prot · GT0945 · 2005-12-06 00:00:00 — En ökad närvaro av kvinnor skulle bland annat bidra till att sexuella övergrepp mot kvinnor minskar och att kvinnor som utsatts för övergrepp under konflikter ges möjlighet till ett kvinnligt bemötande. Då skulle de lättare våga träda fram och berätta sina historier. Vi skulle kunna få en förändring av värderingar och perspektiv på konfliktlösningar och fredsarbete. Det här är ett land som är en grogrund för terrorism. gick till val, . Det var av de som registrerade sig som väljare som beräknas ha deltagit. Det är relativt bra internationellt sett. har länge varit biståndsgivare till , som vi hört . var landet den tredje största mottagaren av svenskt bistånd. Detta var inriktat på utbildning, demokratiutveckling, infrastruktur och dessutom ett omfattande stöd till en fond för återuppbyggande av . Vi har haft ett långt åtagande i landet i form av bistånd, men vi har också haft trupp i landet . beslutade vi sända en styrka till , också då med FN-mandat. Vi skulle delta med väpnad styrka uppgående till högst 45 personer i den internationella säkerhetsstyrkan. stod jag i talarstolen och pratade om samma sak. Då ökade vi styrkan till högst 150 personer. Vi deltar med en regional enhet för säkerhet och återuppbyggande, en så kallad PRT-styrka. uppdrog regeringen att förbereda för övertagande av ledarrollen för den regionala enheten i Mazar-i-Sharif i norra . Här föreslår utskottet att vi ska sända en väpnad styrka om högst 375 personer under max 24 månader inom ramen för den internationella styrkan i , Isaf. I samband med övertagandet av ledningen för enheten kommer andra bidrag att avvecklas. Vi vill kraftsamla i och till just denna geografiska del av världen. Den berör fyra provinser. Styrkan kommer att bestå av ungefär 185 personer, men den kan komma att utökas. Det beror på om ytterligare länder tänker bidra med trupp. Dessutom kan vi ha behov av ett transportflygplan av typen . En sådan insats skulle kräva ytterligare 30 personer. Händelserna i Kosovo , herr talman, då jag också deltog i en resa dit, gör oss medvetna om att säkerhetsläget snabbt kan förändras. Från att bedöma läget som lugnt kan det på oerhört bli en extraordinär situation med fara för liv i svensk trupp. Regeringen måste ha möjlighet att inom ramen för detta sända en undsättnings- och evakueringsinsatsstyrka. En undsättningsstyrka som är slagkraftig och med kort varsel kan sättas in är nödvändigt. Självklart har detta även en internationell dimension. Angreppet mot en svensk patrull, då en soldat dödades och tre skadades allvarligt, visar att uppdraget innehåller påtagliga risker. Våra tankar går till familj och till de familjer som finns vid de tre skadades sida. Vi beklagar det skedda djupt. Trots detta får vi inte vända ryggen. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 101 (): Tack, det samlade utrikes- och försvarsutskottet för en i stora delar mycket intressant debatt som jag har haft möjlighet att följa via tv-skärmen på mitt rum. Det pågår ett krig mot terrorismen. Efter attacken mot och aviserade att man nu skulle gå i krig mot terrorismen. Man valde inte att göra detta genom att angripa orsakerna till terrorism. I det USA-ledda kriget mot terrorismen har det hörts mycket lite om att bryta ned de globala orättvisorna, om att lyfta fattiga länder från fattigdom eller om att värna de mänskliga rättigheterna och folkrätten. Nej, det första steget som togs i detta krig mot terrorismen var ett angreppskrig mot . Världens rikaste nation gick i krig mot jordens fattigaste. Det kriget var också något som fördömde och kritiserade. När vi nu står inför det betänkande som ligger på bord kan det vara intressant att se tillbaka på hur har tagit del i detta krig mot terrorismen. I spåren av detta krig har man sett hur de mänskliga rättigheterna har försvagats, hur sådant som vi hoppades att aldrig mera behöva se åtminstone inte utföras från konstitutionella demokratier som tortyr återigen har blivit en fråga på dagordningen. Man har sett hur folkrätten satts på undantag. Krigen och konflikterna i världen har tagit en ny vändning. När vi trodde att vi skulle möta med färre krig och konflikter har vi i stället mött där krigen har blivit annorlunda. USA-ledda bombningar, amerikansk ockupation har skett i . Då är det intressant att se hur har agerat. har inte stått med rena händer. har i kampen mot terrorismen till exempel avvisat personer till länder där de kommit att utsättas för tortyr. Men den officiella svenska hållningen, av vissa starkare omhuldad än av andra, har varit att kriget mot terrorismen måste föras i enlighet med de mänskliga rättigheterna och inom ramen för folkrätten. På grundval av det har det också från officiellt svenskt håll hörts att det krig som har bedrivit i inte är rimligt och inte riktigt att ställa sig bakom. När vi står inför frågan om ska utöka sin trupp i den internationella säkerhetsstyrkan i menar jag att vi i första hand måste ställa oss frågan: Innebär detta på något sätt att vi bidrar i det krig mot terrorism som vi har fördömt? Innebär detta på något sätt att vi blir en del av det nedmonterande av de mänskliga rättigheterna som vi har sett till följd av den retorik som har förekommit om kriget mot terrorismen? Det är alltid väldigt svårt att svara på en sådan fråga. Men jag tror att man måste svara med tvekan ja, vi blir en del av det. Den vanliga afghanen har naturligtvis svårt att skilja på de olika trupper som agerar i . Även många svenskar skulle nog ha svårt att skilja mellan dessa trupper. skrev på : Det är något förvånande att attacker sker i det område där svenska soldater är stationerade och där svenska soldater ska ta över befälet för fredsoperationerna. Ett skäl till att den svenska insatsen sker i området kring staden i norra är att där är relativt lugnt. Avsikten är att brittiska soldater ska flytta från området söderut för att göra det möjligt för att dra tillbaka soldater som behövs i . I och med krigföring och kriget mot riskerar också ett utökat deltagande i en FN-mandaterad trupp i att bli en bricka i det spel som för och som innebär att man får fler trupper över i . Det är det som säger. Därför vill jag på frågan om detta innebär att vi spelar med i det krig mot terrorism som jag kritiserat svara med tvekan ja. Det kan föras ett krig mot terrorismen med andra medel än de som vi har sett. Den militära aktivism som USA-ledda koalitioner i och har visat upp kan ersättas med ett alternativ av humanitär aktivism. I stället för att tro att beväpnade soldater inte sällan speciellt mycket äldre eller yngre än jag själv, inte sällan från den amerikanska arbetarklassen skulle kunna vara någon sorts demokratiambassadörer som sprider frihet över världen skulle man kunna utöka humanitärt arbete, arbete med humanitära medel, arbete med bistånd, arbete med att komma åt orsakerna till terrorismen. I just har en lång tradition av den typen av arbete. Inte minst har gjort ett otroligt bra arbete på många håll i . Jag har hört vad som har sagts i debatten om kommitténs inställning till den insats som föreslås i det här betänkandet, och den som lyssnar på mig kan inte säga annat än att jag ser svårigheter i hur man ska ställa sig. Men jag ser också en rädsla för att ett ökat svenskt truppdeltagande i gör det svårare att arbeta humanitärt. Om av afghaner uppfattas som en del av en krigföring i deras land kan det bli svårare att agera humanitärt i landet. Jag ser också att de resurser och de medel som ska användas för denna insats troligen skulle kunna användas bättre och mer resurseffektivt om de användes till humanitära insatser. Jag har inte någonstans sett någon konsekvensutredning av hur dessa pengar skulle kunna användas på annat sätt än att skicka dit beväpnad trupp. När inte en sådan konsekvensutredning är gjord vill jag nog svara med tvekan nej till förslagen i det betänkande som det sammansatta utskottet har lämnat till . I den här debatten har det låtit som det faktum att Isaf har ett FN-mandat är argument nog för att delta i insatsen och för att utöka det svenska deltagandet. Jag anser att det inte är så. Jag anser att ett stöd till FN måste bygga på att man också självständigt står upp för de principer som FN:s arbete vilar på. hade vänt sig emot även om det olyckligtvis hade fått ett mandat från , vilket det tack och lov inte fick. anser att de svenskar som har fått sina resurser frysta och inte får lön de så kallade somaliesvenskarna trots allt ska kunna få det även om den insatsen är mandaterad av FN. Det ligger i varje lands möjlighet att självständigt stå upp för FN-stadgarna och de principer som FN vilar på för att på det sättet stärka FN. Att stå upp för FN innebär inte att delta i FN:s operationer. Låt mig sammanfatta mitt anförande med två frågor. Den ena frågan är: Riskerar genom denna insats att delta i det krig mot terrorismen som har inneburit att de mänskliga rättigheterna har försvagats? Med tvekan ja. Den andra frågan är: Har det gjorts någon utredning om ifall dessa resurser skulle kunna användas bättre humanitärt än militärt? Mot bakgrund av detta yrkar jag bifall till reservationen och avslag på förslaget i betänkandet. 102 () replik: Jag har respekt för grundläggande resonemang och hans tvekan inför situationen och det här beslutet. Det är inte så enkelt, det är alldeles riktigt. Men jag blir bekymrad när jag hör uttrycka att man ska pröva varje FN-beslut. Fram växer bilden av något slags FN à la carte. Vi följer de FN-beslut vi gillar, och vi struntar i dem som vi inte gillar. Hur kommer världen att se ut om världens länder börjar agera på det sättet? Är det inte så, , att alltför många länder väljer att inte följa FN:s beslut när det passar dem och att det är mycket negativt för fred och säkerhet i världen? Sedan har vi grundfrågan i det här betänkandet, nämligen svenskt truppbidrag till Isaf. Man kan med rätta kritisera de ogärningar och illgärningar som har utförts av olika personer, och kanske möjligen också organiserat genom OEF eller andra organ. Sådant ska ifrågasättas, kritiseras, följas upp och lagföras. Men är det dessa ogärningar som gör att vi ska dra tillbaka våra soldater från ? Blir det verkligen mer säkert och mer stabilt i om det är Isaf vi drar tillbaka när det är andra som står för illgärningarna? 103 () replik: Tack, , för repliken. Den ger mig nämligen utrymme att utveckla en av de diskussioner som vi har haft tidigare inte just du och jag, men våra partier om hur man ska se på FN-samarbetet. Jag tror att , som är ett av de länder som verkligen står upp för FN-samarbetet och FN som den part som ska inneha det globala våldsmonopolet, måste vara väldigt tydligt med att kritisera länder som inte bara går utöver FN:s ram utan går direkt emot FN och går in i folkrättsvidriga krig, som jag menar att det i var och det i definitivt var. Men en organisation som FN riskerar ibland att sjanghajas av andra intressen. Då är det av vikt att länder, särskilt när länder som går i krig mot , faktiskt står upp och säger att det här beslutet tror vi inte var väl överlagt och vi tror inte på att frysa människors tillgångar och att bryta mot de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorismen. Därför tog jag just exemplet med de så kallade somaliesvenskarna. frågar mig om kritiken mot OEF och om det logiska i att på grundval av den inte vilja utöka det svenska deltagandet i Isaf. Jag tror att säkerhet i så mycket lättare skulle kunna uppnås med ökad humanitär aktivism i stället för med ökade truppinsatser. Jag ser ett alternativ i att inte satsa på den ökade militära aktivismen, särskilt på grund av den risk för sammanblandning som finns i . I stället bör man satsa ökade resurser på det humanitära arbetet i . Jag tror att det hade stärkt möjligheterna till säkerhet för människorna i . 104 () replik: uttrycker att det finns en risk för att FN sjanghajas. Anser att det är fallet med de FN-resolutioner som detta, att vi har sänt och diskuterar att fortsätta sända svensk trupp till , grundar sig på? Är grunden för det ett sjanghajat FN? Det skulle vara väldigt intressant att höra. Jag tror inte att det är så enkelt att man kan göra antingeneller i . Jag tror att man måste göra många olika saker för att skapa ett bättre samhälle, bygga en bättre struktur och bygga en struktur över huvud taget i . Jag tror att militära insatser är en förutsättning för att kunna arbeta framgångsrikt med andra humanitära insatser i , och jag vill understryka att det ska vara seriösa militära insatser. Jag tror inte heller att de som ägnar sig åt droger, kriminalitet, olika former av krigshets och fanatism gör någon skillnad på om man bär vapen eller inte eller om man har en hjälm som det står Nato på eller en hjälm som det står Isaf på. För dem är varje person som står för stabilitet, ordning, trygghet och ett fungerande samhälle ett hot, och det är de emot. Jag tror att man måste ha en mångfasetterad insats i för att förhoppningsvis kunna bygga ett bättre och ge även det afghanska folket en bra framtid. 105 () replik: Anser att resolutionerna som ligger till grund för Isafinsatsen bygger på ett sjanghajande av FN? Nej, det anser inte . Däremot anser jag att det faktum att en insats är FN-mandaterad inte i sig är skäl nog för att delta i insatsen. Det var det jag försökte framföra både i den här replikväxlingen och i mitt anförande. delar min åsikt att det finns kritik mot OEF, att den i vissa delar är berättigad och kanske också att den kritiken inte har kommit fram tillräckligt väl. Det beror kanske på att FN inte vågar stå tillräckligt starkt mot OEF-styrkan och inte fört fram den kritiken och undanröjt riskerna för en sammanblandning av OEF och Isaf. understryker, vilket jag håller med om, att det inte handlar om antingen humanitära insatser eller trupper. Jag håller med om det. Men jag anser att det kan finnas problem med just de humanitära insatserna om människor i inte krigsherrarna, inte de kriminella, men vanliga människor som är besvikna på det som OEF har gjort och som för fram den här berättigade kritiken mot OEF ser en sammanblandning mellan OEF och Isaf och ser som en del av den militära närvaron i sitt land och därmed inte som några av dem som står upp för vikten av humanitärt arbete i . kan den svenska humanitära insatsen i bli lidande, och det är den risken jag velat föra fram. Jag ställde två frågor i mitt anförande. Innebär det här att riskerar att spela någon annans spel? Riskerar att bli en del av det krig mot terrorismen som vi har kritiserat? Jag vidhåller att svaret är med tvekan ja. Ingen har motsagt till exempel det som sade i . Den andra frågan var: Skulle man kunna använda de här resurserna till humanitär hjälp i stället? Ingen har sagt emot. Det skulle man kunna. Jag vidhåller att jag yrkar bifall till reservationen och avslag på förslaget i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 8 § Kultur, medier, trossamfund och fritid Föredrogs kulturutskottets betänkande 2005/06:KrU1 Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid (prop. 2005/06:1 delvis). 106 (): Vi har här att ta ställning till regeringens förslag till kulturbudget . utgiftsområde omfattar som bekant tre politikområden, kulturpolitik, ungdomspolitik och folkrörelsepolitik. Dessutom ligger vissa frågor som rör utbildning, nämligen folkbildning, forskning, där det handlar om anslaget till statens ljud- och bildarkiv, mediepolitik med bland annat anslaget till Biografbyrån samt finansiella system och tillsyn vad gäller Lotteriinspektionens anslag inom utgiftsområdet. Regeringen föreslår en total medelsanvisning om 9 eller . Det är mer än föregående års ram. Ökningen består av pris- och löneomräkningar på 135 miljoner, omfördelningar från andra områden på 24 miljoner och mer direkta anslagstillskott eller satsningar på 467 miljoner. Jag har i denna inledning inte möjlighet att i detalj gå igenom vad denna ökning består i. Däremot kan några punkter nämnas. Bland de direkta anslagstillskotten kan nämnas åtgärdspaket för att minska arbetslösheten nytt filmavtal ytterligare 55 miljoner ökade åtaganden inom pensionsområdet plus ökat stöd till kvinnors organisering ökade satsningar på fria grupper ökade medel till och en ny dansallians ytterligare . Som synes slår regeringens övergripande målsättning, att sätta kampen mot arbetslösheten först på dagordningen, igenom även på detta område. Dessutom görs välkomna satsningar på film, dans och de fria teatergrupperna. I betänkandet föreslår utskottet ett tillkännagivande som rör metoden för beräkning av myndigheternas hyreskompensation. Utskottet upprepar sitt tillkännagivande från och ställer krav på att regeringen skyndsamt ska göra en översyn av den nuvarande metoden och återkomma till med ett förslag till lösning. Dessutom ifrågasätter utskottet om det är en rimlig ordning att myndigheter som museer och andra kulturinstitutioner förutsätts kunna uppträda som jämbördiga motparter i hyresförhandlingar med . Slutligen förutsätter utskottet att regeringen snabbt vidtar åtgärder som underlättar för Statens museer för världskultur att i det korta perspektivet komma över de problem som de minskade kompensationerna för hyreskostnader fört med sig. I övrigt ställer sig utskottet bakom regeringens förslag till medelsfördelning på området och yrkar avslag på samtliga motioner. Det kommer utan tvekan att bli en spännande diskussion här när de olika alternativen på kulturens område ställs mot varandra. Bland de större tvistefrågorna kan nämnas synen på folkbildningen och dess medelstilldelning och synen på reformen med fri entré till de statliga museerna. Det finns stora ideologiska skillnader inom kulturpolitiken. Förhoppningsvis kommer dessa att komma fram under dagens debatt. 107 (): I mitt manus, som jag började på , skrev jag att jag uppskattade att kulturministern är med även i årets kulturdebatt, i likhet med . Som ordförande i utskottet hoppades jag också att få säga att vi bör få se honom i utskottet . Det har ju gått han tillträdde, och inbjudningar har funnits. Hans plats lyser väldigt tom, och det blev uppenbarligen inte så att han kom, åtminstone beträffande dagens debatt. Jag beklagar uppriktigt att kulturministern väljer alla har ett val att avstå från den viktigaste kulturdebatten i under ett . Han vet vad jag tycker om det jag fick möjlighet att berätta det för honom men jag vill ändå till dagens protokoll få fört att det känns väldigt rumphugget att kulturministern inte är här. Jag har naturligtvis inget ont att säga om och hans kolleger. Vi har ett bra samarbete med raka, sakliga meningsutbyten av och till, men jag anser att det hör till vår demokrati att regeringens företrädare visar sig och deltar i riksdagsdebatten när hela kulturbudgeten diskuteras och ska beslutas. Därmed har jag sagt nog om det vi går över till ärendet! Jag ska börja med beröm till regeringen. Det handlar om delar av budgetförslaget. hade några förslag som uppenbarligen har vunnit regeringens gillande, för de kom tillbaka i propositionen. fick inte folkbildningen i form av statsbidrag till folkhögskolorna någon PLO, pris- och löneomräkning. ansåg att detta var ohållbart och lade till . Att inte ge kompensation för PLO var ett misstag som regeringen inte gjorde , och vi gläds över att Socialdemokraterna ville dela värdegemenskapen om folkbildningen med oss. Jag har andra exempel. Jag har haft uppe frågan om dialektordbok, och svaret kom i budgetpropositionen. Vi har , vi har bidrag till Sverigefinska institutets bibliotek och vi har frågan om pension till skådespelare, även om det inte blir tillräckligt i just det avseendet. Vi anser att de skådespelare, dansare etcetera som finns vid statliga institutioner ska ha samma utveckling som andra statsanställda och har därför i vårt budgetalternativ tillfört 15 miljoner. Sedan finns det givetvis skillnader, och det var väl det tog upp om spänningen i debatten. Men innan jag går in på dem vill jag ändå uttrycka tillförsikt över att det i hög grad finns en värdegemenskap kring kulturen som går igenom alla sju riksdagspartierna. Jag menar alla, och jag ser det som mycket positivt, för det garanterar kulturens bas och ställning oberoende av regering. Den totala kulturbudgeten skiljer med bara mellan partierna av ca . Även om vi sedan kan skilja oss åt i prioriteringar i de mindre posterna känner jag när det gäller den totala ekonomin att kulturen är skyddad. Också framtidens kulturpolitik förutsätter ett stort mått av skattefinansiering, organisation och långsiktighet. Den måste emellertid bygga på en förståelse för konstens speciella villkor. Den måste överskrida gränserna mellan offentligt och privat, och politiker och byråkratier måste ibland ge upp sina krav på att själva formulera den samlade agendan. De konstnärliga utövarna det gäller kulturarbetet, de kulturella entreprenörerna, kulturindustrin, kulturmarknaden, politiker och kulturförvaltningar måste kunna arbeta ihop eller sida vid sida i öppenhet och respekt, och förnyelsen av institutionerna måste ske på konstens villkor. Jag tror och hoppas att vi ser ett gemensamt värde i det. Sedan har vi några principiella saker som skiljer mellan regeringen och oss, principer som inte kostar så mycket pengar men väl makt. En sådan sak är vem som ska bestämma över kulturens inriktning utanför de direkta statliga insatserna som nationalscenerna, det ekonomiska bidraget till folkbildningen etcetera, och det gäller kulturinriktningen ute i regionerna. Jag började här i efter det att kulturpolitik såg dagens ljus. Det var ett bra förslag då, det vill säga 1974, för man stimulerade regionerna att ta tag i kulturfrågorna genom att ge en statlig krona för varje krona regionen satsade inom vissa områden. Och är det något som regionerna är ute efter så är det statliga kronor! har det gått , och regionerna har med råge visat att de har insett kulturens betydelse ur många aspekter: tillväxt, hälsa, kulturens egenvärde och så vidare. Då anser vi liberaler att det är dags att ta bort den statliga detaljstyrningen. Regionerna måste själva kunna avgöra vad som ska prioriteras utifrån egna , egna traditioner och egna förutsättningar. Ge regionerna en ostyrd pengapåse till den regionala kulturen, och låt dem sedan själva avgöra om det ska vara till teater, musik, dans, film eller vad de vill inom kulturområdet! Vi har ju kunnat se vad de regionala initiativen har lett till, exempelvis inom filmens område. Utskottet har också kommit fram till ett enigt tillkännagivande till regeringen, och det handlar om de svåra frågorna kring lokalhyror. Kulturministern, den här obefintlige, och jag har haft en diskussion om det här tidigare, men hoppas jag att regeringen verkligen tar tag i det. Det blir ju nämligen så konstiga resultat. handlar det om som råkar illa ut, och det gäller faktiskt också , fast de inte är nämnda i betänkandet. Betänkandet innehåller en noggrann genomgång av vad som har gått snett och går snett. Jag har givetvis medvetet talat om regeringen som mottagare av betänkandet, för det torde vara som svarar för beräkningsmodellen medan ska hantera frågan. Vi får väl se hur diskussionerna kommer att gå mellan kulturministern och finansministern. Jag hoppas, och utgår från, att regeringen kan komma med ett förslag till lösning i samband med tilläggsbudgeten och vårpropositionen. En annan sak som vi uppmärksammat är de besparingar som anges på en mängd konton utan motivering. Tycker att det är rimligt att bara rakt av göra omprioriteringar med si och så många kronor utan att ange varför? Jag roade mig med att ställa samman hur mycket det handlar om. Det gäller dels de 0,6 procentens rationaliseringskrav, dels det opreciserade övriga sparandet. Det handlar om totalt 52 ½ . har i anslutning till detta, och för att motverka skadeverkningarna, tagit upp anslagsförstärkningar till ett antal institutioner. Jag undrar om kan förklara hur personalintensiva institutioner som och Operan år ska kunna rationalisera. Ska orkestrarna minskas? Ska de slopa i , eller hur ska det gå till?