prot · GS0967 · 2005-02-01 00:00:00 — Hon säger att man har använt alla möjliga kanaler och att man har jobbat ovanligt mycket och hårt med just dessa barn. Men jag saknar ändå vad som skulle kunna kallas något slags utvärdering av insatserna. Vad har varit bra, och vad har varit dåligt? Den enda utvärdering som jag kan utläsa av utrikesministerns svar är att medierna har varit till skada. Den offentliga uppmärksamheten har varit till skada, medan däremot insatser via konsulat och olika kanaler har varit intensiva och bra på alla möjliga sätt. Är det verkligen utrikesministerns hela utvärdering av de hittillsvarande insatserna, eller finns det fler ingredienser? Finns det någon lärdom att ta vara på för framtiden om hur vi ska ställa upp för våra medborgare som på olika sätt befinner sig i nödsituationer runtom på jordklotet? 19 (): Jag fick inget svar på mina frågor, och jag kan förstå att utrikesministern hamnar i tidsnöd. Men det som jag fick höra var att det egentligen var fel på interpellationen och att svaret därför ser ut som det gör. Jag tycker att det är synd och trist att utrikesministern fortsätter att skylla ifrån sig. När jag gick i skolan, herr talman, fick jag lära mig att det inte finns några felaktiga frågor utan att det bara finns ofullständiga och dåliga svar. Jag vill fråga utrikesministern igen: Ska vi vänta på förslag till slutet av året, eller är utrikesministern beredd att börja vidta åtgärder för att höja katastrofberedskap? En katastrof kan ju ske eller , och vi måste vara väl förberedda, exempelvis genom att starta en krisledningsfunktion i Statsrådsberedningen, bemannad dygnet runt och med klara handlingsplaner och larmlistor. Statsministern och utrikesministern ska inte behöva stå och vakta faxen, utan det ska finnas folk som sköter detta. Så har det alltid varit inom Försvarsmakten. Man har haft en så kallad incidentberedskap där jag ingått . Där har vi haft klara direktiv när det gäller vilka åtgärder som vi ska vidta om någonting oförutsett inträffar. 20 SKÅNBERG (kd): Det är svårt att riktigt sätta sig in i hur utrikesministern kan vara så väldigt säker eller, skulle jag vilja säga, tvärsäker, i de här svåra frågorna. Jag hade haft mycket lättare att förstå om utrikesministern hade sagt att det inte är alltid som vi får som vi vill. Det kan vara resursbrist. arbetar ju inte med obegränsade resurser. Det kan vara tidsbrist. Det kan vara kunskapsbrist vi sitter inte på all kunskap. Det kan vara känslomässig otillräcklighet. Man kan inte engagera sig i alla fallen. Hur angelägna de än är finns det ingen människa som orkar det. Man skulle kunna säga: Jag räcker inte till, och räcker inte till. Vi kan inte täcka alla mänskliga behov. Det hade jag haft förståelse för. Ödmjukhet och empati är högst mänskligt att signalera och hade mötts av oss interpellanter med stor förståelse. Ändå finns detta med att det inte är mitt fel, utan det är fel att det dröjer detta trots att det faktiskt går att kontrollera att så inte var fallet. När det sedan dröjer att få loss barnen är det mediernas fel, eller också beror det kanske på riksdagsledamöterna som skapar den här uppmärksamheten. Det är allas fel, utom just utrikesministerns. Jag vill peka på en sakfråga som är viktig, och det är att generalkonsulatet arbetade dygnet runt. Ändå visste jag såg med egna ögon när förde fram det inte någon av de palestinska företrädarna ett jota om detta. Hur har de kunnat arbeta dag och natt utan att nå fram till de ledande? Vi vet ju hur ryktesspridning fungerar i alla delar av världen och kanske inte minst i den där delen. 21 (): Jag ska börja med att tacka för svaret från utrikesministern. Egentligen var min fråga om medietrycket den enda som svarade på detta trots att jag inte är interpellant. Eftersom utrikesministern nu har fått extra talartid hoppas jag att också de andra frågorna hinns med. Vad är etiskt riktigt? Om en enskild människa ber mig om hjälp och jag tror på den människan känns det väldigt svårt för mig både som privatperson och som riksdagsledamot att neka att försöka göra vad jag kan. Jag vet också att, som utrikesministern säger, svensk lag inte gäller i då skulle det se mycket bättre ut också där. Nej, det här handlar om någonting annat om någonting helt annat, om vi ska tala klarspråk. Det handlar om att den palestinska myndigheten inte har kontroll över vare sig Hamas eller Jihad. Det här fanns också med i bakgrunden. Det var ett ytterst svårt ärende. Jag är medveten om det. Jag är också medveten om att det kan se olika ut vid olika tillfällen när det gäller hur man ska agera, eller hur man inte ska agera, i medierna. Oavsett detta har de här barnen nu kommit hem, och det är vi alla glada och lyckliga över. Jag anser fortfarande att det är jätteviktigt att står upp för sunda värderingar och visar vad vi tycker i de här frågorna. I och med det tycker jag också att utrikesministern själv mycket starkare kunde ha uttryckt empati och kraft i det här ärendet när barnen väl var hemma igen detta för att vi verkligen ska få se att är ett land med bra värderingar. 22 (): Jag konstaterar att det föreligger en stor diskrepans i hur vi möter och bemöter människor som sitter fångna i olika länder. Guantánamofången hämtades med regeringsplanet. Men de här fem barnen fördes hem reguljärt tillsammans med en pappa som också är förövaren i hela historien en kriminell man som har begått kriminella handlingar. Så kommer de till . De åker taxi. Mannen, pappan, tar kommandot och för befälet över taxichauffören och tvingar denne att åka åt ett annat håll. Jag tycker att UD kunde ha agerat med mer kraft i detta. Utan tvekan kunde man ha agerat mer kraftfullt. Jag vill knyta an till vad utrikesministern sade i sitt svar här när hon berömde generalkonsulatet för den palestinska myndigheten och dess generalkonsul. Jag vill också understryka att för min del gäller att ingen skugga ska falla över hanteringen där. Jag vet vilket slit de haft. Jag hade också långa och enträgna samtal med vår generalkonsul där som gjorde en fantastiskt fin insats som jag bedömer som helt utan . Men jag vill också framhålla att jag inte är beredd att ta den kritik som utrikesministern riktar till oss företrädare för , nämligen att vi skulle ha stjälpt möjligheten till samtal med pappan genom vår aktivitet. Faktum är att jag personligen lär vara den enda svensk och den enda politiker som pappan vid ett flertal tillfällen självmant valt att ringa upp och föra långa och intensiva och för mig mycket kostsamma samtal med. 23 (): Tystnad är också ett svar, ! Jag beklagar tystnaden vad gäller många av mina frågor och återupprepar: Finns det nu på UD en beredskapsplan för hur man ska arbeta effektivt och innerligt med och hur man ska arbeta med barnens rättigheter? är väldigt central för mig. När jag var kommunpolitiker jobbade jag mycket med att få i gång mina kommunpolitiker man skulle ta sitt ansvar. Även från riksdag fanns, och finns, det ett uppdrag ut till kommunerna: Man ska jobba väldigt effektivt, och man ska ha en handlingsplan. Då måste även vi här i ta vårt ansvar. Men det är också, tycker jag, ett ansvar för utrikesministern att ha den kontakten med kommunföreträdarna och puffa på dem så att de mer hängivet arbetar med det här. I går var vi sju riksdagsledamöter, en från varje parti här i , som träffade senatorer från . De var här för att studera hur vi arbetar med barnens rättigheter. Det var en mycket intressant och givande diskussion, men jag kände en viss vånda. Jag visste ju att vi skulle ha den här debatten . Många andra länder ser som ett föredöme och ska väl kunna vara det även i fortsättningen. Olyckliga omständigheter har gjort att just det här inte precis är en fråga som man vill lyfta fram, men jag hoppas att det finns andra frågor. Jag vill inte tillhöra den tunga bördan av otacksamma människor på denna jord. Min mormor sade alltid att otacksamma människor är jordens tyngsta börda. Därför vill jag ändå säga: Tack för att vi fick den här möjligheten och för att finns med här i kammaren. Tack också för att vi har möjlighet att få återkomma om vi inte känner oss tillfredsställda . 24 Utrikesminister (): , var som passade både interpellanten och mig. Varför inte medier i denna situation? säger , det sätter ju press på myndigheterna. Ja, det är precis det jag sade. När vi har den typ av ärenden där det handlar om att sätta press på andra regimer eller på andra länders myndigheter är det väldigt bra att utnyttja det mediala trycket. Ärendet med de fem barnen som fördes till var inte ett sådant ärende. Lång handläggningstid tycker också att det var och att det fanns en rad andra ärenden. Ja, många av de ärenden vi har som handlar om bortförande av barn har en mycket lång handläggningstid. När det handlar om barn som förts bort till icke-konventionsländer måste jag säga att det oftast är en oerhört och till och med så att vi misslyckas. När det gäller det palestinska området vet jag att det är väldigt många länder som har ärenden där. Det har tagit år för dem att lösa de ärendena. En del av ländernas ärenden har aldrig blivit lösta. Även mot den bakgrunden tycker jag att det svenska agerandet när det gäller de fem barnen i är ett mycket framgångsrikt ärende. Det beror på det sätt på vilket det sköttes av generalkonsulatet i . tycker att UD ska organisera sig så att man snabbt kan komma tillbaka med barnen till . Ja, jag önskar att det fanns ett sätt att lösa det här som hade att göra med hur UD organiserar sig. Men här handlar det om att vi har en situation där vi är beroende av att vi kan samarbeta med myndigheterna i andra länder. Eller också, som i det här Gazaärendet, handlar det egentligen inte ens om andra länders lagstiftning och vad deras myndigheter tycker, utan det gäller de enskilda människornas agerande en vårdnadstvist, en tvist mellan föräldrar som inte kan komma överens och där den ene utnyttjar sin möjlighet att på det här viset lämna och ta med sig sina barn. Det här är ingenting som vi kan lösa genom en omorganisation, inte ens med att tillföra mera resurser, dessvärre. Hur kunde det komma sig att barnen blev registrerade som statslösa när de kom till ? Ja, bakgrunden är den att de också är palestinska medborgare. De är svenska medborgare, och det är viktigt för oss när vi agerar. Vi agerar utifrån att de är svenska medborgare. Men de är också palestinska medborgare. Pappan är registrerad som flykting, och därigenom blev också barnen automatiskt registrerade som statslösa. Men detta var ingenting som på något vis påverkade de palestinska myndigheternas vilja att på alla sätt och vis försöka hjälpa oss för att se till att barnen kom tillbaka. Det vill jag understryka. hade en del synpunkter på handläggningen av sådana här ärenden, bland annat att det tar så med sekretessprövningen. Ja, jag beklagar att det ibland kan ta tid, men det beror på att det ofta är många handlingar, och de måste genomläsas. För att uppfylla de krav som gäller sekretessprövningen måste alla handlingar genomläsas och bedömas. Detta kan ibland ta tid, men jag vågar påstå att det sköts med den effektivitet och den snabbhet som är möjlig i varje enskilt ärende. När det gäller de turkiska myndigheternas agerande i det aktuella ärendet vill jag påpeka att ambassaden har regelbunden kontakt med den centrala myndigheten i , som är den som enligt har att sköta sådana här gemensamma ärenden. Det är en regelbunden kontakt, uppdaterad, och det handlar om att den centrala myndigheten i måste sätta press på de lokala rättsliga myndigheterna. Det är deras agerande som avgör om vi kommer att hitta flickan eller inte. Det är polisens arbete att söka rätt på det. Även ambassaden försöker använda de kanaler som man har för att bidra i sökandet. Det är att gå långt från UD:s och ambassadens sida (TALMANNEN: har det gått .) Jag hoppas verkligen att ser över reglerna för interpellationsdebatter. 25 (): Ett sätt att se över dem är faktiskt att se till att utrikesministern tar interpellationerna när de kommer. kunde utrikesministern inte för hon skulle till presidentinstallationen i , sades det. Jag tycker att det är förvånande lite självkritik ministern visar just när det gäller kidnappningen. Ingenting sägs om hur medicineringen sköttes, ingenting om vilka problem det är. Jag vet att barnen, en 16-åring och en 15-åring, är oerhört kapabla till att prata. Jag tycker att vill UD lära sig någonting av det här fallet är det: Ring upp barnen, prata med mamman. En 16-åring och en 15-åring kan tala om precis hur det har gått till. När jag var nere i pratade jag också med generalkonsulatet. Jag fick bara höra att det var problem, det var problem och det var problem. Det största problemet var bland annat att barnen var palestinska medborgare, vilket jag återigen vill hävda inte är samma sak som att de är svenska medborgare. Det är det de här fem barnen är. Att de har ett annat är en helt annan sak. Det var ett hinder enligt UD att pappan var palestinsk medborgare. Det går att konstatera att vi har helt olika åsikter om mediernas inblandning. Jag är fortfarande helt övertygad om att hade medierna inte ställt upp och hade inte svenska folket gjort vad de gjorde ett stort tack till både dem och medierna hade inte de fem Krantzbarnen varit i . Jag önskar att regeringen och utrikesministern kunde vara lite mer kritiska till sitt eget handlande. Det är uppenbart att det inte är sista gången vi får en sådan här debatt. 26 (): säger att det inte är meningsfullt att organisera om UD. Det är möjligt, men kanske skulle man från UD:s sida i sina instruktioner till medarbetarna tala lite om medmänsklighet, empati, medkänsla och om bemötandefrågor när det gäller enskilda medborgare som inte känner någon riksdagsledamot. Jag tycker att det är viktigt att vi har en likabehandling i den här typen av fall. Sedan säger att man har gjort vad som är möjligt vid varje enskilt tillfälle. I så fall är det alldeles för lite som är möjligt vid varje enskilt tillfälle, åtminstone vad gäller de fall vi får kännedom om. Det är konstigt att det alltid är så. Det har varit på samma sätt på ett annat område som UD har ansvar för, nämligen flykting- och asylfrågor. Men det är ett annat statsråd som har ansvar för de frågorna. Alltid gör man allt som är möjligt, men tydligen är det väldigt lite som är möjligt i detta allt. Jag skulle vilja se att UD gav rätt råd till medborgarna. Varför uppmanar man den här stackars mamman att lägga på en advokat som inte är till någon som helst nytta just för tillfället? Hon behöver advokathjälp senare i . Jag har också kännedom om att det är först som turkiska myndigheter har agerat lokalt. Ändå har det varit känt hos svenska myndigheter var pappan sannolikt har funnits. har man varit där och frågat. Vissa uppgifter gör gällande att turkisk polis, som kanske är lika dålig som svensk , hade pratat med honom själv. Han sade att han inte visste var han var, det vill säga att man inte kollade vem han var. Jag tror att nu under sin medlemskapsförhandling med Europeiska unionen behöver all stöttning. Jag vet, och det vet också, att den turkiska regeringen och det turkiska parlamentet gärna vill bli en del av . Jag tycker att de ska bli det fort, men de behöver stöd i sådana här frågor. Då är det bra om man har kontakter på flera nivåer i den här typen av fall. 27 (): Jag hade hoppats att utrikesministern skulle ta upp flodvågskatastrofen i sitt inlägg, men så blev det inte. Men det finns en chans kvar för ministern. Jag vill upprepa min kritik. Det är inte bara de konsulära myndigheterna utan hela EU:s ledarkollektiv som har erbjudits utbildning och träning i krishantering men avböjt detta. Det måste ha varit fel, och det förtjänar kritik. Det andra är att regeringen, Statsrådsberedningen och UD, gemensamt måhända, väntade ut reseföretagen för att se om de ändå inte skulle klara det hela i stället för att gå in tidigt och engagera sig. Det var inte brist på tid, det var brist på engagemang i den situation som hade uppstått. De förklaringar som vi har fått är av karaktären: , nej, nej, UD var inte , det var flodvågen som var för tidig. Det är att på något sätt vända saker och ting helt bak och fram. Återstår min tredje fråga, och det gäller detta att skylla ifrån sig nedåt. är det inte i första hand utrikesministern som har gjort det, utan det är statsministern. Vi har en statsminister som enligt en så kallad ledarskaps- och krishanteringslitteratur har drabbats av Napoleonsyndromet. Han har samlat all makt hos sig själv och omger sig med ja-sägare, och det fungerar bara så länge , , själv fungerar. Min avslutande fråga gäller de uppgifter som har kommit fram i om att utrikesministern medvetet skulle ha hållits illa informerad. Jag tror inte att det är sant. Men det är också ett sätt att skylla ifrån sig nedåt, från Statsrådsberedningen till de underlydande på UD, att de på något sätt skulle ha misskött sig i fråga om att informera sin minister. Det vore intressant med en kommentar. 28 (): Jag tänkte återkomma till fallet med flickan , som har hunnit fylla , en födelsedag som hon har firat långt ifrån sina syskon, sin mamma, sin släkt och sina klasskamrater. har varit borta i mer än från sin släkt. Jag tänkte återkomma till vad UD gör och inte gör. I det fall en sökande inte beviljas rättshjälp eller, som i det här fallet, om den sökande inte kan få hjälp från sitt försäkringsbolag i sådana här situationer, är det då inte rimligt att UD:s personal biträder med att på engelska författa en ansökan? Är det inte rimligt att utgå från att den personal som är anställd på UD har så goda språkkunskaper att man kan skriva en sådan ansökan så att den blir korrekt? I det här fallet har de anhöriga mer eller mindre ruinerat sig. De har inte råd att anlita en advokat i om det inte sker via insamlingar eller på annat sätt. Jag efterlyser också en handlingsplan när det gäller bemötande och information. Att få en regelbunden information till exempel om att ingenting har hänt är också en värdefull information för de berörda. Jag tycker inte att UD endast ska informera när något viktigt händer viktigt ur vems perspektiv? kan man fråga sig. Sedan efterlyser jag också konkreta åtgärder för att få ett bättre samarbete mellan åklagare och polis här i . Jag rådde själv mamman i det här fallet att spela in samtal och be att få hjälp av polisen med rådgivning om hur hon skulle förhålla sig när pappan hörde av sig. Det är väl viktigt att myndigheterna lämnar det biståndet så att inte mamman försätter barnet i en ännu farligare situation? Det skulle jag gärna vilja ha ett svar på. 29 Utrikesminister (): Till vill jag säga: Nej, jag ser ingen anledning att vara kritisk mot UD:s agerande när de gäller de fem barnen i . Jag anser att UD har agerat på ett föredömligt sätt, och egentligen långt utöver vad man kan förvänta sig av medarbetarna på UD. Om inte vill ta till sig den information som jag kan lämna om hur det var när medierna uppmärksammade ärendet, vad detta ledde till för reaktioner från pappan och hur det fördröjde ärendet kan jag naturligtvis inte göra någonting åt det. Till vill jag säga att UD alltid råder människor att skaffa sig en advokat eller ett ombud i rättsliga ärenden. UD har inte möjlighet att agera ombud för de personer som man ger hjälp till. I ett rättsligt ärende behöver man alltid ett ombud när man ska ha att göra med myndigheter i andra länder. När det är ärenden enligt till skillnad från ärendet i blir det ett rättsligt ärende, och det är den vägen som man måste hantera det. Då är det till stor hjälp att ha ett lokalt ombud till sitt förfogande. tycker att vi ska använda oss av . Ja, det är klart. Vi åberopar alltid den. Men är ju inte rättsligt bindande, utan den uttrycker de värden och den betydelse som vi anser att man måste tillmäta barnens rättigheter. Inte minst i dessa sammanhang är det just med utgångspunkt från som UD agerar. undrade om jag hade förståelse för att man, om man hamnar i sådana situationer att ens barn blir bortrövade eller att man drabbas av katastrofer, känner sig övergiven om man inte får hjälp. Ja, självklart är det så. Råkar man ut för någonting och det må vara av det slaget att ens barn blir bortrövade eller att man är med om en naturkatastrof vill man ha hjälp , och man känner sig övergiven om man inte får det. Jag tror dock (TALMANNEN: De som gäller har gått, och de övriga debattdeltagarna har ingen möjlighet att yttra sig i debatten, så jag vädjar till utrikesministern att avsluta sitt anförande.) Jag har mängder av frågor kvar att svara på, och jag tycker att många av frågorna kräver ett svar. Så jag vill bara upprepa att jag tycker att har anledning att överväga ordningen för interpellationsdebatter. Talmannen är enligt föreskrifterna förhindrad att delta i debatten. Jag kommer att låta kammarkansliet orientera alla debattdeltagare om det som förevarit i sökandet efter ett lämpligt debattillfälle och om de regler som gäller för hur interpellationer kan läggas samman för besvarande. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2004/05:147 om statlig terror mot assyrier/syrianer i 31 Utrikesminister (): har frågat på vilket sätt jag har för avsikt att agera för att synliggöra situationen för den nationella minoriteten assyrier/syrianer i . har också frågat vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att stoppa den brutala och rättslösa behandling som den syriska regimen utsätter sina minoriteter för. Slutligen frågar hon om jag gör bedömningen att den behandling som assyrier/syrianer utsätts för kommer att påverka relationerna mellan och och mellan och EU. De specifika händelser som hänvisar till inträffade i staden och ledde till två assyrier/syrianers död. Vår ambassadör i , , har besökt Hassake för att söka klarhet kring händelserna. Det exakta händelseförloppet är svårt att kartlägga, men trovärdiga uppgifter tyder på att händelserna inte utlöstes av religiösa eller politiska motiv. I stället tycks det ha handlat om en konflikt av mer traditionell, kriminell art. Men händelser av detta slag kan likväl utlösa religiöst grundade våldshandlingar. Den allmänna bristen på utveckling i regionen kring Hassake ökar risken för detta. Men framför allt står orsakerna till oroligheterna i landet att finna i missnöjet med bristande rättssäkerhet och hindren för meningsfullt politiskt deltagande i . Dessa allvarliga missförhållanden drabbar landets hela befolkning, inklusive assyrier/syrianer. De två personernas död i Hassake ledde till demonstrationer och ytterligare våldsamheter. Ett tjugotal demonstranter sitter i häkte, och de kommer att åtalas av en militärdomstol som resultat av de undantagslagar som är i kraft i . Det är mycket oroande att nås av uppgifter om att bekännelser framtvingats genom tortyr. En anmälan om polisbrutalitet mot demonstranterna ska ha avskrivits utan vidare utredning. Polisen ska vidare ha uppträtt passivt vad gäller ingripande mot de personer som utpekas som vållande till de två dödsfallen. En EU-delegation har vid en uppvaktning i det syriska utrikesministeriet särskilt uppmärksammat polisens passivitet. och EU bevakar noga situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i , inklusive den fortsatta utvecklingen i detta fall. På ett övergripande plan är vår uttalade strävan att få till stånd en generell förbättring av situationen för de mänskliga rättigheterna i landet. Ett viktigt första steg vore att upphäva undantagstillståndet. Minoriteters ställning är en fråga som alltid fäster stor vikt vid. Det gäller inte minst assyrier/syrianer och andra grupper i . Vi kommer följaktligen att fortsätta att ta upp rapporter om kränkningar av de mänskliga rättigheterna med . Såväl bilateralt som genom EU följer vi också regelbundet upp enskilda fall med syriska myndigheter. Inom en relativt snar framtid kommer associeringsavtal med EU att kunna bli en viktig hävstång för att påverka den syriska politiken i positiv riktning. Avtalet innehåller en klausul om respekt för de mänskliga rättigheterna.