prot · GS0961 · 2005-01-20 00:00:00 — Det är som att ju mer välordnat och ombonat vårt liv blir desto mer har vi att förlora och desto sämre förberedda synes vi vara när prövningen kommer. I de prövningens veckor som har varit har vi ju alla testats, som medmänniskor och i de olika professionella uppdrag som vi har. Och är det inte ganska talande att i detta som ibland beskrivs som den starka statens främsta fäste på jorden är det snarare det kringliggande civila samhället som har bestått prövningen allra bäst? Vi har sett människor växa i omsorg om varandra och intresse för varandras öden i en omfattning som jag inte tror att någon av oss kan hänvisa till vid något annat tillfälle. Vi har sett frivilligheten växa. Vi har sett människor som har erbjudit sitt professionella kunnande, sin tid, utan betalning för att komma till hjälp, för att bistå människor i en svår tid. Vi har sett givmildheten växa. har skattebetalare, medmänniskor i , skänkt till olika insamlingar i en omfattning som vi aldrig har sett maken till. Det mänskliga engagemanget har förflyttats i en mörk tid. Vi kom på att det fanns saker som var viktigare än vad vi kanske tidigare hade klart för oss. Hjälporganisationer ser människor som strömmar till deras verksamhet, som vill vara med, som vill bidra. Vi har förstått betydelsen av att hedra dessa hjälporganisationer. Kyrkorna har fyllts i en omfattning som vi inte har sett på mycket i sökandet efter själavård, efter svar på svåra frågor. Människor som funderade på att lämna har efter dessa händelser bestämt sig för att stanna kvar. Kyrkorna samlar när prövningen kommer. Kristeamen, professionella människor, står redo i kommuner och hjälporganisationer att långsiktigt hjälpa människor som har förlorat allt och behöver stöd i sorgen, stöd med att arbeta igenom det som har skett. Företagen, dessa ibland så utskällda företag, har reparerat en stor del av sitt dåliga rykte genom att hjälpa till och genom att visa sig, var och en, vara duktiga på professionell krishantering och på att ta hand om sin egen personal. Resebolagen har visat att vinstsyfte visst går att förena med att ta väl hand om människor. Den som faktiskt vårdar sin kund och hoppas att han eller hon kommer tillbaka visar också engagemang för att ta hand om och bistå när någonting fruktansvärt händer. Medierna har vuxit och tagit hem bilder, människoöden, till oss så att vi har förstått omfattningen av vad som har skett och givit många av de svar på frågor som människor har känt behövs. Jag vet att det finns mörka exempel på människor som har utnyttjat situationen. Jag tycker att man alltid ska se hela verkligheten. Men det förringar inte den stora rörelse i positiv riktning, i ljus riktning, som vi har sett till följd av de två katastrofer som präglar . Det är faktiskt också så att statsmakterna har vuxit. har förvisso haft en liten roll. Den visade ånyo att den hade stor möjlighet att agera fort när prövningen kommer. Statschefen, omdiskuterad i sin roll utifrån kompromisser i det tidiga 70-talet, har ju snarare just nu fyllt i och vuxit in i den rollen, kanske i större utsträckning än givet vad som faktiskt skedde. Många har vuxit i prövningens svåra stund. Men regeringen stod inte pall. Statsråden höll inte måttet. Och värst av alla var , en person som har ägnat veckorna åt att fördela skuld på snart sagt varenda levande svensk och andra utanför detta rike utom sig själv. Det har varit beklagligt. Det har inte varit bra, tror jag, för alla dem som hade förväntat sig någonting annat. För , för , för mig, finns det tre viktiga slutsatser att dra för framtiden givet vad som har skett. För det första: Den politiska uppgiften är att bygga ett samhälle och inte en stat. Ta med i beräkningarna människors vilja att påverka och göra väl så skapar du pluralism och ett bredare samhälle än vad bara en stark stat någonsin kan åstadkomma. För det andra: Bistå folk i vad som följer. Tro inte att konsekvenserna har försvunnit och att allting är färdigt bara för att beskrivningarna går ned i tidningarna. Bistå som ska följa, både offer som var på plats i och dem som kämpar med att överleva efter stormens härjningar i . Vi kommer inte att tappa denna uppgift i den tid som ska följa. För det tredje: Gör regeringen krisberedd. Jag inser att det inte hade gjort någon skillnad i en del av det skedde initialt när slog till. Men det påverkar, och det gör oss bättre redo för framtida kriser hur de än ser ut. Det är vår skyldighet för att möta all den resning och allt det engagemang som människor faktiskt nu visar. Låt oss visa att vi också har dragit rätt slutsatser. 27 Statsminister () replik: Jag har all anledning att dela mycket av det som sade i sitt anförande. Jag sade ungefär samma saker i går här i kammaren vid den informationsstund som vi hade. Det känns bra att vi där är överens, inte minst vad gäller synen på frivilligorganisationerna och i allra högsta grad kyrkans roll. Sedan tillhör det väl oppositionsledarens uppgifter att säga att regeringen inte klarade sig. Jag är inte så överraskad över detta. Men det kan finnas skäl för en sådan kritik också. Låt oss se vad medborgarkommissionen kommer fram till, så drar vi våra slutsatser. En sak är alldeles säker: Vi har alla något att lära av det som vi har gått igenom. Det vore mycket konstigt annars. Sedan kunde det vara intressant att ta upp något med tanke på inledning om att det skulle löna sig bättre att arbeta. Varför ska den förbättringen för en kommunalarbetare gå över att hon eller han själv får en kraftigt försämrad pension, en kraftigt försämrad arbetslöshetsersättning eller en kraftigt försämrad sjukförsäkring? Det är ju så förbättringen ska gå till. Vari ligger det rättvisa och solidariska i detta? 28 () replik: försöker här göra en poäng av att granskningen skulle vänta. Jag tror att det var många som tyckte att det var intressant att följa i . Det slog mig att lät som en oppositionspolitiker. Väl på plats i hade han nämligen väldigt mycket synpunkter och slutsatser att komma med när det gällde hur hade skött sig. Han ifrågasatte beslut och krävde besked. Han undrade vem som hade ansvar och ifrågasatte om det fanns rätt kompetens. Han var lite osäker på om de egentligen kunde bygga hus och han uttryckte oro för kvaliteten på den granskning som skulle följa. Det är märkligt. Sådant får man ju inte säga i . Här ska det vara tyst, men i fungerar det att säga sådant. Där är statsministern, som en oppositionspolitiker, redo att dra väldigt många slutsatser. Jag tror att många människor i tycker att vi ska ha ett system som står den bi som inte har arbete. Vi har inte föreslagit att det ska avskaffas. Men vi har lyssnat på alla dem som tycker det är märkligt att den som tjänar lite inte kan påverka sitt eget liv och sin egen situation via eget arbete och som frågar sig varför de inte har den makten: Varför syns det inte i min plånbok när jag jobbar extra? Varför ska inte jag ha mer än den som inte arbetar? Detta är väl grundläggande frågor som det inte borde vara min sak att besvara jag söker ju att göra något åt detta utan snarare . Han verkar ju hylla att det är så det ser ut i . 29 Statsminister () replik: Det är möjligt att jag lät som en oppositionspolitiker. Jag måste tillstå att min träning i den rollen inte är särskilt omfattande. Det är klart att vi från svensk sida har anledning att önska klarlägganden om en del saker, särskilt med tanke på hur många svenskar som har omkommit i den här katastrofen. Det vore mycket underligt annars. Det var inte min poäng, , att ifrågasätta er vilja att göra något för att förbättra för vanliga löntagare. Jag tror att ni nog vill det, men det är en konstig metod. Det du föreslår är ju att exempelvis en förtidspensionerad kvinna som är det är ju ofta kvinnor som är förtidspensionerade, och de har ofta jobbat inom vården och har ont i axlar och nacke ska föras från förtidspension in i ålderspensionssystemet. Har hon förut haft en inkomst på kommer hon med ert förslag att förlora . Varför skapar det mer av entusiasm och styrka hos vanliga löntagare när det är de som är mest utsatta som ska bära bördorna? Varför inte för en gångs skull, , rikta kraven mot dem som har det bäst ställt i samhället? 30 () replik: Jag kan glädja med att hans brist på träning i att vara oppositionspolitiker kan rättas till. Jag har ganska ofta hört Socialdemokraterna från denna talarstol och i andra sammanhang presentera beräkningar på förslag. Det har för det mesta blivit fel. Först var det en massa konstiga effekter som och presenterade på olika overheadbilder i och för sig med den något märkliga slutsatsen att för av löntagarna var politik bättre än Socialdemokraternas och skulle förbättra deras situation. Men det var fel i siffrorna. Sedan kom påståenden om att vi inte tillförde de tillskott till kommunerna som vi hävdade. Det var fel. Det fick rättas till i riksdagsutskott. Det har kontrollerats, och vi har avslutat det. Därför blir vi inte så imponerade när det kastas fram nya siffror, även om vi naturligtvis ska räkna igenom och titta även på dem. Vi har två syften. Det första är att det ska löna sig bättre att arbeta än att inte arbeta. Det vänder vi oss till väljarna med och hoppas få deras stöd för. Det andra är att vi sätter verksamheterna före bidragen. har under sin statsministertid och man får kanske räkna in före det för att få fram den här siffran skapat ett hål på över 15 miljarder i kommunsektorn. Det handlar om alla de pengar som alltid utlovas men som inte kommer och som gör att svenska folket inte förstår varför det alltid pratas om satsningar när den vård, barnomsorg och skola de själva befinner sig i inte känner av att resurserna kommer. Det är som vanligt folket som har rätt och inte . Det har skapats hål, inte tillkommande resurser. Vi tillför resurser och säger: Verksamheter före bidrag. Det gör vi genom att göra det mer lönsamt att arbeta än att inte arbeta. Så får vi spiralen att gå i rätt riktning. Så får vi att bli starkt. 31 () replik: De katastrofer vi har sett har sannolikt starka orsaker i brist på miljötänkande och på ekologisk hållbarhet, och de har också stora effekter såväl på miljö som på internationella förhållanden. Jag har ägnat en del av förmiddagen åt att läsa en del av material om miljö och bistånd. Det har inte varit någon av mitt livs mest upplyftande förmiddagar. Miljöproblemen beskrivs som ganska försumbara. Man skriver till exempel att närmiljön på många håll är bättre än tidigare . Det är en trångsynt och egofixerad bild av miljösituationen. Att alltfler miljoner fattiga människor lever i armod på grund av förstörda jordar, brist på rent vatten, kemikalieutsläpp och överfiskade vatten tycks inte bekymra . Den moderata närmiljön måste vara de egna villaträdgårdarna. nämner inte behovet av att minska de rikas resursförbrukning och i stället ge de fattiga en ökad andel av jordens miljöutrymme och råvaror. När det gäller bistånd föreslår stora nedskärningar. De motsvaras i deras budgetförslag endast av nedskärningarna på bidrag till arbetslösa. Jag undrar: Vad tycker bör göras för att ställa om till ett ekologiskt hållbart system? Anser du att rika människors förbrukning av ändliga resurser måste minska? Har rika länder ett särskilt ansvar för jordens miljöproblem? Vad bör göras mot om man där fortsätter att vägra ta sitt globala klimatansvar? Och vad skulle ha blivit effekten om vi hade antagit budgetalternativ, med gigantiska minskningar av internationella bistånd? Vilka fattiga människor hade fått lida mer då, och vilka andra fattiga människor hade fått betala dyrt för eventuella moderata insatser i de katastrofdrabbade områdena? 32 () replik: Vi förnekar inga miljöproblem, men vi ser också de förbättringar som sker till följd av tekniska landvinningar, ökat miljömedvetande och ökat intresse hos människor, men jag vet inte om det passar in i världsbild. Han lever kvar i den berättelse som jag fick höra när jag gick i skolan och vi samlades för att diskutera kärnvapenhotet och där man som ung i skolan närmast satt och grät över att vår värld var på väg att gå under. Jag vet att en del känner så, men jag tror inte att det är bra att alltid förmedla känslan av att allt är på väg att gå fel. För jag känner att mycket också är på rätt väg. Jag tror på marknadsekonomi. Jag tror på frihandel, och jag tror på människans möjlighet att påverka sin egen situation. Vad tror på får han väl berätta själv. När det gäller bistånd är det riktigt att vi inte delar synsättet att man ska ha en påse som man bestämmer storleken på och säger: Så här mycket pengar ska vi göra av med. Däremot tycker vi att det från ett rikt land ska finnas bistånd som går till fattigare delar av världen. I situationer som den vi nu har sett tycker jag att det finns all anledning att både fråga sig hur vår biståndspolitik ska utformas för att komma till hjälp i nöden och också bejaka den stora givarvilja som svenska folket och andra folk på vår jord har visat. Det är mycket bättre än den biståndspolitik som hyllar, där man inte skiljer mellan diktatur och demokrati och där man tycker att det viktigaste inte är vad pengarna går till utan hur mycket pengar som går åt. 33 () replik: Det är märkligt att tror att man antingen måste domedagspredika eller också fullständigt negligera problemen. I värld finns det inte några ändliga resurser. Där finns inte något problem med klimat och klimatpåverkande utsläpp som skulle kunna påverka hans egen livsstil. Där finns inte någon konflikt mellan den rika världens resursförbrukning och fattiga länders och fattiga människors möjligheter att leva ett värdigt liv, utan där löser sig allting bara marknaden får styra det vill säga mer av kommersialism och mer av exploatering av naturresurser. Inte någon av de frågor jag ställde på miljöområdet fick något svar. Anser du att rika människors förbrukning av ändliga resurser måste minska? Har rika länder ett särskilt ansvar för jordens globala miljöproblem? När det gäller biståndet skulle nedskärningen vara . Just nu har vi beslutat att avsätta som en insats för de mest drabbade i de fattiga länderna i . Varifrån skulle ha tagit de pengarna? Ni hade inte kunnat avsätta en enda krona i bistånd, och hade ni kunnat göra det hade ni fått ta från projekt i andra delar av världen där fattiga människor lever under vidriga villkor. Det är en cynisk miljöpolitik du står för, ! 34 () replik: tycks glömma bort att vägen till frihet, demokrati och självständighet går via egen utvecklingskraft. Men för att se det måste man bejaka att demokrati är överlägset diktatur, och för att se det måste man inse att marknadsekonomi är överlägset planhushållning. För att se det kan man nog inte vara kommunist. Det är väl därför jag får den här typen av frågor och den här typen av synpunkter. Var har kommunismen med sina många landmärken jorden runt skapat en god miljö för människor och djur eller behandlat naturen väl? Var finns de exempel att lära av, , som skulle göra att vi på något sätt tog det sade på allvar? Den som inte förstår behovet av marknadsekonomi och betror människan att av egen kraft rätta till sin egen situation blir ju svaret skyldig allt annat också när texten läggs ut på det sätt som gör. 35 () replik: I den sista partiledardebatten vi hade diskuterade vi rätt mycket ekonomi. Bland annat hade vi, om jag inte minns fel, en diskussion om ekonomiska budget där man föreslog ganska kraftiga nedskärningar när det gäller a-kassa, sociala försäkringssystem och sådant. tycker jag väl också att det finns anledning att titta närmare på ekonomiska politik. har tagit upp biståndsfrågan. Det är ett område där vi från väldigt hårt drivit att vi ska ha en höjning av biståndet. Det känns väldigt bra att kunna säga det därför att nu behövs verkligen pengarna. Det finns stora problem i världen. En annan sak som jag diskuterade med statsministern är säkerhetspolitiken. Vi har en omställning i synen i världen på vilka de stora säkerhetsfrågorna är. Det är inte längre militära hot som är de stora problemen, utan det är helt andra hot. Det är miljöhot, problem med sårbarheten, terrorhot och andra saker som vi måste fokusera på. har uppenbarligen följt med väldigt dåligt i den här utvecklingen. Man har fortfarande i stor utsträckning ett föråldrat tänkande. Det är bara man skrev motioner om att de militära anslagen måste höjas. Man sade nej till de ökningar som vi föreslog inom civilförsvaret och . Det står bland annat så här: Vi anser att en ökning av resurser till utgiftsområdet som i första hand krävs för att stå emot framtida hot mot det öppna samhället bör gå till det militära försvaret. Vi avvisar således regeringens ökade satsningar inom den civila delen av totalförsvaret. Hur är det inom , ? Är det så att ni har börjat med det omtänkande som vi andra hållit på med ett tag, eller står ni fortfarande kvar vid det väldigt föråldrade tänkande som härrör från och från tiden långt ? 36 () replik: Nej, vi är helt överens med om betydelsen av att bygga den framtida försvarsförmågan tillsammans med EU inom ramen för EU:s framväxande militära försvarssatsning och så kallade battle groups. Vi är mycket nära varandra, ! Jag vet inte vem det förvånar mest dina väljare eller mina men det får väl framtiden utvisa. Jag har en fråga till i anslutning till besked om att vi nu skulle ha en bred partipolitisk enighet kring insatserna med anledning av stormen i . var i sin replikväxling med väldigt mån om att kritisera elbolagen. Men hur var det med enigheten kring skogshanteringen? Vad får vi göra med träden? Vad får vi göra för att de inte ska förstöras? Är berett att gå med på en lång rad undantag som kommer att krävas framför allt från miljöregler för att det gröna guldet nu inte ska förstöras mer än som redan skett? Hur blir det med möjligheten till kemikalieanvändning? Hur blir det med möjligheten att tänja på olika miljöregler? Väldigt många drabbade i skulle vilja ha besked på den punkten. 37 () replik: Jag är glad över att tar upp frågan om kemikalierna i skogsbruket. Jag kan väl säga att där har aldrig varit föregångare för att hitta ett mänskligare samhälle utan har nog stått vid att kemikalieindustrin är viktigast att gynna. Jag tror inte att det är särskilt många i som tycker att den viktigaste frågan just nu är att tillåta flygbesprutning. Jag tycker att det rimliga är att säga nej till det. Det finns andra metoder som det är fullt möjligt att använda sig av. Just flygbesprutning är någonting som väldigt många, även i , av civilbefolkningen, av människor som bor i och kring sina fastigheter, skulle vara väldigt glada över att slippa vara med om. Det är deras skogar som det handlar om. Det är deras marker som de ska gå ut och plocka bär i och det är deras vattentäkter, deras marker och deras vandringsstigar och jaktmarker som det handlar om. Jag tror inte att detta är någon stor vinnarfråga för om han vill lyfta fram frågorna och problemen i efter naturkatastrofen där. Jag tror att det är viktigare att vi försöker bry oss om de människor som fortfarande står utan elförsörjning och som haft långvariga el- och teleavbrott och att vi när det gäller de människor som blivit ruinerade på grund av den här katastrofen ser vad vi kan göra för att hjälpa till med återbeskogning och underlätta förändringar av skogskonton och andra saker för de människor som är direkt drabbade. 38 () replik: Ja, jag vill gärna understryka att det finns mycket annat som behöver göras. nämnde att har skrivit en motion och så även vi detta baserat på en rapport på en lång rad punkter där vi vill bistå drabbade i i det läge som är. På plats själv i i går kunde jag konstatera att den fråga som just nu ändå står i fokus är den om hur man ska kunna göra någonting åt all den skog som ligger och som framåt april maj kommer att börja få problem med skadeinsekter. Då tror jag att en del som har gjort flygbesprutningar ser framför sig bilder från förr, metoder av ett slag som man naturligtvis inte ska välja. Men mer begränsat från luften insatta insatser med hjälp av helikopter efter en genomgång av kemikalier, som naturligtvis ska ha minsta möjliga annan skadeverkning är förmodligen det enda alternativet. kan det ju konstateras att man inte hinner och inte har mankraft nog att faktiskt få undan skogen från där den ligger. Då kommer skadeinsekterna, och då förstörs ännu mer än vad som redan är förstört. Men har gett besked: I blir barkborren den enda verkliga vinnaren av stormen. 39 (): Jag hade naturligtvis hoppats på några vettigare besked från statsministern än dem jag fick i mitt förra replikskifte. råkar det vara så att har bara 14 sekunders debattid kvar. Det reser ju frågan om jag skulle kunna skänka av min debattid. Det kanske strider mot någon princip, men då hör det till saken att det är statsministerns födelsedag , så jag kanske kunde ge honom som födelsedagspresent. En fråga som jag funderat på efter det senaste replikskiftet med statsministern föranleds av vad jag läste i en tidning för sedan. Den socialdemokratiska riksdagsgruppen har tagit en försäkring i som faller ut om det blir negativa effekter av ens politiska agerande. Efter replikskiftet funderar man om statsministern omfattas av den försäkringen. Jag tror att de kraftiga reaktionerna på den sena svenska insatsen i i en besvikelse som byggts upp . Vi betalar världens högsta skatter, och många av oss är redo att göra det. Vi har fått höra att vi därför har världens bästa välfärd. Men när det gång på gång visar sig att staten inte klarar sina kärnuppgifter, som tryggheten mot brott, en skola som ger kunskaper eller förmågan att undsätta svenskar i nöd, blir besvikelsen desto större. Ingen tror att politiker kan stoppa jordbävningar och orkaner. Den otryggheten får vi leva med som människor på den här planeten. Men den otrygghet som följer av politiska misslyckanden blir ännu svårare att acceptera då vi påminns om hur osäker tillvaron ändå är, när själva jordskorpan rämnar och storskogen slås till marken. Det har talats här om krav på elbolagen, som ett uttryck för en politisk vilja. Jag hörde på TV säga just det: ska vi ta itu med elbolagen. Då fick jag en förnimmelse som psykologerna kallar för déjà vu. Det kändes som: Har jag inte hört det här förut? En enkel sökning på nätet ger vid handen att det där inte var någon psykologisk reaktion; det var en realitet. , , , alla har de framträtt i TV när det har stormat och elen har slagits ut och sagt precis detsamma: ska vi ta itu med elbolagen. Det ena med det andra gör att misstroendet mot det politiska systemet växer. Det borde ju drabba framför allt, och jag tror att det gör det, regeringen. Men sanningen är att alla vi som ägnar oss åt samhällsarbete möts av en misstro när människor känner den växande klyftan mellan ord och verklighet. Det finns en växande otrygghet i vårt samhälle. Jag tror att den ledning för alliansen i opinionsmätningarna som jag talade om, vilket provocerade så mycket, delvis beror på att vi utstrålar mera energi än den trötta regeringen. Men den beror också på en enorm besvikelse över att Socialdemokraterna inte levererar den trygghet man utlovat och som de höga skatterna skulle ge. När samlas till landsmöte blir trygghet i förändringens tid vårt tema. När vi utformar vår trygghetspolitik, vårt bidrag till alliansen, handlar det mycket om att sätta in svensk trygghet i ett globalt perspektiv. Ska vi kunna trygga jobben, måste svenska företag klara den globala konkurrensen. Ska vi pressa tillbaka brottsligheten måste vi inse att vi möter nya typer av brottslighet som delvis kommer från andra länder och som kräver ny bemanning och nya metoder också hos polisen. Ett av globaliseringens många ansikten blev särskilt tydligt i , den världsomspännande massturismen. Det är väl många som har förvånats över hur utflödet av globaliseringen verkade vara en överraskning för regeringen. När larmen från kom vaknade snabbt , men den konsulära avdelningen var betydligt långsammare. Globalisering, särskilt i betydelsen frihandel, var länge en svensk paradgren.