frs · GS121987 · 2005-08-15 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:1987 om GMO och nationell rätt har frågat mig hur jag har resonerat för att komma fram till ställningstagandet att skulle lägga ned sin röst i miljörådet om upphävande av tillfälliga nationella förbud för import av vissa GMO. , , , och har möjlighet att upprätthålla nationella förbud mot import och användning av en rad gemenskapsgodkända GM-grödor. Detta enligt ett numera upphävt utsättningsdirektiv (90/220/EEG). Det nuvarande utsättningsdirektivet, 2001/18/EG, ställer bland annat högre krav på övervakning av i miljön utsatta GMO. Enligt detta direktiv krävs även en ny bedömning av de GMO som har blivit godkända för import och användning i gemenskapen genom det förra utsättningsdirektivet. Bägge direktiven innehåller en skyddsklausul, där medlemsstaterna kan få undantag från skyldigheten att acceptera import av en inom unionen godkänd GMO. Under det förra utsättningsdirektivet var kravet för att kunna åberopa skyddsklausulen, att medlemsstaten hade grundad anledning att anta att en produkt utgjorde en risk för människors hälsa eller miljö. Det nuvarande utsättningsdirektivet har en betydligt striktare hållning till när skyddsklausulen kan tillämpas av medlemsstaterna. Bland annat måste den medlemsstat som åberopar skyddsklausulen kunna motivera sitt ställningstagande. Dessutom måste nya och kompletterande data kunna presenteras vilka visar att det kan antas vara en risk för människors hälsa eller för miljön. De berörda medlemsstaterna har åberopat skyddsklausulen i det nya utsättningsdirektivet. Medlemsstaterna har enligt EFSA, men även enligt svensk behörig myndighet, inte kunnat presentera nya och kompletterande data som skulle kunna motivera undantag för dessa länder. Detta krävs av lagstiftningen. Den gemensamma lagstiftningen har förhandlats fram av medlemsländerna och är således en gemensam vilja inom unionen. Regeringen anser därför att det är viktigt både ur ett trovärdighetsperspektiv och ur ett rättsligt perspektiv, att denna lagstiftning följs av medlemsstaterna. från denna synvinkel och i enlighet med de behöriga myndigheternas bedömningar anser regeringen att de berörda medlemsstaterna inte uppfyller de krav som ställs genom lagstiftningen för att kunna fortsätta inneha nationella förbud mot dessa GM-produkter. Å andra sidan, bestäms enligt utsättningsdirektivet, att GM-produkter godkända genom det gamla utsättningsdirektivet ska genomgå en förnyelse av medgivanden . I denna förnyelse av medgivanden ska hänsyn tas till utfallet av övervakningsplanen. Den kommande översynen av dessa GM-produkter skulle kunna ge svar om nya uppgifter har framkommit gällande risker för hälsa eller miljö. Regeringen anser att det därför hade varit lämpligare för kommissionen att invänta denna utvärdering innan beslut fattas om de nationella undantagen. Regeringen är av den meningen att gemenskapen ska ta ställning till om en GM-produkt ska få importeras till den europeiska marknaden, men har varje medlemsstat rätt att under vissa förutsättningar kunna åberopa skyddsklausulen. Regeringen har, vid bedömningen av ärendet, tagit i beaktande subsidiaritetsprincipen och respekten för de enskilda medlemsstaterna samt även hänsyn till det gemensamma regelverket där de berörda medlemsstaterna inte har uppfyllt de krav som ställs. Slutsatsen var därför att lägga ned min röst vid omröstningen i miljörådet . Regeringens ställningstagande att lägga ned rösten innebär att vi värnar för det gemensamt framförhandlade regelverket inom unionen som vi respekterar de enskilda medlemsländerna och subsidiaritetsprincipen.