sou · GSB374d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Mannen A och kvinnan ansökte om visering för att besöka sin vuxne son C, bosatt i . A hade tidigare vistats i för att hjälpa och stödja C och hans familj, detta sedan ett av C:s barn hade omkommit vid brandkatastrofen i . B var då kvar i på grund av sjukdom. A och B ville nu gemensamt besöka C och få möjlighet att när- vara i samband med årsdagen av barnbarnets bortgång. De planerade att stanna i och C skulle svara för deras uppehälle och bostad. Inget var känt om A:s och B:s förhållanden i Kosovo. Beslutet fattades då Kosovo- albaner gavs tillfälligt skydd. 6.Avslag på ansökan om visering avseende äldre man från och hans vuxna dotter då syftet uppgavs vara att besöka två i bosatta söner/bröder. Mannen A, som uppgavs vara i vart fall , men bedömdes vara , och hans familj var kurder från östra . A:s två söner kom till och beviljades permanent uppe- hållstillstånd . Sönerna led av fysiska och psykiska problem efter att ha utsatts för tortyr i hemlandet. Då de reste till fick deras barn bo hos farfadern, , och fastern i . Barnen återförenades med sina fäder i först . A och B ansökte om visering för att besöka släktingarna i . B var och ogift. A hade sex barn kvar i . Han anförde till stöd för sin ansökan att han hade haft två hjärnblöd- ningar och att han ville träffa sina barn och barnbarn i en sista gång. Visering vägrades då sönerna respektive bröderna hade fått stanna i på andra grunder än skyddsbehov. De ansågs där- igenom ha möjlighet att besöka släkten i . Avhoppsrisken bedömdes som mycket stor. 7.Avslag på viseringsansökan avseende en vuxen kvinna från då syftet med besöket uppgavs vara att besöka en i bosatt dotter som stöd och hjälp vid dennas förlossning. Kvinnan , , ansökte om visering för att besöka sin dotter i . B hade uppehållstillstånd i grundat på anknytning. B väntade sitt andra barn och hen- nes första förlossning hade varit mycket svår. Hon kände stark oro inför den förestående förlossningen och ville därför att modern skulle närvara som stöd. Enligt ett intyg från vårdcentralen saknade B socialt umgänge i . Hon umgicks inte med sina landsmän på grund av rädsla för att de skulle ange henne för irakiska myndig- heter eller att föräldrarna skulle trakasseras i hemlandet, vilket tidi- gare hade skett. A hade sin make och två vuxna barn kvar i hemlan- det. Visering vägrades då dottern hade sin make här till stöd och då de humanitära inslagen inte ansågs vara tillräckligt starka. Avhoppsrisken för A ansågs vara mycket stor utifrån uttalanden om att hon och maken hade utsatts för trakasserier i . Avslag på ansökan avseende en vuxen man från då syftet med besöket har uppgetts vara att besöka mannens två barn, bosatta tillsammans med modern i . Avslag meddelades trots att det inte bedömdes vara någon risk för avhopp till . Mannen A ansökte om visering för att besöka sina två barn. Bar- nens mor, , hade flytt till med den äldsta dottern, född . Det andra barnet föddes efter ankomsten till . B uppgav i sin ansökan om uppehållstill- stånd att hon hade tvingats gifta sig med A , att hon blivit misshandlad av honom alltsedan början av äktenskapet och att A haft sexuellt umgänge med minderåriga släktingar. A skulle även ha försökt utnyttja den äldsta dottern sexuellt. Vidare uppgav B att hennes bror hade utsatts för ett mordförsök sedan han försökt tala A tillrätta och förmå denne till att gå med på äktenskapsskillnad. A troddes ligga bakom mordförsöket. Beslut om äktenskapsskillnad meddelades av svensk domstol . B fick ensam vårdnad om barnen. A:s ansökan om att få resa in i för att besöka barnen till- styrktes av B. Det uppgavs att barnen mådde dåligt av att inte ha någon kontakt med sin far och att de trodde att han inte ville träffa dem. De blev även retade av andra barn för att de inte hade någon kontakt med sin far. A hade i sitt hemland en ny hustru som vän- tade parets första barn. Visering vägrades eftersom barnen kunde träffa sin far i . Någon risk för avhopp ansågs visserligen inte finnas, men vandels- frågan vägdes in i den samlade bedömningen. Uppehållstillstånd och/eller arbetstillstånd på grund av särskild anknytning som arbetstagare (etablering i arbetslivet). UN 409-01 Avslag på ansökan om uppehållstillstånd då åberopad anknytning till arbetsmarknaden inte uppkommit under tid då sökan- den haft uppehållstillstånd. I ärendet hade sökanden, som inledningsvis ansökt om asyl, vis- tats i . hade han inlett ett förhållande med en svensk kvinna och åberopade anknyt- ningsskäl. Han åberopade också anknytning till den svenska arbetsmarknaden. Eftersom han inte hade eller hade haft uppe- hållstillstånd kunde han inte beviljas uppehållstillstånd på grund av sin anknytning till den svenska arbetsmarknaden. Asylskäl ansågs inte finnas. Då det rådde oklarhet om sökandens identitet var inte heller anknytningen till den i bosatta kvinnan tillräcklig för att frångå huvudregeln om att tillstånd skall sökas från hemlandet. Ansökan avslogs därför. UN 22-92 Bifall till ansökan om permanent uppehållstillstånd då sökanden haft tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av s.k. upp- skjuten invandringsprövning samt fast anställning. har i några ärenden prövat om sökanden fått sådan annan särskild anknytning till som avses i 2 kap. 4 § p 4 UtlL. I ett ärende hade sökanden, en kvinna, haft tidsbegränsat uppehållstillstånd under på grund av anknytning, samt fast anställning i . Anknytningen hade senare brustit. Nämnden bedömde att de sociala skäl som hade anförts inte var tillräckligt starka för att hon på den grunden skulle medges tillstånd att stanna här men däremot att sökanden med hänsyn till den etablering i arbetslivet som hon då fått, borde beviljas permanent uppehållstillstånd. UN 37-93 Avslag på ansökan om arbetstillstånd avseende man som vistats här med tidsbegränsat uppehållstillstånd . Mannen A, och medborgare i , vistades i med uppehållstillstånd . Uppehållstillstån- det avsåg inledningsvis besök i och därefter vistelse som make till en kvinna med tidsbegränsad rätt att vistas här. Makans uppehållstillstånd löpte ut och hon återvände till hem- landet. A ansökte om arbets- och uppehållstillstånd grundat på arbetserbjudande. Han åberopade att han och makan tidigare vis- tats länge i landet. Han anförde vidare att han hade specialkunska- per för den erbjudna anställningen och att arbetsgivaren trots annonser inte hade fått lämpliga sökanden till hans tjänst. (en ordförande och två ledamöter) avslog ansökan efter att länsarbetsnämnden hade avstyrkt bifall till A:s ansökan om arbetstillstånd. UN:s beslut meddelades . UN 76-93 Avslag på ansökan om uppehållstillstånd då sökanden haft tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av s.k. uppskjuten invand- ringsprövning samt deltidsanställningar. I ett ärende där det förekom en s.k. brusten anknytning efter uppskjuten invandringsprövning hade sökanden, en man, vistats i under och haft deltidsanställningar. Detta ansågs inte tillräckligt för att grunda sådan särskild anknytning till som kan medföra uppehållstillstånd. Ansökan avslogs där- för. UN 77-93 Avslag på ansökan om förlängt arbetstillstånd avseende man som haft tidsbegränsat uppehålls- och arbetstillstånd . Mannen A, och medborgare i , vistades i med uppehålls- och arbetstillstånd . Han ansökte därefter i första hand om att beviljas permanent uppehållstillstånd och i andra hand förlängda tids- begränsade tillstånd. Han anförde att han hade etablerat sig på den svenska arbetsmarknaden och att han hade fått yrkesutbildning under sin anställning i . I åberopades ett intyg till styrkande av att A hade antagits till en ettårig kurs för heltidsstudier i . (en ordförande och ytterligare två leda- möter) avslog ansökan. 43-94 Bifall till ansökan om uppehållstillstånd på grund av lång vistelsetid och stark anknytning (humanitära skäl). Täckande av till- fällig brist på arbetskraft ansågs ej tillräckligt som skäl för det ursprungligen beviljade arbetstillståndet. Mannen A, och medborgare i kom till . Han beviljades ett tidsbegränsat uppehålls- och arbetstill- stånd t.o.m. . A:s hustru , och medborgare i , och beviljades uppehållstillstånd för studier t.o.m. samt uppehålls- och arbetstillstånd fr.o.m. t.o.m. . Under vistelsen i fick A och B barnet , medborgare i och vid tiden för den aktuella ansökan. Efter utvisningsbeslut av gav familjen in en ny ansökan som avslogs. Ytterligare en ny ansökan gjordes, vilken överlämnades till regeringen för prövning. Regeringen framhöll att något gästarbetarsystem inte skall före- komma i och att arbetstillstånd överhuvudtaget inte bör beviljas för täckande av tillfällig brist på arbetskraft utom då det är fråga om specialister eller nyckelpersoner eller internationellt utbyte i någon form. Regeringen konstaterade att något arbetstill- stånd aldrig borde ha beviljats i de aktuella fallen. Dock ansågs den tid som makarna vistats i förenat med den anknytning de fått till det svenska samhället tillsammans utgöra tillräckliga skäl för att bevilja uppehållstillstånd på humanitär grund. UN 215-94 Avslag på ansökan om uppehållstillstånd avseende ett par från som tidigare – i egenskap av asylsökande – meddelats undantag från kravet på arbetstillstånd. Mannen A, och hans fästmö B, , båda från , kom till . De ansökte om asyl bl.a. på grund av etniska trakasserier samt att A riskerade ett strängt straff efter att han olovligen uteblivit från militärtjänstgöring. De åberopade vidare att de rotat sig starkt i det svenska samhället, inte minst genom att A hade förvärvsarbetat och fått fast anställning. Asylskäl bedömdes inte föreligga. anförde vidare att undantagsmöjligheten från arbetstillstånd hade tillkom- mit för att bereda i första hand asylsökande möjlighet till meningsfull sysselsättning i . Undantaget upphörde emellertid att gälla vid ett lagakraftvunnet beslut i ären- det och kunde därigenom inte grunda någon rätt till bosättning. Inte heller kunde rätt till uppehållstillstånd grundas på en anställ- ning som möjliggjorts via undantagsbestämmelsen. Ansökan avslogs därför. UN 334-98 Bifall till ansökan om uppehållstillstånd av humanitära skäl. Då tidigare uppehållstillstånd för sökanden har grundats på annat än s.k. uppskjuten invandringsprövning har vistelsen i inte i sig grundat någon sådan särskild anknytning som berättigar till fortsatt uppehållstillstånd, oavsett att sökanden också arbetat här under förhållanden som inte stått i strid med utlänningslagen. Ärendet gällde en man som vistats i och som i första hand ansökt om asyl. Flyktingskäl ansågs dock inte finnas. Mannen åberopade även att han skulle beviljas fortsatt uppehålls- och arbetstillstånd med hänsyn till att han vunnit anknytning till genom etablering på arbetsmarknaden. fann att han inte kunde beviljas uppehållstill- stånd på den grunden, men att det vid en sammantagen bedömning, varvid särskilt beaktades den långa vistelsetiden samt den anknyt- ning han fick anses ha fått till svenska förhållanden, fanns humani- tära skäl enligt 2 kap. 4 § första stycket 5 UtlL. Mannen beviljades därför ett permanent uppehållstillstånd. UN 433-02 Bifall till ansökan om permanent uppehållstillstånd då sökanden haft tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av s.k. upp- skjuten invandringsprövning samt anställning. Etablering på den svenska arbetsmarknaden har ansetts föreligga. prövade i det rubricerade ärendet två fall rörande frågan om uppehållstillstånd med hänvisning till att sökan- den etablerat sig på den svenska arbetsmarknaden. I det första av dessa var det fråga om en man som beviljats uppe- hållstillstånd grundat på anknytning inom ramen för s.k. uppskju- ten invandringsprövning. Sedan anknytningen brustit ansökte han om fortsatt uppehålls- och arbetstillstånd och åberopade att han hade två fasta deltidsanställningar . Efter en samlad bedömning av omständigheterna i ärendet, varvid särskilt beaktades mannens etablering på den svenska arbetsmarknaden, beviljades han permanent uppehållstillstånd. I det andra ärendet hade sökanden vistats i , först med uppskjuten invandringsprövning på grund av anknytning. Sedan det första förhållandet brustit åberopade sökan- den anknytning till en ny man i . fann vid sin prövning av ärendet att det andra förhållandet inte framstod som seriöst och att sökanden inte kunde beviljas uppehållstillstånd under åberopande av denna anknytning. Däremot konstaterade nämnden att sökanden hade vistats legalt i och att hon hade anställning här. Vid en samlad bedömning av omständigheterna i ärendet, där sökandens etable- ring på den svenska arbetsmarknaden beaktades särskilt, beviljades därför permanent uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd som egen företagare. UN 245-94 Avslag på ansökan om uppehållstillstånd som egen företa- gare avseende man som haft tidsbegränsat uppehållstill- stånd med egen verksamhet. Mannen A, och medborgare i , vistades i med tidsbegränsade uppehållstillstånd för upprättande av affärsverk- samhet. Han ansökte därefter om uppehållstillstånd som egen före- tagare. då A haft tidsbegränsade uppehållstillstånd var han delägare i olika aktiebolag som ägnade sig åt import- och exportverksamhet. Utredning om företagens lönsamhet visade bl.a. låg omsättning och negativ lönsamhet samt att ett stort antal betal- ningsanmärkningar fanns registrerade beträffande båda företagen. Båda företagen var likvidationspliktiga på grund av brott mot aktiebolagslagens bestämmelser. Externa bedömningar av företagen talade för att tillräcklig lönsamhet inte skulle kunna uppnås. A invände bl.a. att han, delvis med hjälp av lånade pengar från släk- tingar i , hade investerat mycket pengar i bolagen och att bolagens avkastning skulle komma att öka. (en ordförande och ytterligare två leda- möter) fann vid en samlad bedömning att A hade åsidosatt de ele- mentära skyldigheter som åvilat honom i egenskap av företagare och att det därigenom saknades förutsättningar att bevilja honom uppehållstillstånd som egen företagare. UN 368-99 Avslag på ansökan avseende familj med två barn där maken ansökt om uppehållstillstånd som egen företagare. Mannen A, och medborgare i , kom till med tidsbegränsat uppehållstillstånd för studier. A:s hustru , och medborgare i , kom till och fick tidsbegränsat uppehållstillstånd såsom anhö- rig till A. Tiden för A:s och B:s uppehållstillstånd löpte ut vid års- skiftet 1994/95. Under vistelsen i fick makarna barnet , född och barnet , född . Vid tiden för prövningen av den aktuella ansökan var B gravid med ytterligare ett barn. ansökte A och B om permanent uppehållstillstånd, A i egenskap av egen företagare. A anförde att han hade bildat ett aktiebolag och att familjen skulle kunna försörja sig genom inkomsterna från detta. A anförde att omsättningen i bolaget upp- gick till och beräknades öka till . Rörelsen medgav ett löneuttag på , vilket familjen ansåg tillräckligt för att klara sig på. (en ordförande och ytterligare två leda- möter) hänvisade till Statens invandrarverks interna riktlinjer för prövningen av uppehållstillstånd avseende utländska medborgare som vill bli egna företagare i . Dessa riktlinjer innebar bl.a. att sökanden måste kunna styrka tillgång till kapital som behövs för att köpa företaget. Vidare måste sökanden kunna styrka sin för- sörjning genom egna medel under . Försörjningskravet skulle motsvara normer för skälig levnadsnivå (socialbidrag) samt boendekostnad, i förekommande fall för hela familjen. konstaterade att den lön som A uppgav sig kunna ta ut från företaget – – understeg social- styrelsens riksnorm för skäliga levnadskostnader för en familj av aktuell storlek. Därutöver tillkom även boendekostnader. ansåg alltså att A inte visat att försörjningskravet var uppfyllt. Inte heller ansågs de handlingar som hade getts in i ärendet tillräckliga som underlag för att kunna göra en företags- ekonomisk bedömning. Enbart den omständigheten att familjen vistats i ansågs inte utgöra tillräcklig grund för uppehållstillstånd av humanitära skäl. Någon särskild anknytning till svenska förhållanden hade inte åberopats och en direkt förfrå- gan om barnen hade anpassat sig till svenska förhållanden hade lämnats obesvarad. Inte heller hade det framkommit att barnens psykosociala utveckling skulle bli bestående skadad genom en flyttning till . Ansökan avslogs därför. På grund av den långa vistelsetiden i samt den beräknade nedkomsten för- ordnades dock om uppskov med verkställighet av beslutet. Uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl (klagorätt). UN 360-99 Avslag på ansökan om uppehållstillstånd med anställning som åberopad grund efter tidigare avslag på ansökan om arbetstill- stånd. Mannen A, och medborgare i , beviljades tidsbegränsat uppehålls- och arbetstillstånd på grund av arbets- marknadsskäl. ansökte han om tillstånd för bosättning i och åberopade arbetsmarknadsskäl. Aktuell anställning var i en muslimsk församling där A tidigare verkat. Enligt uppgifter från Arbetsförmedlingen hade inga andra sökande anmält sig till tjäns- ten. avstyrkte ansökan och Statens invandrar- verk () avslog densamma. anförde att det saknades anled- ning att bevilja A uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl, efter- som ansökan om arbetstillstånd hade avslagits. framhöll att SIV:s beslut i fråga om arbets- tillstånd inte fick överklagas. Eftersom där- med inte var behörig att pröva frågan om arbetstillstånd, kunde A heller inte beviljas uppehållstillstånd med den åberopade anställ- ningen som grund. Ansökan om uppehållstillstånd avslogs därför. Uppehållstillstånd för arbetstagare. EES-medborgare och med- borgare i UN 258-95 Avslag på ansökan om uppehållstillstånd som arbetstagare då åberopade tillfälliga anställningar haft en alltför begränsad omfatt- ning och uppgifterna om heltidsanställning varit alltför vaga. I ett beslut från hade sökanden, en man från , gjort gällande att han dels hade haft tillfälliga och oregelbundna anställningar hos två olika arbetsgivare i , dels att han hade en heltidsanställning hos en tredje svensk arbetsgivare. Av de två tillfälliga anställningarna hade den ena, enligt sökandens egna uppgifter, upphört vid tiden för nämndens beslut. Hos den andra arbetsgivaren hade sökanden haft tillfälliga timanställningar , motsva- rande . Detta ansågs, enligt terminologi, vara verksamhet av marginell och underordnad bety- delse och kunde inte kvalificera sökanden som arbetstagare. Det bolag som var arbetsgivare för heltidsanställningen fanns inte regi- strerat i något avseende hos skattemyndigheten. Utlänningsnämn- den ansåg mot den bakgrunden att uppgiften om arbete inte kunde bedömas som trovärdig och lämnade den utan avseende. Vid en helhetsbedömning ansågs sökanden alltså inte falla under begreppet arbetstagare i den mening som avses i artikel 48 i . Han tillhörde därmed inte den krets av personer som fördraget och avser att garantera fri rörlighet för och bedömdes inte vara berättigad till uppehållstillstånd enligt 3 kap. 5 a § UtlF. Uppehållstillstånd för egen företagare, och medborgare i UN 230-94 Bifall till ansökan om uppehållstillstånd för egen före- tagare trots motstående omständigheter Skillnaden i prövningen mellan EES-medborgare och schwei- ziska medborgare respektive andra medborgare åskådliggörs genom rubricerat beslut från , där i tiden före EES-anslutning hade avslagit en ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd från en italiensk medborgare. Migra- tionsverket anförde att mannen inte hade visat att han uppfyllde försörjningskravet för egen företagare. Dessutom hade han dömts för brott, grov stöld från arbetsgivaren, under sin vistelse i . Vid tiden för prövning hade tillträtt . Mannen hade gett in identitetshandlingar och en handling som visade att han var egen företagare. Detta utgjorde då grund för att ändra beslut och mannen beviljades ett femårigt uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd för arbetstagare eller egenföretagare enligt EU:s associeringsavtal UN dnr 02/06563 och 02/08325 (stornämndsbeslut). Avslag på ansökan där sökanden åberopat EU:s associeringsavtal med respektive som grund för att få arbeta i som anställd respektive egen företagare har i de två rubricerade stornämndsbesluten prövat invändningar om associeringsavtal, dvs. tillämpning av Europaavtalen mellan EU och kandidatländer, i dessa fall gällande sökande från och . Det ena beslutet gällde en polsk medborgare som hade anställ- ning i och ansökte om förlängning av sitt uppehållstillstånd. Sökanden åberopade associeringsavtal som grund för för- längningen. avstyrkte ytterligare tillstånd. avslog ansökan och beslutade om utvisning. konstaterade att associeringsavtalet inte medför någon rätt att uppehålla sig i eller få uppehållstill- stånd här och att sökandens rätt till arbets- och uppehållstillstånd skall prövas enligt utlänningslagen. Då det saknades skäl att bevilja uppehållstillstånd avslogs överklagandet. Det andra beslutet gällde en litauisk medborgare som åberopade att han hade rätt att verka som egen företagare i med stöd av associeringsavtal. avslog ansökan och beslutade om avvisning med omedelbar verkställighet. fastställde avvisningsbeslutet men upphävde förordnan- det om omedelbar verkställighet. Nämnden påpekade att det följer av det aktuella att nationella bestämmelser skall tillämpas angående rätten till inresa, uppehåll och arbete. Vid en samlad bedömning av omständigheterna ansåg nämnden att sökan- den var att betrakta som arbetstagare och att han därför skulle vara skyldig att ha arbetstillstånd. Praxissammanställning, humanitära skäl för uppehållstillstånd Vårdbehov m.m, barn UN 15-92 Bifall – trots att familjen hållit sin undan – till ansökan avseende minderåriga barn som till följd av pressande psykiska för- hållanden utanför sitt hemland blivit i stort behov av barnpsykiatrisk vård. Familjen från Kosovo, makar med fyra minderåriga barn i åldrarna 16, 13 10 och reste in i och ansökte om asyl här sedan de avvisats från . Familjen anförde också humanitära skäl för att få stanna. De hade tidigare ansökt om asyl här och fått avslag på sin ansökan dels , dels . Familjen hade även ansökt om asyl i och . Ansökningarna hade avslagits. I ärendet framgick att familjen hade hållit sig undan långa tiden såväl i som i . Sedan () avslagit deras ansökan över- klagade familjen avvisningsbeslutet. Makarna åberopade bl.a. sex läkarintyg avseende barnens hälsotillstånd samt uppgifter om bar- nens skolgång. UN fann att de asylskäl som hade framförts i ärendet, särskilt mot bakgrund av att makarna hade givit in en falsk handling, brast i trovärdighet och att familjen inte var att anse som flyktingar. UN, som menade att familjen enbart med hänsyn till barnen kunde beviljas uppehållstillstånd, upphävde avvisningen och anförde: Det framgår av det ingivna medicinska materialet att barnen är i stort behov av barnpsykiatrisk vård samt att deras nuvarande psykiska status är en direkt följd av att de levt under pressande psykiska förhållanden i samband med vistelsen utanför hemlandet. Deras nuvarande förhållan- den är av sådan art att det skulle strida mot humanitetens krav att , vistelse i osäkerhet utanför hemlandet, tvångsvis förflytta dem till Kosovo, där adekvat psykiatrisk behandling inte heller torde Å andra sidan måste framhållas att det i den före- liggande situationen, dvs. när en utlänning håller sig undan verkställig- het av en avvisning eller utvisning, normalt inte bör komma i fråga att låta utlänningen stanna kvar i landet trots preskription. Härtill kom- mer att den enda omständigheten som talar för att familjen skall få stanna kvar i landet – barnens nuvarande tillstånd – uppstått som en följd av just det förhållandet att familjen inte brytt sig om att efter- komma det utvisningsbeslut som meddelades av regeringen . UN:s beslut meddelades . 10-93 Avslag på ansökan avseende familj från med två barn , båda lidande av blödarsjuka. Kvinnan , , och hennes två söner kom till och ansökte om uppehållstillstånd för läkarvård för barnen.