sou · GSB324d2 · 2005-01-01 00:00:00 — 191–194) att barn till beskick- ningsmedlemmar från länder inom EU äger rätt till kostnadsfri skolgång i med stöd av EG-rätten. Kommunerna har där- emot ingen skyldighet att ta emot diplomatbarn som inte kan härleda en rätt till utbildning från EG-rätten eller . Kommunerna får dock ta emot sådana barn i eller i gymnasieskolan. Enligt kommittén har i så gott som samtliga EU/EES-länder barn till beskickningsmedlemmar oavsett om de kommer från EU/EES-länder eller andra länder rätt till skolgång på samma villkor som gäller för barn bosatta i landet. föreslår mot den bakgrunden och då kost- naden inte blir alltför stor att en rätt till utbildning för diplomat- barnen – oavsett från vilket land de kommer – införs i skollagen. Vidare föreslår kommittén att dessa barn också skall omfattas av rätten till förskola, familjedaghem och fritidshem på samma sätt som barn bosatta i och att denna rätt införs i skollagen. anför att kommunerna bör ersättas genom statsbidrag för kostnaderna för diplomatbarnen oavsett vilket land dessa kommer ifrån. Kommittén föreslår i finansieringsfrågan att de beräknade kostnaderna för reformen, , skall bäras av staten. Det kan slutligen nämnas att inte har aktua- liserat frågan om maxtaxan skall kunna tillämpas för dessa barn. Det torde dock vara fullt möjligt för kommunerna att avgifts- belägga diplomatbarnen enligt samma normer som gäller för i bosatta barn. Här bör man hålla i minnet att maxtaxan reglerar förutsättningarna för statsbidrag till kommunerna för den här verksamheten och inte kommunernas avgifter i sig. Kommitténs betänkande bereds inom . De utsända har samma rättigheter i fråga om föräldrapenning som andra svenskar. Föräldrapenning utbetalas även utomlands om denne eller medföljande förälder är försäkrad enligt socialförsäk- ringslagen (1999:799, SofL). En förutsättning är att barnet och föräldern är att anse som bosatta i . Enligt 2 kap. 2 § SofL skall den som sänts ut av en svensk statlig arbetsgivare anses vara bosatt i om han eller hon tidigare varit bosatt i . Detta gäller också för medföljande make och barn (6 §). Föräldraledighet kan enligt de riktlinjer som har utfärdats av UD tas ut under pågående utlandsstationering enligt följande: upp tills dess att barnet fyllt (det vill säga försäkrings- kassans maxgräns) vikarie kan övervägas för ledighet som omfattar minst en månads sammanhängande tid (för ledighet upp till en månad beviljas normalt inte vikarie) UtN:s bestämmelser gäller avseende utlandstillägget, det vill säga det reduceras efter tjänstebostaden disponeras utan restriktioner minst ska återstå av utlandsstationeringen dagar finns att ta ut för föräldraledighet hos ovannämnda villkor gäller även vid adoption vid födsel av tvillingar gäller samma villkor som vid födseln av ett barn. Utredningen föreslår att ersättning för bostadskostnader eller för- mån av fri bostad på stationeringsorten som en statlig myndighet tillhandahåller åt en utsänd arbetstagare skall vara skattefri. För- slaget innebär att de skatteregler som finns i den nuvarande 11 kap. 21 a § inkomstskattelagen (1999:1229, IL) skall gälla för alla statligt anställda. Reglerna bör tas in i den föreslagna 11 kap. 21 § IL. I sak innebär utredningens förslag dock ingen förändring i för- hållande till de skatteregler som gäller för statligt anställda. Utredningen redovisar i övervägandena bedömningar av vissa inslag i nuvarande kollektivavtal vad gäller bostadsförmånerna. Statligt utsända som omfattas av U-ALFA har enligt avtalet rätt till en fri bostad på stationeringsorten. (UtN) utfärdar normer för bostadens storlek och skick. Kostnader för hyra, drift och underhåll ersätts av arbetsgivaren. Arbetsgivaren gör ingen reduktion för s.k. självkostnader utan bostaden är helt fri. Kostnader för anskaffning av egna möbler i en bostad, som inte är statsmöblerad, ersätts inte i särskild ordning utan den utsände förutsätts ta med sig eget bohag eller anskaffa det på plats. De utsända som omfattas av URA kan antingen få disponera en efter förhållandena på stationeringsorten anpassad bostad eller få skälig ersättning för sina bostadskostnader på orten. Bostaden kan vara möblerad eller omöblerad. Bostadsförmåner och bostadskostnadsersättningar som utgår enligt U-ALFA och URA är skattefria. I andra länders utrikesförvaltningar tillämpas (se närmare avsnitt 18.2.9) oftast motsvarande system som med helt fri bostad, där hyra, drift och underhåll betalas av arbetsgivaren, som också fastställer normer för bostadens storlek och skick. Det gäller t.ex. , , och samt EU:s institutioner. Bostadsförmånen är genomgående skattefri. I en del länder, t.ex. och , gör arbetsgivaren ett löneavdrag för beräknade självkostnader. Det är enligt utredningen två, delvis sammanhängande, fråge- ställningar om de utsändas fria bostäder som i första hand måste övervägas. Det gäller frågorna om skattefrihet för förmånen och om ett självkostnadsavdrag bör göras. Den senare frågan är dock en uppgift för arbetsgivarna och de fackliga organisationerna att lösa och inte en författningsfråga. Utredningen behandlar även några andra aspekter på de utsändas bostäder i de följande övervägandena. Det finns emellertid enligt utredningens mening anledning att först värdera bostaden på stationeringsorten från ett mer övergripande personalförsörjningsperspektiv. 11.2.2Bostadens betydelse och roll En lösning av bostadsfrågan för den utsändes och dennes familj är av självklara skäl en av grundförutsättningarna för att han/hon skall kunna och vilja ta på sig ett utlandsuppdrag. Att kunna erbjuda en bra bostad blir därmed också ett viktigt instrument i arbetsgivarens arbete med kompetensförsörjningen av utlandsverksamheten. Detta gäller generellt för alla som driver verksamhet utomlands, både offentliga och privata arbetsgivare. Hur bostaden värderas av de utsända kan variera från ort till ort. För utsända till hardshiporter får bostaden en särskild betydelse som safe haven. Den ger alltså trygghet och ett allmänt sett stort socialt värde. De som sänds ut till västvärldens huvudstäder kanske mer värderar att familjens bostad i första hand har rätt läge, men också lämplig storlek och standard på samma sätt som de skulle göra i . De utsända och medföljare som intervjuats av utredningen ger en entydig bild av att den fria bostaden är en mycket bra och viktig förmån i utlandsvillkorssystemet. framhåller de flesta att förmånen är nödvändig. Flera anför att de har kvar fulla bostads- kostnader för bostad i . Andra har sålt eller hyr ut sin privatbostad i under hela eller i vart fall delar av statione- ringstiden utomlands. Systemet att man i princip anvisas en bostad, låt vara oftast i samråd med utlandsmyndigheten, anser de flesta, särskilt de på hardshiporter, vara rimligt. Det anses vara en klar fördel att slippa leta efter en bostad på en okänd ort. Man upp- skattar också att man får hjälp med underhållet av bostaden. Synen är splittrad bland de relativt få som berör frågan om ett själv- kostnadsavdrag bör införas. Några tar upp striktare bostadsnormer som ett alternativ. Några intervjuade anser att bostadsförmånerna ligger i nivå med eller är bättre än andra länders. Den fria bostaden är sammanfattningsvis en angelägen förmån enligt de intervjuades synsätt och man anser att den bör värnas. Utredningen har i samband med sina intervjuer också fått tillfälle att se ett par bostäder på varje ort som besökts. På många håll blir intrycket att bostadsstandarden generellt sett är lägre än i . Detta medför att kostnader för svensk bostadsstandard blir höga. är det påfallande att de utsändas bostäder skiljer sig avsevärt från ort till ort med avseende på storlek och standard. En utsänd i eller annan storstad bor ofta i lägenhet medan en utsänd till ett u-land disponerar ett hus – ofta bevakat av säkerhetsskäl. Dessa skillnader gör det naturligt att bostadsfrågan för de utsända löses lokalt av utlandsmyndigheterna. Utredningen har också genom hembesöken fått ett förstärkt intryck av bostadens roll för de utsända och deras familjer. Särskilt med ett medföljar-/barnperspektiv måste den fria bosta- den enligt utredningens mening bedömas ha ett betydande värde från personalförsörjningssynpunkt också i ett framtida utlandsvill- korssystem. Det är en förmån som s.a.s. träffar rätt och att staten kan erbjuda sina utsända och deras familjer bra bostäder på stationeringsorterna har rekryteringskraft. 11.2.3Bör bostadsförmånen vara skattefri? Bostadskostnadsersättningar och bostadsförmåner som utgår enligt U-ALFA är skattebefriade genom 11 kap. 21 § 1 st. IL. Bostadsförmåner enligt URA är skattebefriade genom en be- stämmelse i 11 kap. 21 a § IL. har ganska beslutat att bostadsförmånerna som utgår enligt URA inte skall beskattas. Det kan därför vara av intresse att återge vad regeringen anförde i prop. 2001/02:18 om beskattning av bostadsförmåner med anledning av det nya avtalet. Skattefrihet bör enligt regeringens uppfattning gälla för ersättning för eller förmån av fri bostad på stationeringsorten eftersom behovet av att ha en bostad där är en direkt följd av utlandsstationeringen. Mot denna bakgrund bör enligt utredningen ett nytt utlands- villkorssystem innehålla skattefria bostadsförmåner liksom . En fråga som kan förtjäna att kort beröras är om förmåns- beskattning kan utlösas om bostadsförmånen är helt fri. Härvid måste emellertid enligt utredningens mening beaktas att de utsända normalt har kostnader för privat bostad i under utlands- stationeringen. Det kan inte vara riktigt att utgå från att de utsända hyr ut sin bostad under vistelsen utomlands och därigenom får kostnadstäckning eller att bostaden säljs med vinst. Motsatsen kan vara fallet. Det saknas mot den bakgrunden enligt utredningens mening anledning att aktualisera förmånsbeskattning för själva bostaden. När det gäller andra ersättningar i samband med den fria bostaden, t.ex. att det ingår trädgårdsskötsel i hyran för ett hus, så bör även dessa tjänster skattebefrias eftersom kostnaderna får anses vara en direkt följd av utlandsstationeringen. Den schablonregel om att förmån av fri bostad är skattebefriad bör därför innefatta alla de kostnader som arbetsgivaren står för vad gäller bostaden, såsom hyra, drift och underhåll m.m. Den bedömning som stats- makterna gjort i skattefrågan är enligt utredningen väl avvägd. En frågeställning som bör belysas är om – med hänsyn till mer- kostnadsprincipen – ett självkostnadsavdrag bör göras av arbets- givaren vid utbetalning av ersättningen eller beräkningen av förmånen. Det kan göras genom schablonmässiga löneavdrag eller genom att den utsände får betala en del av bostadskostnaderna själv. Skäl kan i och för sig anföras för och emot sådana lösningar. I den brittiska s.k. Hornby-rapporten1 (se vidare avsnitt 18.2.9) behandlas frågan om kostnaderna för de utsändas privata bostäder utförligt från principiella utgångspunkter. anför i frågan om självkostnadsavdrag bl.a. att 1 Review of overseas allowances, , FCO, 1996. en del utrikesförvaltningar kräver att personalen står för en del av kostnaderna för det egna boendet, men det är inte helt säkert att det ger besparingar. Större delen av personalen har lån på bostaden i hemlandet och krav på kompensation i form av ökade utlandstillägg skulle följa. Detta skulle ytterligare komplicera tilläggsstrukturen och skapa än mer byråkrati. Ett system där den personal som hyr ut sin bostad i hemlandet skulle få reduktion av det fria boendet skulle bli mycket svårt att övervaka, administrera och fås att bli rättvist. Dess- utom skulle det kunna leda till en förväntan att arbetsgivaren skulle ersätta de anställda för förluster eller skador. Vidare kräver en del organisationer att de utsända skall betala driftskostnader som el och vatten m.m. för sina bostäder. Detta är svårt att passa in i tilläggs- strukturen. Även om reduktionen görs vid sidan om utlandstilläggen uppstår problem med vissa höga kostnader som air condition i eller värme i . Att sätta tak för kostnaderna är visserligen tekniskt sett möjligt. Men nya adminstrativa problem uppstår. På vissa håll kan elräkningen komma åratal efter det att den utsände lämnat sin post. Men kan man inte ställa ut blanka checkar till de anställda. Det måste finnas incitament för folk att släcka ljuset när de går hemifrån. Man måste därför ha en mekanism som övervakar och ifrågasätter driftskostnaderna och kontrollen kan bara göras lokalt på utlandsmyndigheterna. Med den förutsättningen är det enklaste därför att betala dessa kostnader med allmänna medel fullt ut. Enligt utredningen är det några aspekter på självkostnadsavdrag, som också berör, som bör kommenteras. Ett självkostnadsavdrag som görs genom ett rent löneavdrag, t.ex. på , minskar givetvis arbetsgivarens kostnader för de fria bostäderna på kort sikt, men problemen att hantera kompensa- tionskraven i form av högre löner under utlandsstationering blir besvärliga och sannolikt kostsamma för arbetsgivaren. Man bygger enkelt uttryckt in en lönepress i utlandsvillkoren. ges inte den utsände något incitament att medverka till en lägre bostadskostnad. För att skapa ett incitament så att de utsända vill ha mindre och billigare bostäder måste självkostnadsavdragen knytas till kost- naden för de aktuella bostäderna på resp. ort och det måste finnas alternativa bostäder att erbjuda den utsände. Det råder brist på lämpliga bostäder på många orter. Enligt utredningen leder ett så- dant system även till administrativa svårigheter därför att kostna- derna för boendet avsevärt skiljer sig åt mellan olika orter. Dess- utom går det inte att skapa incitament för utsända som har sin bostad anvisad i ett statsägt objekt utan tillgång till alternativ, utan endast en kostnad för den enskilde. Utredningen anser slutligen att den enskildes bostadsförhållan- den och andra levnadsomständigheter i inte skall vägas in i utlandsvillkoren utan endast de förhållanden som gäller på grund av stationeringen utomlands. Enligt utredningen är det därför direkt olämpligt att ta hänsyn till den utsändes egna bostadskostnader i vid utformningen av ett eventuellt självkostnadsavdrag. 11.2.5Budget- och normstyrning av bostadskostnaderna När bostaden är kostnadsfri för de utsända är det viktigt att arbets- givarens kostnader för deras och familjernas boende på statio- neringsorterna hålls på en rimlig nivå. Detta kan enligt utredningen göras genom att budgetstyrning tillämpas och genom anpassning av bostadsnormerna till verksamhetsmässiga och ekonomiska reali- teter. Budgetstyrning ger ekonomiska incitament för utlandsmyndig- heterna att aktivt sträva efter att minska kostnaderna för personal- bostäder som finansieras över den delegerade budgeten. Denna styrform bör om möjligt utvecklas ytterligare. När det gäller normstyrningen finns det skäl att nu se över vilka normer som skall gälla beträffande bostäderna med hänsyn till att de representativa uppgifterna i mindre utsträckning än förr utförs i de utsändas bostäder. finns exempelvis normer som anger att personal med ingen eller liten representationsskyldighet skall kunna ha en matplats och sittgrupp för högst 10 personer inkl. den utsändes familjemedlemmar, vilket redan i sig kräver en viss storlek på bostaden. Det är en arbetsgivaruppgift att fastställa bostads- normer. En påse pengar till bostaden Ett resonemang som utredningen stött på gäller om man bör intro- ducera ett system som innebär att den enskilde utsände ges ett visst belopp och sedan får arrangera och bekosta sitt boende själv. Några utrikesförvaltningar, t.ex. den franska, betalar en summa pengar och låter de utsända själva ordna sitt boende. Några utsända har under intervjuerna anfört att en påse pengar till den utsände för att själv hålla sig med bostad vore att föredra, men några andra avvisar uttryckligen den tanken. Utredningen har stött på uppfattningen att FN tillhandahåller en påse pengar för bostaden och att den utsände därmed får vida möjligheter att ordna sitt boende. Det är inte så. FN:s system är krångligt och kan slå orättvist. Det nuvarande systemet anses enligt ansvariga inom FN inte heller skapa tillräckligt bra möjligheter till kontroll av kostnaderna för personalens bostäder. FN-systemet beskrivs närmare i avsnitt 18.2.9. Att skaffa bostad tar naturligtvis både tid och kraft från den utsände, men det skulle vara administrativt enklare för arbets- givaren. bör man dock hålla i minne att utlandstjänsten anses kräva bostäder av viss utformning och standard och att arbetsgivaren därmed har ett ansvar för boendet. I synnerhet gäller detta på orter med säkerhetsproblem. Tanken på en påse pengar till bostaden aktualiserar skatte- frågor som inte är helt lätta att lösa. Pengar som arbetsgivaren betalar till en anställd blir tillgängliga för lyftning och skall därför tas upp till beskattning för det aktuella inkomståret oavsett om den anställde använder pengarna för att betala bostads- kostnader. Pengapåsen skall således beskattas. Det torde krävas ett undantag från beskattning för att metoden skall kunna anses attraktiv. Men om den utsände får en lägre bostadskostnad än vad han fått i pengapåsen skall mellanskillnaden betraktas som lön och således beskattas. Utredningen anser därför sammantaget att tanken på en kontantersättning av det här slaget knappast är realiserbar och inte heller skulle ge några påtagliga fördelar. Möblerad eller omöblerad privatbostad Från UD:s sida har framförts att kostnaderna för statsmöblering av bostäder blir höga och att systemet är administrativt tungrott. Det leder också ofta till diskussioner med de utsända. Sida anser däremot att systemet med statsmöblering är fördelaktigt. Frågan om statsmöblering contra egenmöblering har inte lyfts fram i någon tydlig riktning i utredningens intervjuer. De syn- punkter som har lämnats är skiftande. En del utsända tycker att systemet är bra medan andra utsända framhåller värdet i att kunna skapa ett hem med egna möbler och andra inventarier. Frågan om statsmöblering har under utredningens arbete lett till diskussioner mellan arbetsgivaren och de lokala fackliga parterna inom UD. Om detta har utredningen underrättats. Utredningen har inte något uppdrag enligt direktiven att särskilt behandla frågor om statsmöbleringen. Utredningen begränsar sig därför till att framföra synpunkten att frågor om statsmöblering bör lösas av arbetsgivaren. Ersättning för bostadskostnader i vissa fall. Genom bestämmelserna i 3 kap. avsnitt A, 9 § U-ALFA ( se avsnitt 11.4.1) kan den utsände – normalt upp – få ersättning för bostadskostnaderna (exkl. kostnader för lån) i och ha fri bostad på stationeringsorten. Enligt utredningen är ett sådant förhållande inte rimligt från skattesynpunkt. Bestämmelserna kan inte heller förenas med utred- ningens syn att man skall bortse från den utsändes kostnader för bostaden i . Detta är dock en detaljfråga, som arbetsgivarna och de fackliga företrädarna får beakta i arbetet med ett nytt avtal. Arbetsrum för medföljare m.m. En fråga som tagits upp i några intervjuer är om arbetsgivaren bör tillhandahålla ett arbetsrum (dvs. ytterligare ett rum) för en even- tuell medföljare. Detta skulle kunna underlätta för medföljaren att t.ex. arbeta på distans genom uppkoppling med dator och fax osv. Utredningen anser att frågor av det här slaget bör lösas lokalt av resp. utlandsmyndighet. Utredningens ställningstaganden, som i allt väsentligt innebär att nuvarande system med fria bostäder på stationeringsorten bör bestå, leder inte till några särskilda konsekvenser på kortare sikt. På bör effektivitetsvinster kunna göras genom en mer utvecklad budget- och normstyrning. 11.4.1Bestämmelserna om bostadsförmåner i U-ALFA Alla utsända som omfattas av U-ALFA har rätt till fri bostad på stationeringsorten enligt de normer som meddelats av UtN. Bostads- normerna anger bl.a. de funktionella krav på bostadens läge, storlek, utrustning och skick som skall gälla mot bakgrund av tjänstens krav, familjens storlek och förhållandena på orten. Förmånen är skattefri enligt 11 kap. 21 § IL. Om arbetstagaren behåller sin bostad i under utlands- stationeringen kan han enligt 3 kap. avsnitt A, 9 § i U-ALFA i vissa fall få ersättning för hyreskostnader – ersättning ges inte för kostnader för eventuella bostadslån – för bostaden i . Som förutsättningar för detta gäller att arbetstagaren och/eller hans familj inte kan utnyttja bosta- den, och att arbetstagaren kan påvisa att han har gjort rimlig ansträngning att undvika eller minska kostnaden genom att hyra ut bostaden el. Den bakomliggande tanken med bestämmelsen är att den utsände normalt hyr ut sin bostad under utlandsstationeringen eller säljer den och att detta oftast sker i anslutning till eller strax efter för- flyttningen. I vissa fall kan den utsände inte utnyttja bostaden på det sättet utan har bara kostnader för den. Genom den här bestämmelsen kan det inträffa att den utsände – högst , eller om arbetsgivaren anser att det finns särskilda skäl – inte har några faktiska hyreskostnader vare sig i eller på stationeringsorten. När arbetstagaren är ledig utan lön får bostadsförmånerna behållas helt eller delvis endast om arbets- givaren medger det. Fri bostad innebär normalt att staten tillhandahåller en s.k. norm- enlig bostad, dvs. en bostad som uppfyller de villkor som framgår av bostadsnormerna i UtN:s cirkulär 2002:05 och andra administra- Medel för detta ingår i utlandsmyndigheternas delegerade budgetar. Utlandsmyndigheterna anvisar de utsända bostäder antingen inom ett fast bestånd av statsägda eller långtidsförhyrda bostäder eller i ett rörligt bestånd av korttidsförhyrda bostäder inom de kostnadsramar som kan anses rimliga med hänsyn till kostnadsläget på stationeringsorten och till den allmänna budgetsituationen hos utlandsmyndigheten i fråga. För anvisad bostad ersätts samtliga förekommande bostadskostnader inom de ramar som UtN med- delar i bostadsnormerna. Den utsände skall enligt UtN:s föreskrifter normalt kunna bo i samma bostad under hela utlandsstationeringen. Familjestorleken bedöms med hänsyn till vad som vid stationeringsperiodens början är känt om familjens sammansättning och boendeförhållanden . Det är naturligtvis viktigt att undvika ytter- ligare flyttningar på tjänstgöringsorten. Den utsände skall kunna flytta in i bostaden vid tillträdet av utlandsuppdraget. I annat fall betalas ersättning för uppkommen hotellkostnad eller motsvarande kostnader på stationeringsorten för arbetstagaren och dennes medföljande familj. Bostaden får nor- malt disponeras t.o.m. dagen efter den som arbetstaga- ren faktiskt arbetat på stationeringsorten. Bostaden får disponeras även under tjänstledighet eller semester om utlandsuppdraget kom- mer att återupptas och utlandstillägg utbetalas under ledigheten. Om ett effektivt utnyttjande av bostadsbeståndet eller om budget- mässiga omständigheter kräver detta är den utsände skyldig att flytta från bostaden och acceptera annan av utlandsmyndigheten anvisad bostad , dock tidigast efter anmaning. Flyttningskostnaderna betalas av staten. Om den utsände avlider får dödsboet normalt behålla bostaden efter det att dödsfallet inträffat. Det är angeläget att de utsändas bostäder i vissa fall kan dispo- neras av vikarier. En utsänd bör därför vid behov upplåta hela eller del av bostaden till vikarie när så kan ske utan olägenheter. Ett sådant upplåtande skall ske på frivillig basis. Vid in- resp. avflyttning skall inspektion av bostaden göras i närvaro av hyresvärden eller ombud för denne. Skador som inte är att hänföra till normal förslitning skall ersättas av den utsände. Bostadsnormerna i UtN:s cirkulär 2002:05 utgår från att de som omfattas av U-ALFA i olika grad har behov av att kunna represen- tera i hemmet. Det brukar framföras att representationen och det internationella umgänget över huvud taget i allt större omfattning sker utanför hemmet, t.ex. på restaurang, och detta även när medföljare deltar. Detta är säkert riktigt på många håll i världen.