prot · GS09103 · 2005-04-12 00:00:00 — Däremot ska man också i fortsättningen driva diskussionerna och kontakterna mellan Försvarsmakten och . Det är sedan som är den myndighet som har det yttersta ansvaret att svara för och ha kontakter med ideella organisationer som till exempel . har utan tvivel spelat en stor roll , och jag vill att det ska fortsätta att spela en stor roll. Via är jag mån om att driver frågorna om behovet av båtar. ska sedan driva den diskussionen vidare med Försvarsmakten så att alla vi kan känna att har den täckning och lever upp till de höga krav som både regering och riksdag har ställt ut. 55 (): Vi är nog överens om detta. Det är riktigt att det fanns ett avtal, men det upphörde . lever man uppenbarligen avtalslöst. börjar snart hela båtsäsongen. Försvarshögkvarteret hävdar fortfarande att de ska ha full kostnadstäckning för de tio båtar som SSRS redan lånar och de ytterligare fyra man via har fått löfte om att få låna. Men då är det frågan om betalningen. Här står klämd emellan. Jag ska läsa ur försvarsutskottets motionsbetänkande om sjö- och kustövervakningsfrågor som antogs tidigare : Utlåningen sker i enlighet med 4, 6 och 16 § det är lite torrt i förordningen om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet. får låna dessa båtar av Försvarsmakten eftersom en statlig myndighet utan kostnad kan låna materiel av en annan statlig myndighet under förutsättning att den myndighet som lånar ut materielen inte behöver den i sin egen verksamhet. Därmed låter man detta vara besvarat. Men är det fortfarande så att Försvarsmakten kräver betalt. Därmed har det hela hakat upp sig. I tidningen från , som handlar om just den frågan, och det var det som var grunden till den här interpellationen, säger en , överstelöjtnant och materielansvarig för stridsbåtarna på Högkvarteret: Vi har ett gällande avtal med SSRS om full kostnadsteckning från . har, eller ska ta över det avtalet från samma datum. Därmed blir verket skyldiga Försvaret pengar. Men , som sitter på , säger att de inte tänker betala de här pengarna. Här står nu de här parterna, och mittemellan står . De tycker att det hela är absolut absurt, därför att de kommer ju inte vidare. Vad ska de göra? De har ett löfte från , och sedan har de två olika besked från Försvarsmakten. Det ena säger: Vi är beredda att göra det här, men vi får inte göra det politiskt. Det andra, från överstelöjtnant , säger: Vi ska ha full betalning; vi ska ha de 4 miljonerna. Vad anser ministern nu att de ska göra på ? 56 Statsrådet (): Jag tycker fortfarande att de ska vända sig till och göra gemensam sak. Just nu pågår flera delar, precis som både och jag pekade på. Avtalet har egentligen löpt ut, men man sitter nu och omförhandlar det. Det är en viktig del att det måste bli klart. Även om jag inte känner någon oro för att det som görs fortsätter att göras utan ett avtal, är det ingen tvekan om att det inte är acceptabelt att det inte finns ett avtal i botten. Avtalet måste komma på plats. Det andra är att också försvaret måste ta ställning till vilka båtar man behöver . pågår också en omorganisation av försvaret, och där har Försvarsmakten själv sagt att det är möjligt att man inte behöver lika många stridsbåtar som man behövt . Då kanske det också öppnar sig en möjlighet att göra andra saker med de stridsbåtar som Försvarsmakten inte behöver. Det tredje är att Försvarsmakten inte vill betala för verksamheter som de själva inte gör. Men i de förordningar som finns står det att Försvarsmakten kan låna ut materiel och underlätta för myndigheter, kommuner eller landsting när de utövar olika former av uppdrag. Men om den myndigheten i sin tur lånar ut materiel till en ideell organisation menar att det är en annan fråga. Jag menar att allt detta måste lösas. Den arbetsfördelning och de villkor vi har satt upp för den myndighet som svarar för och de avtal och förordningar som de har att jobba med tycker jag i grunden är bra. Om det nu finns utestående frågor, där man känner en oro mellan myndigheterna, utgår jag från att både Försvarsmakten till sin ansvariga minister och till mig hissar de frågorna och klarar ut dem en gång för alla. Det är ingen tvekan om att har gjort ett viktigt jobb och ska fortsätta att göra det. Jag vill inte att deras arbete på något sätt ska försinkas och förstöras av nya diskussioner myndigheter emellan. Vi har ett syfte med sjöräddningsfrågorna och ansvaret på , och det hjälper bland andra oss att leva upp till. Om myndigheterna inte löser det här själva utan oklarheterna kvarstår, utgår jag från att ansvariga myndighetschefer berättar det för försvarsministern och för mig, så får vi lösa det själva. 57 (): Jag tar verkligen fasta på det ministern sade sist, att det här blir en fråga som kommer ett snäpp högre upp i hierarkin om de inte lyckas lösa det. Det verkar de uppenbarligen inte kunna göra. Diskussionerna fanns , och de har uppenbarligen funnits . Har det inte hänt någonting under denna dag har de ännu inte löst det här. Här står ord mot ord de har uppenbarligen kört fast. Jag kan bara instämma i att gör ett gott arbete. Det vet jag eftersom jag har sommarhus på , där vi har en sådan här station som gör många utryckningar. Där står SSRS, med alla de frivilliga, för av de livräddande insatser som görs runt kusterna. Även om ministern inte känner någon oro vet jag att SSRS och alla deras medlemmar och frivilliga gör det. Kan det här bli ett besked om att denna fråga kommer att lösas och att SSRS kommer att ha de här tio båtarna plus de fyra man blivit utlovade till den sommarsäsong som snart startar, tror jag att det kommer att bli ett väldigt stort lugn hos de många stationer som finns runtom i landet. Jag hoppas kunna få det löftet i ministerns sista inlägg. 58 Statsrådet (): Jag tar på mig ansvaret att se till att jag får en ny uppdatering från och att jag också ständigt får en rapport över hur samtalen med Försvarsmakten fortlöper. Skulle det visa sig att myndigheterna själva inte kommer fram till en lösning utgår jag från att de också signalerar det både till försvarsministern och till mig, så att inga utestående frågor finns kvar när viktiga säsong börjar. Då måste alla frågetecken vara uträtade. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2004/05:457 om helikoptrar inom 59 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att ta till vara existerande resurser för sjöräddning som finns inom försvaret och för att säkerställa att samordningen mellan olika departement i fungerar. Jag vill först understryka att jag delar uppfattning att det är viktigt att sjöräddningsverksamheten fungerar väl och är effektivt organiserad. Det har jag också understrukit i ett antal liknande interpellationer i denna kammare. Det är som ansvarar för att det finns fullgod sjöräddningsförmåga på svenskt sjöterritorium och internationellt vatten som tillhör svensk sjöräddningsregion. Målet för är att en nödställd i av alla fall ska kunna undsättas med en flyg- eller ytenhet efter det att ett larm inkommit till sjöräddningscentralen. Detta mål har inte ändrats på grund av minskningarna i Försvarsmaktens grundorganisation. För att fullgöra målet för samverkar med en rad aktörer. Förutom de båtar och fartyg som kan användas för sjöräddningsändamål längs hela , finns även tillgång till räddningshelikoptrar på fem platser i landet. På tre av dessa orter, nämligen , och , är det Försvarsmakten som enligt avtal med står för denna beredskap. Det försvarspolitiska beslutet innebär att Försvarsmaktens helikopterpark kommer att minskas och omstruktureras. Detta innebär i sin tur att Försvarsmakten inte kommer att ha samma möjligheter som tidigare att bidra till och delta i sjöräddningsverksamheten. Som jag nämnt tidigare är det som har ansvaret för att det finns tillfredsställande resurser för sjöräddning. I den utsträckning Försvarsmaktens resurser kan användas för sjöräddningsändamål ska de ersättas med andra resurser. Regeringen gav i uppdrag att analysera vilka konsekvenser minskningarna i Försvarsmaktens grundorganisation kan få för . har i sin rapport konstaterat att de av Försvarsmaktens helikoptrar som varit en del av sjöräddningsverksamheten måste ersättas för att samma kapacitet och yttäckning ska kunna bibehållas. Det är inte bara sjöräddningsverksamheten som påverkas av neddragningarna av helikopterverksamhet inom Försvarsmakten. har i sin utredning konstaterat att samtliga myndigheter och organisationer som tidigare nyttjat Försvarsmaktens helikoptertjänster ser det som angeläget att det vidtas kompletterande åtgärder för att verksamheten ska kunna bibehålla samma nivå som . Samtliga aktörer ser positivt på en samordning av samhällets totala behov av helikoptertjänster. för diskussioner med de inblandade aktörerna i syfte att träffa överenskommelse om samutnyttjande, samfinansiering och lokalisering av helikopterresurser. Resultatet av dessa överläggningar kommer att redovisas så snart de avslutats. Försvarsmakten deltar i diskussionerna om att finna en kostnadseffektiv lösning för samtliga inblandade. Den kunskap och de resurser som finns inom Försvarsmakten ska inte gå förlorade utan användas för att stödja samhället. De resurser som finns inom Försvarsmakten är i första hand avsedda för Försvarsmaktens verksamhet och ska i första hand också användas i detta syfte. Avslutningsvis vill jag framhålla att samarbetet och samordningen mellan departementen fungerar mycket bra. 60 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag är mycket medveten om att helikopterfrågan har diskuterats här i kammaren, men jag kände det ändå angeläget att återigen ta upp frågan hur vi på bästa sätt löser behovet av helikoptrar. I min interpellation har jag försökt beskriva den situation som uppkommit på grund av försvarsbeslutet. Antalet helikoptrar kommer i princip att halveras, och de tunga helikoptrarna med sjöoperativ förmåga baseras i i medan övriga baseras i . Det leder till att det kommer att ta för en militär räddningshelikopter att ta sig från till och till . Det här oroar inte bara mig och många andra som bor eller vistas i skärgården. Det borde också oroa alla de ungefär 14 miljoner färjepassagerare som är beroende av fungerande sjöräddning. Det är bra att i sin utredning kommit fram till att den här bristen måste åtgärdas på något sätt. Men det är här som det känns så tråkigt, att man genom försvarsbeslutet slår sönder en väl känd och väl fungerande organisation, för att sedan med nya pengar handla upp samma kompetens på annat håll. Flygburen sjöräddning är ingen enkel sak. Det ställs mycket höga krav på utrustningen och på utbildning och erfarenhet hos besättningen. Det tar tid att bygga upp den kompetensen om man ska börja från noll. De som riskerar att bli lidande av den här ineffektiviteten är skärgårdsborna, båtlivet och färjepassagerare. Det gäller också de anställda inom försvaret som besitter en hög kompetens som regeringen inte riktigt tycks vilja ta till vara. Det var därför som jag frågade vilka åtgärder statsrådet tänkte vidta för att på bästa möjliga sätt tillvarata de redan existerande resurser för sjöräddning som finns inom försvaret. Jag tycker inte att statsrådet har svarat mig på frågan hur det ska gå till. 61 (): är största hamn med ett stort antal fartygsanlöp . Det är hemmahamn för världens största passagerarrederi. har en arkipelag som är oerhört populär under alla sommarmånaderna. Detta gör att räddningshelikoptrarna behöver finnas nära kusten, och det gör de om de är placerade på och inte på som ligger en halvtimmes flygtid in i landet. Helikoptrarna på arbetar oerhört kostnadseffektivt och samordnat med andra myndigheter som , , , , med mera. Helikoptrarna behövs för sjuktransporter från fartyg, undsättning vid befarade flyghaverier, insatser ombord på fartyg, skogsbränder, översvämningar, stormskador, eftersökning av försvunna personer, visitering av misstänkta fartyg och ambulanshelikopterverksamhet vid svåra vädersituationer, inte minst bland öarna i . överväger att upphandla civila resurser till en kostnad av som Försvarsmakten redan har dessa resurser och kan täcka de behov som jag nämnde. Till detta kommer att Såtenäsflytten skulle kosta skattebetalarna för investeringar i bland annat nya hangarer. har redan hangarer som är nybyggda till en kostnad av . Det finns ingenting på . Därför tycker jag att det är anmärkningsvärt att man är beredd att flytta till när allting redan finns på . Jag frågar ministern: kan inte Säves helikoptrar vara kvar? De uppfyller samhällets alla krav och kostar samhällsekonomiskt mindre än en flytt. Jag vill ha svar på detta . 62 Statsrådet (): Jag vill börja med att understryka det som också tar upp, nämligen att det är viktigt att man kan lita på att fungerar. Det är som har ansvaret för helheten och som ska se till att offentliga aktörer kan kompletteras med privata aktörer så att vi kan leva upp till de höga krav som både regeringen och har ställt på sjöräddningsarbetet och möjligheten att undsättas i olika nödsituationer. Jag ser framför mig att det ansvar som ska leva upp till också kommer att innebära att man samarbetar med försvaret på en rad olika områden och på olika platser i landet. På de platser där försvarets nya organisation innebär att man inte kan leva upp till de krav på undsättning som har ställt måste titta på vilka andra aktörer som kan komplettera det. Det kan vara andra offentliga aktörer, men det kan också vara privata. har avtal med andra offentliga och privata aktörer. Jag är mån om att vi kan fortsätta att ha den blandningen av avtal. På alla de områden där försvaret fortfarande kan spela en aktiv roll med sitt material och med sin utrustning kommer också att ha den typen av samarbete med försvarsorganisationen . ställer egentligen frågan varför försvarsbeslutet och förslaget till grundorganisation blev som det blev. Då måste vända sig till försvarsministern. Jag har ansvaret för sjöräddning via mitt ansvar för . Där kliver vi nu in eftersom är den myndighet som ytterst är ansvarig för . Då måste vi också titta på vilka konsekvenser uppdrag och ansvar att vara en garant för att fungerar i hela landet får med anledning av försvarsbeslutet. Vi har inte haft synpunkter på försvarsorganisationen av transportpolitiska skäl. Detta kommer in som ett led i att försvaret nu ändrar organisation. De avvägningar som ligger i botten kring varför helikoptrarna nu ska vara på olika platser vill jag be vända sig till försvarsministern om. Det är hon som har sakkunskapen där. Det jag nu lovar ska fortsätta att fungera även är just och dess verksamhet. Som ett led i beslutet om en ny organisation inom försvaret gav vi ett särskilt uppdrag att titta på vad den nya organisationen inom försvaret betyder. Där konstaterar att man måste teckna avtal med ett antal nya aktörer som en konsekvens av att Försvarsmakten nu drar sig tillbaka. Det betyder inte att man inte också kommer att ha många avtal med försvaret. Vi kommer att se en blandning av privata, offentliga och statliga aktörer som var och en blir en garant för att helheten hos fungerar. 63 (): Det som har drivit mig att skriva den här interpellationen och ställa de här frågorna är en kombination av oro för att riskerar att försämras och en oro för att vi kanske inte utnyttjar samhällets totala resurser på bästa sätt detta att den ena handen inte riktigt vet vad den andra handen gör. vet vi vad den ena handen har gjort, och sedan tar man konsekvenserna av det. Samhällets totala behov av helikoptrar är ju stort, och diskuterar vi en del. Helikoptrar behövs också för ambulanstransporter, polisens arbete och inom kriminalvården, för att ta några exempel. Därför vill jag också , även om det går lite utanför frågan, passa på och fråga statsrådet om det inte nu kan vara dags att ta ett samlat grepp och inte bara via över statens och landstingens behov av helikoptrar. Försvarets neddragningar och omflyttningar av helikopterverksamheten drabbar ju inte bara utan påverkar oss på många områden, och det skriver också statsrådet i svaret. Här måste regeringen ta sitt ansvar så fort som möjligt och utreda konsekvenserna och föreslå hur bristerna ska åtgärdas. Jag tycker att det verkligen ankommer på regeringen som helhet att hitta så kostnadseffektiva lösningar som möjligt. Det är bra att nu för diskussioner med aktörerna. Men jag vill ändå fråga statsrådet när de här överläggningarna förväntas vara klara. När kommer det att finnas några konkreta resultat att presentera? Det skulle kännas betryggande att veta det. Jag skulle också vilja veta när vi kan se det här fungera i verkligheten. är det sommar, även om det kanske inte känns så . Folk börjar nu sätta sina båtar sjön. Frågan är om de ska våga sig ut på sjön . 64 (): är det inte lätt att veta vem man ska vända sig till. Jag känner att det är viktigt att vi får ordning på den här frågan. Det står i ministerns svar att den kunskap och de resurser som finns inom Försvarsmakten inte ska gå förlorade utan användas för att stödja samhället. Det är just detta som är min poäng när jag tar upp detta . Jag är så rädd för att helikopterdivision kommer att försvinna och att den inte kommer att kunna användas så bra som sker . används den på ett oerhört bra sätt i ett samutnyttjande med vid ambulanstransporter, och den används också av och . Den används på alla de områden som jag nämnde inledningsvis. Om den flyttas från till , det vill säga en halvtimmes till en timmes flygtid in i landet, kommer det att få allvarliga konsekvenser. Jag kan inte avgöra om det är rätt att ministern svarar eller inte. Jag känner att det är viktigt att jag får säga detta. Det har också med att göra. En annan sak som jag vill säga är att är en militär flygplats, vilket innebär att den kommer att vara öppen ungefär mellan 8 och 16. , där helikoptrarna finns, är däremot en civil flygplats som är öppen dygnet runt. Det är bättre för samhället att alltid kunna nå helikoptrarna. Det finns alltså många skäl till varför helikopterdivisionen på bör finnas kvar, inte minst utifrån sjöräddningssynpunkt. 65 Statsrådet (): Jag tror att vi lever i då omorganisationer kommer att bli mer vanliga än vad de kanske var historiskt sett. Det betyder nog att vi måste vara inställda på att inte bara privata verksamheter omorganiseras utan också statliga och andra offentliga, ibland som en följd av ny teknik, ibland som en följd av befolkningsutvecklingen i vårt land och ibland också som en följd av att hotbilden mot vårt land har ändrats radikalt. Det vi måste ställa krav på är naturligtvis att våra myndigheter vid varje sådan omorganisation tar ett helhetsansvar, så att ingen känner att som en konsekvens av omorganisationen så minskar tryggheten eller ökar oron. Det är det vi också tittar på när det gäller just sjöräddningsarbetet. På kommer ingen verksamhet kring helikoptrar att vara kvar enligt det beslut som föreligger. Då är det viktigt att göra precis det som är inne på, nämligen ändå se till att det finns avtal och att det finns sjöräddningsverksamhet som lever upp till de krav vi har ställt. De måste också vara på plats innan försvarets nya organisation genomförs fullt ut, så att ingen behöver känna en oro över att det däremellan blir ett glapp och att vi då inte har ett avtal med tillräckligt många helikoptrar. Därför pågår just nu en dialog som leder med andra intressenter det är landsting, det är några privata aktörer och det är också Försvarsmakten där man har ansvar för helheten och där man ser till att de avtal som tecknas kompletterar varandra och att de också kan samutnyttjas. Då kan det också i fortsättningen vara så som pekar på: En och samma helikopter kan ju ibland vara aktiv gentemot och ibland också gentemot landsting eller underlätta inom sjukvården. Den typen av avtal kommer vi att se också . har ett uppdrag att se till att avtalen är på plats och att de fungerar innan den nya organisationen, som då berör försvarets helikoptrar, genomförs. Ingen ska behöva känna att just blir sämre med anledning av den omorganisation som vi har framför oss. 66 (): Självklart hoppas jag också att det här kommer att gå i lås för allas skull, så klart. Därför är jag ändå intresserad av att höra om det finns en riktig tidsplan. En hel del av den nya organisationen för Försvarsmakten ska ju vara genomförd detta år, och därför känns det som om det är väldigt bråttom, eftersom det här riskerar att bli ett skifte mitt . Sedan finns det ju olika tidsplaner för olika delar av Försvarsmakten. Det får inte bli så att vi står där mitt med full sjötrafik och fulla skärgårdar och inte är riktigt säkra på hur de här avtalen ser ut. Därför vill jag nog ändå be statsrådet konkretisera: När kan vi se det här fungera i verkligheten? 67 Statsrådet (): Där är svaret att avtalen kommer att vara på plats vid lite olika tidpunkter. har jag inte i huvudet vilket avtal som är först på plats, men det är det avtal som stämmer med att Försvarsmakten börjar sin omorganisation. Här har vi samordnat oss och samarbetar så att vi knyter avtalen till de orter som först berörs av den omställning av försvaret som görs. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:470 om nya tåg till och 68 Statsrådet (): har ställt tre frågor till mig om jag avser att vidta åtgärder för att satsa på infrastrukturen i län, vilka åtgärder jag avser att vidta för att skapa förutsättningar för att nya tåg ska kunna beställas till Stångådalsbanan och Tjustbanan samt om jag avser att vidta åtgärder för att statliga jobb ska förläggas till län. Regeringen fastställde den nationella banhållningsplanen för perioden 20042015. Beslutet innebar positiva nyheter för tågtrafiken på Stångådalsbanan och Tjustbanan. Investeringar i bandelen mellan och på tidigarelades till perioden 20072009. En planskild korsning kommer att byggas i som medför att tågen från och inte längre behöver vänta på tågen från när de kommer in till . Den utbyggnaden ligger med byggstart 20072009 i planen och kostar . I samband med nedläggning i beslutade regeringen att låta utreda förutsättningarna för att upprusta Tjustbanan mellan och . Uppdraget ska redovisas till regeringen . Regeringens beslut innebar även att Östgötatrafiken beviljades statsbidrag för inköp av två regionala spårfordon som ska trafikera Stångådalsbanan och Tjustbanan. Statsbidraget, som motsvarar av investeringskostnaden, är angivet till perioden 20072009 i planen. Östgötatrafiken skrev till och begärde tillstånd att tidigarelägga inköpet samt ett ställningstagande från till möjligheterna för Östgötatrafiken att förskottera en summa motsvarande statsbidraget. svarade att det av budgetmässiga skäl inte var möjligt att tidigarelägga en utbetalning av statsbidraget men att en tidigareläggning av investeringen som sådan var möjlig förutsatt att Östgötatrafiken i väntan på utbetalning av statsbidraget har möjlighet att förskottera bidraget. skrev sedan Östgötatrafiken till och meddelade att länstrafiken i län inte kan ställa någon garanti för kostnadstäckning av framtida järnvägstrafik på Stångådalsbanan och Tjustbanan och att något inköp av regionaltåg därför inte kunde ske. Jag har som statsråd inte någon möjlighet att blanda mig i myndighetsutövning, men jag kan konstatera att statsbidraget till spårfordon finns kvar i planen perioden 20072009. När det gäller frågan om att flytta statliga jobb till vill jag först säga att jag och övriga regeringen är medvetna om att län är underrepresenterat när det gäller statliga arbetstillfällen. Jag är också mycket medveten om att län drabbats hårt av flera stora nedläggningar . Vi är många här som har samlats runt de viktiga frågorna tidigare. Jag avser att fortsätta ta till vara alla möjligheter att genom lämpliga lokaliseringar stödja en positiv regional utveckling i hela vårt land. 69 (): Jag vill då börja med att tacka för det svar jag hade fått, även om jag hade önskat att det skulle vara mera konkret och precist. har varit en väldigt jobbig period för län.