prot · GS09106 · 2005-04-15 00:00:00 — 1 § Anmälan om återtagande av plats i Talmannen meddelade att () skulle återta sin plats i varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för . 2 § Meddelande om partiledardebatt om EU:s framtid Talmannen meddelade att kl. 9.00 skulle partiledardebatt om EU:s framtid äga rum. 3 § Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Vice statsminister , utrikesminister , utbildnings- och kulturminister , statsrådet och statsrådet . 4 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2004/05:FPM51 Information till flygpassagerare om vilket flygbolag som utför flygningen KOM(2005)48 till trafikutskottet /05:FPM52 Funktionshindrade personers rättigheter i samband med flygresor KOM(2005)47 till trafikutskottet 5 § Svar på interpellation 2004/05:474 om vapen- och fredsforskning 1 Utrikesminister (): har frågat utbildnings- och kulturminister om han gör bedömningen att nuvarande fördelning av resurser på vapen- respektive fredsforskning är rimlig samt vilka åtgärder han vill vidta för att öka användningen av fredsforskningens resultat när arbetar med konfliktlösning i EU och FN. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. har en lång tradition av konfliktförebyggande och konfliktlösning som vi har anledning att vara stolta över. Forskning som långsiktigt bidrar till detta bedrivs av en mängd aktörer i . Den mest omfattande och den kanske viktigaste forskningen bedrivs vid våra universitet och högskolor inom ramen för den ordinarie verksamheten vid institutionerna för till exempel statsvetenskap, juridik- och humanistiska ämnen. nämner särskilt vid . Andra exempel är undervisningen i folkrätt vid eller forskning om demokrati, val och opinion som bedrivs vid . Här och på många andra ställen sker en långsiktig kunskapsuppbyggnad som är av avgörande betydelse för förståelsen av konflikter i vår omvärld. Det är dock inte möjligt att redovisa kostnaderna separat i statsbudgeten. Förutom grundforskningen pågår det också en tillämpad utrikes- och säkerhetspolitisk forskning i . Flera institutioner är verksamma på detta område, som också nämner i sin interpellation. har bidragit till sådan forskning . Som exempel kan nämnas som firar sitt 40-årsjubileum. Det är ingen tillfällighet att heter internationella fredsinstitut och ligger här med huvudsaklig finansiering från . Vidare bör nämnas den omfattande forskning som avser säkerhet och utveckling i tredje världen. Sådan forskning finansieras över biståndsbudgeten och sker såväl i som utomlands, inklusive i tredje världen. Vissa utredningar och studier inom det freds- och säkerhetsfrämjande området finansieras också över UD:s anslag. Även inom EU satsas en betydande del av resurserna för forskning och information på konfliktförebyggande och krishantering. I samverkan med de ledande utrikes- och säkerhetspolitiska forskningsinstitutionerna i har framtida forsknings- och analysområden identifierats. Detta är en inriktning som regeringen stöder. Här får vi tillgång till större resurser än vad som kan uppbringas nationellt. I sin interpellation ställer forskning om utrikes- och säkerhetspolitik och nedrustning i relation till forskningen om till exempel försvarsmateriel. Först vill jag säga att freds- och konfliktforskningen är mer omfattande än vad anger. Sen vill jag påpeka att man inte kan jämföra forskningsområden som har helt olika syften. Forskning och teknikutveckling inom försvarsområdet sker för att tillgodose Försvarsmaktens operativa behov och behov av kompetens i olika tidsperspektiv. Syftet med denna är främst att utveckla förmågan att möta nya hot och risker och skapa en handlingsfrihet att lösa nya uppgifter. De demonstratorprojekt som nämner har just detta syfte. Inte minst den internationella utvecklingen med uppsättandet av snabbinsatsstyrkor, så kallade inom EU där deltar, illustrerar väl den beredskap som måste finnas för nya uppgifter. Det finns starka synergieffekter mellan militär och civil teknikutveckling, som bland annat visat sig i så kallad spin-off till olika civila områden. Till exempel kan den internationellt konkurrenskraftiga flyg- och rymdindustrin sägas utgöra en av de främsta drivkrafterna för tillväxt och position som högteknologisk nation som tillvaratar synergier mellan civila och militära tillämpningar. På andra fråga om regeringen är beredd att öka användningen av fredsforskningens resultat när arbetar med konfliktlösning kan jag svara ett oreserverat ja. Så sker redan. Regeringen har direkt nytta av den tillämpade forskning som genomförs av till exempel FOI, Försvarshögskolan och och inte minst den forskning som bedrivs av universitet och högskolor. Den är ett värdefullt bidrag till beslutsprocessen när svenska ståndpunkter utformas inför förhandlingar i internationella organisationer. Forskningen bidrar också till att upprätthålla kompetens på en rad viktiga områden. För att öka framtida användning av forskningsresultat och utredningar inom utrikes- och säkerhetspolitiken tillsatte regeringen en utredning . Den lade fram sina resultat Tänka om världen. Här finns såväl en ordentlig kartläggning av utrikes- och säkerhetspolitisk forskning vid svenska lärosäten som ett antal goda förslag om hur denna ska användas. Dessa övervägs just nu av regeringen. 2 (): Jag vill tacka utrikesministern för svaret på interpellationen. Hemmansägaren väckte en motion i andra kammare. I den sade han bland annat: Oerhörda penningsummor användas på att anskaffa och underhålla material till medmänniskors lemlästande och förstöring i massa. Dessa penningar skola folken med svett och möda anskaffa samt därjämte offra liv och blod. Jag är efter en nutidsanpassning av språket beredd att inlämna en likalydande motion , . beslöt visserligen att ska vara pådrivande i att förebygga konflikter. Jag tycker inte att vi är tillräckligt pådrivande. Frågor om freds- och vapenforskning är frågor som ligger utanför eller ovanför det vanliga partipolitiska käbblet. Tyvärr, tycker jag, ligger frågorna också utanför den politiska debatten över huvud taget. Partierna borde, menar jag, ägna sig mer än de gör åt att diskutera frågor om hur vi når ett mer fredligt tillstånd i världen. För mig som socialliberal är den här frågeställningen i hög grad ideologisk. Jag har, herr talman, velat ta upp det här samtalet av två skäl. För det första: I retoriken används uttrycket hållbar utveckling gärna av oss politiker, men vi når aldrig en hållbarhet ekologiskt, ekonomiskt och socialt i ett tillstånd utan fred. Det här har jag aldrig hört en politiker säga, vilket jag tycker är lite märkligt och beklagligt. För det andra: Partierna är på tok för ointresserade av att tala om hur vi når ett fredligt tillstånd och att tala om icke-våld. När jag har jämfört kostnader för freds- respektive vapenforskning är jag medveten om det påpekar också utrikesministern tydligt i svaret svårigheterna att göra jämförelser. Dels är det svårt att finna kostnader, dels är det olika syften. Jag tycker ändå att det finns anledning att göra den här typen av jämförelser. Vi lägger ned oerhörda summor för att forska om vapen. Vi lägger säkert ned 23 miljarder på forskning om vapen. Men när det gäller forskning om hur man når ett fredligt tillstånd i världen handlar det om kanske . Den relationen är viktig att fundera över. Jag tycker också att det är relevant att göra den typen av jämförelser. 3 Utrikesminister (): Jag delar uppfattning om att det är viktigt att vi diskuterar på vilket sätt man försöker att främja en utveckling mot fred och hur man löser konflikter på ett fredligt sätt i stället för med vapen. Men till skillnad från tycker jag att vi för den debatten ganska ofta i olika sammanhang. var medvetenheten om vad som är viktigt för en mänsklig utveckling kanske mindre än , jag vet inte säkert. Människan har nog i och för sig inte blivit så mycket klokare . Men finns det en oerhört stor medvetenhet om att en hållbar utveckling av våra samhällen kräver fred och att konflikter mellan människor löses på ett fredligt sätt. Ta bara diskussion som förs om behovet av att reformera FN! Generalsekreterare har i sin rapport tydligt talat om att för att utveckling ska ske i världen krävs det fred och en fred är förutsättning för att det ska ske en utveckling. Båda förutsätter respekt för mänskliga rättigheter. Det sättet att tänka präglar väldigt många av de politiker och länder som är hårt engagerade i att främja en fredlig och rättvis utveckling i världen. Jag är nog inte lika pessimistisk i synen på medvetenheten om fredens betydelse, och jag tycker nog att är ett av de länder som starkast bidrar till en positiv utveckling. 4 (): Skulle vi kunna vara överens om att vi i fortsättningen, när vi talar om hållbar utveckling i den svenska politiken, utöver social, ekonomisk och ekologisk hållbarhet tillför den fjärde dimensionen, nämligen det fredliga tillståndet? Jag vill knyta an till en händelse som jag endast har tagit del av via medierna som inträffade någon månad innan angrep . Professor höll ett föredrag i FN som enligt tidningsuppgifter handlade om hans senaste bok om hur man använder fredliga metoder för att lösa konflikter. Enligt uppgift mottogs detta föredrag på ett mycket positivt sätt av världens ledare. Jag kände ett väldigt stort hopp när jag läste om det här. Men sedan hörde vi ingenting om det. Vad gjorde världens ledare med den här upplevelsen, och vad gjorde vi från svensk sida? Borde vi inte ha använt oss av detta i våra påtryckningar, i vårt internationella agerande? Borde vi ändå inte använda oss av den här typen av kunskap mot bakgrund av att världens ledare tog emot budskapet på ett så positivt sätt? FN har utlyst årtiondet 20012010 till det internationella årtiondet för en freds- och icke-våldskultur för världens barn. Det syftar till att få barn och vuxna att ställa krav på politiker. Vad kan vi göra mer? Jag tycker att vi gör för lite för att leva upp till det här beslutet i FN. Har barn och vuxna under detta årtionde i högre grad ställt krav på oss politiker i dessa frågor? Nej, jag tror inte det. Jag tycker inte av vi, åtminstone inte i , kan se något effekt av detta beslut i FN. Vi borde göra mera för att leva upp till det här. Och varför talar vi inte mera om de erfarenheter, kunskaper och rön som till exempel har kommit fram till om hur man löser konflikter utan att använda våld? 5 Utrikesminister (): är en av de personer som har stor betydelse för det pågående arbetet för att utveckla metoder för att främja en fredlig utveckling och för att arbeta med fredliga medel för att främja en konfliktlösning. Låt mig som exempel peka på vad som sker inom EU i den här frågan. Vi har fattat beslut om att det ska finnas tillgång till militära snabbinsatsstyrkor. När FN begär hjälp från medlemsländerna för en mission i samband med en pågående konflikt måste EU mycket snabbare kunna ställa upp med styrkor för att uppfylla FN:s beslut. har vi insett att det är inte bara militära medel som behövs för att åstadkomma fred, inte ens när en konflikt pågår som värst. Det behövs naturligtvis möjligheter att förebygga att konflikter bryter ut. Långt innan en konflikt blir våldsam vet man ju att det finns en konflikt, och det måste finnas metoder för att påverka detta. Det läggs ned ett väldigt stort arbete på de här frågorna inom både FN och EU. För EU:s del ledde det till en diskussion om civila snabbinsatsstyrkor att sätta in när det finns risk för att en konflikt att bryta ut någonstans. Det är det arbetet som vi bedriver . deltog jag i ett särskilt seminarium som vi anordnade. Där samlades forskare från olika delar av världen för att diskutera hur man utvecklar civila snabbinsatsstyrkor för att främja utvecklingen av fred, hur man förebygger en konflikt, hur man agerar med civila metoder i en pågående konflikt och också vilka åtgärder som behöver vidtas efter det att en konflikt har stävjats för att säkerställa en fredlig utveckling därefter. Jag vill påstå att väldigt mycket av det internationella arbetet inom såväl EU och FN som och andra organisationer handlar just om detta. Dessutom vill jag peka på att vi i hela den politik som arbetar utifrån sedan vi lade fram förslaget och fattade beslutet om global utveckling pekar på betydelsen av att alla politikerområden är viktiga för utvecklingen i världen. Sambandet mellan utveckling och fred är påtagligt. Det handlar inte bara om att ge bistånd och bekämpa fattigdom och hunger. Det är ett viktigt inslag i det hela, men det handlar också om att utveckla handelspolitiken och utnyttja de politiska medel som finns där för att främja en utveckling och därigenom förhindra konflikter. Jag vill nog påstå att den fråga som tar upp i denna debatt är den som är den bärande idén, själva grunden och mycket av innehållet i den svenska utrikespolitiken och i den politik som bedrivs i de internationella organisationerna. 6 (): Jag tvivlar inte på att det är bärande idéer i den svenska utrikespolitiken, men jag tycker att vi är för dåliga på att predika icke-våldet. Det handlar om attityden att icke-våld innebär att inte reagera med våld. Det tycker jag är något som inte i tillräckligt grad präglar politikers agerande. Jag ska också säga att jag inte är alltigenom pessimistisk, och jag vill hänvisa till vad från , tidigare biträdande generalsekreterare i , har uttryckt. Han har bland annat sagt så här: Jag är så rörd över vad som pågår i världen . i världens historia har det funnits en global, synlig, livsduglig, öppen dialog och diskussion om själva lagligheten i att föra krig. Det här är ju positiva tecken, så det är inte alltigenom negativa tecken vi ser. Men vad jag saknar, herr talman, är icke-våldstalesmännen bland ledande politiker. Jag vill med detta tacka för samtalet. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2004/05:491 om demokratisk utveckling i 7 Utrikesminister (): har frågat mig vad jag avser att göra i FN, EU och andra internationella organisationer för att understödja en demokratisk utveckling i och motverka icke-demokratiska krafters inflytande. har även frågat mig vad jag ämnar göra i FN, EU och andra internationella organisationer för att medverka till att icke-demokratiska krafter förhindras att få spelrum i inflytelserika latinamerikanska institutioner och samarbetsorganisationer. Fredsprocessen i är ett bra exempel på hur FN och det internationella samfundet framgångsrikt bidragit till en förhandlingslösning på en intern militär konflikt. Det svenska stödet till fredsprocessen och fredsavtalens genomförande har varit omfattande och påbörjades . Merparten av stödet har kanaliserats via FN-organ och enskilda organisationer, både svenska och salvadoranska. Även i vår politiska dialog med har fredsprocessen varit central. Hot mot en fortsatt fredlig och demokratisk utveckling finns emellertid kvar. Den omfattande våldsbrottsligheten kombinerat med det svaga rättssystemet är oroväckande. Därtill kan läggas landets stora ekonomiska och sociala klyftor. Frågan om rättvisa för de många offren för övergrepp mot de mänskliga rättigheterna är också fortfarande olöst. Men de ekonomiska och sociala konflikterna hanteras med politiska och inte militära medel. Det svenska stödet via FN till fredsprocessen har fasats ut. Men det svenska samarbetet fortsätter genom kompetens- och kapacitetsutvecklande insatser för att stärka rättsstaten, öka den lokala demokratin och främja mänskliga rättigheter. Områden som var centrala även för fredsprocessen. Biståndet via svenska enskilda organisationer kommer också att fortsätta. Politiken är starkt polariserad mellan regeringspartiet och vänsteroppositionen FMLN. Klyftan mellan dessa två partier förefaller ha förvärrats av den polariserade valkampanj som föregick presidentvalet . Den nye presidentens första år vid makten karakteriserades emellertid av dialogsökande med oppositionen. Men då resultaten uteblev valde FMLN att lämna partiöverläggningarna. Meningsskiljaktigheterna rörde framför allt frågor som privatisering och frihandel samt de av regeringen föreslagna förändringarna inom hälso- och utbildningssektorerna. har inklusive ett avtal om samarbete och politisk dialog med EU. En väsentlig beståndsdel i avtalet är respekten för de demokratiska principerna och mänskliga rättigheter. EU:s bistånd har liksom det svenska fokuserat på fredsprocessen och humanitärt stöd och återuppbyggnadsarbete i samband med naturkatastrofer, senast efter jordbävningarna 2001. Prioriterade områden för dagens EU-samarbete är rättssektorn, mänskliga rättigheter, lokal demokrati och en mer jämlik ekonomisk tillväxt. deltog jag i toppmötet i mellan och och . Ett centralt tema för toppmötet var social sammanhållning och samarbete inom multilaterala organisationer som FN. I en gemensam deklaration från toppmötet förband sig deltagande länder från EU, och att fortsatt verka för att stärka demokrati och demokratiska institutioner och värna de mänskliga rättigheterna. Latinamerikanska institutioner och samarbetsorganisationer som OAS har en viktig roll att spela i . stöder flera av OAS insatser för att främja fred och demokrati i regionen. har status som observatör i OAS, men vi är till skillnad från inte medlemmar. kommer OAS att välja ny generalsekreterare. före detta president är inte längre en kandidat. 8 (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Det finns två anledningar till att jag har ställt den här interpellationen. Den ena är det starka engagemang som har haft i . har spelat en aktiv roll i flera olika latinamerikanska länder i den process för en demokratisering som vi nu ser att länderna går igenom. Den andra anledningen är att det finns en oroande tendens att håller på att bli ett område som får mindre uppmärksamhet medialt och också från organisationer. Det som är oroande nu är den utveckling som vi bland annat ser i . är landet en ganska bräcklig demokrati, och landets historia börjar nu undergrävas. Vi ser att konflikterna mellan regeringspartiet och FMLN har ökat. FMLN har lämnat de diskussioner och dialoger som man har haft med regeringspartiet. Man har upplevt att dialogen egentligen inte har varit allvarligt menad och att man inte har haft möjlighet att påverka politiken. Därför har man lämnat samtalen. Det kommer också signaler om att flera FMLN-anhängare hittas mördade och torterade, och det finns likheter med hur det var tidigare i historien. Det här är en oerhört oroande utveckling. Det är därför viktigt att vi nu i alla internationella sammanhang agerar och uppmärksammar situationen i för att inte gå tillbaka till en situation som var tidigare. Där har ett extra stort ansvar tack vare det starka engagemang som har haft . Det som också är oroande när man tittar på hela det berör , , är diskussionen om privatisering av naturtillgångar, som har löpt som en ganska stark eld över . Multinationella företag köper upp dessa länders naturtillgångar. I flera länder, bland annat , är regeringarna beredda att privatisera de stora naturtillgångarna. Det ser som ett väldigt stort problem. Det här är fortfarande bräckliga demokratier. Att få människor att engagera sig, att uppnå demokrati och inflytande lokalt är så oerhört viktigt. Men om landets naturtillgångar börjar säljas ut innan den här processen har kommit tillräckligt långt kan man i slutändan fråga sig: Vad är det som ska demokratiseras? Vad ska folket få inflytande över om man har gjort sig av med landets tillgångar? Det här är en väldigt svår fråga, och jag inser att det är svårt för utrikesministern att säga att givetvis ska ställa krav på de enskilda länderna och bestämma om de ska privatisera eller inte. Men det är en viktig fråga i demokratiseringsprocessen och för människors möjligheter att få ett inflytande över det egna landet. Därför undrar jag ändå hur utrikesministern ser på frågan om den privatisering som pågår i de här bräckliga demokratierna och om frågan kan kopplas ihop med bland annat det arbete för att stödja lokal demokrati som sker inom EU för att utveckla demokratin i dessa länder. Hur ska man kunna möta den privatiseringsvåg som riskerar att öka de sociala skillnaderna och ta väck människors möjligheter till ett demokratiskt inflytande över sitt eget land? 9 Utrikesminister (): har en regionstrategi för som sträcker sig . Där sätts ekonomisk och social utjämning samt demokratisk samhällsutveckling som mål för vårt arbete. ökar också prioriteringen av fattigdomsbekämpning i enlighet med den nya politiken för global utveckling. Prioriterade länder här är , och . Trots sina problem hör inte till den kategorin. Men vi har ändå ett svenskt bistånd. Då handlar det om kontraktsfinansierat tekniskt samarbete. Det är en form av bistånd som främst syftar till att stärka just institutionerna genom kunskapsförmedling. Även bistånd via enskilda svenska organisationer fortsätter. Det handlar ju om att ge stöd till utveckling också av institutioner, , , , Fonden för krigsskadade. Det här är naturligtvis vårt sätt att försöka stärka de krafter i ett samhälle som behöver stärkas för att demokratiseringen verkligen ska bli genomförd. Det är oerhört viktigt för att konsolidera freden att den här demokratiprocessen fortsätter men också att rättsstaten stärks. Det är ingen tvekan om att det finns hot och övergrepp mot oppositionen. Frågan om rättvisa för många av offren för övergrepp är fortfarande olöst. Här är naturligtvis den allmänna amnestilagen en bromskloss, bristen på lagföring av krigsförbrytare. Det är en komponent som bidrar till en utbredd straffrihet och som tenderar att försvaga rättsapparaten och MR-situationen. Allt det här är i fokus för vårt samarbete, för det är vårt sätt, både och EU:s sätt, att försöka påverka utvecklingen i så att man själv i sitt eget land har möjligheter att hävda de olika åsikter som finns och som strävar efter en rättvisare fördelning av resurser och tillväxt i . Det är det sättet vi måste fortsätta att arbeta på. Det är naturligtvis riktigt att göra det som gör, att uppmärksamma och påpeka tendenser, händelser, som motverkar den utveckling som vi vill ha. Det är också en viktig uppgift, att inte blunda utan att uppmärksamma detta och få en debatt till stånd. 10 (): Jag tackar utrikesministern för den beskrivningen och det fokus som ändå har i biståndsarbetet, där det bland annat handlar om att satsa på rättsväsendet och en uppbyggnad av det, eftersom det har en oerhörd betydelse för demokratiseringsprocessen. Jag vill ändå fortsätta att lyfta fram frågan som vi ser i och som jag ser som så väldigt oroande, den oerhörda privatiseringen. Problemet med privatiseringen är ju att det inte finns någon möjlighet för en annan majoritet, när man får en starkare demokratiseringsprocess, en starkare opposition. är oppositionen utsatt för ett starkt tryck från regeringspartierna. Vi ser att hotet och våldet börjar trappas upp. På så sätt skrämmer man också människor från att bilda opposition mot sin regering. Om samma regering också är beredd till en privatiseringsvåg där man säljer ut naturtillgångar och där man inte får möjlighet till ett återköp eller till att kunna påverka det här framöver, då drar man egentligen undan alla förutsättningar för en ekonomisk utjämning, för en lokal demokrati. Det här är oerhört svåra frågor eftersom man inte kan agera i fråga om vad de enskilda ländernas nationella parlament och regeringar beslutar sig för att göra. är det viktigt när man är inne i ett biståndsarbete och har stött en fredsprocess att man också lyfter fram de här svåra frågorna i dialogen. Jag hoppas ju på den . Jag vet att man också har en värderingsgrund som man står för. Det räcker med att titta i , där man anser att viss infrastruktur, däribland naturtillgångar, faktiskt ska ägas av folket. Man ska inte låta privata vinstintressen få det här inflytandet.