prot · GS09119 · 2005-05-12 00:00:00 — Vargstammen kan säkert med en växande avskjutning och en fungerande nödvärnsrätt, men vi har inte något sådant. Det händer ingenting från regeringen mer än vackra ord och man tittar på det hela. Det är möjligt att den lantbrukare som får vara borta från sitt företag när han har försökt skydda sina får känner en respekt för lagstiftning och alltihopa. Men han kan också tycka tvärtom, att det här är fullständigt orimligt: Jag har försökt att skydda mina husdjur. Vargen hade rivit får dagarna innan och var på väg mot mina får. Så säger samhället: Du får inte skjuta. Vill vi ha en levande landsbygd? Om vi vill ha företag som vill satsa på landsbygden måste vi ha en acceptans. Jag håller med om detta, men då måste nödvärnsrätten utökas så att den blir rimlig och inte som orimligt liten. 84 Jordbruksminister (): Jag sade just i mitt svar till att jag har förståelse för de här reaktionerna bland dem som känner att de inte riktigt har möjlighet att skydda sina tamdjur. Regeringen har utifrån ett förslag från och , som har remitterats, ett beredningsarbete som pågår. Det beredningsarbetet är just inriktat på vad vi kan göra för förtydliganden i jaktförordningen för att de som har tamdjur inom hägn ska känna sig tryggare. 85 (): Jag har en fråga till . Enligt en färsk rapport från studentorganisationen saknar 30 000 studenter ett eget boende. De tvingas flytta runt i andrahandslägenheter, tränga ihop sig i smålägenheter eller, som några gör, hoppa av studierna. Det här är inte bra, varken för den sociala situationen eller för studieresultaten. Studenterna tycker att det som byggs har alldeles för höga hyresnivåer. Kostnader runt 4 000 är inte ovanligt och betydligt högre än vad studentekonomin klarar av. Min fråga blir då om ministern tänker göra något för att förbättra villkoren för landets studenter på kort sikt. 86 Samhällsbyggnadsminister (): Jag håller med om att det här är ett stort problem för många ungdomar. För att kunna fullfölja och etablera studier följer förstås att man måste ha någonstans att bo. Det är bland annat därför som vi har ett särskilt stöd till byggande av studentlägenheter som äntligen börjar ta fart på allvar också i storstadsregionerna där bristen ju har varit som störst. Vi fortsätter att titta på detta nu när vi går igenom bostadsfinansieringssystemen också för framtiden. Att behålla och bevara hyreslägenheterna, att underlätta och förtydliga andrahandsmöjligheterna och att fortsätta att stötta byggandet av särskilda studentlägenheter med rimliga kostnader så att studenter har råd att bo är regeringens politik. Det vill jag självfallet fortsätta med. 87 (): Studentinvesteringsbidraget är betydligt lägre än bidraget för byggandet av små vanliga hyresrätter. Ministern vet att det inte är billigare att bygga studentbostäder än andra bostäder. Stödet till andra bostäder har ett rekommenderat hyrestak. Det finns inte när det gäller studentbostäder. Om ministern vill genomföra de här två ändringarna, till exempel i höstbudgeten, tror jag att det skulle underlätta både produktionsvillkoren och fokuseringen på själva boendekostnaden. Min fråga blir: Är ministern beredd att göra det ? 88 Samhällsbyggnadsminister (): Som vet kan jag självfallet inte stå här och säga vad som ska stå i budgeten . Däremot sade jag tidigare att vi ser över hela bostadsfinansieringssystemet. Jag försäkrar att rimliga lägenheter till studenter och rimliga villkor för studenter att hyra lägenheter fortsätter att vara en väldigt viktig fråga. Den står högt upp på dagordningen. Den utvärdering som har gjort av de olika finansieringsformerna ger också väldigt högt betyg åt just detta stöd. Det har fått effekt. Det används i allt större omfattning, framför allt i , där bristen är väldigt stor. Det är ett stöd som är väl värt att värna om. 89 (): De så kallade Wärnerssonpengarna har fungerat . De finns tillgängliga . Jag vill fråga statsrådet vad den här satsningen har inneburit för skolan. Vilka effekter kan man se av Wärnerssonpengarna så här långt? 90 Statsrådet (): Det är riktigt som ledamoten framhåller att detta pågått och ska hålla . Den utvärdering som har gjort av visar att antalet lärare och annan personal i skolan har ökat med 12 000 personer netto. Det innebär att de statliga resurserna, de så kallade Wärnerssonpengarna, har lett till att 8 000 har anställts för statliga pengar och att kommunen har tillfört ytterligare . Det innebär i sin tur att lärartätheten i skolan har ökat från 7,2 per 100 elever till 8,2 per 100 elever. Det ger goda möjligheter för skolan att dra ned på klasstorlekarna och ge hjälp och stöd till de elever som mest behöver det och kanske har de tuffaste förutsättningarna. Det är en viktig del av regeringens politik för att se till att fler når upp till våra mål om en bra grundutbildning. 91 (): Vissa medel ligger ju i den så kallade påsen, andra är fortfarande riktade de år som är kvar. Som gammal kommunstyrelseordförande vet jag att man gärna vill ha allting i påse. När man pratar med skolpolitikerna ser de lite annorlunda på det. Man kan faktiskt vara orolig för när de här riktade pengarna försvinner. Hur ser skolministern på frågan om riktade medel kontra penningpåsen? 92 Statsrådet (): Jag känner väl till den diskussion som funnits kring öronmärkta medel kontra allmänna statsbidrag. Jag har själv deltagit i de diskussionerna eftersom jag har varit på den sidan och jobbat med skolfrågor på lokalplanet. Jag kan konstatera att trots de nackdelar med öronmärkta pengar som man framhåller har de pengar som regeringen har satsat på att öka personaltätheten i skolan varit väldigt effektiva. har visat på det. Jag tror också att vi kommer att se det . Målet för regeringen har ju varit att anställa 15 000 fler lärare och andra specialister. Min bedömning är att vi kommer att nå detta med råge. Det är också viktigt att framhålla att när satsningen når sin höjdpunkt , på 5 miljarder , kommer den att fortsätta även därefter. Den blir inte öronmärkt, men den kommer att fortsätta. Jag menar att det är viktigt att de pengarna satsas på skolan så att fler elever når upp till målen och kan bestämma vilken gymnasieutbildning och därefter eventuell högskoleutbildning de vill läsa. 93 (): Det har nämnts här tidigare att vi har 25 000 fler arbetslösa än . Det är i synnerhet bland ungdomar och kvinnor som arbetslösheten ökar. I budgetproposition efter budgetproposition, i vårproposition efter vårproposition har regeringen deklarerat att man sätter sysselsättningen och kampen för jobben främst. Utfallet har varit en ökande arbetslöshet och en sjunkande sysselsättning. har pekat på att behöver 200 000300 000 nya jobb om vi ska klara välfärden . Med den politik som förs finns det ingen som helst möjlighet att lyckas med det. I går kom en rapport från som pekade på att vartannat småföretag räknar med personalnedskärningar . Min fråga till finansministern är: Vad tänker regeringen göra för att vi ska få de nya jobb som vi behöver för att kunna slå vakt om välfärden ? 94 Finansminister (): Låt mig börja med att slå fast vad vi inte tänker göra. Vi tänker inte dra ned ersättningarna till de arbetslösa. Det är inte de arbetslösa som ska betala sin egen arbetslöshet. Det är den politik som står för: Lösningen på arbetslöshetsproblemet är att dra ned ersättningarna till dem som redan är drabbade. Det kommer vi aldrig att ställa upp på. Det ligger på bord en alternativ politik som innebär att vi satsar på de långtidsarbetslösa och att vi tillskjuter ökade resurser till arbetsmarknadsutbildningen. Nya pengar till kommunerna kommer att komma där stora behov finns att nyanställa i vården och omsorgen. Det är på så sätt vi ska få ned den öppna arbetslösheten, inte genom att sänka ersättningsnivåerna i de sociala försäkringarna. Det är en felaktig väg att gå. 95 (): Många människor i upplever otrygghet. Välfärden räcker inte till. Köerna i vården är för långa, klasserna i skolan för stora, personaltätheten i förskolan är för låg. Många kvinnor och barn utsätts för våld i hemmet. Många oroar sig för om välfärden kommer att vara tillräckligt bra . Det är inte jag som säger det. Det är finansministern själv som skriver det i årets vårproposition. Ställ detta mot bedömning att vi behöver ha 200 000300 000 nya jobb för att klara välfärden och framtida pensioner. Då räcker inte arbetsmarknadspolitiska åtgärder, fler i förtidspension, fler i friår eller andra tillfälliga kortsiktiga lösningar. Det krävs en markant omläggning av politiken om vi ska lyckas få de 200 000300 000 nya jobb som krävs. Inget av det som har föreslagits från regeringen har möjlighet att ens komma i närheten av så många nya jobb. Jag ber ånyo finansministern berätta. Vad tänker regeringen göra? 96 Finansminister (): Vi ska inte ha någon markant omläggning av politiken. Vi ska inte ha den moderata politiken som innebär kraftigt sänkta ersättningsnivåer i de sociala försäkringarna, försämrade villkor för de arbetslösa, sjuka, föräldralediga och arbetsskadade. I stället ska vi gå den andra vägen. Vi ska bygga ut den gemensamma sektorn genom att tillföra ytterligare resurser till kommunerna. Vi ska satsa särskilt riktade insatser mot de arbetslösa, särskilt dem som varit långtidsarbetslösa. Vi ska bygga ut utbildningssektorn för att på så sätt långsiktigt bygga starkare. Det finns två alternativ i politiken. Det är den moderata vägen som omfattas av hela alliansen. Det är den som vill ta ned de sociala ersättningsnivåerna. Och det finns den socialdemokratiska vägen. Det är bra att vi linjerar upp alternativen i svensk politik tydligt. 97 (): Vi äter mer och mer kyckling i . Den svenska djur- och miljövänliga kycklingproduktionen tappar marknadsandelar till importen på grund av ett högre kostnadsläge. Högre krav än andra på djuromsorg, utrymmen, antalet kycklingar, salmonellafriheten, inga tillväxtantibiotika eller tillväxthormoner och högre skatter och kostnader för foder gör att man inte kan följa med i extrapriscirkusen. Jämfört med har den svenska kycklingproduktionen 30 miljoner högre kostnader . Vad tänker konsument- och jordbruksministern göra för att undanröja konkurrensnackdelarna för världens bästa kyckling den svenska? 98 Jordbruksminister (): Det är väsentligt att vi skapar goda förutsättningar för företagen. Där finns det ett antal generella åtgärder som regeringen har föreslagit och som regeringen genomför. När det gäller jordbruksområdet och kycklingkonsumtionen är det mycket glädjande att de svenska konsumenterna vill äta mer kyckling. Det är en marknad som växer. Det ger också de svenska företagen möjligheter. Vi vet att de svenska konsumenterna tycker om den färska kyckling som säljs i detaljhandeln, och det hänger samman med att den har mervärden. Man vet att det är säker mat. Man vet att den är producerad med god djuromsorg. Jag tycker att vi ska akta oss för att sänka de kraven. Däremot ska vi berätta för konsumenterna där har näringen ett ansvar, och där kan jag också bidra att den svenska produkten har en kvalitet i form av dessa mervärden. Sedan kommer jag generellt att arbeta för bättre villkor för företagen. Därmed var frågestunden avslutad. Jag tackar ledamöterna från regeringen och kammarens ledamöter för . 8 § (forts. från 6 §) Arkivfrågor (forts. KrU9) 100 (): Äntligen har varit ett populärt ord i Nobelsammanhang . Den arkivproposition som vi debatterar håller väl knappast Nobelklass, men jag vill ändå säga äntligen. Det är senast presenterade en kulturpolitisk proposition till ! Vad ska vi dra för slutsatser av det när det gäller den socialdemokratiska regeringens ambitioner på kulturområdet? Ja, det får vi lämna åt andra att bedöma. Så har den i alla fall kommit, den arkivpolitiska propositionen. Naturligtvis är det glädjande, men känner man en viss besvikelse. Tanken går osökt till mäster skräddare som svarade: Ack nej, det bidde ingen kostym. Kom igen om . Slutligen blev det ju ingenting; det känner vi till. Här blev det åtminstone nästan ingenting. väntan på en proposition över huvud taget och väntan på just denna proposition, och resultatet inskränker sig till ett enda konkret förslag för att ta ställning till. Inget helhetsgrepp på arkivområdet, inga ambitioner eller visioner utan enbart lite allmänt positiva skrivningar är vad vi och framför allt arkiven får av regeringen i den här propositionen. Det enda konkreta förslaget är att det ska införas ett nationellt uppdrag inom arkivområdet. Naturligtvis är det bra, men det är långt ifrån den kraftsamling som arkiven väntat på och är i behov av. Runtom i landet finns det hundratals arkiv av olika karaktär och storlek som tillsammans förvaltar ett enormt kultur- och arkivbestånd. Deras samlingar speglar människors tankar, föreställningar, handlingar och symboler genom tiderna. Det alltmer ökade intresset för släktforskning och hembygdsforskning har gjort att arkiven fått ett uppsving. Forskarplatserna, och de är många, är väldigt hårt utnyttjade. Detta är oerhört glädjande och borde stimulera till politiska initiativ för att stödja denna positiva utveckling. Därför är regeringens uppenbara ointresse eller i alla fall låga intresse särskilt beklämmande. När det nu finns så många olika frågor som berör arkiven och som vi borde behandla i den här debatten är det viktigt att satsa resurserna rätt. Det handlar om utvecklandet av de regionala arkiven och folkrörelsearkiven, om arkivpedagogik, om ABM-samverkan och om de funktionshindrades tillgång till arkiven. Allt detta behandlar vi kristdemokrater i vår motion och i våra reservationer. Jag har dock valt att ägna mitt anförande åt huvudsakligen en fråga, nämligen arkivens roll i informationssamhället och den digitala tidsåldern. I vårt samhälle, fru talman, är mängden pappersmaterial oöverskådlig. Besluten om vad som är intressant att bevara för framtiden blir allt svårare men också allt viktigare. Trots att avgränsningarna för vad som ska bevaras blir allt striktare är materialökningen i arkiven enorm. Bara ökade riks- och landsarkivens bestånd med inte oväsentliga . För att skapa rimliga förutsättningar för framtidens forskare är det således avgörande att beslut om vad som ska bevaras tas av välutbildad och kompetent personal. Högskoleutbildade arkivarier är därför ett måste, inte bara vid och landsarkiven utan också vid andra större myndigheter och institutioner. En av de största utmaningarna på kulturarvsområdet någonsin är övergången till den digitala tekniken. Det papperslösa samhället har medfört en helt ny typ av material som på något sätt måste bevaras för framtiden. Det digitala materialet är flyktigt och föränderligt och oöverskådligt i sin omfattning. Frågan om vad som ska bevaras av till exempel hemsidor, webbtidningar och e-postkommunikation är svår men oerhört viktig eftersom en så stor del av det som publiceras i vårt samhälle enbart finns i digital form. En ytterligare försvårande omständighet är att den digitala tekniken ständigt förändras och utvecklas. Datorprogram och lagringsmetoder blir allt snabbare omoderna. Det blir också svårare att använda material som sparats till exempel under så pass få år som . Mängder av information går därmed förlorad eller löper risk att gå förlorad. Någon har sagt att vårt samhälle är det samhälle genom historien som producerat mest information. kan det, hör och häpna, bli det samhälle eller den tid som har den sämst bevarade skatten . Detta är en skrämmande tanke. För arkiven och biblioteken innebär den digitala utvecklingen nya utmaningar. Mycket arbete görs för att bevara digitalt material och för att komma fram till gemensamma standarder för bevarandet. bedriver bland annat ett samarbete med för att utveckla långsiktiga lösningar för digitalt bevarande. menar att detta ändå inte är tillräckligt, en inställning som delas av flera remissinstanser. Frågan om bevarande av det digitala kulturarvet är akut för att inte mängder av material ska gå förlorat . Det finns inga enkla lösningar, fru talman. Det finns inga enkla svar. Vi som politiker har dock ett ansvar för att ge en tydlig signal och ett tydligt uppdrag till de myndigheter som berörs, till exempel och Kungl. Socialdemokraterna säger i propositionen, fru talman, att det är viktigt med samverkan på detta område och lyfter fram de insatser som redan pågår, men liksom i propositionen i övrigt saknas här såväl strategi som mål och helhetssyn. Jag menar att det är regeringens ansvar att i samarbete med framför allt och Kungl. ta fram en nationell strategi och en långsiktig digitaliseringsplan för bevarande av digitalt material. Att detta inte redan gjorts är anmärkningsvärt och kan komma att få oanade konsekvenser för bevarandet av information. Självklart ska allt pågående arbete tas till vara och fortsätta, men det måste finnas någon instans på central position som fattar beslut och samordnar detta arbete. Detta finns inte . Såväl som Kungl. måste göra sitt bästa. Det saknas resurser, och det saknas politiskt engagemang. Avslutningsvis, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 2, men jag står självklart bakom samtliga övriga kristdemokratiska reservationer i detta betänkande. 101 (): Arkivfrågor är inte frågor som människor i allmänhet tänker så mycket på, men det är en fascinerande värld som öppnar sig för den som närmar sig alla de typer av arkiv som finns i vårt land. Släktforskare har tillgång till kanske bästa folkbokföring, som har skötts av kyrkan under århundraden men som tyvärr genom beslut i överförts till lokala skattemyndigheten, något som allmänheten fortfarande har svårt att acceptera. Låt oss ta en titt på det arkiv som jag är mest bekant med, arkivet på en pastorsexpedition på landsbygden. berättar om flyttningar, födelse och död. I kyrkorådsprotokollen får jag inte bara en inblick i församlingens gudstjänster och vardagsverksamhet utan där kan jag också läsa om att bonden 1905 fick böta för att han inte hade varit snäll mot sin familj. Jag finner kyrkoherdens krönikeböcker, som beskriver vardagslivet i församlingen. Jag hittar donationshandlingar som innehåller donatorns vilja att det ska ges pengar för medicin åt mindre bemedlade i församlingen. I en hörna finns det hembygdsfilmer . Ja, upptäcktsfärden i ett kyrkligt arkiv skulle kunna fortsätta länge, och det var för mig som landsbygdspräst en stor glädje att ge service åt släktforskare och andra som kom för att botanisera i prästgårdens arkiv. är det min efterträdare som får öppna den tunga, brandsäkra dörren. Men det går ju att komma åt arkiv utan brandsäkra dörrar genom den moderna tekniken. På så sätt har arkiven gjorts mer tillgängliga. Vi kan sitta på vår hemort och komma till arkivens skatter. Teknikens framsteg gör nu sitt intåg i de skånska kartarkiven. påbörjades digitaliseringen av Lantmäteriet i enorma arkiv. Där finns 275 000 handlingar. Handlingarna packas ned, kommun för kommun, för att skickas till i , där de skannas. Det är en stor fördel att kartorna lagras digitalt. Dessa kartor, som är en kulturskatt, skyddas, och arkivet blir mer tillgängligt när det läggs ut på Internet. Då kan vi lätt få veta hur markskiftena fungerat , århundraden, hur städer vuxit fram och var bebyggelsen fanns . Vi kommer också att kunna trycka ut egna kopior på kartorna. Detta omhändertagande av kartor sker alltså i , en ort som vi uppmärksammar i arkivmotion. har även en unik tillgång till teknisk apparatur som kan läsa av gamla filmer samt ljud- och bildinspelningar. Det är viktigt att de apparaterna får finnas kvar och att resurser ges så att de kan fungera också i fortsättningen. Vi vet också att det i blir en del arbetstillfällen tack vare denna arkivinsats. Arbetstillfällen i arkiv är viktiga eftersom många som lider av olika funktionshinder där har funnit stimulerande arbetsuppgifter. Genom lönebidrag, arbetsplatsanpassningar och i vissa fall personliga biträden kan många arbetshandikappade beredas plats. I vårpropositionen verkar det som om regeringen har lyssnat till förslag om att höja lönebidragen men vi vill höja ännu mer, och vi vill öka anslaget till tekniska hjälpmedel och personliga biträden på arbetsplatserna. Vi bedömer att med vårt förslag skulle 5 300 nya lönebidragsplatser tillskapas, och många skulle då kunna få vara i något arkiv. talare har berört tillgänglighetsfrågor, och det är viktigt att även personer med olika funktionshinder får tillgång till de svenska arkiven. Det är också en fråga som vi från vill lyfta fram. Vi vill att handikapporganisationerna ska bli en naturlig samarbetspartner när det gäller att undersöka hur personer med funktionshinder kan bli mer delaktiga av den information som finns i arkiven. Det finns en glädjande mångfald av arkiv i landet, och det är naturligt att ytterligare initiativ tas för att utöka samarbetet mellan alla dessa arkiv. beklagar verkligen att arkivpropositionen inte nämner den resurs som ett utökat samarbete med de kyrkliga arkiven skulle kunna innebära. Det finns i hela landet kyrkarkiv med personella resurser och utrymmesresurser. Genom att en del kyrkliga handlingar överlämnas till landsarkiven finns det åtskilliga hyllmetrar lediga i en brandsäker, fuktfri miljö. Därför anser vi att samarbetet mellan och övrig arkivverksamhet skulle behöva stärkas. Våra nya svenskar har vi talat om i museibetänkandet. Deras sång och musik och deras skriftliga dokument bör uppmärksammas mer. vill instämma i arkivpropositionens skrivning om arkiveringar för minoritetsspråken; samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. Vi vill även att våra invandrare ska räknas med i arkivsammanhangen. Frågan om filmarkivet i får vi ofta anledning att lyfta fram här i kulturutskottets debatter. Den ryms under film- och museifrågor. vill vi återigen från under rubriken påpeka hur viktigt det verkligen är att ge större anslag till just filmarkivet i , som kan hjälpa till med att bevara alla de rörliga bilder som finns runtom i landet. Bilder är en viktig del av vårt kulturarv, bilder som måste bevaras. Den nya tekniken med Internet, digitaliserade register och förteckningar gör våra arkiv alltmer tillgängliga. Men jag vet att det finns människor som verkligen älskar doften av handlingarna i ett traditionellt arkiv. Ännu har våra landsarkiv många besökare som under vördsam tystnad bläddrar i kyrkböcker och andra handlingar. Vi får tro att det arkivbetänkande som vi diskuterar ska bli ett medel för att bevara arkivskatterna till kommande generationer och stimulera till informativa pedagogiska insatser så att ännu fler människor lockas att ge sig in i arkivens rika förråd. Det händer att jag ibland här i kammaren försöker föra vidare något ur den latinska citatskatten. Jag vill ge ett ord på vägen: Tempora mutantur, nos et mutamur in illis. Det betyder: Tiderna förändras och vi med dem. Just därför behöver vi värna om arkiven. Jag står naturligtvis bakom reservationer men nöjer mig med att yrka bifall till reservation 7. 102 i (s): Arkivfrågor jag tittar upp mot läktaren. Vi har ungdomar här. Det kan ju verka lite träligt med arkiv, men visst är vi alla intresserade av vår historia av farmor och farfar, farfarsfar och av mor, mormor och mormorsmor. Det kan vara intressant att ha möjligheten att gå tillbaka och leta efter vad som har hänt. Jag gjorde själv undersökningar av mitt lilla fiskeläge, . Jag kunde kika på mina förfäder som redare och pigor, som män och kvinnor som led men även hade glädje. går jag över till betänkandet, och jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Det innebär även bifall till propositionen. I likhet med regeringen vill utskottet understryka vikten av att våra arkiv är tillgängliga, inte minst av demokratiska skäl men även för att underlätta medborgarnas och forskarnas möjlighet att komma i kontakt med och känna samhörighet med kulturarvet. Denna inställning har uttryckts i de av antagna kulturpolitiska målen.