sou · GSB3117 · 2005-01-01 00:00:00 — Betänkande av Utredningen om Rikskvinnocentrum Omslag: Kollage av Strukturer formar människor, människor formar strukturer. SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av för- valtningsavdelning. Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren kan beställas hos: Fax: 08–405 42 95 Telefon: 08–405 47 29 Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda och föreslå formerna för en om- bildning av Rikskvinnocentrum till ett nationellt centrum. Till särskild utredare förordnades kommunalråd . förordnades förbundssekreterare som huvudsekreterare för utredningen. Till experter i utredningen förordnades ämnessakkunnig (Justitiedeparte- mentet), departementssekreterare (Socialdeparte- mentet) och kansliråd (). Utredningen har antagit namnet Ombildning av Rikskvinno- centrum (N2004:06). Härmed överlämnar utredningen betänkandet Ett nytt nationellt – ombildning av RKC (SOU 2004:117). Uppdraget är därmed avslutat. Utredningens uppdrag och arbete ........................................ förordning om ett nationellt centrum ............................................. Det internationella arbetet mot mäns våld mot kvinnor ................ FN:s deklaration om avskaffande av våld mot kvinnor......... Handlingsplanen från i ......... Europeiska unionen – ......................................... Det nationella arbetet mot mäns våld mot kvinnor ........................ Nationellt råd för kvinnofrid .................................................. Kvinnojourernas historia och arbete....................................... Rikskvinnocentrum (RKC) – Bakgrund och nuvarande RKC:s nuvarande placering och organisation.................................. Begrepp och benämningar ........................................... Könsmaktsordning och mäns våld mot kvinnor ............................. Våld i nära relationer ......................................................................... Kvinnor som misshandlats och våldtagits........................................ Barn som bevittnar våld..................................................................... Män som misshandlar och våldtar .................................................... Våldets omfattning i ............................................................. Kommunernas och ansvar........................................ Kommunernas kvinnofrid i praktiken.............................................. Landstingens och hälso- och sjukvårdens ansvar ............................ Polisens och rättsväsendets ansvar ................................................... utvärdering – Behovet av utbildning................... Uppföljning och utvärdering av Kvinnofridspropositionens myndighetsuppdrag ur ett könsmaktsperspektiv................... Behovet av ett nationellt centrum ................................ Vilka behov ligger till grund för ett nationellt centrum?................ Vilka behov kan ett nationellt centrum fylla? Diskussion om huvudmannaskap ................................. Ansvarsområden och åtgärdsanalys ................................................. Myndighetens roll som huvudman .................................................. 8Formerna för ombildning av Rikskvinnocentrum (RKC) till ett nationellt centrum – ansvarsområden, arbetsuppgifter och placering ...................................... Den kliniska verksamheten............................................................... Huvudman för klinisk verksamhet ......................................... Vikten av kliniskt arbete.......................................................... Fokus på våldtäkt..................................................................... Andra fokus områden för den kliniska verksamheten........... Kvinnor och barn med skyddad identitet ........................................ Samla och sprida forskning samt peka på behovet av Bedriva egen forskning............................................................. En nationell samordnare för våld i nära relationer .......................... Information och opinion................................................................... Placering av ett nationellt centrum................................................... Ett nationellt centrum – ett framtida Rikskvinnocentrum (RKC)............................................ Ansvarsområden och arbetsuppgifter .............................................. Verksamhetens fyra enheter .................................................. Placering och huvudman ................................................................. Behovet av en nationell kristelefon ................................................ Några exempel på jourtelefoner och frågelådor på Internet......... Några internationella exempel........................................................ RKC:s jourtelefon och målsättningar för en nationell Förslag om en nationell kristelefon................................................ Syfte och målsättning............................................................. Kunskap och kompetens........................................................ Tillgänglighet och svarsplats.................................................. Organisering och personal..................................................... Samverkan med Terrafem och andra aktörer........................ Dokumentation och utvärdering .......................................... Ekonomiska konsekvenser och förslag till finansiering ............... Kostnad för klinisk verksamhet ............................................ Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män ......... Konsekvenser för brottsligheten och det brottförebyggande Behov av författningsändringar...................................................... Bilaga 1 Kommittédirektiv............................................................. Bilaga 2 Rikskvinnocentrums bakgrund och tioåriga Mäns våld mot kvinnor är vanligt förekommande i . Var tionde kvinna har blivit utsatt för våld av sin nuvarande partner. Antalet våldsbrott, inklusive sexualbrott, mot kvinnor ökar och mörkertalen anses vara mycket höga. Sedan Kvinnofridspropositionen har en rad åtgärder gjorts för att motverka mäns våld mot kvinnor – lagstiftning, förebyggande arbete samt utbildning, utvärdering och forskning – så att vålds- utsatta kvinnor skall få ett bra bemötande. Det saknas dock en in- stans där de olika aspekterna på mäns våld mot kvinnor förs samman och där man uteslutande ägnar sig åt detta problem- område. Kunskap och praktik måste sammanlänkas inom utbild- ning och i olika yrkesgrupper. Samverkan mellan olika aktörer är nödvändig för kunskapsutveckling och adekvata åtgärder. Med ett mindre antal undantag sker utvecklingen mycket långsamt på de flesta håll i landet. Staten bör därför ta ett centralt ansvar för att påskynda utvecklingen på området. konstaterade att det be- hövdes ett nationellt centrum i hälso- och sjukvården för kvinnor som misshandlats och våldtagits. Som en följd av detta förslag in- rättades Rikskvinnocentrum (RKC) inom i län. Att nu ombilda RKC till ett nationellt centrum är ett statligt initiativ som bör leda till förbättring. Ett nationellt centrum skall vara ett som inte enbart riktar sig till hälso- och sjukvården utan som också riktar sig till alla relevanta myndigheter och organisationer samt till allmänheten. Utredningen har i uppdrag att finna formerna för en ombildning av RKC till ett nationellt centrum för kvinnor som misshandlats och våldtagits. Utredaren skall enligt direktiven lämna förslag om ansvarområden, arbetsuppgifter, organisationsform samt huvud- man för ett sådant centrum. Rikskvinnocentrum (RKC) fungerade RKC som en enhet inom kvinno- kliniken på i , men blev RKC en egen fristående klinik. RKC:s chef är överläkare, specialist i gynekologi och professor i kvinnomedicin med inriktning på våld i nära relationer. På centrumet arbetar läkare, kuratorer, barn- morskor, en informatör samt utbildningspersonal och administrativ personal. Fram har RKC tagit emot över 10 000 besök av kvinnor som sökt och fått medicinsk och psykosocial hjälp. RKC har tre huvuduppdrag: att utveckla metoder för att ta hand om våldsutsatta kvinnor i en patientverksamhet som är tillgänglig dygnet runt att utbilda olika personalkategorier samt informera och bilda opinion i samhället att bedriva forskning inom framför allt den medicinska sfären men också tvärdisciplinärt om orsaker till och förekomst av våld mot kvinnor. RKC har en väl fungerande verksamhet i samarbete med läns landsting och . RKC är en egen klinik direkt underställd sjukhusdirektören på . Verksamheten har finansierats av läns landsting, staten samt . Ett nationellt centrum – ombildning av RKC Mitt förslag är att ett nytt nationellt centrum skall vara en perma- nent statlig verksamhet och ett kunskaps- och resurscenter om mäns våld mot kvinnor och våld i samkönade relationer. Centrumets övergripande mål skall vara att motverka våld mot kvinnor och verka för att våldsutsatta kvinnor får ett adekvat be- mötande och stöd. Centrumet skall uppmärksamma kvinnor som misshandlats och våldtagits, barn som bevittnar våld och män som misshandlar och våldtar. Jag föreslår att centrumet skall ha följande ansvarsområden: Forskning (insamling och spridning) Information och samordning. En klinisk verksamhet är en viktig källa till kunskap och en kopp- ling till verkligheten. Centrumet skall utveckla metoder för om- händertagande och behandling. Att utveckla sådana metoder kräver en klinisk verksamhet. Det går inte att framställa metoder utan ett patientunderlag och utan förankring i den praktiska verkligheten. RKC har en väl utvecklad klinisk funktion som utgör grunden i verksamheten. Jag anser att den är nödvändig och att den är en betydande länk till de övriga ansvarsområdena. Eftersom staten inte kan bedriva sjukvårdsverksamhet föreslår jag att den kliniska verksamheten drivs på uppdrag av läns landsting vid . RKC bedriver utbildning nationellt och regionalt för olika personalkategorier och organisationer. Man bedriver även en tvär- vetenskaplig universitetskurs i ämnet mäns våld mot kvinnor på . Kurserna är en del av universitets kursutbud. har i en utvärdering gällande genusperspektiv och mäns våld mot kvinnor i en rad yrkesutbildningar föreslagit att RKC skall få i uppdrag att se över behovet av fortbildning för lärare i relevanta universitetsutbildningar i frågor om mäns våld mot kvinnor. Jag anser att ett ombildat RKC har goda möjligheter att uppfylla förslag. skall ett nationellt centrum kunna erbjuda yrkes- specifika utbildningar, fortbildningar för olika yrkesgrupper, en tvärvetenskaplig högskolekurs samt utbildning för lärare inom olika utbildningar. Utbildningen om mäns våld mot kvinnor skall vara förankrad i aktuell och relevant teori och litteratur. Den skall baseras på forskning och ha ett genusveteskapligt samhällsperspek- tiv. Forskning är nödvändig för kunskapsutvecklingen inom området mäns våld mot kvinnor. Teoretiska kunskaper skall ligga till grund för alla initiativ och beslut inom området. Forskningsfältet mäns våld mot kvinnor är mång- och tvärvetenskapligt. RKC har bedrivit forskning främst på sitt patient- material och man har även handlett forskning på olika nivåer inom verksamheten. Enligt direktiven skall ett nationellt centrum inte ägna sig åt egen forskning. Jag anser dock att det är rimligt att centrumet i likhet med RKC får idka forskning på det egna patientmaterialet inom den egna verksamheten. För övrigt skall centrumets uppgift vara att sammanställa och sprida forskningsresultat samt att skapa ett gemensamt forum för forskare, myndigheter och praktiker. Samverkan mellan olika myndigheter och organisationer är nöd- vändig för ett bra skydd för och bemötande av våldutsatta kvinnor. De kommuner och landsting där aktörerna på olika myndigheter samarbetar både med varandra och med kvinnojour eller kris- centrum uppnår goda resultat – både när det gäller bra bemötande av våldsutsatta kvinnor och antalet lagförda brott. Samverkan kan ske genom formella eller informella initiativ. För långsiktiga resultat krävs dock formell samverkan, genom att kommunen till exempel upprättar ett handlingsprogram. RKC har arbetat med samverkan på lokala och regionala myn- digheter, och man har också arbetat med gemensamma myndig- hetsuppdrag på nationell nivå. Jag anser därför att ett ombildat RKC har goda möjligheter att verka för spridandet av goda exem- pel. Ett nationellt centrum skall, enligt mitt förslag, fungera som rådgivande instans och kunskapsbank för samverkansinsatser på lokal, regional och nationell nivå. Orsaken till mäns våld mot kvinnor är den maktobalans som genomsyrar hela samhället och som påverkar varje individ. Därför finns det goda skäl att även arbeta med allmänna informationssats- ningar när det gäller frågan. Det finns ett behov av information baserad på forskning och erfarenheter. Jag förslår därför att ett nationellt centrum, utöver sitt arbete med utbildning och samverkan, också skall sprida kunskap genom informationsinsatser till olika målgrupper. Ett nationellt centrum kan verka för en konstruktiv sakdebatt. Med kunskap om goda ex- empel och egna erfarenheter av konkret arbete med våldsutsatta kvinnor kan ett centrum bidra både med kritik och med förslag på åtgärder. Ett nationellt centrum skall bevaka media, delta i den all- männa debatten och erbjuda sakkunnig upplysning. Vidare skall ett nationellt centrum sprida viktig information om myndigheters an- svar samt var och hur våldsutsatta och deras anhöriga kan få hjälp. Jag föreslår att ett nationellt centrum skall ha följande arbets- uppgifter: bedriva klinisk verksamhet och erbjuda vård, stöd och behand- ling för kvinnor som misshandlats och våldtagits inom läns landsting sprida kunskap om och utveckla metoder för stöd och behand- ling av kvinnor som misshandlats och våldtagits upprätta och driva en utbildningsverksamhet om mäns våld mot kvinnor och våld i samkönade relationer bedriva forskning inom ramen för den kliniska verksamheten följa och sammanställa forskning och projekt inom området mäns våld mot kvinnor samt våld i samkönade relationer samt främja utbyte av erfarenheter och idéer mellan forskare, myn- digheter och andra organisationer. peka på behov av forskning och identifiera nya områden som inte uppmärksammats i hela sin vidd vara ett stöd för lokala, regionala och centrala myndigheter och organisationer samt arbeta för samverkan mellan dessa sprida information, fungera som opinionsbildare och aktivt delta i debatten om mäns våld mot kvinnor och våld i sam- könade relationer. Mina förslag innebär en avsevärd expandering och utveckling av RKC:s verksamhet. Ombildningen kräver resurser och kompetens i form av medel och personal. Min bedömning är att det mest ändamålsenliga är att ett nationellt centrum verkar i samarbete med och . Befintlig verksam- het har redan ett stort lokalt stöd, vilket jag bedömer som värde- fullt. Centrumet kommer att ha en bred verksamhet med många olika ansvarsområden. För att motverka en splittrad organisation krävs att verksamheten organiseras och struktureras på ett sätt som ger förutsättningar att kunna hantera uppgifter av olika karaktär. Det är därför viktigt att hitta rutiner och ändamålsenliga arbetsformer för detta. För att organisera centrumets skilda arbetsuppgifter och ansvars- områden bör verksamheten enligt förslaget bedrivas i fyra enheter: och spridning av forskning Dessa enheter kan bedriva såväl sina egna respektive verksamheter som gemensamma projekt. Centrumets enheter formar tillsam- mans det nationella centrumet, och de är endast givna så länge centrumets arbetsuppgifter kräver dem. Centrumet skall bedriva en nationell verksamhet med stora åtagan- den. Därför är det lämpligt att det leds av en styrelse med fullt an- svar. En bra sammansatt styrelse med hög kompetens om mäns våld mot kvinnor och god förankring i samhälleliga institutioner har goda förutsättningar att styra verksamheten tillsammans med centrumets föreståndare. Styrelsen skall bestå av en ordförande och minst åtta ledamöter. Styrelsens ledamöter utses av regeringen, varav två av ledamöterna utses efter förslag av respektive läns landsting. skall besluta i frågor som rör planeringen av centrumets verksamhet (dock inte klinisk verksamhet), budgete- ring och hur de medel som anslås för centrumets verksamhet skall användas. Under styrelsen leds det nationella centrumets arbete av en före- ståndare som utses av styrelsen, efter samråd med univer- sitet. Varje enhet bör representeras av en ansvarig person eller enhetschef i ledningsgruppen. Ledningsgruppen består således av förestånda- ren samt fyra enhetschefer. Centrumets placering och huvudman Jag föreslår att centrumet skall vara placerat vid och att läns landsting är uppdragsgivare för den kliniska verksamheten vid centrumet. Vidare föreslår jag att Utbildnings- departementet är huvudman för verksamheten. I kapitlet Diskussion om huvudmannaskap diskuterar jag även och som alternativa huvudmän. Min bedömning är att det finns ett behov av en nationell kris- telefon. Erfarenheter från organisationer som arbetar med stöd för våldsutsatta kvinnor tyder på detta. RKC har en jourtelefon som är öppen dygnet runt och som vänder sig till kvinnor som utsatts för misshandel och sexuella övergrepp. Samtalen kommer främst från hjälpsökande i län. Jag föreslår att en nationell kristelefon skall inrättas vid ett nationellt centrum. Den nationella kristelefonen skall vända sig till alla kvinnor och deras närstående som behöver råd, stöd och hjälp i frågor som rör våld mot kvinnor, inklusive sexuellt våld, samt hot om våld. Ekonomiska konsekvenser och förslag till finansiering Ett nationellt centrum kommer att innebära ökade kostnader för staten. Kostnaden kan dock tillgodoses genom en omfördelning inom totala utgifter och påverkar inte befintlig kostnadsnivå. Den totala kostnaden för ett nationellt centrum inklusive kris- telefonen beräknas till . I budgetpropositionen finns reser- verade för ett nationellt centrum. Om man räknar med dessa öronmärkta medel saknas ytterligare för att tillgodose den totala årskostnaden för centrumet. Mitt förslag är att tas från anslagspost 13:3, den så kallade Dagmaröverenskommelsen. Dessutom bör av de medel som disponeras av föras över till ett nationellt centrum. Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Mina förslag kan antas leda till en ökad jämställdhet mellan män och kvinnor. Mäns våld mot kvinnor handlar om en brist på jäm- ställdhet mellan könen, och våldet är ett exempel på obalansen i maktförhållandet mellan kvinnor och män. Alla åtgärder som syftar till att förhindra sådant våld och förtryck kan därför sägas utgöra led i arbetet för ökad jämställdhet. Konsekvenser för brottsligheten och det brottförebyggande arbetet Mina förslag kan antas påverka brottsligheten och det brottsföre- byggande arbetet. Ett nationellt centrums verksamhet kan leda till att fler ärenden fångas upp av myndigheterna, att fler kvinnor an- mäler våldet och ett ökat antal lagförda fall. torde centru- mets arbete leda till en minskad frekvens av mäns våld mot kvinnor. Jag har föreslagit en förordning med instruktioner för ett nationellt centrum och dess organisation. Några andra författningsändringar har jag inte ansett behövas. Utredningens uppdrag och arbete Mitt uppdrag har varit att finna formerna för en ombildning av Rikskvinnocentrum (RKC) till ett nationellt institut. Utredningen har dock valt att kalla det ombildade RKC för ett centrum i stället för ett institut, eftersom termen centrum är mer lämpad för den verksamhet som jag föreslår. Centrumet skall enligt direktiven utveckla metoder för om- händertagande och behandling samt fungera som ett kunskaps- och resursorgan för myndigheter, organisationer och allmänhet när det gäller mäns våld mot kvinnor, våldtäkt och andra sexuella över- grepp. Utredningen har haft i uppdrag att analysera och föreslå en organisationsmodell för hur verksamheten skall bedrivas samt att analysera och föreslå vilka ansvarsområden och arbetsuppgifter centrumet skall ha. I uppdraget har också ingått att analysera och redogöra för olika alternativ för huvudmannaskap och finansiering för centrumet. Jag har också övervägt förutsättningarna för att inrätta en nationell kristelefon för kvinnor som utsatts för mäns våld, vid centrumet. (Direktiven finns i bilaga 1.) Utredningen inledde sitt arbete . Utredningen besökte inledningsvis RKC och har sammanträtt med RKC:s chef . Utredningen har även träffat lands- tingsrådet och landstingsdirektör vid län. Vidare hade utredningen mött rektor och ledningen för . Utredningens sekreterare har även sammanträtt med vice rektor Utredningens uppdrag och arbete och professor vid , . samt med professor . Därutöver fördes samtal med sjukhus- direktör vid i . Utredningen har bjudit in ett antal personer för samtal om utredningens arbete. Dessa har varit jämställdhets- direktör , socionom , forsk- are , verksamhetsledare , forskare , projektledare , ordföranden i SKR , projektledare , kurator och ordföranden i . Angående den nationella kristelefonen har utredningen sam- anträtt med ordföranden för Terrafem Bernadita Nunez. Konsult , KPMG, generalsekreterare , , föreståndare , Nationella sekretariatet för genusforskning och representanter för har konsulterats angående frågor om organisation och huvudmannaskap. Sekreteraren har även rådfrågat för våldtagna kvinnor på Alla Kvinnors Hus och klinik angående arbetet med kvinnor som blivit utsatta för sexuella övergrepp. Under arbetets gång har utredningen haft samråd med Utred- ningen om kvinnofriduppdragen (dir. 2003:112) och Utredningen om (SOU 2004:61). Utredningen har också tagit del av BRÅ-utrednings betänkande Brottsföre- byggande kunskapsutveckling (SOU 2004:18). Samtal har även förts med utbildare och konsult , kommunikatör och forskare under utredningens gång. Betänkandet består av fyra huvuddelar: bakgrund: kapitel 1, 2 och 3 nuläge: kapitel 4 och 5 analys: kapitel 6 och 7 bedömningar och förslag: kapitel 8, 9, 10 och 11. Jag har försökt besvara frågan om varför ett nationellt centrum be- hövs. Utredningens uppdrag och arbete Betänkandet inleds med en bakgrund till arbetet mot mäns våld mot kvinnor. Därpå ger jag en nulägesrapport över vilka behov och brister som finns i samhället , för att sedan analysera vilka för- ändringar som måste ske, hur dessa behov kan tillgodoses och på vilket sätt ett nationellt centrum kan medverka till detta. Den sista delen av betänkandet består av konkreta förslag vad gäller centrumets ansvarsområden, uppgifter, organisation, huvud- man och finansiering. Där redogör jag även för inrättandet av en nationell kristelefon vid centrumet. förordning om ett nationellt centrum Vid finns ett nationellt centrum. Centrumet är en inrättning för särskilda uppgifter som avses i: 1.3 kap. 8 § högskoleförordningen (1993:100). Förordning (1998:1013). 2.Med särskild fokus på tredje uppgiften som avses i: 1 kap. 2 § högskolelagen (1992:1434). Lag (1996:1392). Centrumet skall med rikstäckande perspektiv sprida kunskap om mäns våld mot kvinnor och utveckla metoder för bemötande och omhändertagande av kvinnor som misshandlats och våldtagits. Detta skall ske genom utbildning, sammanställande av forskning och metoder, metodutveckling genom kliniskt arbete, opinions- bildning och informationsspridning på de sätt som centrumet finner lämpligt. I centrumets uppgifter ingår bland annat att: se över behovet av fortbildning för lärare i relevanta uni- versitetsutbildningar i frågor om mäns våld mot kvinnor samt våld i samkönade relationer