prot · GS0972 · 2005-02-09 00:00:00 — talar på ett på många sätt väldigt klokt sätt när det gäller vikten av att kvinnor har sina sexuella och reproduktiva rättigheter tillgodosedda överallt där man befinner sig. Men jag har känt en stor besvikelse när det gäller praktiska agerande i de här frågorna där man har konkret inflytande. Då tänker jag på och och vårt eget nordiska samarbete. partikamrat härifrån kammaren, , har ett stort inflytande över parlamentariska arbete, men så långt jag har kunnat utröna använder inte den här posten för att verka för att våra systrar i , så nära oss, på , får samma självklara rätt som vi har här i , nämligen rätten till fri och säker abort. Är beredd att driva på inom sitt parti och då inte bara från talarstolen utan se till att också kvinnorna på kan känna att de har stöd från generellt och från de ledamöter som finns i ? Jag kan säga att jag vet att det finns ett engagemang från den , men från sida har det varit tyst i den här väldigt viktiga frågan. 34 () replik: var det parti som drev igenom att det står i svensk utrikespolitik att alla kvinnor i världen ska ha rätt till fria och säkra aborter. Det tog innan vi fick majoritet för detta, bland annat därför att parti, Socialdemokraterna, inte stödde det. Jag får ta upp den här diskussionen med . Jag hoppas att för den politiken också utåt. Jag vet att i sammanhang som Liberala internationalen, där jag har deltagit för partiet på kongresser, drivs den här frågan väldigt intensivt. Definitivt ska kvinnor på , liksom på alla andra ställen i världen, också ha den här självklara rättigheten. 35 () replik: Jag ska inte ge mig in i någon ordstävsanalys av vem som sade vad på vilket sammanträde och av var olika texter ska stå. Jag tycker att det är viktigt att uppnå konkreta resultat. bekräftar här att i en konkret fråga där de har ett konkret ansvar inte har drivit den frågan, men det ger öppningar för framtiden. Jag har en annan infallsvinkel också. Jag har följt agerande när det gäller stöd till falungong. Jag ska inte upprepa det jag har sagt så tidigare, hur viktigt det är att även en sådan rörelse får sin yttrandefrihet, religionsfrihet och sina demokratiska rättigheter tillgodosedda såväl i som i . Men för den skull kan man inte oförblommerat vara ett redskap för någon organisation. Jag måste reagera när jag gång på gång hör folkpartister i kammaren säga: De är ju så snälla! sade din partikamrat det. Det här är en rörelse som bland annat inte respekterar homosexuellas rättigheter. Är det så för och att homosexuellas rättigheter inte är det viktigaste utan när man kan använda den frågan här, i vilket syfte man kan driva den? Eller omfattar de också en rörelse som falungong? Ska börja se vad rörelsen står för och också vara lite mer kritiskt och inte bli ett redskap för en så tveksam rörelse? 36 () replik: driver förstås att ska bli en demokrati som alla andra länder i världen. Många av ledamöterna från mitt parti lyfter ofta upp det. Det innebär inte att det finns en oförblommerat romantisk syn på falungong. Jag har själv tagit upp och varit kritisk mot den syn som finns på homosexualitet och andra minoritetsgrupper. Det är beklagligt om liberaler inte är principfasta på den punkten. Det ska man definitivt betona. När det gäller synen på HBT-personers rättigheter är det intressant att och inte har stött våra motioner i om att man ska ha en konvention för homosexuellas rättigheter. Inte heller har regeringen aktivt stött i som har lagt fram just detta förslag aktivt. Där ska man kanske städa rent framför egen dörr innan man börjar angripa de partier som officiellt har en partilinje som innebär att de faktiskt vill föra upp de här frågorna på den absolut mest centrala agendan. 37 (): Jag ska fortsätta på samma tema som . Jämställdhet mellan män och kvinnor är en mänsklig rättighet, precis som vi hörde tidigare, och en nödvändig förutsättning för att uppnå politisk, social och ekonomisk säkerhet i samhället. Parallellt med jämställdhetsarbetet måste kränkande företeelser såsom hedersmord, trafficking, prostitution, kvinnlig könsstympning och våld mot kvinnor bekämpas med krafttag. Genom våld och systematisk diskriminering förtrycks kvinnor runtom i världen, så även i . säljs mer än en miljon kvinnor och barn runtom i världen som sexslavar en miljon. Det motsvarar hela befolkning en ohygglig mängd människor. Hälften av dessa slavar säljs till , och är inte förskonat. Unga kvinnor och flickor mellan utgör en majoritet av offren för sexslavhandeln, och de allra flesta kommer från fattiga och desperata förhållanden i de forna och . Genom löften om arbete och höga löner luras de till . vet inte kvinnorna var de befinner sig. De säljs i ett land och fraktas till ett annat. När de väl har kommit till destinationslandet blir de berövade sin frihet och värdighet. De fråntas sina pass och stängs in i lägenheter och tvingas in i prostitution. Människohandel för sexuella ändamål är ett sammansatt problem. I de ursprungsländer där den så kallade rekryteringen sker råder ofta fattigdom, arbetslöshet och olika former av ojämlikhet såsom kvinnoförtryck och rasism. I de länder som offren transporteras till, de så kallade destinationsländerna, finns en efterfrågan, vanligtvis från män, på kvinnor och barn att utnyttja för sexuella ändamål. Dessa omständigheter utnyttjas sedan av kriminella nätverk som vill tjäna stora pengar med så små risker som möjligt. Människohandeln för sexuella ändamål är lika välorganiserad som droghandeln. FN uppskattar att människohandeln omsätter . Det motsvarar 130 miljoner per dag. De åtgärder som vidtagits för att hindra människohandel har varit otillräckliga. Mot den bakgrunden kräver att kampen mot människohandel ska ha högsta prioritet för och EU. För att stoppa den smutsiga, olagliga och förnedrande sexslavhandeln krävs det snara och kraftfulla åtgärder på flera nivåer. För att effektivt och långsiktigt bekämpa människohandeln måste man gå till roten av problemet: Varför uppstår människohandel? Givetvis finns det flera förklaringar. Men den i särklass största bidragande orsaken är att det finns en efterfrågan. Utan efterfrågan skulle det inte finnas en slavhandel. Sexköparen i avviker inte från genomsnittsmannen när det gäller yrke, ekonomi eller civilstånd. Men han måste däremot sägas vara avvikande när det gäller inställningen till sexualitet och kvinnor. Enligt en rapport från har av de svenska männen åtminstone en gång köpt en sexuell kontakt . Utan att peka ut någon innebär det 24 av 187 manliga riksdagsledamöter. Arbetet med att ta död på efterfrågan är centralt för att stävja människohandel. Den svenska sexköpslagen är bra, men dess resultat har lämnat mycket att önska. När ska tillräckliga resurser sättas in? vill att Europols arbete förstärks och att kampen mot människohandel blir dess prioriterade uppgift. Kriminalitet frodas i ekonomiskt och rättsligt svaga länder. Det är därför viktigt med särskilda satsningar på polis och rättsligt samarbete i de nya medlemsländerna i Öst- och samt i grannländerna i öst och på , som går hand i hand med övrigt utvecklingssamarbete. Den fria rörligheten inom EU ökar möjligheten för människohandlare, och risken för att bli upptäckt kan befaras minska om inte motåtgärder sätts in. Tullens roll som brotts- och missbruksförebyggande myndighet har fått större betydelse. Större insatser för att effektivisera bevakningen kräver utökade resurser. Människohandel kan hindras i betydligt större utsträckning om tullen ges ökade resurser och befogenheter. Det krävs också mer resurser till polis som arbetar med människohandelsbrott. Det har visat sig att riktade resurser till de poliser som arbetar med människohandel har haft effekt. Större resurser skulle således resultera i att fler brott upptäcks och därmed även verka förebyggande. har länge krävt att svenskt utvecklingssamarbete i ökad grad ska riktas till kvinnor i mottagarländerna. Kvinnor befinner sig ofta längst ned i samhället. De kvinnor som blir offer för människohandel kommer dessutom från utsatta miljöer, precis som jag har nämnt tidigare, där fattigdomen är utbredd. Internationellt bistånd, inte minst bistånd inriktat på kvinnor och barn, kan bidra till en större ekonomisk frihet, självkänsla och även öka förståelsen för mänskliga rättigheter. Ett ökat genusperspektiv på biståndet skulle i högre utsträckning ta hänsyn till kvinnors behov av utbildning, deltagande, självbestämmande och inflytande. antog EU ett rambeslut om arbetet mot människohandel som ska gälla alla medlemsländer. I ramlagen har man straffbelagt hela kedjan i människohandel: rekrytering, transport och upplåtelse av utrymme för att hyra och sälja. Däremot har man inte straffbelagt köparen av sexuella tjänster. I är det förbjudet att köpa sexuella tjänster, men i andra europeiska länder är det tillåtet. Och eftersom efterfrågan på prostituerade är problemets kärna måste köp av sexuella tjänster bestraffas. Vi anser att efterfrågesidans del i människohandeln måste komma till klart uttryck i lagstiftningen genom att EU:s ramlagstiftning mot människohandel kompletteras med köp av sexuella tjänster, så att dessa straffbeläggs. Det är dags att EU tar sin opinionsbildande uppgift på allvar och riktar sig till dem som köper sexuella tjänster för att de ska förstå att de är en del av människohandeln och därmed ansvariga för den förnedring och det utnyttjande som barn och kvinnor utsätts för. EU måste poängtera att synen på kvinnor och barn som handelsvara är ett uttryck för människoförakt, och den liberala synen på prostitution som finns i många europeiska länder, bland annat och , måste med kraft motarbetas. 38 () replik: Jag har inte begärt ordet för att angripa anförande. Tvärtom kan jag instämma i det allra mesta av det som framfört från talarstolen. Det jag i stället vill veta är hur och verkar i sin partigrupp utanför gränser. Hur verkar de i ett EU-perspektiv? Hur verkar de internationellt? Jag menar att där finns stora möjligheter att påverka. Om vi ska förbättra kvinnors villkor runtom på vår jord, och även i EU-området, är det nödvändigt att alla partier tar ett ansvar för att påverka sina partikamrater. Vi vet att president , islamister och Heliga stolen har en ohelig allians, och vi märker hur den alltmer slår sig in också i den europeiska politiken, bland annat när man tillsatte kvinnokommitténs ordförande i . Det är en partikamrat till som står för uppfattningar som jag vet att inte delar, men det är ändå fråga om samma partigrupp. Jag menar att de svenska här har ett stort ansvar för att påverka sina partikamrater. Hur går denna påverkan till? Tar sitt ansvar? 39 () replik: ingår inte i några oheliga allianser och lär inte heller komma att göra det. De så kallade kristdemokrater som stöder det som tar upp har inget stöd från i i dessa frågor. Lika lite som utrikesministern anser sig stödja regim lika lite stöder de svenska de uppfattningar som nämnde. 40 () replik: Även om säger att de svenska inte ingår i den oheliga alliansen sympatiserar många av hennes partikamrater, som är valda av sina respektive länders väljare, med och är en del av den oheliga alliansen. Därför menar jag att och de svenska har ett stort ansvar för att påverka sina partikamrater och se till att inte stödja nomineringar som den vi såg i . Jag kan i möta kristdemokrater som kommer från andra länder och har uppfattningar som står långt från både och mina uppfattningar. Därför är jag alldeles övertygad om att det är mycket viktigt att de svenska tar ett stort ansvar för att påverka och övertyga sina kamrater i andra länder, inte minst i . Hur tar de detta ansvar? Det är det jag vill ha svar på. 41 () replik: Jag delar inte syn när det gäller just den utpekade personen. Det är nog med henne som med många andra personer som engagerar sig politiskt att de har en trosuppfattning. Men sedan blandar i synnerhet Socialdemokraterna ihop trosuppfattningen med det politiska uppdraget, vilket jag tycker är oerhört allvarligt. Vi politiker går till val på ett program. Det gäller att inte blanda in en religiös tro, oavsett vilken den är, med den politiska uppfattningen. Just när det gäller synen på det politiska uppdraget skiljer vi oss åt. Jag tycker att drar lite för snabba slutsatser i fråga om den person som är ordförande för det utskottet. 42 (): 30 000 barn dör av sjukdomar som kan förhindras 30 000 barn under alla årets dagar. Det handlar om mer än 10 miljoner barn, en ständigt pågående katastrof. I millenniedeklarationen har stats- och regeringschefer slagit fast att andelen extremt fattiga ska ha halverats till 2015. Med dagens tempo kommer det inte att ta utan att uppnå det målet. Därför måste man fråga sig: Vad är det som görs? Målet om en rättvis och hållbar global utveckling är bra, men det gäller att också fundera på hur det ska genomföras i praktiken. Vi ser att kvinnor runtom i världen arbetar mer än män, tjänar mindre, får mindre utbildning och har svårare att få tillgång både till trygghet, information och kunskap något som självklart borde vara lika tillgängligt för alla. Framgångarna vid firar nu . Då satte man målen på pränt. Efter det har följt både framgångar och bakslag. Vi närmar oss uppföljningskonferensen i , och tyvärr har så lite hänt runtom i världen att det vi nu har att göra mest handlar om att bevaka de framsteg som gjordes . Det finns inga stora öppningar för att flytta fram positionerna på det här området, vilket är både frustrerande och mycket allvarligt. Och man måste fråga sig: Varför görs det så lite? Kvinnor är mer utsatta för fattigdom än män. Eftersom huvudansvaret för barnen dessutom ligger på kvinnorna ger det dubbel effekt. Men kvinnorna innebär också en möjlighet, nämligen möjligheten att uppnå millenniemålen 2015 i stället . Naturkatastrofer drabbar rik som fattig, kvinnor som män, barn kanske mer än vuxna. Krig riktas alltmer in på civila, och våldtäkter och övergrepp används som ett långtidsverkande vapen inifrån. Man raserar stabilitet och trygghet i familjen och det lokala samhället, vilket får mer långtgående konsekvenser för samhället än vad bomber och granater någonsin kan åstadkomma. Det är också på kvinnorna som ansvaret för att hålla samman familjer och släkter ligger, och ofta tar kvinnorna ett stort ansvar i återuppbyggnaden efter katastrofer och krig men utan att få ta del i besluten. Det är inte säkert att de över huvud taget får delta i planering och beslut. FN:s resolution måste implementeras. är en trovärdig förespråkare i dessa frågor. Men det krävs mod för att fortsätta argumentera och driva på frågan, att ständigt lyfta upp frågan vid olika möten internationellt. För att trygga kvinnors och barns rättigheter är det viktigt att säkerställa att de mänskliga rättigheterna överordnas ett lands lagar, kultur och religion. Konsekvenserna kan annars bli könsstympning, att kvinnor inte har rätt att äga eller ärva, att de inte kan välja sin make och inte har rätt till sin sexuella och reproduktiva hälsa. För oss i denna kammare kan sådant te sig som självklart som vi vet att kvinnors rättigheter kränks på de mest brutala sätt både i vår närhet i och i stora delar av den övriga världen. För att kvinnor verkligen ska ha möjlighet att påverka alla beslut måste vi stödja organisationer och partier som jobbar för kvinnors villkor runtom i världen. Centerkvinnorna har ett demokratiprojekt bland annat i Bosnien. Där hölls val . Tyvärr blev det ett bakslag i fråga om kvinnors inflytande. Av de få som trots allt valdes in har flera utsatts för hot och trakasserier i syfte att få dem att lämna över sina platser till män. Vi har samarbetat med Peasant Party . Vi har varit en samarbetspartner och bland annat ordnat utbildningar. Informationsinsatser, men också erfarenhetsutbyte, har varit en mycket viktig del av det samarbetet. I Bosnien, precis som på många andra håll, är det tufft att engagera sig politiskt. Det är ett hårt och smutsigt hantverk. Efter ett tufft val för samarbetspartiet i Bosnien, där man gjorde stora personliga insatser och där kvinnorepresentationen blev mindre än tidigare, är man just nu nedslagen. Det är lätt att misströsta. Men det är också nu det blir tydligt hur viktigt det här arbetet är, vårt fortsatta arbete och engagemang tillsammans med kvinnorna där. Det är också viktigt att det är ett samspel mellan vårt lokala arbete och påtryckningar från den nationella nivån, att kraven kommer från , från grannländer, från EU och övriga världen. Det handlar om att ge kvinnor och män samma demokratiska möjligheter. Då kan det börja hända saker, och då gäller det att frågan är prioriterad, att den står först på dagordningen. Man kan fråga var den står på dagordningen. En utredning som kom 2002 sade bland annat att en prioriterad satsning på kvinnor krävdes för att man skulle kunna bekämpa fattigdom och hunger. Man föreslog också en könsuppdelad statistik och analyser, eftersom kunskap om kvinnors agenda, kvinnors arbete och kvinnors tillgång till resurser krävs för att insatserna ska bli effektivare, nå de fattigaste och över huvud taget nå kvinnorna. Man kan fråga i vilken byrålåda denna utredning ligger och samlar damm. Är den på gång? Kommer det några förslag i den här riktningen? 30 000 barn dör av sjukdomar som kan förhindras. Om kvinnor fick kontrollen över familjens inkomster skulle den övervägande delen användas till hälsa, mat och utbildning. För att nå framgång när det gäller millenniemålet om halverad fattigdom eller när det gäller att nå framgång i arbetet med de mänskliga rättigheterna måste vi satsa på kvinnorna, ge dem makt över medlen och över besluten. I Katatura, i finns en organisation som heter KWID. De har målmedvetet jobbat för att ge kvinnor möjligheter: möjligheter att få ett yrke, möjligheter att ge de små barnen grundläggande utbildning och omsorg och möjligheter att påverka sin egen vardag. som centerkvinnorna har jobbat tillsammans med dessa kvinnor har över 600 kvinnor utbildat sig till sömmerskor, servitörer, läderarbetare med mera. kommer vi att gå vidare men då också rikta in oss på möjligheten för kvinnor att skapa sitt eget jobb, att starta företag. Eftersom det är kvinnor som har huvudansvaret i familjen är det många fler än de 600 som har gått utbildningen som får del av ett arbete som det här. Det är viktigt att vi når de enskilda människorna som vi gör i Katatura och att vi då har kvinnornas vardag i fokus. måste det finnas en gemensam linje i ett lands utrikespolitik, både mellan människor och mellan nationer. Det skrämmer mig därför att det i en kommande utredning om svensk vapenexport ryktas om en acceptans för att exportera till krigförande länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna. Det är intressant att fundera över hur riksdag och regering ser på en sådan kursändring. 43 (): Jag tänkte uppehålla mig vid några kommentarer och reflexioner kring situationen kring och i . Jag tar min utgångspunkt i ett besök som några parlamentariker gjorde i och , där vi studerade konflikten. Vi kunde konstatera under vilka vidriga förhållanden palestinier lever när det gäller muren som byggs upp och stängslet, som det också är frågan om. Vi kunde se villkoren vid de olika checkpoints och de levnadsvillkor över huvud taget som palestinier lever under. Vi såg också de levnadsvillkor som många israeler lever under, den oro och det hot man har känt från palestinsk terrorism. Det är naturligtvis väldigt glädjande att kunna konstatera att vi kan se någon form av vändning. Det började med ett ganska bra utfall av det palestinska valet, även om det valet kan diskuteras i fråga om hur demokratiskt det var genomfört. Det accepteras ändå väl av det internationella samfundet. Vi kan nu i dagarna konstatera att detta val har lett fram till en ambition att stoppa våldet, att få en vapenvila till stånd, att få i gång fredsförhandlingarna igen. Det måste man naturligtvis hälsa med stor glädje, även om man kan dela reflexioner i om de enorma svårigheter som möter oss. berör också situationen i som rör det här området och det val som har varit där. Jag tycker att det är väldigt positivt att man har hållit val. Det kan naturligtvis i ännu större utsträckning kritiseras i fråga om hur demokratiskt det har varit. Med de förutsättningar som råder är det naturligtvis bra att det ändå har hållits val. Men vi kommer aldrig bort ifrån att vi också kan se i vad en nations ensidiga agerande kan ställa till med för utveckling. Vi har fått en explosion av terrorism som följd av hur kom till. Man måste naturligtvis känna en väldig oro för hur det kommer att utvecklas fortsättningsvis. Vi har en annan fråga som berör den här regionen, nämligen Greater Middle East Initiative eller Broader som det också kallas . Det är ett väldigt viktigt initiativ. Det kan hälsas med glädje när det gäller engagemanget för att utveckla demokrati, men man måste konstatera att det sätt som man försökte lansera och genomföra det inte har varit särskilt lyckosamt. har redan varit inne på det. Någon större entusiasm finns inte i för intresse att bestämma och diktera villkoren. Det gör att man också dödar positiva initiativ. Orsaken är att amerikanerna visar bristande respekt för det som kallas ömsesidighet. Amerikanerna är intresserade av att man ska göra som amerikanerna vill, och om man inte gör så är inte amerikanerna särskilt intresserade. Man kan ställa sig frågan om demokrati kan påtvingas utifrån. Goda motiv och ett gott intresse som man har av demokrati och mänskliga rättigheter måste genomföras på ett sådant sätt att det också mottas. Jag skulle vilja vidga perspektivet och notera att när vi talar om Medelhavssituationen och vår relation till är det en fråga om västerlandets möte med . är naturligtvis väldigt central i det sammanhanget, också . Det är kärnfrågor. Men vi behöver framför allt lära oss ökad förståelse. Det råder så mycket missuppfattningar mellan västerlandets kristna arv och muslimska. Bilden av den andre är inte ärlig i våra västliga länder och definitivt inte ärlig i . Det räcker att titta på tv hur vi speglar varandra, läsa tidningar eller gå till läroböckerna. Vi kan konstatera att den bild som vi ger av den andre är mycket olycklig. Det bygger naturligtvis inte upp något förtroende. Vi måste få ärligare framställningar av varandra. Det får vi genom ökad kunskap om varandra, och kunskap kräver att vi för en dialog. Ensidiga proklamationer är ganska meningslösa. Vi måste tala med varandra så att motparten förstår. Att respektera den andre och dennes värden är grundläggande. Man kan inte starta en dialog genom att säga att det den andre har som värden och värderingar är värdelöst. Då kommer man ingenstans. Det krävs ömsesidighet för att det ska bli en bra dialog och ett riktigt partnerskap. Denna ömsesidighet kräver en öppenhet för den självbild som vi har, vår egen självbild av våra brister. Vi behöver lära oss av muslimernas syn på solidaritet exempelvis, och den muslimska världen behöver lära sig vår syn på demokrati och mänskliga rättigheter. I erkänner man själv stora brister som kan sammanfattas under begreppet bristande samhällsstyre men också fattigdomsperspektiv, utbildningsfrågor och annat. World Value Survey visar att det är stora skillnader mellan de styrande och de styrda i . Det är klart att detta leder till emigration, tyvärr emigration där människor går under och drunknar i . Vi behöver utveckla dialogen kring det finns ett stort behov av det och angripa de brister som finns på båda sidor. Vi gör en hel del. Vi har Barcelonaprocessen och dess tre korgar som handlar om politik, ekonomi och kulturfrågor. Barcelonaprocessen, som är regeringarnas möte med partnerländerna söder om , kan skapa ökad förståelse men också bidra till konkreta insatser. Vi har den nybildade som har varit mycket aktivt att driva. Det är en form av dialogcentrum förlagt till . Vi har också det i som jobbar med att skapa förståelse och ökat partnerskap runt .