prot · GS0989 · 2005-03-11 00:00:00 — Det skulle betyda oerhört mycket för de berörda människorna. 44 Statsrådet (): Det är en viktig fråga som tar upp. Det är något av grundfundamentet i en demokrati att inte utsättas för hot eller repressalier när man jobbar i en myndighet och jobbar för människors väl och ve. Jag tycker att de fall som tar upp och de fall som jag själv har erfarenhet av utifrån mitt kommunala perspektiv är så allvarliga att det stundom också finns skäl att kanske ta upp frågan om ett utvidgat sekretesskydd. Detta sekretesskydd har ofta givits till poliser och åklagare, men när sociala myndigheter och tjänstemän inom överförmyndarnämnder också utsätts för denna typ av hot kan det finnas skäl att ställa frågan om ett utvidgat skydd. Det måste alltid vägas mot offentlighetsprincipen i varje enskilt fall jag vill ändå lyfta med detta. Jag ser med spänning fram emot den utredning kring förtroendevaldas situation som kommer att presenteras . Vi kommer att få ett delbetänkande där vi tittar på hotbilden, och visar det sig att denna ökar är det ett väldigt allvarligt hot mot svensk demokrati, skulle jag vilja säga. tar ju i sin förfrågan upp också tjänstemän, och jag tror att när man tittar på hotet mot förtroendevalda finns där också underliggande ett hot mot tjänstemän. Inte sällan delegeras ju mycket av myndighetsutövning och beslutsfattande till tjänstemän, och det är de som ofta har att möta allmänheten. Det är alltså väldigt viktiga frågor som tar upp. Jag skulle dock vilja säga att upplever man som tjänsteman detta på en arbetsplats gäller också arbetsmiljölagen. Arbetsgivaren har en skyldighet att ombesörja arbetsmiljön på arbetsplatsen. Om man upplever dessa hot ska man också göra polisanmälan, och detta faller då under . Jag tror att det är viktigt att uppmärksamma detta och att inte dra sig för att göra en dylik anmälan. 45 (): Jag instämmer i att offentlighetsprincipen är oerhört viktig och att man givetvis inte ska ändra eller göra undantag i denna utan synnerliga skäl. har man dock funnit att det finns speciellt utsatta positioner där man gör detta undantag. Och det är alltså inte undantag för var dessa personer arbetar eller hur man kommer i kontakt med dem på arbetet, utan det gäller hemuppgifter. Man får helt enkelt söka dem på arbetstid och inte i deras hem. Exempel från rättsväsendet är domare, åklagare och poliser. Till och med parkeringsvakter kan få detta skydd, liksom anställda hos kronofogden. Det finns ett antal undantag där man bedömt att trycket är extra hårt mot dessa verksamheter, men tyvärr har tjänstemännen vid överförmyndaren fallit mellan stolarna. Jag kan tänka mig att det beror på att detta i första hand bärs upp av just förtroendevalda. män är förtroendevalda, överförmyndaren själv är förtroendevald, men i medelstora och större kommuner finns också ett flertal, fler eller färre, tjänstemän inblandade. Det är viktigt att de har samma skydd som andra utsatta tjänstemän inom andra myndigheter. Jag instämmer i att det är viktigt att göra polisanmälan, inte minst för att samla bevis de här hoten är ju återkommande så att man kan få en fällande dom och framför allt få slut på trakasserierna. Men tyvärr är detta inte förebyggande. Det förebyggande är att dessa uppgifter från början aldrig lämnas ut så att detta problem inte behöver uppstå. De tjänstemän jag talat med säger att de förstår att man aldrig helt kan undanröja risken för hot, med tanke på vilka personer man har hand om människor med grava psykiska störningar, människor med missbruksproblem och människor som av olika anledningar inte klarar av sin ekonomi. Det är självklart att det kan uppkomma hot på grund av detta. Men som en uttryckte det: Någon kan ju vara så angelägen att komma åt mig att denna person är beredd att stå utanför kontoret och vänta när jag slutar jobbet. Den risken kan jag inte undanröja. Då ska jag inte ha det här jobbet, för den risken finns alltid. Någon kan alltså följa efter en hem och på det sättet ta reda på adressen, men de flesta gör sig inte det besväret. De är inte angelägna om att komma åt just denna tjänsteman utan vilken som helst. De vill kräva sin rätt, och då försöker de på alla sätt. Ofta ringer man till kommunen, sade hon, och får där ut hemtelefonnummer, adress, cv och så vidare. Många fall av hotfulla situationer skulle alltså kunna undanröjas genom att dessa uppgifter från början aldrig lämnades ut. Det är en liten åtgärd som ändå skulle kunna åstadkomma väldigt mycket positivt för de här människorna, som känner sig väldigt hotade och utsatta . 46 Statsrådet (): Återigen: Det är bra att tar upp de här frågorna. Jag tror att det i samband med de olika delbetänkanden som kommer från utredningen om hot mot förtroendevalda kommer att finnas anledning att fortsätta den här diskussionen och då också inbegripa tjänstemän i den. När det gäller överförmyndarnämnderna, som tar upp, har vi inte fått in någon ansökan om att få en utvidgad personalsekretess. Hur en sådan skulle behandlas kan jag inte yttra mig om, men vi har alltså inte sett eller fått underlag för att det skulle finnas en förstärkt hotbild och ett ytterligare motiv att höja sekretessen på överförmyndarnämnderna och bland deras tjänstemän. Får vi det får vi naturligtvis ta ställning till detta. Jag kan också säga att det har skickats ut en bra, tycker jag, information från Säkerhetspolisen om säkerhet, hur man arbetar med säkerhet och hur man ska arbeta med säkerhet ute i kommuner och landsting. Men i övrigt är det en prövning mellan offentlighet och sekretess, där regeringen för att fatta beslut om en ytterligare förstärkning av sekretessen måste ha ett underlag. Är det så att själv har kännedom om det här uppmanar jag henne att via sina kanaler komma in med en begäran om detta så får vi pröva det i särskild ordning. 47 (): Jag tackar för det beskedet. Jag ska givetvis uppmana dem jag har varit i kontakt med att anmäla det här och hoppas att det leder till resultat så snabbt som möjligt. Jag hoppas också att skydd även innefattar tjänstemännen så att dessa inte faller mellan stolarna, vilket är lätt hänt. Det finns ytterligare en aspekt på det här. Som förtroendevald har man som regel inte reglerad arbetstid utan man förutsätts kunna jobba nästan närsomhelst . Det innebär exempelvis om man sitter i en stadsdelsnämnd i en kommun att människor ofta ringer och det är önskvärt att man ska vara tillgänglig. Även om man träffar på någon i mataffären ska man kunna inleda ett samtal. Men som tjänsteman har man ju reglerad arbetstid. Därmed blir det ännu mer betungande om samma människor man träffar på sitt jobb även kan söka en i bostaden. Det kanske till och med kan uppkomma diskussion om övertidsersättning och det obehag naturligtvis som detta innebär. Så det finns många dimensioner av det här som ger anledning till ett sekretesskydd. Men den viktigaste faktorn är ju den personliga tryggheten. Jag har talat med tjänstemän som är alldeles förtvivlade. De säger att hade de vetat det här hade de aldrig valt det yrket, för att känna en ständig oro för att ens små barn ska utsättas för våld och att få dessa återkommande hot känns omänskligt. Jag ska givetvis säga till de här människorna att göra en anmälan så att detta så snabbt som möjligt ska lösas. Givetvis är det i de fall där den enskilde kan hotas av att personuppgifterna lämnas ut som detta undantag i offentlighetsprincipen ska råda. Men problemet är att dessa tjänstemän vittnar om att kommunen känner sig tvingad att lämna ut uppgifterna. Så det skulle bara behövas ett sådant undantag. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2004/05:418 om finlandssvenskarnas status 48 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att klarlägga finlandssvenskarnas status. Som framför utgör finlandssvenskarna i en stor minoritetsgrupp, och liksom andra minoritetsgrupper berikar finlandssvenskarna vårt mångkulturella . Finlandsvenskar är däremot inte en av de fem grupper som erkände som nationella minoriteter i samband med att ratificerade konventioner om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Vid den bedömning som låg till grund för beslut om vilka grupper som erkändes som nationella minoriteter i fästes stor vikt vid att gruppen hade sitt eget språk. Att finlandssvenskarna inte är en nationell minoritet är också anledningen till att inte beviljas bidrag från det anslag som regeringen fördelar till nationella minoriteter för att stärka deras inflytande. fördelar bidrag till organisationer bildade på etnisk grund enligt de regler som gäller i det nuvarande bidragssystemet och som både regering och riksdag står bakom. Enligt dessa regler kan en organisation beviljas verksamhetsbidrag om organisationens aktiviteter är av integrationsfrämjande karaktär. har inte beviljats verksamhetsbidrag från , vilket beror på att har bedömt att organisationens verksamhet i för liten utsträckning omfattar integrationsfrämjande aktiviteter. Att organisationen inte har beviljats verksamhetsbidrag är alltså inte kopplat till finlandssvenskarnas status som grupp. är en av flera organisationer bildade på etnisk grund som får lägre bidrag från jämfört . Orsaken är i flera fall den bedömning som har gjort av organisationernas verksamhet i förhållande till de bestämmelser som reglerar stödet till organisationer bildade på etnisk grund. Dessa organisationer ställs därmed inför en ändrad ekonomisk situation och jag har förståelse för att det kan vara problematiskt. En parlamentarisk kommitté kommer att tillkallas som ska göra en översyn av integrationspolitikens mål, inriktning, organisation och effektivitet. Som en del av uppdraget ska kommittén lämna förslag på utformning av ett framtida bidragssystem för organisationer bildade på etnisk grund samt en lämplig bidragsfördelande myndighet. Sammanfattningsvis upplever jag inte att finlandssvenskarnas status som grupp är oklar. Däremot är jag medveten om att , liksom flera andra organisationer bildade på etnisk grund, har fått ändrade ekonomiska villkor. Frågan om det statliga stödet till sådana organisationer kommer därför också att utredas. 49 (): Tack, statsrådet, för svaret på min interpellation. Ramkonventionen för skydd av nationella minoriteter antogs . Det är en relativt sen tidpunkt för att uppmärksamma att vi har behov av att föra en minoritetspolitik och inte som tidigare i alla lägen en integrationspolitik. Kriterierna som pekades ut var att det skulle vara en grupp med uttalad samhörighet som till antalet i förhållande till resten av befolkningen har en icke-dominerande ställning i samhället: religiös, språklig, traditionell eller kulturell tillhörighet, självidentifikation, historiska eller långvariga band till . Det uttalades från den här kammaren när det begav sig att endast ett av de uppräknade särdragen måste föreligga när man gjorde ett sådant här urval. riksdags majoritet tog ett beslut om minoritetsspråkskonvention. Måhända gick där alltför mycket samman så att man inte såg hur man skulle bedöma ramkonventionen på egna grunder utan man fastnade och lät språkkonventionen vara vägledande också för bedömningen av nationella minoriteter. I en av de minoritetsgrupper som pekades ut valde man från statsmaktens sida, genom den här kammarens majoritet, att göra ett gränssnitt, inte utifrån självidentifikationen utan utifrån språk. Den här kammaren delade sverigefinländarna i två grupper. I strid med den signal som hade kommit under utredningsarbetet, i strid med den tydliga självidentifikation som hade pekats ut valde den här kammarens majoritet att säga att den finskspråkiga delen av den här gruppen var en minoritet och gavs minoritetsstatus, medan den svenskspråkiga delen inte hade någon minoritetsprofil alls. Något märkligt, för då bortsåg man ju från alla de andra kriterierna som är så tydliga i ramkonventionen. har vi erfarenhet av det här arbetet. Och jag tycker att det har hänt en del positivt, ska jag säga, när man för över minoritetsfrågorna till den sida i departementet som handhar demokrati och mänskliga rättigheter. Men jag blir bekymrad när statsrådet säger att han inte upplever att finlandssvenskarnas status som grupp är oklar. Är det inte just det som är ett faktum om man utgår från vad de berörda själva säger. Respekterar statsrådet det faktum att Sverigefinländarnas delegation enhälligt antog en resolution, en samlad uppfattning om att sverigefinländarnas minoritetsstatus bör gälla alla sverigefinländare, oavsett modersmål? KU:s uppföljning har också visat tydliga signal när det gäller att man måste ta fasta på självidentifikationen och att det är viktigt med delaktighet och deltagande. Ändå säger statsrådet att han inte upplever någon oklarhet, medan de berörda, de som själva urskiljer sin identitet, uppfattar detta mycket tydligt och anser att det är näst intill en diskriminerande handling som har begåtts. Är statsrådet beredd att se över den här frågan, till exempel ge ett tilläggsuppdrag till en utredning som granskar förvaltningsområdet ? 50 Statsrådet (): har efter noggrann prövning beslutat vilka grupper som ska erkännas som nationella minoriteter. valde också att ha ett eget språk som ett tungt vägande skäl. Det fanns alltså andra grupper som ville bli nationella minoriteter, och en del av politiken är att sätta gränser. Det är ibland svårt, men jag har inte för avsikt att med det underlag som anför försöka få att ompröva sitt beslut. Det råder heller ingen oklarhet, såsom jag ser det, när det gäller Finlandssvenskarnas status som en organisation bildad på etnisk grund. Jag kan förstå det problem som uppstår vid minskade bidrag. Eftersom nämnde Sverigefinländarnas delegation kan jag meddela att fattades ett beslut att ge Sverigefinländarnas delegation i stöd. Sverigefinländarnas delegation har själva valt att organisera sig så att man består av både och . Därmed har man på eget sätt också sett till att en del av resurserna kommer finlandssvenskarna till del. I övrigt tror jag också att det är bra att finlandssvenskarnas organisation följer de direktiv som regeringen och har antagit när det gäller att dela ut bidrag till organisationer på etnisk grund. Vi har många olika invandrargrupper som har kommit till senare än finlandssvenskarna som också ansöker om dessa medel. I det första rummet är det viktigt att uppfylla de krav som regering, riksdag och har att följa när det gäller att ge verksamhetsbidrag till organisationer på etnisk grund. Ett grundelement i det verksamhetsbidraget är att man ska ägna sig åt den typen av verksamhet som också främjar integrationen. När det gäller rena kulturbevarande projekt är det snarare som man kan använda sig av. Den besvikelse som finns hos sverigefinnarna när det gäller att inte ha fått bidrag från kan man komma runt om man ser till att följa de direktiv som gäller för det anslaget. 51 (): Är statsrådets uppfattning att samspråkiga grupper speglar samma kultur? Vill ministern hävda att australier och amerikaner har samma kultur och traditioner för att de talar samma språk? Verkligheten torde vara mycket mer mångfasetterad än så, fru talman. Självidentifikationen är en oerhört viktig faktor när vi pratar minoritetspolitik. Det här är den enda nationella minoritetsgruppen där statsmakten tagit sitt tolkningsföreträde till att skära bort ungefär en fjärdedel en femtedel av gruppen genom att själv kräva att få göra gränsdragningen. Det är också den enda nationella minoritet i där statsmakten explicit kräver att minoritetsrepresentanterna ska ha motsvarande minoritetsspråk enligt minoritetsspråksstadgan som sitt modersmål. Vi kräver inte att samer ska tala samiska, att tornedalingarna ska tala meänkieli, att romer ska tala chib eller att judar ska tala jiddisch som sitt modersmål för att få ingå i den nationella minoriteten. I själva verket, fru talman, är det utmärkande för etniska grupper att de uppvisar olika kännetecken i varierande grad och att det inom grupperna finns en variation över vilka kännetecken som enskilda gruppmedlemmar uppvisar. Är det inte, fru talman, hög tid att göra en hel nationell minoritet av sverigefinländarna och rätta till det misstag som många ser begicks 1999? Jag är väl medveten om att beslutet har funnits, men är det möjligt att ändra? Vi tittar nu på förvaltningsområdet. Vi tittar på samiska språken. Låt oss också titta på hela gruppen, som uppenbart självidentifierar sig och utifrån kulturell utgångspunkt har oerhört starka band och klassificeras som nationell minoritet. Jag har en kort fråga när det gäller det ekonomiska stödet. I det här sammanhanget visar det sig hur konstigt det har blivit. Statsrådet och regeringen ser inte dessa som en del av en nationell minoritet. Statusen är klar. Det är en invandrargrupp som ska integreras i det svenska samhället. Det är därför som man hänvisas till och anslag 10:2. Det är därför som de blev kvar när man från regeringens sida valde att dra ned det anslag som tidigare hade tilldelats denna grupp, det vill säga finlandssvenskarna, hela minoritetsgruppen på . drog man ned anslaget med 2 ½ miljoner i årets budget för att lägga det separat i anslaget för åtgärder för nationella minoriteter. Därmed blir det en grupp kvar där regeringen uppenbarligen anser att det är viktigt att de integrerar sig i det svenska samhället. Statsrådets och regeringens budskap till den finlandssvenska minoriteten i är att integrera sig i svenska samhället och att söka bidrag på de grunderna. Då får de stöd, medan deras sverigefinländska syskon, den finskspråkiga delen, får stöd enligt anslag 47:2 Nationell minoritet. Märker inte statsrådet , fru talman, hur konstigt det här har blivit? Låt oss i stället skapa en hel grupp utifrån utgångspunkten självidentifikation och utifrån de kriterier som ramkonventionen markerar. 52 Statsrådet (): har beslutat om vilka grupper som ska vara nationella minoriteter. Om det skulle vara som säger, att det är en homogen grupp som bara har den skillnaden att de talar olika språk, frågar man sig varför det finns ett sverigefinskt riksförbund och ett finlandssvenskt riskförbund. Då skulle det finnas bara ett riksförbund. I övrigt delar jag naturligtvis uppfattningen att man kan tala samma språk och ha olika kulturella traditioner. Men jag ser inte detta som ett stort problem, annat än att man alltid måste göra avvägningar. Om alla grupper ville bli nationella minoriteter, då skulle vi alla kunna dela in oss i nationella minoriteter. Men har tittat på de grupper som behöver extra stöd, extra skydd, extra resurser för att bevara sitt språk. Med det sättet att titta på vilka som skulle bli nationella minoriteter kom den finlandssvenska gruppen inte med. Däremot finns det möjlighet för den finlandssvenska gruppen att söka bidrag inom andra områden. Men man blev inte nationell minoritet. Jag har inte för avsikt att ompröva det beslutet. 53 (): Jag förstår och hör vad statsrådet säger, att han inte är beredd att ompröva beslutet. Från KU:s sida jobbar vi nu med en uppföljning av den förda minoritetspolitiken. Vi noterar naturligtvis en rad olika faktorer i sammanhanget. Språket är ett av de kriterier som lyfts fram och som minoritetsspråkkonventionen syftar till att hävda. Men ramkonventionen, fru talman, pekar också ut en rad andra kriterier. har skrivit under den ramkonventionen utan reservationer. Det innebär att pröva traditioner och kultur. Vad skiljer enligt regeringens bedömning, fru talman, den sverigefinländska gruppen som talar finska från den sverigefinländska gruppen som talar svenska när det gäller traditioner och kultur som innebär att man från statsmaktens sida, i strid med självidentifikationen, gör ett gränssnitt på detta sätt? Det finns inget underlag i de utredningar som finns. Det finns inget underlag i det beslut som togs i som är tydligt i den delen. Remissinstanserna var då ganska tydliga och pekade på problematiken, fru talman. Det verkar ändå som att statsrådet till synes envetet håller fast, i stället för att se att det nu har hänt en del och säga låt oss gå vidare, låt oss öppna upp och låt oss åtminstone titta på frågan. Om vi ska göra minoritetspolitiken rikare, om vi ska göra 2006 till ett mångkulturellt år, låt oss då öppna upp och ge ett tilläggsuppdrag till den utredning som redan nu granskar och försöker läka det samiska språket, som försöker läka förvaltningsområden, att också titta på möjligheterna att hela den grupp som sverigefinländarna utgör, oavsett modersmål, utifrån självidentifikation och utifrån ramkonvention, fru talman. 54 Statsrådet (): Om vi inte skulle ge vårt stöd också till den finlandssvenska gruppen skulle vi inte heller ge det stöd i organisationsbidrag som vi ger till den finlandssvenska gruppen. Det är klart att vi ser att det finns ett behov av stöd, och vi ger det också gärna till den gruppen. När det gällde att bestämma vilka som skulle bli de nationella minoriteterna var språket en avgörande skillnad. Det finns väldigt stora likheter mellan svenskar i övrigt och dem som är sverigefinnar och dem som är finlandssvenskar. Men en avgörande skillnad var språket, och det var det som lyfte upp som en del när det gällde att pröva vilka som skulle bli nationella minoriteter. Jag för också en dialog med KU, som följer de här frågorna. Skulle det visa sig att det finns andra parametrar som i avgörande delar skiljer dessa grupper och som gör att de har behov av speciella stöd, om det kommer fram den typen av uppgifter, får man naturligtvis överväga sina beslut. Men några sådana uppgifter föreligger inte, och därför har jag inte heller för avsikt att ompröva det beslut som har tagit. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Anmälan om inkomna uppteckningar från EU-nämndssammanträde vice talmannen anmälde att uppteckningar från sammanträde inkommit. Anmäldes och bordlades Framställning 2004/05:RB1 Årsredovisning för riksbank för Sammansatta utrikes- och socialutskottets betänkande 2004/05:USoU1 Globala smittsamma sjukdomar betänkande 2004/05:NU10 Regelförenkling betänkande 2004/05:LU20 Nya regler om dödförklaring betänkanden /05:KU29 arbetsformer 2004/05:KU15 arbetsformer förenklad ordning 2004/05:KU27 Fri- och rättighetsskyddsfrågor 2004/05:KU17 Fri- och rättighetsskyddsfrågor förenklad ordning betänkande 2004/05:SfU9 Pensionssystemet 14 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2004/05:456 av ()till statsrådet 2004/05:457 av ()till statsrådet inom Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 15 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2004/05:1208 av () till näringsminister av bidrag till SSU 2004/05:1209 av ()till näringsminister bidrag till SSU 2004/05:1210 av ()till justitieminister för måltider på kriminalvårdsanstalter 2004/05:1211 av ()till justitieminister för studerande på anstalt 2004/05:1212 av ()till statsrådet av underårig 2004/05:1213 av ()till statsrådet stöd till klimatinvesteringsprogram 2004/05:1214 av ()till statsrådet avfallshantering /05:1215 av ()till utbildnings- och kulturminister av ansökan om universitetsstatus 2004/05:1216 av ()till jordbruksminister i bilannonser 2004/05:1217 av ()till statsrådet studenters möjlighet att studera utomlands /05:1218 av ()till samhällsbyggnadsminister brandvarnare Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 16 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 10 § anf. 43 (delvis) och av andre vice talmannen därefter till sammanträdets slut.