sou · GSB330 · 2005-01-01 00:00:00 — En studie av medlemsutvecklingen inom föreningslivet pekar alltså på ett vikande engagemang. Forskare vid har i två studier, 1992 och 1998, närmat sig frågan på ett annat sätt. Istället för medlemskap står det frivilliga arbetet i centrum. Med detta avsåg forskarna sådant arbete och sådana insatser som ut- förts på frivillig grund oavlönat och ( &, 1999) Deras studie visar att halva befolkningen utfört någon form av frivilligt arbete och att andelen ökat något . För kvinnor finns en tydlig ökning. Även omfattningen av det frivilliga arbetet ligger på samma nivå 1998 som 1992. Huvuddelen av frivilligarbetet ligger på styrelseuppdrag och ledarskap, men andra icke formaliserade insatser har ökat påtagligt . Insatserna görs inom en mängd olika typer av organisationer där idrottsföreningar är de som samlar flest frivilliga. Om man ser till organisationstyp finns en tendens till ökning inom vad forskarna kallar socialt inriktade organisationer. De avser med detta hjälp- organisationer, föräldraföreningar, kvinnoorganisationer, kyrkliga organisationer m.fl. organisationer som har en social funktion och målsättning. Andelen frivilliga som arbetar inom sådana organisa- tioner har ökat . Högre utbildning visade sig öka sannolikheten för engagemang i ideellt arbete. Engagemanget förs gärna vidare över generationer, ideellt aktiva föräldrar ökar sannolikheten för att man själv ska göra ideella insatser. Även bostadsorten har betydelse. Lågutbildade i storstadsområden är den grupp som visar lägst ideellt engagemang. Förändringar inom den ideella sektorn Utvecklingen av det ideella föreningslivet eller den ideella sektorn under senare delen och av beskrivs av (2002) som en förändring från röst till service och från bidrag till ersättning. Från att i huvudsak ha drivit sakfrågor och intressepolitik började den ideella sektorn som helhet att ägna sig åt produktion av välfärdstjänster, service. Som exempel nämns dels nya organisationer som kvinnojourer, ideellt drivna friskolor och föräldrakooperativ, dels redan existerande organisationer som tar över uppgifter från stat och kommun. En förskjutning har skett från organisering av röst och intresse till produktion av service och tjänster. tillkommer nya röst- bärande organisationer inom såväl etablerade som nyöppnade fält. Wijkström pekar också på att aktörer i statsapparaten och i kommunerna i allt högre grad tycks vara intresserade av organisa- tionerna som producenter av välfärdstjänster. En följd av detta är att resurserna från offentlig sektor till ideella organisationer i allt högre grad handlar om kontrakt och entreprenader, en process från bidrag till ersättning. De ideella organisationerna anpassar sig också till marknaden genom att låna språkdräkt och tänkesätt från företag och närings- liv. Organisationerna har dragits med i den ekonomisering av språket som skett i det offentliga rummet. Parallellt med den ut- vecklingen lånar näringslivet begrepp och idéer från idéburen verk- samhet. I folkbildningspropositionen 1998 bedömde regeringen att folk- bildningen borde ta på sig viktiga uppgifter på IT-området. Folk- bildningen borde kunna bidra både genom att erbjuda utbildning kring IT och genom att utnyttja IT som redskap i utvecklingen av den egna verksamheten. Förslaget resulterade i att Distansutbild- ningsmyndigheten, Distum, skapades och började sitt arbete 1999. och kompetensutveckling, , stödde folkbildningens behov av IT-utveckling via Distum. kunde med detta stöd finansiera uppbygg- naden av Folkbildningsnätet, ett nätverk för elektronisk kontakt mellan olika delar av folkbildningen. är Folkbildnings- nätet ett medlemsuppdrag för . Både via detta nätverk och internt i studieförbund och folkhögskolor har IT- utvecklingen gett nya möjligheter till effektivisering och snabbare kontaktvägar. Ett exempel på möjligheterna är den databas för pedagogiska resurser som gjorts tillgänglig inom Folk- bildningsnätet. Med medel från och Distum har Folkbildnings- rådet genomfört projekt som pedagogisk utveckling av Folkbild- ningsnätet, fortbildningsinsatser av folkhögskollärare och cirkel- ledare, utveckling av lokala lärcentra, samverkan mellan folkbildare och andra vuxenutbildare. Med medel från har FBR stött 78 projekt om IT-stöd och lokal samverkan inom folkbildningen med flexibelt lärande, samt uppbyggnad av ett nätverk med elva regionala resurspersoner som arbetat med att sprida IT-användningen inom folkbildningen. Ock- så flertalet av dessa projekt avslutades . Projektet folkbildningsnätverk på distans, som var en samverkan mellan 17 folkhögskolor och studieförbundsenheter, avslutades och drivs vidare av ett konsortium, Nätbildarna, som bestod av 25 parter/enheter från folkhögskolor och studie- förbund. Nätbildarna samverkar med ett stort antal folkbibliotek som fungerar som lokala stödjepunkter. I enlighet med förslag i propositionen om den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) avvecklades Distum. I stället inrättades Myn- digheten för , för IT-stödd distansutbildning inom högskolan. Folkbildningsfunktionen inom Distum fördes 2002 samman med Statens skolor för vuxna till den nya myndig- heten Nationellt centrum för flexibelt lärande, CFL. finns möjlighet att delta i studiecirklar som helt eller delvis genomförs över nätet. Resurserna för denna utveckling har i stor utsträckning tagits fram av vid sidan av folkbildningsanslaget. Förutom att antalet cirklar inom detta om- råde blivit fler så har också studiearbetet påverkats. I Folkbild- ningsrådets deltagarundersökning anger t.ex. av cirkeldeltagarna att Internet på något sätt använts i studiearbetet antingen direkt i sammankomsterna eller genom att information hämtad från Internet förts in i studiearbetet. I propositionen Vuxnas lärande (prop. 2000/01:72) föreslogs att resurserna till satsningen IT i skolan, ITiS, skulle vidgas till att om- fattande även folkhögskolans lärare. fick därigenom 1 600 folkhögskollärare möjligheter till kompetensutveckling inom området. Början av var en period med ekonomisk nedgång med åtföljande stor arbetslöshet, vilket också påverkade folkbildningen. efter införandet av det nya statsbidragssystemet, 1992, gjordes ingrepp i det allmänna folkbildningsanslaget genom bespar- ingar. I stället tillkom ett särskilt anslag som skulle användas för verksamhet som riktades till personer som var eller riskerade att bli arbetslösa. Till skillnad från folkhögskolorna fick studieförbunden endast i begränsad omfattning del av dessa medel. Folkhögskolorna hade med stat- liga medel anordnat s.k. ALU- och AMS-kurser för arbetslösa. kom skolorna mer och mer att användas som ett arbetsmarknadspolitiskt instrument. Det särskilda anslaget för denna verksamhet uppgick när det var som störst till halva det allmänna anslaget och utökade antalet studerande på folkhögskola med 15 000 deltagare. fick folkhögskolorna, men inte studieförbunden, särskilda medel inom den femåriga utbildnings- satsningen på ett nationellt kunskapslyft för vuxna. Folkbildnings- rådet har kunnat fördela medel till folkhögskolorna för utbildningar på grundskole- och gymnasienivå för personer som omfattas av aktivitetsgarantin. Rekrytering av deltagare sker i sam- verkan med arbetsförmedlingarna. Om både allmänna och särskilda utbildningsanslag medräknas har statsanslaget till folkbildningen, /92 till 2003, i löpande priser, ökat från 2 mdkr till 2,5 mdkr. Om anslaget följt inflationen skulle det 2003 ha varit 3,2 mdkr. Parallellt med förändringar av det statliga stödet till folkbildningen har också bidragen från landsting och kommuner minskat. Den utveckling av samhällsstödet som skett har påtagligt påverkat folkhögskolor och studieförbund på flera sätt. En fyllig redovisning av hur det samhälleliga stödet till folkbild- ningen utvecklats och vilka konsekvenser detta fått görs i kapitel 4. Folkhögskolorna fick 1986 rätt att åta sig uppdragsutbildning. var verksamheten blygsam, men växte gradvis. 1994/95 utgjorde den av verksamheten. Uppdragsgivare var vanligen länsarbetsnämnder, arbetsförmedlingar, kommuner och Statens invandrarverks regionkontor, som ofta beställde kurser som gav behörighet på grundskole- eller gymnasienivå eller sfi- utbildningar (svenska för invandrare). Med växte omfattningen av uppdragsutbildning inom folkbildningen. 1997 genomfördes uppdrag för kommuner inom ramen för motsvarande 2 000 årsstudieplatser på heltid inom folkhögskolan och 4 000 årsstudieplatser på heltid inom studieförbund. Andelen uppdrag inom har för folkhögskolornas del varit ungefär en tredjedel av den totala upp- dragsutbildningen. Förmodligen hade andelen varit högre om inte folkhögskolorna haft fullt upp med de 10 000 platser de fått att själva hantera. Det kan också vara så att kommunerna inte vände sig till folkhögskolorna i större utsträckning. Flera av studie- förbunden hade erfarenhet av uppdragsutbildning redan före men fick genom det en större erfarenhet av att agera som uppdragstagare gentemot kommunerna. Sammantaget har medverkat till att det inom folkhögskolor och studieförbund blivit vanligare att genomföra utbildningar på uppdrag även av andra beställare. När en uppdrags- relation till kommunerna väl skapats medförde det också att kommunerna började anlita folkhögskolor och uppdrag. har i några kommuner upphandlingar gjorts inom den kommunala vuxenutbildningen, vilket inneburit att flera studieförbund åtagit sig sådana uppdrag. Uppdragsutbildning ingår i större eller mindre utsträckning i studieförbundens verksamhet. Enligt vår studie av studieförbun- dens ekonomi står uppdragsverksamheten för av förbundens samlade intäkter . För folkhögskolornas del uppvisar uppdragsutbildningen en nedgång från sju till ca tre pro- cent av de samlade intäkterna . Vid sidan av folkbildningsanslaget har folkhögskolor och studie- förbund, liksom tidigare, tilldelats särskilda statliga medel för studiekampanjer. Inför folkomröst- ningen om anslutning till EU fick folkbildningen medel /93 och 1993/94. Anslaget fungerade som en förstärkning av folkbildningsanslaget och kunde även användas för verksamhet som inte var bidragsberättigad enligt folkbildningsförordningen. fick folkbildningen projektbidrag för folkbild- ning om EMU. fördelades särskilda medel för en mot- svarande studiesatsning inför EMU-omröstningen. Studieförbunden och folkhögskolorna har 2003–2004 fått medel från den nationella . Engagemanget inom studieförbund och folkhögskolor för att med- verka till att i andra länder förbättra livsvillkoren och stödja en demokratisk utveckling har fortsatt när det gäller länder i såväl som och . har samverkan med de östeuropeiska länderna ökat, liksom med andra länder i . En bidragande orsak till ökade insatser både i och på andra håll är de möjligheter som olika former av EU-program ger för att finansiera olika projekt. har tagit fram en översikt över svensk folk- bildningssamverkan med , , och 1990–2000. Av rapporten framgick att 46 folkhögskolor och fem studieförbund hade samarbete med baltiska och polska partner i 65 projekt. Syftet med projekten hade till stor del varit att utbyta erfarenheter och öka kunskapsnivån om varandra, men också att sprida folkbildningens metodik som ett verktyg för demokratisk utveckling eller för språkinlärning. Flera projekt hade som mål att bygga upp en systerorganisation. Nio folkhögskolor hade 2003 kurser förlagda till utlandet. växte studieförbundens cirkelverksamhet från under 265 000 cirklar /82 till över 315 000 cirklar /90. Vid sidan av studiecirklarna svarade 000 s.k. kulturgrupper. Med det nya bidragsystemet 1991 försvann begrep- pet kulturgrupp. Huvuddelen av denna verksamhet fördes sanno- likt från början in under cirkelbegreppet. Efter en viss inledande osäkerhet ökade verksamheten under större delen av till som mest 336 000 cirklar . av har en viss minskning skett. Antalet studiecirklar var 2002 nere på knappt 317 000, dvs. Antalet deltagare var som högst för att sedan sjunka. Antalet studietimmarna har ökat starkare . För en jämförelse redovisas några nyckeltal för åren 1991/92 och 2002 i tabell 2:1. Cirkelverksamhetens omfattning 1991/92 och 2002 Antal deltagare per cirkel Antal studietimmar per cirkel En studiecirkel utgör, i jämförelse med andra studieformer, en tidsmässigt begränsad aktivitet. På grund av den stora mängden deltagare och cirklar är det ändå totalt sett fråga om en omfattande studieverksamhet. har för jämförelse med andra utbildningsformer beräknat omfattningen av studieformer uttryckt i helårsstuderande. Studiecirkelverksamheten 2000 mot- svarade enligt kommitténs beräkningar 89 600 helårsstuderande. Det innebar att studier i studiecirkel hade större omfattning än all personalutbildning. Studier på folkhögskola beräknades 2000 motsvara 34 800 helårsstuderande (2000:28). Studieförbunden redovisar /92 även viss gruppverk- samhet under rubriken övrig folkbildningsverksamhet, eller som det numera kallas, annan gruppverksamhet. Denna verksamhet genomförs i friare och flexiblare former än studiecirkeln. Från att ha omfattat 9 300 arrangemang med 148 000 del- tagare har verksamheten ökat till 65 200 arrangemang med 720 800 deltagare 2002. har studieförbunden också stått som anordnare av kulturprogram. Denna möjlighet tillkom med det kulturpolitiska beslutet och ledde till en starkt växande verk- samhet av musikarrangemang, förläsningar etc., ofta i anslutning till föreningslivet. Med det nya systemet för statsbidrag till folk- bildningen 1991 försvann det riktade stödet till denna verksamhet, vilket inledningsvis ledde till en viss nedgång av antalet arrange- mang. Andra året med det nya bidragssystemet uppgick antalet kulturprogram till ungefär 95 000 . Omfattningen har ökat kraftigt och uppgick antalet program till 215 000 med tillsammans över 15,5 miljoner deltagare. Över en tredjedel av programmen, drygt 77 000, var någon form av musikprogram. Studieförbundens och folkhögskolornas kulturverksamhet behand- las utförligare i kapitel 5. Tyngdpunkten i denna sammanfattande beskrivning av hur studie- förbundens verksamhet utvecklats ligger på cirkel- verksamhetens ämnesfördelning och fördelning mellan studie- förbunden, men också kulturverksamheten berörs. Det är främst som behandlas. Beskrivningen bygger huvudsakligen på en artikel i om folkbildning 2002 (). Det estetiska området: musiken ökar, hantverket minskar Cirklarnas ämnesinriktning har i stort sett följt samma trender som gällde . ökade antalet cirklar inom de estetiska ämnena starkt, delvis som en följd av att det särskilda bidraget till kulturgrupper försvann. Från mitten av 90- talet upphörde ökningen och antalet cirklar i estetiska ämnen har därefter legat på omkring 132 000 cirklar . Inom det breda estetiska fältet har den omstrukturering som påbörjades fortsatt. Av de två dominerade ämnesområdena musik och konsthantverk har, särskilt , det förra ökat kraftigt medan det andra minskat. Musikämnet präglas helt av utövande musik i olika former av ensembler. För tillväxten står moderna musikstilar som olika former av rock- och popmusik. har antalet cirklar även på detta område stagnerat. Traditionella former som körer och instrumentalensembler finns kvar i ungefär samma omfattning som . Utvecklingen hänger samman med en förändring av dels amatör- musiklivet, dels av studieförbundens kontaktytor. Inom musiklivet har utvecklingen gått mot ett ökande antal rock- och popmusik- grupper med ofta unga deltagare. har ett växande antal sådana grupper sökt kontakt med studieförbunden, som genom sitt stöd medverkat till tillväxten. alla studieförbund men är särskilt stor inom Studiefrämjandet. Andra musikgrupper, som körer och andra former av instrumental- ensembler, fortsätter att redovisa ungefär samma antal cirklar som . Den andra stora delen av de estetiska cirklarna är konsthant- verket. Antalet studiecirklar inom detta område har minskat konti- nuerligt . har omkring 30 000 cirklar rapporterats, att jämföra med som mest 50 000 /80. Den stora nedgången skedde men även har en viss minskning skett. Det kan finnas flera förklaringar till detta. Intresset kan ha minskat. De nytillkomna, ofta yngre, deltagarna söker sig till andra områden. Studieförbunden kan vara mindre benägna att satsa på konsthantverket, kanske som en följd av den ekonomiska utveck- lingen. I en trängd ekonomi är cirklar som drar låga kostnader intressanta och hit hör knappast konsthantverkscirklar. För detta talar att antalet cirklar i vävning, ett ämne som genom speciella krav på lokaler och utrustning blir kostsamt att arrangera, har minskat till mindre än hälften av vad det var 1980/81. Övriga delar av det estetiska området ligger på en väsentligt lägre nivå med mindre än 10 000 cirklar . Här har förändringarna varit små, särskilt . Samhällsstudier: fackliga studier minskar, föreningskunskap ökar Det näst största ämnesområdet har varit och är samhällsvetenskap och information. Antalet cirklar inom området har svängt en del . Efter en svacka steg omfattningen till nästan 72 000 cirklar /91 för att sedan på nytt gå ner . /94 och framåt ökade verksamheten så att den omfattade 78 000 cirklar. har antalet cirklar inom samhällsområdet på nytt minskat och var 2002 nere i 64 000 cirklar. Även inom samhällsstudierna har det skett stora förskjutningar ifråga om vad man studerar i cirklarna. var fackliga studier av olika slag det dominerande samhällsämnet. Omfattningen av dessa studier var som högst /80 då 31 000 cirklar studerade något fackligt ämne. Antalet cirklar minskade sedan kraftigt även om en viss återhämtning skedde . Under 1990- talet har antalet studiecirklar i fackliga ämnen fallit dramatiskt och var 2002 nere i 2 500 cirklar, inte mycket mer än en tiondel av då området var som störst. har två andra områden istället ökat. Folk- rörelser/föreningsliv omfattade länge runt 5 000 cirklar , men har ökat snabbt så att området omfattade 28 000 cirklar. Huvuddelen av detta är cirklar i föreningskunskap inom ett studieförbund, . Det andra området, som bidragit till tillväxten, är information, kommunikation och media samt infor- mationsbehandling. redovisades 5 000–6 000 cirklar inom detta område, som varit nästan obefint- ligt. /94 till ökade antalet brant till 21 000 cirklar. Efter detta har antalet åter minskat något. För övriga delar av samhällsstudierna har omfattningen varierat men på en väsentligt lägre nivå. Antalet cirklar, som studerade politiska frågor på statlig eller nivå, var cirka 10 000 men har sedan minskat till omkring 3 000 . Internationella frågor har samlat mindre än 5 000 cirklar med undantag av då det som mest redovisades drygt 10 000 cirklar i detta ämne. Språk – ett krympande område Efter samhällsstudier var språk tidigare det tredje största ämnes- området. 1975/76, när ämnet var som störst, redovisades över 60 000 språkcirklar. har språkstudiet kontinuer- ligt minskat i omfattning och antalet cirklar var nere under 40 000. Minskningen har fortsatt och redovisade studieförbunden tillsammans knappt 24 000 cirklar i språk. Utvecklingen torde hänga samman med att en växande del av befolkningen fått del av en grundläggande kunskap i minst ett främmande språk från skolan. har alternativen för den som vill förbättra sina språkkunskaper blivit fler. Efter nedgången för språkstudierna är det huvudområdet beteendevetenskap/humaniora som kommer på tredje plats i ämnesstatistiken. Antalet cirklar inom detta område har ökat långsamt från 30 000 cirklar /92 till 35 500 cirklar . litet ämnesområde, som visat en viss upp- gång, är medicin, hälso- och sjukvård som 2002 omfattade 13 000 cirklar. Det har också skett förändringar ifråga om vilka studieförbund som ordnar verksamheten. De två största förbunden, ABF och SV, har tillsammans stått för närmare hälften av det totala antalet cirklar. En mindre nedgång av denna andel har skett, men inte tillräcklig för att förändra huvudintrycket. Bland de övriga förbunden har dock på 10–skett stora för- ändringar. Det yngsta studieförbundet, , bildades /87. har förbundet fortlöpande ökat sin verksamhet och var 2002 det fjärde största förbundet med 36 900 studiecirklar. Studiefrämjandet (Sfr) har också en i stort sett obruten tillväxt från början av 1980- talet. Med 37 000 cirklar var Sfr det tredje största förbundet. I båda fallen tycks tillväxten hänga samman med att man har goda kontakter . deltagar- undersökningar visar att dessa två förbund har den klart lägsta medelåldern bland sina deltagare. Inom Sfr är också det stora cirkelämnet improvisatorisk musik ett av de största. För SISU:s del är det föreningskunskap som dominerar. Det är främst två förbund, TBV och , som visar en minskande verksamhet. För TBV:s del inleddes nedgången , men den har blivit tydligare . Från drygt 23 000 cirklar /95 har TBV minskat till 8 700 cirklar . Mbsk har haft en mindre dramatisk nedgång. Efter flera upp- och nedgångar redovisade förbundet 35 500 studiecirklar /91. Antalet har sedan stadigt gått neråt och var 2002 nere i 23 000. Även inom FU har antalet cirklar minskat , men inte lika mycket som i de andra två förbunden. I alla tre fallen kan man se ett samband med förändringarna ifråga om studieämnen. De tre förbund som minskat hade alla en stor andel språkcirklar och i fallet Mbsk även en stor andel cirklar i konsthantverk. När dessa ämnen minskat har också en del av underlaget för de här förbunden urholkats. För TBV:s del handlar det säkert också om att de fackligt förankrade studierna minskat. Vem som deltar i studieförbundens cirkelverksamhet har kartlagts av i tre undersökningar . Upp- gifterna nedan är hämtade från den senaste rapporten (, 2002). Cirkeldeltagarna finns i alla åldersgrupper. De kvinnliga deltagarna är något fler än de manliga, mot 40. I ålders- gruppen 15–är andelen manliga deltagare större än den kvinnliga. Deltagarnas medelålder ökade med –2000 till . Andelen cirkeldeltagare i åldrarna 15– lika stor som i hela befolkningen, , åldersgruppen 25–är underrepresenterad, mot 34, medan ålders- gruppen är överrepresenterad, mot 21. Närmare hälften av deltagarna hade mindre är grund- utbildning, dvs. mindre än treårigt gymnasium. Två utbildnings- grupper var överrepresenterade jämfört med befolkningen: de med högst nio års grundutbildning och de med eftergymnasial utbild- ning omfattande . Jämfört med tidigare undersök- ningar hade andelen med kort utbildning, högst , minskat och andelen med längre utbildning ökat. Mer än hälften av deltagarna var antingen ungdomar, som ännu befann sig i utbildning, eller pensionärer. Andelen pensionärer var större bland cirkeldeltagarna än bland hela befolkningen. Nästan nio av tio cirkeldeltagare hade svenska som modersmål, vilket är något fler än andelen infödda svenskar enligt SCB:s levnadsnivåundersökningar. Tre av fyra deltagare i studiecirklarna hade varit med i cirklar tidigare. Var fjärde deltagare 2000 deltog i sin första cirkel. Här ges en översikt över folkhögskolornas utveckling under 1990- talet. Avsnittet bygger i huvudsak på en artikel i om folk- bildning 2003 (Mustel). Folkhögskolorna genomförde i huvudsak tre typer av kurser: långa allmänna kurser, långa särskilda kurser samt kortkurser. Kurslängd och deltagarantal reglerades i en statlig för- ordning, som upphörde . Därefter har utvecklingen gått mot fler kurstyper av varierande kurslängd, fler kurser med bestämda målgrupper och fler kurser finansierade av andra intressenter än stat och landsting. 90-talet uppvisade en växande mångfald och variation. De inbördes proportionerna har förändrats . minskade den allmänna kursen sin andel av verksamheten från , medan de särskilda kurs- erna 1985 utgjorde och de korta samverkanskurserna . första år fördubblade både de all- männa och de särskilda kurserna sin volym, medan kortkurserna minskade drastiskt. 1992/93 omfattade allmänna kurser finansie- rade av det allmänna folkbildningsanslaget ca 316 000 deltagar- veckor och de särskilda kurserna 272 000. 1997 var motsvarande siffror 299 000 respektive .