sou · GSB31 · 2005-01-01 00:00:00 — Men när föräldrarna efter tingsrättsdomen åter- igen grälar bestämmer han sig för att smita ut och ringa till henne från en telefonkiosk. Han tänker att detta inte kan skada någon. Han talar länge med och berättar för henne vad som hänt och var familjen befinner sig. Ledningen för narkotikasyndikatet är fast besluten att inför den kommande hovrättsförhandlingen skrämmas ytterligare. Nästa steg blir att försöka få fram information om Hans och via närstående och andra som kan ha uppgifter om var de finns. Ledningen för syndikatet har därför låtit kartlägga familjen , och . Organisationen skickar ut torpeder som försöker pressa fram uppgifter ur släktingar till familjen liksom från Hans an- ställda. Organisationen tar också kontakt med , och daghem. Vidare letar torpederna efter bekanta till och . Ingenstans lyckas narkotikaorganisa- tionen med sina försök att få fram uppgifter. Alla som blir kontak- tade följer de råd och anvisningar som handläggarna på person- säkerhetsenheten lämnat. Företrädare för narkotikasyndikatet försöker också få fram upp- gifter om Hans och via olika myndighetsregister. De begär bl.a. att få ut personuppgifter från folkbokföringen, vägtrafik- registret, , restaurangregistret, aktiebolagsregistret, det kommunala båtplatsregistret och elevregistret. De begär även att få ut uppgifter från prenumerationsregistret på . Den svaga länken blir . Företrädare för narkotikasyndikatet har ringt hem till henne och sagt att hon måste berätta vad hon vet och att annars något hemskt kommer att hända. När ett par torpeder gör ett nytt försök och uppsöker på skolgården blir hon rädd och börjar springa. Torpederna drar in henne i sin bil, rispar henne över ena kinden med en kniv och hotar att göra hennes lillasyster väldigt illa om hon inte säger vad hon vet. Hon berättar då vad sagt. Efter bara någon timme har narkotikasyndikatet planlagt sin hämnd mot familjen . Två män skickas till den stad där familjen hålls gömd. Av en händelse står Hans vid fönstret och ser när bilen kommer körande på gatan. De båda männen kliver snabbt ur bilen och beger sig raskt mot huset. Hans misstänker med en gång att männen är torpeder och att de nu är avslöjade. Han tar familjen och flyr ut på husets baksida. De får tag i en taxi och åker till närmaste polisstation. Familjen rusar in på stationen och Hans ropar att de är skyddade vittnen och att de har blivit avslöjade. På polisstationen bemöts de först med misstro. Där känner man inte till något om familjen. Uppgifter om dem finns ju bara på person- Hans ringer då handläggarna på denna enhet och får beskedet att familjen skall vänta på stationen tills handläggarna kommer. Mycket av det säkerhetsarbete som handläggarna lagt ner har gått till spillo. Man måste börja om från början igen. Först och främst måste handläggarna ta familjen till ett hotell i en ny stad. Även flyttas omgående till ett hotell på annan ort eftersom polisen är rädd för att också hon kan vara avslöjad. I familjen är läget upprört. Hans är mycket arg på som har avslöjat hela familjen. Själv är han trött på kurragömma- leken och vill hoppa av. tar sin son i försvar och anklagar i stället Hans för att vara den som från början har dragit in familjen i hela historien. Handläggarna försöker lugna alla inblandade. Läkaren kontaktas igen för att hjälpa både de vuxna och barnen. Men för- hållandet mellan och Hans är för ansträngt för att detta skall ha önskad effekt. har livet ändrats drastiskt för makarna och det har tärt hårt på äktenskapet. beslutar sig för att lämna Hans. Handläggarna får snabbt ordna ytterligare ett hotellboende för . Hon tar med sig. Den tidigare planerade gemensamma flyttningen för hela familjen verkar inte längre aktuell. Handläggar- nas arbete får börja om från början också i den delen. måste handläggarna diskutera med Hans vad som skall hända med familjens rörelse. Skadorna i hotellfoajén har reparerats och hotellet sköts tillfälligt av den biträdande hotellchefen. Men eftersom hotet mot Hans bedöms kvarstå gör hand- läggarna tillsammans med honom bedömningen att han aldrig kan återvända för att driva det igen. Det är därför lika bra att det avyttras. Handläggarna vänder sig till en affärsjurist som åtar sig ärendet. Även får nya problem. Hon är arg för att hon har tvingats flytta igen. dricker hon för mycket. Hon lånar en bil och kör alldeles för fort och en polispatrull lägger märke till bilen när hon kör mot rött mitt inne i stan. Polisen tar upp jakten på och stoppar henne . Hon vägrar då att uppge vad hon heter och säger bara att hon är en hemlig och viktig person. Poliserna tror först att hon är en vanlig rattfyllerist som försöker göra sig till och komma undan. Hon tas till stationen för provtag- ning och förhör. berättar då att hon är med i personsäker- hetsprogrammet. De blir bekymrade. Eftersom nu har misskött sig måste hon kanske uteslutas ur programmet. Hon kommer då troligen att vägra lämna uppgifter i hovrätten. Möjligheterna att få de åtalade fällda minskar därmed. Handläggarna finner att läget inte kan bli så mycket värre. Då nås de av beskedet att har fått en ny hjärtattack. Läkarna bedömer hans tillstånd som mycket kritiskt. Handläggarna under- rättar som vill ge sig i väg till sin pappa. flyttas till Hans och . Handläggarna ordnar Disas transport till sjukhuset. Besöket måste bevakas av polis som slussar in och ut från sjukhuset via en bakdörr. ordnar handläggarna tre nya skyddslägenheter för de inblandade; en till Hans och , en till och och en till . Av säkerhetsskäl får inte när- vara vid begravningen vilket tar henne hårt. Inte heller får hon närvara vid bouppteckningsförrättningen eller arvskiftet. Disas rätt får i stället bevakas av en syster. Handläggarna sköter kontakten med henne. Hovrättsförhandlingen närmar sig. Hans, som är djupt deprimerad efter allt som har hänt, fasar för att behöva gå igenom målet en gång till. Detsamma gäller och . Det krävs mycket upp- muntran från handläggarna för att de tre mentalt skall orka förbereda sig för förhandlingen. Också åklagaren har samtal med alla tre om vikten av att hovrättsförhandlingen kan genomföras. rörande nattliga bilfärd blir klar. Prov- resultaten visar att hon inte gjort sig skyldig till grovt rattfylleri utan enbart rattfylleri. Personsäkerhetsenheten gör bedömningen att hon kan vara kvar i programmet. Hon tilldelas dock en allvarlig varning. går förhören med Hans, och mycket bättre. Hovrätten sätter tilltro till deras uppgifter. Övriga åtalade fälls nu för inblandning i narkotika- hanteringen och döms till långa fängelsestraff. Beträffande gör hovrätten en något mildare bedömning i påföljdsfrågan än tings- rätten på grund av att frivilligt angett sig och medverkat till att brotten kunnat upp. Även de män som misshandlat Hans, och fälls. ljusnar läget något. Det är en lättnad för Hans, och att hovrätten har trott på deras uppgifter, även om oron för ytter- ligare hämndaktioner givetvis är stor nu när de övriga dömts till långa straff. Medan man väntar på besked om HD skall ta upp målet till pröv- ning med anledning av de andras överklagande, planerar hand- läggarna nästa etapp i säkerhetsarbetet – de skyddades definitiva flyttning till nya bostadsorter i andra delar av landet. Handläggarna har flera samtal med Hans och om framtiden. Makarna bestämmer sig slutligen för att ge äktenskapet ännu en chans. De hoppas båda två att påfrestningarna de gått igenom kan vändas till något positivt. och gläds åt för- äldrarnas beslut. Flyttförberedelserna kan nu ta fart på allvar. Handläggarnas pla- nering kräver Hans och Disas medverkan. De åtaganden som görs blir deras eget ansvar. Utåt sett skall familjen ge sken av att vara en helt vanlig familj som flyttar till en ny ort. Handläggarna finns dock kvar i bakgrunden och stöttar och hjälper. De fortsätter också att själva ta vissa kontakter, allt för att underlätta den nya starten. En viktig fråga att ta ställning till är på vilket sätt familjens per- sonuppgifter bäst kan skyddas. Räcker det med att familjen är kvar- skriven på den gamla orten eller bör de hemställa om nya identiteter enligt bestämmelserna i lagen om fingerade personuppgifter? Väljer familjen att behålla sina gamla uppgifter måste de vara extra försik- tiga i sina kontakter med omgivningen och inte lämna ut uppgifter i onödan. Att ange sina uppgifter i så vardagliga sammanhang som för att få rabattkort i en affär eller lånekort på ett bibliotek kan vara förödande för den som är förföljd. Ett byte av identitet medför å andra sidan flera olika praktiska problem. Handläggarna tar upp frågan med RPS. Efter att ärendet gåtts igenom beslutas att RPS skall ansöka hos om medgivande att använda fingerade uppgifter för alla i familjen. Tingsrätten ger sitt medgivande och nya uppgifter kan ordnas. och Hans anser att denna lösning känns säkrast, även om den innebär att de måste lära barnen nya namn. (För enkelhetens skull får familjemedlemmarna i fortsätt- ningen av denna berättelse ha kvar sina gamla namn.) kan Hans och ordna sin boendefråga. Handläggarna kontaktar en mäklare i Östad för försäljning av den gamla villan. kontaktas en mäklare på den nya orten. Familjen köper en villa som motsvarar den tidigare i standard. Handläggarna måste också av säkerhetsskäl göra sig av med familjens bilar som nya skall införskaffas. En bilförsäljare kontaktas. För att inte utsätta en ny ägare av bilarna för fara kon- taktar handläggarna för att få nya registreringsnummer. Man vill inte ta risken att narkotikasyndikatet utför attentat mot bilarna i tron att familjen fortfarande äger dem. Så har skett i ett tidigare ärende. Även familjens båt lämnas till försäljning. En annan uppgift för handläggarna är att hjälpa och Hans att skaffa nya arbeten. Hans tar kontakt med arbetsförmedlingen på den nya orten och söker arbete inom hotell- och restaurangbranschen. däremot vill satsa på något nytt. Hon har alltid gillat att köra bil och bestämmer sig därför för att försöka bli taxichaufför. Hand- läggarna hjälper henne med erforderliga kontakter, bl.a. en trafikskola för blivande taxiförare, läkare och . Handläggarna kontaktar vidare skola och daghem på den nya orten. skulle hösten detta år ha börjat på gymnasiet. Eftersom han inte kunnat gå i skolan har han emellertid missat mycket. Båda föräldrarna har försökt hjälpa med viss undervisning i hemmet men det har inte gått så bra. Han måste därför komplettera sina studier innan han kan börja på gymnasiet. För att förbereda detta och ge viss bakgrundsinformation tar handläggarna kontakt med rektorn på den skola skall gå. I handläggarnas arbete ingår också att hjälpa familjen att hitta på en historia om sin bakgrund, en legend, som familje- medlemmarna kan använda vid sina kontakter med omvärlden. Alla i familjen måste lära sig legenden utantill och kunna berätta den om och om igen. vinner hovrättens dom laga kraft och familjen flyttning genomförs. Handläggarna tar kontakt med en flyttfirma. När det gäller har handläggarna koncentrerat sig på att för- bereda verkställigheten av fängelsestraffet. Eftersom kriminalvården tar över ansvaret för programmets genomförande vistas i anstalt har handläggarna kontaktat de personsäkerhets- ansvariga inom kriminalvården för planeringen. När verkställig- heten nu tar sin början placeras på ett säkert ställe så att han inte skall utsättas för repressalier. Han tilldelas också ett par kontakt- personer från kriminalvården som skall hjälpa och stötta honom på olika sätt. Till skillnad från familjen vill inte byta samtliga personuppgifter. Han har i stället valt att byta efternamn till ett nybildat sådant. Handläggarna har därför kontaktat PRV och hjälpt med bytet. måste precis som familjen flytta till en ny ort och etablera sig där. För hennes del uppstår flera problem. har aldrig haft något arbete och handläggarna försöker därför till- sammans med arbetsförmedlingen att få henne intresserad av någon form av utbildning. Eftersom hon tycker om blommor bestämmer hon sig för att söka till en floristutbildning. Handläggarna försöker också hjälpa med en bostad. Flera hyresvärdar kontaktas. Först ser det mörkt ut på grund av att dras med gamla betal- ningsanmärkningar. Till slut lyckas handläggarna emellertid ordna en liten hyreslägenhet åt henne. De tar även kontakt med frivården för att planera samhällstjänst. Vidare hjälper handläggarna med att byta efternamn. Hon vill ta sin mammas efternamn och detta kan ske genom en anmälan till . Slutligen måste också få hjälp med att komma på en historia om sin bakgrund. efter den definitiva flyttningen är familjen fort- farande med i programmet. Polisen gör med jämna mellanrum förnyade hotbildsbedömningar. Inget talar så här långt för att den allvarliga hotbilden kommer att försvinna . Det är därför viktigt att familjen behåller viss kontakt med person- säkerhetsenheten. Om något skulle hända, måste de med en gång kunna få tag i sina handläggare. Makarna gemensamma beslut att satsa på äktenskapet har fallit väl ut. och Hans har varit ett bra stöd för varandra under de år som gått, och tillsammans har de klarat ytterligare pröv- ningar. Hans var länge arbetslös. Han hade psykiska problem och gick i behandling. fick han emellertid arbete som kock på ett hotell och mår nu bättre. har etablerat sig som taxichaufför och trivs utmärkt med det. Makarna har med stöd av den nya lagen om personsäkerhetsersättning fått viss ersättning från staten för utgifter och förluster som uppstått på grund av de olika säkerhets- åtgärderna. går i skolan och , som fick börja med att komplettera sina studier från högstadiet, skall snart gå ut gymnasiet. Båda har påverkats mycket av det familjen tvingats gå igenom. Alla för- ändringar medförde att de från början hade svårt att finna sig till rätta på den nya orten och klara skolarbetet. Det var inte heller lätt för dem att få nya kamrater. Särskilt hade i början svårt att komma ihåg att hon inte fick berätta var familjen tidigare bodde och varför de hade flyttat. Sakta men säkert har det dock börjat ordna sig för båda barnen. För har det gått sämre. Hon fullföljde aldrig sin florist- utbildning utan återföll i missbruk. Handläggarna för- sökte stötta och hjälpa henne till behandling men hon sjönk bara djupare i sina problem. För att få pengar till narkotika började hon åter prostituera sig. hittades hon död i hemmet. Hon hade dött av en överdos. När nåddes av beskedet om död blev han alldeles ifrån sig. I samma veva avslöjades att några av hans medfångar planerade en hämnd mot honom i fängelset. Meningen var att han skulle mördas på anstalten. Planerna avslöjades i sista stund och fick flytta till en annan anstalt. Inför frigivningen samarbetade kriminalvårdens handläggare med personsäkerhetsenheten som återfick ansvaret för . I samråd med övervakare försökte de lösa flera frågor. En gällde arbete. Handläggarna tog kontakt med arbetsförmed- lingen. Eftersom hade försörjt sig som affärsman var det inte lätt att hitta en lämplig sysselsättning åt honom. På grund av erfarenheterna från hotell- och restaurangvärlden fick han dock till slut arbete på en pizzeria. Av ägaren till pizzerian fick han hyra ett rum med kokvrå ovanför restauranglokalen. Trots allt stöd fått från handläggarna på personsäkerhets- enheten och från sin övervakare har han emellertid inte klarat av programmet. Sorgen och saknaden efter i kombination med rädslan för nya repressalier gjorde att han inte kunde hålla sig borta från alkoholen. Detta ledde till att han inte kunde sköta sitt arbete. Handläggarna försökte på olika sätt få honom att sluta dricka. sammans med den nye arbetsgivaren ordnande de en plats på ett behandlingshem. Ett tag såg det ut som om skulle klara av sin situation. Han återvände till arbetet. Han försökte också med handläggarnas hjälp återuppta kontakten med sin son. Detta motarbetades emellertid av och hans mamma som avböjde alla kontakter. Detta fick att ånyo börja dricka. hade han även tagit upp sitt gamla narkotikamissbruk. För att imponera på sina miss- brukarkompisar och få dem att bjuda på sprit och narkotika började han skryta om att han länge varit skyddat vittne och att polisen gömt honom och . Han började stjäla pengar från sin arbetsgivare och när missbruket trappades upp bestämde han sig för att råna en jourbutik. Polisen larmades och var snabbt på platsen. Vid husrannsakan i hans lägenhet hittades amfetamin. anhölls och häktades på sannolika skäl misstänkt för rån och narkotikabrott. När hand- läggarna fick besked om vad som hänt och information om att spridit uppgifter om programmet förstod de genast att han inte längre kunde vara med i det. Personsäkerhetsenheten fattade därför beslut om hans omedelbara utträde. överklagade beslutet till RPS som fastställde det. I och med detta bröts alla kontakter mellan personsäkerhetsenheten och . Det är av grundläggande betydelse att medborgare som har upplys- ningar att lämna om ett brott vågar göra det till polis och åklagare så att brottet kan utredas och gärningsmannen lagföras. Det före- kommer dock, särskilt i samband med grov eller organiserad brotts- lighet, att den som lämnar uppgifter utsätts för vedergällning i form av hot och våld av den eller dem som är delaktiga i den aktuella brottsligheten. Alla sådana försök att sabotera en brottsutredning eller rättegång är ett allvarligt angrepp på rättsordningen. Behov av skydd mot repressalier kan uppstå beträffande alla typer av s.k. bevispersoner, dvs. såväl vittnen som målsägande och med- misstänkta. För vittnen kan situationen bli särskilt svår eftersom det råder vittnesplikt i vårt land. Ett vittne kan alltså inte avstå från att vittna p.g.a. rädsla utan är skyldigt att infinna sig till huvudför- handlingen, avlägga ed och därefter sanningsenligt besvara framställda frågor och spontant upplysa rätten om sådana omständigheter som han eller hon förstår har betydelse i målet.1 Vägrar ett vittne utan giltigt skäl att avlägga ed, avge vittnesmål eller besvara en fråga, får rätten förelägga vittnet att fullgöra sin skyldighet vid vite (se 36 kap. 21 § RB). Visar sig vitesföreläggandet resultatlöst, får vittnet häktas. Ett vittne får inte hållas häktat . Ett vittne som lämnar osanna uppgifter eller förtiger sanningen kan dömas för mened (se 15 kap. 1 § BrB). För att skydda och stödja utsatta bevispersoner har flera åtgärder vidtagits inom rättsväsendet och andra myndigheter. Ett antal metoder finns att tillgå, allt från trygghetspaket och stöd under rättsprocessen till skydd av personuppgifter inom folkbokföringen. Nedan ges en beskrivning av olika myndigheters ansvar i dessa frågor och en översikt över de åtgärder som kan vidtas. 1 Se , Rättegång IV, femte uppl., s. 149 Polisen spelar självklart en viktig roll i arbetet med att skydda och hjälpa hotade bevispersoner dels när det gäller utredningen av redan begångna brott, dels genom att lämna skydd i syfte att förebygga ny brottslighet, se 2 § polislagen (1984:387). Till polisens uppgifter hör också att i ärenden om skydd av hotade personer samarbeta med andra myndigheter och organisationer (se 3 § polislagen). Särskilt åligger det polisen att fortlöpande samarbeta med myndigheterna inom och underrätta dessa om förhållanden som bör föranleda någon åtgärd av dem. Det åligger också andra myndigheter att ge polisen stöd i dess arbete. Vid mycket allvarliga hot förekommer det att den hotade får livvaktsskydd. Det sättet att arbeta är dock oerhört resurskrävande för polisen. Det medför också ett stort intrång i den enskildes privatliv och används därför alltmer sällan. Ofta handlar det i stället om att tillfälligt eller permanent omlokalisera den som hotas till en annan ort. Detta i kombination med andra åtgärder såsom larm- anordningar och skydd av den hotades personuppgifter ger ofta ett fullgott skydd. Det är främst i storstadsområdena , och som de mera komplicerade ärendena om skydd av bevis- personer handläggs. En annan sektor som är viktig i arbetet med hotade personer är som kan komma i kontakt med en förföljd person i samband med att denne tvingas flytta runt i landet i syfte att und- komma sina förföljare. I vart fall övergångsvis kan det då finnas behov av olika sociala insatser. ansvar för brottsoffer regleras i SoL. I 5 kap. 11 § SoL föreskrivs att socialnämnden bör verka för att den som utsatts för brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp. Också andra bestämmelser i om ansvar kan aktualiseras i ärenden om hotade bevispersoner. I 2 kap. 2 § första stycket anges ett generellt och yttersta ansvar för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Detta kan inkludera olika former av åtgärder i förhållande till förföljda personer. Även 3 kap. 1 § SoL kan vara relevant för ansvar att ge stöd till utsatta bevispersoner. Där anges att kommunen skall svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd och vård, eko- nomisk hjälp och annat bistånd till familjer och enskilda som behöver det. Att tvingas hålla sig gömd på grund av hot om våld kan innebära ett socialt problem som omfattar såväl bevispersonen själv som dennes familj. är en ideell organisation som har drygt 100 lokala jourer vilka täcker landets samtliga polisdistrikt. Alla brottsoffer kan kostnadsfritt få råd och stöd av jourerna och någon att tala med om det de utsatts för. De kan också få hjälp med myndighetskontakter och vägledning genom rättsprocessen. Stöd- personerna har avgett tystnadslöfte och får fortlöpande vidareutbild- ning. Lagen (1988:688) om besöksförbud (besöksförbudslagen) trädde i kraft . Den tillkom i syfte att ge ett bättre skydd för dem som hotas, förföljs eller trakasseras. Lagen kom framför allt till för att förbättra skyddet för kvinnor som utsätts för misshandel och andra övergrepp. Besöksförbudslagen har setts över, och utvidgades möjligheterna att besluta om besöksförbud.2 I 1 § besöksförbudslagen föreskrivs att förbud får meddelas för en person att besöka eller på annat sätt ta kontakt med en annan person eller att följa efter denna person (besöksförbud). Besöks- förbud får meddelas om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot, förfölja eller på annat sätt allvarligt trakassera den som förbudet avses skydda. Vid bedömningen av om sådan risk föreligger skall särskilt beaktas om den mot vilken förbudet avses gälla har begått brott mot den andra personens liv, hälsa, frihet eller frid. Kan syftet med ett besöksförbud tillgodoses genom någon mindre ingripande åtgärd, får förbud inte meddelas. 2 Se prop. 2002/03:70 – Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära relationer Besöksförbud får numera enligt 1 a § avse även förbud att uppe- hålla sig i en bostad som brukas gemensamt med annan, om det på grund av särskilda omständigheter finns en påtaglig risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid (besöksförbud avseende gemensam bostad). Om det kan antas att ett besöksförbud enligt 1 § besöksförbuds- lagen inte är tillräckligt, får förbudet utvidgas till att avse förbud att uppehålla sig i närheten av en annan persons bostad eller arbetsplats eller annat ställe där den personen brukar vistas (utvidgat besöksför- bud). Den som har överträtt ett utvidgat besöksförbud får meddelas förbud att uppehålla sig inom ett större område (särskilt utvidgat besöksförbud). Förbudet får omfatta ett eller flera områden i anslut- ning till sådana platser där den andra personen har sin bostad eller arbetsplats eller annars brukar vistas. Besöksförbud skall meddelas , högst . Besöksför- bud avseende gemensam bostad får dock meddelas för högst . Ett besöksförbud får förlängas med högst i taget. Ett besöks- förbud avseende gemensam bostad får endast förlängas, om det finns särskilda skäl och med högst i taget. Frågor om besöksförbud prövas av allmän åklagare och tas upp på begäran av den som förbudet avses skydda eller när det annars finns anledning till det.