prot · GT0912 · 2005-10-11 00:00:00 — 1 § Svar på interpellation 2005/06:12 om fängslade utan rättegång i 1 Utrikesminister (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta inom EU och för del för att de ministrar och ämbetsmän som på ett rättsvidrigt sätt arresterats och fängslats i försätts på fri fot. Vidare frågar vilka ytterligare initiativ jag avser att ta för att förmå den eritreanska regimen att frige den svenske journalisten . Jag delar oro över situationen i . Rapporter visar på fortsatta inskränkningar i yttrandefrihet, religionsfrihet och inom andra områden i . Den grupp politiska ledare och journalister som hålls fängslade vägras fortfarande åtal och rättegång och saknar all kontakt med omvärlden. Förutsättningarna för hjälporganisationer och enskilda organisationer att verka i har försämrats ytterligare. Regeringens syn på detta och den allmänna situationen vad gäller mänskliga rättigheter i har jag redogjort för i denna kammare. Regeringen tar regelbundet upp frågan om bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna i med företrädare för landet. Vad gäller den fängslade svenske medborgaren och journalisten fortsätter regeringen oförtrutet och på många olika sätt att verka för att släpps eller får en rättvis rättegång enligt internationellt vedertagna rättsprinciper. Regeringens arbete för detta ändamål bedrivs genom kontakter på regeringsnivå, genom vår ambassadör som regelbundet besöker , samt genom EU och andra internationella organisationer och aktörer. Framsteg vad gäller situation är en fråga som regeringen lägger fortsatt stor vikt vid. 2 (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Det här är en fråga som vi har debatterat vid ett flertal tillfällen i kammaren, och det är en ständigt aktuell fråga. Det är viktigt att frågan också lyfts upp och hålls levande. Jag möter många eritreaner som lever i som flyktingar och som är oroliga för situationen i sitt hemland. Jag vill också peka på det som utrikesministern säger. Förutsättningar för hjälporganisationer och enskilda organisationer för att verka i har försämrats ytterligare. Det visar att trots de starka påtryckningar som jag vet att den och utrikesministern har utövat i kontakterna med företrädare blir det uppenbarligen inte något resultat. Det ser jag som väldigt problematiskt. När det gäller frågan om vet jag att det pågår ett intensivt arbete. Men vad jag har förstått, om jag är rätt informerad, har inte ambassadören ens fått en möjlighet att besöka i för att se hur han har det under fångenskapen. Det har gått en mängd år. De ledare som greps har suttit fängslade utan någon rättegång. Uppenbarligen fungerar inte den diplomati som man använder sig av. Min fråga till utrikesministern blir: Är utrikesministern beredd att i EU lyfta fram frågan om det bistånd man har till och de kontakter som EU ändå har med och att man faktiskt ändå bör tänka på att avbryta det? Jag har varit motståndare till att man egentligen ska använda bistånd och de projekten som ett påtryckningsmedel. Det drabbar oftast befolkningen och inte den sittande diktaturen. Uppenbarligen hjälper inte de diplomatiska kontakterna och de påtryckningar som används för att förändra situationen, utan det går åt fel håll. Jag fruktar nu för liv. Flera kontakter säger att han uppenbarligen är sjuk och inte mår bra i fångenskap. Oron finns att innan vi har nått någonstans kommer han att ha avlidit. Min fråga är: Är utrikesministern beredd att konkret lyfta fram frågan även när det gäller biståndet som en ytterligare påtryckningsmetod på regimen i ? 3 Utrikesminister (): beskrivning av situationen i är helt riktig. Det är en olycklig utveckling. Via de diplomatiska kontakter vi har försöker vi påverka regimen och få den att inse allvaret i det. Vi utnyttjar naturligtvis de intressen som självt har för att åstadkomma förändringar. Det gäller till exempel gränstvisten med . Det är en fråga som är betydelsefull i sammanhanget. Vi försöker att hitta den typ av omständigheter som har betydelse för och som kan göra att man blir lite mer öppen för att ta till sig den kritik som riktas mot i den politiska dialog som finns mellan och och mellan och . När det gäller det bistånd som finns både från och från EU är det helt och hållet när det gäller svenskt bistånd ett humanitärt bistånd. Det gäller också huvuddelen av EU:s bistånd. Det handlar om att ge lindring åt den fattigdom som finns i . Med den oerhört svåra torka som har varit där är det väldigt många människor som lever under mycket svåra förhållanden. Jag har svårt att se att det på något sätt skulle hjälpa eller de andra som sitter fångna om vi lyfter bort vårt humanitära bistånd till . Genom att vi tvärtom har kvar det humanitära biståndet har vi också en möjlighet att ha en fortsatt politisk dialog med . Utan det är jag inte ens säker på att vi skulle kunna fortsätta att på det sätt som vi gör utöva påtryckningar på . Framför allt handlar det om att det är oskyldiga, oerhört fattiga lidande människor som skulle drabbas av det utan att vi kan se att det skulle ha någon effekt för det som vi vill åstadkomma. Tyvärr tror jag att vi får fortsätta att använda de kanaler vi har och utöva sådana påtryckningar. Det gäller att få dem att förstå att det är i deras eget intresse att ändå lyssna och ta till sig något av den kritik som förs fram. Det ger också möjlighet för oss att på ett annat sätt stödja utvecklingen i . 4 (): Jag tackar återigen utrikesministern för svaret. I grund och botten håller jag med om den stora problematiken när det gäller det humanitära biståndet. Men när det gäller EU är inte hela biståndet humanitärt. Min fråga till utrikesministern är: Skulle man ändå inte kunna utöva påtryckning på de delar som inte är direkt humanitärt bistånd? Det är ett stort dilemma med den diktatur och det förtryck som finns. Man är ändå i landet beroende av det humanitära bistånd som man får från EU och . Man är beroende av det som land. När man ändå får det utan att man behöver göra några förbättringar när det gäller demokratisering och de människor som sitter fängslade blir det problematiskt i längden. Jag lyssnar på utrikesministern. Men jag hoppas att utrikesministern också lyssnar på den ökande oro som finns hos ledamöter i från olika partier över situationen. Om det ändå inte sker någon förbättring hoppas jag att man ändå funderar på om det går att använda även biståndet som ett påtryckningsmedel. 5 (): Jag vill delta i debatten för att understryka vikten av att vi inte glömmer bort och hans öde. Jag vill tacka för att hon har tagit upp den här debatten. Jag har ingen kritik mot utrikesministern jag tycker bara att alla tillfällen där detta återkommer är bra. Det finns många goda lyssnare på till exempel beskickning i den här staden, som lyssnar till vad vi har att säga. Vi vet att den stödkommitté som finns för frigivande med i spetsen gör ett gott arbete. Man påminner ständigt om detta. Att bli utkastad som , och många andra blev från får man säga är någonting som vi ändå kan tycka är bra eftersom det visar den irritation som vi genom opinionsbildning håller uppe i frågan. Hur mycket kontakter ska man då ha med den här typen av regim? Det är alltid en svår avvägning; det inser jag också. Men jag skulle vilja lyfta fram en annan vinkel än biståndet. För att man inte ska slå till mot de människor som är beroende av bistånd så tror jag att det finns ett annat sätt, som är effektivare i dagens värld. Det är att se till att isolera regimens toppar de personer som finns i ledningen i landet. Man ska se till att de förstår att om de inte lättar på restriktionerna så att vi får besöka till exempel vår landsman och min kollega faktiskt så kommer man i det internationella samfundet att införa reseförbud för dem som tillhör regimen. Jag tror att det ofta kan vara en väl så effektiv metod. Framför allt är det så som var inne på; om man slår till mot bistånd så drabbar det inte i första hand regimen utan de vanliga människorna. Det har vi inget intresse av i något land. Däremot vill vi vara tydliga när det gäller att om man beter sig på det här sättet så måste regimen i landet också förstå att man inte kan göra så i den civiliserade värld som vi lever i och som vi vill att medborgare också ska leva i. Jag skulle gärna vilja höra vad utrikesministern säger om tillvägagångssättet att man tillsammans med andra, både afrikanska och europeiska länder kan ban, det vill säga förbjuda, kontakten med vissa ledare och att de får åka utomlands och så vidare. 6 Utrikesminister (): Låt mig först säga att jag tycker att det är helt rätt att även den svenska engagerar sig i situationen generellt i , och inte minst för den svenska medborgaren öde. Jag tror att det har stor betydelse att vi visar att det finns en opinion i som inte accepterar utvecklingen i och som oroar sig för den. Likaså är det viktigt att vi har en stödkommitté till förmån för . Till vill jag säga att den del av EU:s bistånd som inte handlar om just det humanitära handlar om insatser för demobilisering av soldater. Det handlar också om byggande av vägar som är nödvändiga för att få fram biståndet till de människor som hungrar ute på landsbygden. Det är alltså åtgärder som är av det slaget att de har direkt betydelse även för det humanitära biståndet. Men det är självfallet något som kan diskuteras om det möjligtvis skulle kunna vara ett påtryckningsmedel. tar upp en annan smart sanktion reseförbud. Den använder vi ibland, i vissa situationer. Ledarna i är mycket isolerade. Det är till och med så att det är detta som försvårar möjligheterna till politisk dialog. Det är tjänstemän som åker till för att pröva den möjlighet till politisk dialog som vi vill ha, och det är det som vår ambassadör genomför. Men det förekommer inga besök på högre nivå, och det är en av de saker som jag vet att man beklagar sig över från sida. Grannlandet får besök, men inte . Jag tror alltså inte att det i sak skulle innebära så stor skillnad om man fattar ett formellt beslut om en smart sanktion av det här slaget. Men detta är naturligtvis ett av de verktyg som står till vårt förfogande i de fortsatta övervägandena av hur vi ska få presidenten och regeringen i att förstå att detta är oacceptabelt. Man måste öka trycket på förändring i landet. 7 (): Jag tackar utrikesministern. Jag vet också att man lyssnar noga från och från ambassaden på vad som sägs. Jag tycker att det är positivt att utrikesministern säger att det är möjligt att vi framöver får fundera på små bitar kanske inom biståndet. Men vi får också titta på de smarta sanktionerna. Det är kanske möjligt att man även får ta ett steg på dem formellt. Jag tror nämligen att det är viktigt att vi visar att vi inte kommer att acceptera från riksdag och inte heller från regeringen att man från sida ständigt fortsätter att neka att ta emot något av kritiken och att inte genomföra några positiva förändringar. Tvärtom går man åt fel håll. Signalen måste bli tydlig. Om ni fortsätter utvecklingen åt fel håll så måste vi också fundera på nästa steg, måste vi säga. Vi kommer inte bara att tyst acceptera detta. Jag tycker att det var positivt att detta också kom fram i debatten. 8 (): Också jag tackar utrikesministern för att hon inser värdet av den här typen av smarta sanktioner. De kan vara väl så verkningsfulla i många fall utan att de drabbar befolkningen. Jag tror att man också kan vända på diskussionen från EU:s sida. Om det skulle vara så att man visade tillmötesgående så skulle EU kunna göra någonting i gengäld. Vi är ju alla besjälade av att se till människor som och hans kolleger, som inte råkar vara svenska medborgare, som sitter i samma situation. Värdet av detta är oerhört stort. Vi vill verkligen något med att försvara de medborgerliga rättigheterna för dessa människor. Man kan tänka sig detta på olika sätt, till exempel ett riktat stöd till icke-statliga organisationer i landet eller på andra håll. Den här typen av smarta sanktioner kan alltså ske på olika sätt. Men jag tror att det blir svårt att agera om inte hela EU uppträder gemensamt i frågan. Jag ska inte förlänga debatten, utan jag tackar så mycket och jag är glad över att vi kan hålla trycket uppe och att man tvingas lyssna på vad som sägs i riksdag om våra medborgare och andra som sitter i samma situation nere i . 9 Utrikesminister (): Jag tycker att det är värdefullt att vi kan diskutera en fråga som berör så många människor i vårt land i och med att vi har många människor från boende här. De är ju direkt berörda av situationen i sitt tidigare hemland. Jag vill säga till att jag tycker att det är en viktig synpunkt som han kommer med. Vad vi gärna skulle vilja se är något steg från sida i positiv riktning. Om man såg en sådan minsta förändring så finns det möjligheter för framför allt EU att svara. Det finns oerhört stora behov i . Om man visade någon vilja där till att lyssna till de synpunkter som kommer från omvärlden så skulle det kunna öppna nya möjligheter. Jag skulle önska att det budskapet nådde fram. När det gäller organisationer så går en del av vårt bistånd just till att ge stöd till organisationer som arbetar för en förändring i . Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Svar på interpellation 2005/06:23 om omständigheterna kring frisläppande 10 Utrikesminister (): har frågat hur jag avser att agera för att klargöra vilka löften som gavs till i samband med UD:s kontakter med om frisläppande. Regeringens handläggning av ärendet rörande den svenske medborgaren , som varit frihetsberövad på den amerikanska militärbasen på , har granskats två gånger av konstitutionsutskott. Vid båda tillfällena har utskottet erhållit mycket detaljerade redogörelser för ärendets handläggning, alltifrån gripande till frisläppandet . I samband med den senaste granskningen gav jag också på utskottets särskilda begäran en separat muntlig redogörelse för den notväxling mellan och som föregick frisläppande. Utskottets ledamöter gavs också tillfälle att ta del av denna notväxling. Granskningen har inte föranlett någon kritik. Tvärtom anför utskottet att regeringen gjort vad som kan uppfattas ha varit möjligt för att tillgodose den fängslade svenskens rätt. Mot denna bakgrund anser jag att något ytterligare klargörande av de åtgärder som föregick frisläppande inte är nödvändigt. 11 (): säger på frågan om UD inte har gett några garantier för att släppa fri: Den enda överenskommelse vi har haft är att de skulle släppa honom. Det finns ingen annan skriven överenskommelse mellan . Det finns en notväxling och i den anger vi vad, i enlighet med svensk lag, svenska myndigheter kan göra. Vad vi utlovar är att de ska göra det de kan göra enligt svensk lag. Det här uttalandet, som jag enbart har fått ta del av via medierna, kan komma att innebära ett indirekt löfte, det vill säga att utlovar att man ska göra vad man kan enligt svensk lag. Det här är en fråga som har en politisk karaktär. Jag vet att har tittat på den här frågan, och det har varit utifrån en juridisk aspekt. De gör ingen politisk bedömning av om det var rätt eller fel att ha den här notväxlingen rent politiskt, utan de har tittat på den juridiska delen. Det är det som är uppgift. I och med att det har funnits lite olika utsagor i medierna vill jag att ska få veta vilka löften som gavs till i samband med UD:s kontakter med om frisläppande. Jag tolkar det som jag citerade att utrikesministern har sagt så att man har utlovat att man ska göra det man kan göra enligt svensk lag. Det innebär ju ett löfte. Jag vill att utrikesministern klargör om det gavs något löfte eller inte. Eller har utrikesministern blivit felciterad i ? Eller finns det någon annan innebörd i detta än den som jag tolkar av det som sägs i tidningen den dagen? Den följdfråga som man kan ställa är naturligtvis: Vad gör man i när det gäller ? Övervakar man honom på något sätt? Kommer man att kontakta om han skulle lämna ? Det är frågor som man kan ställa utifrån det som har stått i medierna. 12 Utrikesminister (): har naturligtvis rätt i att har rätt att få veta allt som förekommer när det gäller regeringens agerande i olika situationer. Vi har en särskild ordning för att säkerställa att ska få sådan information. När det gäller det här ärendet är det uppgift att för räkning göra en granskning och konstatera om det finns någon anledning att rikta kritik mot regeringens agerande, och så har alltså också skett i detta fall. Fullständig information finns lämnad till i form av granskning. Jag har lite svårt att förstå vad det är är upprörd över. Tänk om regeringen i sina internationella kontakter skulle kunna tänka sig att svara ett land och säga: Nej, vi svenska myndigheter kan inte lova att svenska myndigheter fullgör sina uppgifter i enlighet med svensk lag. Jag tycker att det är en självklarhet för den att i förhållande till omvärlden säga: Ja, i följer svenska myndigheter svensk lag och fullgör sina skyldigheter enligt det på ett absolut fullgott sätt. När det gäller vad som sker i det enskilda polisärendet beträffande har jag ingen information, och ska heller inte ha någon information om det. 13 (): Jag vill återigen klargöra att jag ser en skillnad mellan det som har gjort och den fråga som jag ställer. Jag vet att har granskat omständigheterna kring frisläppande och den här notväxlingen. Det har man gjort utifrån en juridisk utgångspunkt. Det har inte varit en politisk prövning. Det har inte handlat om huruvida det var politiskt korrekt att ha den här notväxlingen utan om det var juridiskt korrekt och hur den här notväxlingen skulle tolkas. Jag tycker att man kan tolka de utsagor som utrikesministern har gjort i medierna på olika sätt. Utrikesministern säger: Vad vi utlovar är att de ska göra det de kan göra enligt svensk lag. Sedan fanns det i den här notväxlingen en förteckning över vad som är möjligt enligt svensk lag. Det kan tolkas på två olika sätt. Det ena är att det bara formellt kan tolkas som en beskrivning av hur svensk lagstiftning ser ut. Det andra är att det kan ses som ett indirekt löfte att man ska agera utifrån de möjligheter som finns enligt svensk lag. Jag anser att det kan tolkas så av att det är en sorts politiskt löfte att vi ska göra det vi kan i enlighet med svensk lag. När det gäller den här lagstiftningen är det ju inte så att alla svenskar som lämnar registreras. Men väljer man att man ska titta på om enskilda individer lämnar och kanske till och med ge den informationen till utlandet så är det en bedömning som polisen gör. Den bedömningen kan ju bero på olika saker. Det kan ju vara misstankar. Men i och med att anser att han är misstänkt kan det ju också vara så att man, indirekt med den här notväxlingen, vill säga att man kommer att behandla honom som misstänkt och därför kommer att meddela om han skulle lämna . Jag vet inte riktigt hur jag ska tolka det som utrikesministern har sagt. Jag tycker inte att jag har fått svar på det, inte här och inte i interpellationssvaret. Jag skulle gärna vilja få ett svar på om detta bara var en strikt uppräkning av svensk lagstiftning, om detta var ett indirekt löfte eller om skulle kunna tolka det som ett indirekt löfte. 14 Utrikesminister (): I de samtal som föregick utlämnandet av var naturligtvis frågan om hur svensk lagstiftning ser ut och vilka möjligheter regeringen har att agera i enskilda ärenden en av de frågor som diskuterades intensivt med . Det var väldigt viktigt för att klargöra att i kan inte regeringen beordra självständiga myndigheter att agera på ett visst sätt i enskilda ärenden. Den frågan tror jag har blivit klarlagd alldeles tydligt. Dessutom var det viktigt att också kunna redogöra för för vilka lagliga möjligheter svenska myndigheter har att agera i vissa typer av ärenden. Det är bland annat det som återges i den här noten. Att den inte kan ge löften till andra länder om vad svenska självständiga myndigheter ska göra är en grundläggande princip. Om regeringen bryter mot den principen tror jag det ingår i ansvar att kritisera ett sådant agerande. Jag förstår faktiskt inte uppdelningen mellan en politisk bedömning och en juridisk bedömning. Det är i allra högsta grad en juridisk bedömning huruvida regeringen har överträtt regeringsformens förbud att lägga sig i handläggningen av enskilda ärenden. 15 (): Jag tror inte vi kommer så mycket längre i den är diskussionen, men jag vill slutligen säga att jag ser detta som ett indirekt politiskt löfte till , och jag tycker att det är olämpligt. Jag vet inte exakt vad det innebär i sak i fallet när man utlovar att man ska göra det man kan enligt svensk lag. Bara det att det inte är tvärsäkert att man kan veta vad det är som gäller gör att jag tycker innebörden av den här notväxlingen är politiskt olycklig, och det vill jag ha fört till protokollet. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2005/06:5 om förbättrat stöd till anhöriga 16 Statsrådet (): har frågat mig dels om jag ämnar verka för att förlänga antalet dagar med närståendepenning från 60 , dels om jag är beredd att vidta åtgärder för att stödja införandet av en anhörigpeng samt dels om jag avser tillmötesgå begäran om insatser för att säkerställa och stärka stödet till anhöriga i enlighet med beslut i betänkanden /02:SoU11, 2003/04:SoU4 samt 2004/05:SoU01. Anhöriga och närstående utför betydande insatser, och utvecklingen av stödformer behöver fortsätta framåt. Att fortsätta denna utveckling anser jag är ytterst angeläget. Jag har svarat på en interpellation om åtgärder för anhörigvårdare. Jag har där besvarat flera av de frågeställningar som tar upp. Det är oftast äldre personer som vårdar sin make eller maka eller sammanboende. Närståendepenning riktar sig till personer , och att utvidga målgruppen skulle innebära att man endast når ett mindre antal anhörigvårdare. Frågan om närståendepenning ingår i socialförsäkringssystemet, och ansvaret för detta ligger hos socialministern. I svaret angav jag även att de ekonomiska beräkningarna av en eventuell ändrad lagstiftning och alternativa lagändringar redovisades i budgetpropositionen , proposition 2004/05:1, PM Stöd till anhöriga som hjälper och vårdar närstående alternativa lagändringar samt analys av de ekonomiska konsekvenserna, Dnr S2004/6120/ST. ställde sig bakom regeringens bedömning att det inte bör genomföras en lagändring då det saknas ekonomiskt utrymme för ett statligt ekonomiskt åtagande utan att göra avsevärda omfördelningar inom andra delar av det sociala välfärdssystemet. För några anhörigvårdare kan det vara en erkänsla att få ekonomisk ersättning för de insatser man utför. Ett alternativ kan vara att bli anställd som anhörigvårdare. har i betänkandet Äldrepolitiken Uppföljning av den nationella handlingsplanen och förslag angående kommunernas äldreomsorg, 2002/03:SoU9 gjort ställningstagandet att den närmare utformningen av hemvårdsbidrag och anhöriganställningar är kommunala frågor. har också ställt sig bakom detta ställningstagande. Stödet till anhöriga är i första hand ett kommunalt åtagande, men regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att ytterligare stödja anhöriga som hjälper och vårdar närstående. I budgetpropositionen har avsatts . För att ytterligare stärka arbetet föreslår regeringen i budgetpropositionen , proposition 2005/06:1, att ytterligare avsätts för anhörigstöd. De stimulansbidrag som utgick till kommunerna , Anhörig 300, har medfört inte bara att anhörigas situation har uppmärksammats utan också att en mängd stödformer har utvecklats. Exempelvis fanns anhörigkonsulent eller anhörigstödjare i av kommunerna , och 2001 fanns de i av kommunerna. På motsvarande sätt har träffpunkter och anhörigcenter tillkommit i mer än hälften av kommunerna. fanns de i av kommunerna och 2001 fanns de i av kommunerna. Andra nyheter som utvecklades är insatser av förebyggande karaktär, till exempel hälsokontroller för anhöriga, semestervistelser och andra former av rekreation för anhöriga. Många anhöriga har också fått utbildning till exempel om olika sjukdomstillstånd.