om ändringar av de allmänna avtals- villkor som skall gälla i samband med försäljning och överföring av el till konsument (EL 2004K resp. NÄT 2004 K). Särskilda villkor för försäljning av el från anvisad elleverantör till konsument har också fastställts. Dessa villkor ersätter tidigare villkor, som gällt . I villkoren för nätöverföring och anslutning finns särskilda regler för den elanvändare som anvisats en anvisningsleverantör. I villko- ren sägs bl.a. att för förbrukning av den el som inte levererats enligt ett leveransavtal med en elleverantör skall elanvändaren betala till den anvisade elleverantören enligt de villkor som denne tillämpar. I en anvisningssituation har elanvändaren normalt ingen möjlighet att välja mellan olika anvisningsleverantörer. I avtalen finns villkor som tar sikte på elanvändarens betal- ningsförmåga. Om elleverantören eller nätföretaget har skälig anledning att anta att elanvändaren inte kan betala kommande fak- turor kan de begära att denne skall ställa säkerhet eller förskottsbe- tala. Som exempel på skälig anledning anges i villkoren att elanvän- daren tidigare brustit i betalning eller betalat . En skälig anledning anses också finnas om den blivande elanvändaren tidigare fått betalningsanmärkning. Om säkerhet eller förskottsbetalning krävs får den enligt villkoren inte omfatta större belopp än vad som motsvarar sex månaders beräknade kostnader för el respektive överföring av el. I villkoren för försäljning av el anges också att elanvändaren är skyldig att inneha för leveransen nödvändigt avtal med nätföreta- get. Detta innebär att om en elanvändare inte har eller kan få ett avtal med nätföretaget har elleverantören enligt de allmänna avtals- villkoren möjlighet att neka att sälja el till elanvändaren. Ett byte av elleverantör sker oftast i samband med att elanvändaren själv aktiverar sig och väljer att byta. Om elanvändaren exempelvis byter bostad kan han behålla den tidigare leverantören eller byta till en ny. Då sänder elleverantören en anmälan om påbörjande av el- leverans i den aktuella uttagspunkten till nätföretaget. För att detta skall fungera smidigt bör elanvändaren först ha anmält inflytt- ningen till nätföretaget och fått ett nätavtal. Enligt elbranschens allmänna avtalsvillkor krävs det att elanvändaren skall ha ett nätav- tal för att få sluta elavtal. Om elanvändaren inte har kontaktat någon elleverantör, vilket är vanligt vid byte av bostad, skall nätäga- ren anvisa elanvändaren en elleverantör, se vidare avsnitt 4.4. Den som vill byta elleverantör skickar en ansökan till den nya elleverantören inom den tid som elleverantören anger. Elleverantö- ren måste nämligen enligt bestämmelserna i ellagen i sin tur lämna uppgifter om sin nya kund till nätföretaget minst en månad före bytesdagen. Elleverantören kontrollerar också uppgifterna i ansö- kan innan den går iväg till nätföretaget. Även om ellagen kräver en månads framförhållning före byte så vill elleverantörerna vanligen att elanvändaren sänder en ansökan upp före bytesdagen. En elanvändare som har anvisats elleverantör är fri att byta till en annan leverantör. Då gäller de normala tiderna för byte. Även i denna situation kan det ta upp från det att ansökan om byte lämnats in till den nya leverantören till dess att bytet är genomfört. 4.3.4Nätföretagens hantering av leverantörsbyten Det elektroniska kommunikations- och meddelandeformatet EDIEL skall användas och används av samtliga aktörer på elmarknaden i samband med leverantörsbyten.15 Det innebär att informationen om ett byte enkelt och snabbt kan utväxlas mellan aktörerna. Detta kan genomföras om processerna är automatiserade hos både elleverantör och nätföretag. I övriga fall tar det någon extra dag. Praktiskt innebär detta att om den nya elleverantören lämnar korrekta uppgifter om elanvändaren, uttags- 15 Statens energimyndighets föreskrifter om mätning och rapportering av överförd el STEMFS 2001:3. punkten, nätområdet samt sig själv och om motsvarande uppgifter finns i nätföretagets register så kommer en bekräftelse att sändas till avsändaren om att bytet kan genomföras på avsedd dag. IT-systemen och de administrativa processerna fungerar enligt den uppföljning som utredningen låtit genomföra relativt bra hos aktörerna (se nedan). De största problemen med byten tycks vara att nätföretagen har svårigheter att inom föreskriven tid läsa av och rapportera elanvändarens mätarställning till den nya och den gamla elleverantören. Av den genomförda uppföljningen framgår att av samtliga mätarställningar inte rapporteras inom föreskriven tid till den nya elleverantören. Det huvudsakliga skälet till att resultatet fortfarande inte är tillfredställande tycks vara att nätföretaget har problem med att komma i kontakt med elanvända- ren för att kunna läsa av elmätaren i dennes bostad eller att få denne att själv göra en avläsning och sända in uppgiften. Om nätföretagets personal inte kan läsa av mätaren på grund av att den är inlåst är det vanligt att ett s.k. självavläsningskort lämnas eller sänds till elanvändaren. Elanvändarens reaktion på detta kort är inte sällan långsam, varför påminnelse om att mätaren skall läsas av behöver skickas ut. Ett nätföretag som inte har kunnat läsa av mätaren på grund av omständigheter som ligger utanför dennes kontroll får uppskatta mätarställningen och rapportera detta värde till respektive elleverantör. Uppföljningen visar att mätarställning- arna i vissa fall inte rapporterades, men den ger ingen information om i hur många fall avläsning inte kunde genomföras eller varför nätföretagen inte använde möjligheten att uppskatta mätarställ- ningen. De s.k. andelstalen ingår även i bytesprocessen. Nätföretaget skall för sitt schablonberäkningsområde (lokalt nätområde) beräk- na varje leverantörs och balansansvarigt företags uppskattade volym av schablonleveranser för kommande månad och omsätta dessa i preliminära andelstal. Andelstalen skall rapporteras senast den månaden före aktuell månad. Beräkningarna görs med uppskattade förbrukningsvolymer när det gäller ett kom- mande byte. Rättelse görs sedan i underlagen för de slutliga andelstalen. Slutliga andelstal för en månad skall nätföretaget rapportera under den trettonde månaden efter aktuell månad. Nätföretaget rapporterar de preliminära och slutliga andelstalen för schablon- leveranser till aktuella elleverantörer och balansansvariga företag samt till . 4.3.5Avtalstyper, antal leverantörsbyten m.m. statistik visar bl.a. antalet elanvändare per avtalstyp. Av statistiken framgår att de som har leveransavtal med tillsvidarepris har blivit färre . Däremot ökade antalet sådana avtal . Nedgången tyder på att elanvändarna antingen har omförhandlat sitt avtal med sin befintliga elleverantör eller tecknat ett avtal med en ny elleverantör. Orsaken till nedgången kan vara den kraftiga ökningen av elpriset /03. Elhandelsföretagens elkunder per avtalstyp –, procent Källa: : Statistiska meddelanden (EN 17 ). De elanvändare som anvisats en elleverantör har som regel avtal med tillsvidarepris. Det finns ingen officiell statistik som ger information om hur många elanvändare som bytt elleverantör. Det saknas också information om hur många elanvändare som omförhandlat avtalet med sin elleverantör. Inte heller finns det någon statistik som ger information om hur många elanvändare som anvisats elleverantör av nätföretaget i samband med flytt till ny bostad eller av annan orsak. Det går därför inte att med säkerhet säga hur kundrörlig- heten har varit på elmarknaden. Den ovan nämnda TEMO-under- sökningen visade att drygt hälften av elkunderna bytt leverantör eller omförhandlat sitt avtal. I sker ett stort antal flyttningar mellan olika kom- muner och inom en kommun. Enligt befolk- ningsstatistik för flyttade totalt 701 621 personer in i en svensk kommun och totalt 644 077 personer flyttade ut från en kom- mun.16 En försiktig uppskattning leder till att minst 200 000 inkopp- 16 : Folkmängd i riket, län och kommuner 31/12/2003 och befolk- ningsförändringar 2003. lingar bör ha registrerats av nätägarna på grund av bo- stadsbyten mellan kommuner. Till detta skall läggas inkopplingar på grund av flyttningar som gjordes inom en och samma kommun. 4.3.6Utredningens uppföljning av leverantörsbyten ECON har av utredningen fått i uppdrag att följa upp leverantörs- byten som skulle aktiveras den 1 maj 2004.17 Uppföljningen har genomförts på ett liknande sätt som tidigare uppföljningar. En enkät har tillställts till 25 elleverantörer som ville genomföra 14 747 byten. Av dessa byten genomfördes 13 715 () i rätt tid. Det innebar att bytena genomfördes enligt de avtal som elanvän- darna och elleverantörerna ingått. Övriga byten blev försenade. För de elanvändare vars byten av en eller annan anledning blev förse- nade gick det minst två och halv månad från det att ansökan sändes in tills bytet blev utfört. Merparten av de byten som elleverantören anmäler till nätföreta- gen tycks ha sådan kvalitet när det gäller uppgifter om identitet på elanvändaren och uttagspunkten att de automatiskt kan registreras i aktörernas IT-stödsystem. Av uppföljningen framgår emellertid också att av totalt 5 064 fördjupade undersökta anmälningar av leverantörsbyten har nät- ägarna bedömt , som felaktiga. Av dem kunde korrigeras av elleverantörerna så att bytet kunde genomföras . Av tabell nedan kan utläsas fre- kvensen av olika fel som ledde till att nätbolagen inte kunde bekräfta leverantörsbytet. Det är speciellt två typer av fel som dominerar. Det är att uppgifter om anläggningens identitet (ID) saknas och att uppgifter om elanvändaren saknas eller avviker från dem som finns i nätföretagets register. Fördelning av felorsaker i anmälningarna av leverantörs- byte. Källa: ECON. 17 ECON: Uppföljning av leverantörsbytesprocessen m.m. , Rapport 3. De allra flesta elleverantörer, , anmäler sina leveran- törsbyten löpande vart efter de tecknar nya elleveransavtal med elanvändaren. Endast en elleverantör av ca 20 har svarat att alla nya avtal som tecknats under en månad anmäls till respektive nätföretag i . Resterande elleverantörer har rutinen att anmäla till nätägarna vid ett antal olika tillfällen före anmäl- ningstidens utgång. För att ett byte skall kunna genomföras korrekt krävs inte endast att elanvändaren och dennes uttagspunkt verifieras och regi- streras på ett korrekt sätt. Dessutom ingår i bytesprocessen att nätföretaget skall läsa av elanvändarens mätarställning i samband med bytesdagen.