prot · GS09119 · 2005-05-12 00:00:00 — Om det mot all förmodan ändå skulle gå bra är det ändå fel, eftersom inte alla museer får vara med i reformen. Jag tycker att vårt sätt att förhålla oss till reformen med fri entré säger en hel del om hur vi ser på museum och vårt kulturarv. Ett kulturarv måste leva. Lever gör det endast när dagens människor på allvar får möjlighet att ta del och reflektera över det. Jag läste i om ett mycket målande besök på i . Jag skulle vilja ta några citat därifrån. Behaglig värme strömmar emot mig i foajén. Här är liv och rörelse, mycket folk, stora och små, gamla och unga ovanligt i ett museilandskap. Och allt är serverat till besökaren utan pekpinnar. Troligen lämnar ingen besökare museet oberörd. Man känner igen sig själv i allt det som på gott och ont förenar oss i en gränslös värld. Det är precis så här som det måste få vara. Vårt kulturarv får aldrig bli något dammigt eller undangömt, exklusivt för experterna. Sett ur det perspektivet blir satsningen på fri entré den viktigaste kulturpolitiska reformen på länge inom detta område. Vi behöver bara skumma i pressklippen så får vi den bilden bekräftad. Men det kan också ses som en vitamininjektion även för de museer som inte direkt omfattas. Ett lysande exempel kan vara . Det gav fri entré till delar av utställningen men behöll avgifterna på andra delar med mycket lyckat resultat. Självklart ska vi visa ödmjukhet inför de museer som inte omfattas av reformen och de problem som de upplever. Därför är det bra att nu även ska ta med dem i sin fortsatta analys. Vi ser alltså att helt nya grupper människor börjar söka sig till våra museer. Vi ser också hur den fantastiska personalen på våra institutioner börjar tänka och arbeta på nytt sätt. Utifrån denna mer principiella inledning ska jag försöka att reflektera över de reservationer till utskottets betänkande som vi ska ta ställning till. Jag börjar med reservationen som handlar om en plan för bevarande av museernas samlingar. Det förs en ganska uppskruvad debatt om tillståndet för våra samlingar. Det ger intryck av att ett omfattande förfall av kulturarv är det normala runtom i landet, att ingenting görs och att ingen från ansvarigt håll heller bryr sig om det. Så är det naturligtvis inte. I regleringsbrevet för får i uppdrag att redovisa sitt arbete samt att göra en översyn av vården av kultursektorns inventarier. Mängder av insatser görs redan och för att fysiskt bevara vårt kulturarv. Detta är ett grannlaga arbete som definitionsmässigt aldrig kommer att bli färdigt. Men inget blir bättre av att det oemotsagt skapas negativa bilder av ett kulturarv i förfall. Tvärtom vore det bra om vi i positiva ordalag uppmärksammade det arbete som exempelvis utförs på Stiftelsen i eller på våra många museer. Vad gäller behovet av statliga planer anser jag att det uppdrag som redan har fått duger väl. Vidare skulle jag vilja säga några ord om att fynd ska visas på de platser där de påträffats. Det är i och för sig väldigt lovvärt. är vi nog alla överens om att det övergripande ansvaret för fornfynd faller på staten. Det är värt att betänka när av de fynd som grävs fram och hittas placeras på regionala museer efter begäran. Det tycker jag är ganska bra. Det visar att vi i har en stor respekt för både det lokala och det regionala även i detta sammanhang. Slutligen ska jag säga några ord om de många motioner som rör enskilda museer. Jag känner personligen mycket starkt för både kvinnofrågor och matfrågor. är det viktigt att vi någonstans drar gränsen för det statliga åtagandet. Det är naturligtvis aldrig roligt att säga nej. Men vore inte heller roligt om vi i den här kammaren tog på oss ansvar för all museiverksamhet i hela landet som vi sedan aldrig skulle kunna leva upp till. Jag är medveten om att jag på den mycket begränsade tid som stått till mitt förfogande inte har bemött alla reservationer. Men jag har försökt att fånga dem i stora drag. Med detta vill jag avslutningsvis yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 17 () replik: Jag tror att och jag är överens om att museerna tillhör vårt gemensamma kulturarv och att de därför behöver vara tillgängliga för alla. Det gäller både vårt lands invånare och dem som kommer hit som turister. De ska kunna besöka samlingar och utställningar oberoende av eventuella funktionshinder. inventerade DHR, , de flesta statliga museerna och några av landets region- och länsmuseer. Totalt besöktes 64 olika museer över hela landet. Av dem var 27 helt eller näst intill otillgängliga för rullstolsburna. På flera av museerna gick det inte att nå alla avdelningar. På 45 av 64 var inte toaletten godkänd. Jag undrar hur ser på detta. Vore det inte rimligare att i stället för att satsa miljoner på fri-entré-reformer lägga en del på tillgängligheten så att de funktionshindrade kommer in på våra museer? När det gäller detta att fornfynden ska visas nära fyndplatsen har tydligen kulturminister en annan uppfattning än . Han har sagt i en interpellationsdebatt att han vill verka för att det ska bli så att fornfynden ska kunna visas nära fyndplatsen. Jag undrar om inte också är beredd att göra ett sådant ställningstagande. 18 () replik: När det gäller den första frågan som ställde, om huruvida man skulle ta pengar från det ena och lägga på det andra, så känner vi från Socialdemokraterna att det är mycket bättre att man gör bägge delarna. Det är behjärtansvärt att även handikappade ska kunna besöka museerna. De nationella ansvarsmuseerna har också detta i sina åtaganden. Där handlar det om en prioritering. Men detta har inte någonting att göra med den fria entrén, som är en viktig åtgärd för den gemensamma kulturen och för att alla ska kunna ta del av den. Den andra frågan kommer jag inte ihåg, för jag skrev inte upp den ((): Det var fornfynden nära fyndplatsen.) Ja, när det gäller fornfynden så ser man om man vänder på det att det egentligen bara är som hamnar på det centrala historiska museet. placeras alltså utanför det, och man är generös med att låna ut de fynd som man gör. Jag tycker att vi har en bra politik för detta, och jag ser inte annorlunda på det fallet än vad kulturministern gör. Man ser också när man läser årsberättelserna från museerna att man är mycket generös och att tillgängligheten ska gälla över hela landet. 19 () replik: Det låter ju hoppfullt. Vi hoppas att kulturministerns ord ska få genomslag på ett bättre sätt, så att vi verkligen får den här närheten mellan fyndplats och visning av föremålen. Jag konstaterar också att talar sig varm för Stiftelsen i . Jag antar att hon också är beredd att på något sätt verka för att den ska få mer ekonomiska bidrag så att den kan lösa sina ständiga budgetbekymmer. Jag tror att vi är överens om att det svenska samhället berikas av de nya svenskarnas kultur, till exempel sång och musik. Tycker då inte att det är rimligt att se över vilka instanser som ska kunna ta ansvar för allt detta fina som produceras av de nya svenskarna så att det verkligen blir ordning på arkiveringen? finns det ingen utarbetad handlingsplan för hur man ska bevara det som de producerar. Om vi anser att invandrarnas sång, musik och litteratur är en del av vårt kulturarv tycker jag att det är självklart att vi ska göra stora insatser för att bevara det som de producerar. Jag hoppas att är beredd att verka för detta i fortsättningen. 20 () replik: Detta är ett viktigt område, som har kommit starkt . Jag tycker detsamma; det är klart att det ska bevaras. Vi vet att av det som förekommer i både radio och tv och där är det mycket av den typen av musik är det mesta bevarat i statens arkiv för ljud och bild. Vi vet också att i den kommande budget som Statens musiksamlingar kommer att lägga fram tas ett betydande medelskrav upp för att man ska kunna bevara denna typ av musik från annat håll också. Vi ser alltså att detta är ett område som är på gång, men det har väl inte riktigt funnit sin form. 21 () replik: talade i sitt huvudanförande om en skolbänk och en föga fantasifull rektor, som uppenbarligen inte hade förstått särskilt mycket. Sedan kom det upp ett argument som ingen av oss på den borgerliga sidan har använt att slita på samlingarna. Det har inte någon av oss över huvud taget använt som ett argument mot den fria entrén. Däremot kan man se andra exempel. låg det ett nytt sådant hos utskottet. Det var en årsredovisning från Arbetets museum. Där skriver chefen själv som gått att det naturligtvis inte har varit helt lätt att avstå från entréintäkter. Han skriver fortsättningsvis att förhoppningen är att man ska kunna fortsätta att ha fri entré, men att antalet stölder och skadegörelsen tyvärr har ökat . Det finns mer att läsa om det här. Vi har inte tagit upp det. Men när vi talar om vården av samlingarna står vi inte här och fabulerar. Vi citerar faktiskt vad man säger ute på museerna om hur det ser ut i magasinen. Det gäller både ansvarsmuseer och länsmuseer. Det är till detta som de gärna skulle vilja ha pengar. Men vem biter den hand som föder en? Hur lätt är det för ett museum att gå till angrepp på i den här frågan? talar också om nya grupper. Det har vi kanske inte sett så mycket av . ska ju göra en rapport . Man ska mäta tror jag att det är , och sedan kommer det en rapport . Det blir alltså en slutrapport efter valet. 16 miljoner museibesök gjordes , har jag läst mig till någonstans. Det är inte så lite ändå. Det är ju inte så att museerna inte är tillgängliga för allmänheten . Om det blir som vi vill från den borgerliga sidan blir det också fri entré för barn och ungdom upp till . Det är vi eniga om, och då kan man nå de nya grupper som man vill nå. 22 () replik: Vi har tagit ett stort ansvar för vården av samlingarna. Det har bland annat skett en 65-procentig höjning av anslagen , och det representerar . Det blir en jämförelse med den fria entrén och att man ska använda de pengarna i stället. Det är det som jag sitter och lyssnar av från er . förstår jag inte riktigt hur ni tänker i det fallet. Det är bättre att ni talar om hur ni skulle vilja göra i stället. När det gäller vården av samlingarna vet vi också att nu sitter och arbetar fram planer för hur man ska vårda samlingarna. Allt det som ni står och kräver är ju på gång. Det är inget nytt som tas upp över huvud taget. 23 () replik: Vi får väl se hur mycket tid som har möjlighet att lägga på det som man har ålagt det i regleringsbrevet. De har ju en del annat att fundera över där , till exempel hur de ska kunna klara sin basverksamhet över huvud taget efter flytten. Det gäller också de merkostnader som den kommer att innebära. Man talar om publiktillströmningen. skriver självt i sin promemoria att med fri entré kommer att medföra en betydande publiktillströmning. Men vad händer två och tre? I en senare sammanställning har man visat att på exempelvis gick besöksantalet ned jämfört med mars . Det är ingenting som jag står och gläder mig åt tvärtom. Men jag tycker inte att det är särskilt konstigt. har fel när hon säger detta. Vi har väldigt tydligt talat om både här och i andra debatter, våra papper, artiklar och motioner att vi i stället vill använda pengarna till museipedagogik, till fri entré för barn och ungdomar och framför allt till vård av samlingarna. Då skulle museerna få råd att ha den konservatorskunskap de behöver i stället för att hoppa mellan tillfälliga anställningar som möjligen kan beviljas med Amsmedel och annat. Det står mycket tydligt vad vi vill. 24 () replik: Det enda jag skulle vilja säga i det här sammanhanget är att det är lite förvånande att man använder energin åt det här hållet, i det här fallet mot socialdemokratin, i de här frågorna. Vi har så tydligt talat om vad vi vill satsa på och hur vi har fördelat det. Jag tycker i stället att ni skulle vända den energin till den gruppen. I den pm som ni har tagit fram nämns inte ordet kultur en enda gång. Att ni separat pratar om olika saker betyder inte att det är en gemensam politik. 25 () replik: kommer inte undan det här med fri entré nu heller. Vi plågar vidare lite grann här. Vad tror du att den fria entrén på de här statliga museerna innebär för de andra museerna i och på andra ställen? Sedan gav du en väldigt vacker beskrivning av hur det är på i . Skulle det se annorlunda ut på i beroende på om man har betalat en starkt subventionerad entréavgift eller om man har gått in gratis? När du ändå nämnde i skulle jag vilja fråga dig vad du anser om den censur som museiledningen där ägnade sig åt när en grupp i det svenska samhället klagade på en tavla som föreställde ett samlag. Museichefen tog ned den tavlan efter påtryckningar från den här gruppen. Vad tycker du om kulturens roll som demokratibevarare när man låter sig tubbas till någonting sådant på ett ? Det här har ju hänt i andra lägen också. På förstörde en israelisk ambassadör ett konstverk, men det byggdes upp igen med en gång som väl var. Vi har haft annat kritik också. Andra grupper ville stoppa , men den visades även här i som väl var. Men stoppade inte för den här kritiken. Du skummade i pressklippen beträffande besökssiffror. Det var väl lokalpressen här i . Jag tror inte att du har läst lokaltidningarna ute i landet i övrigt, bortsett från när det gällde detta med . Jag vill bara påpeka att jag talade om att det görs bra saker när det gäller vården av samlingar. Jag nämnde just Stiftelsen i förutom och digitalisering, som jag också tror att jag nämnde. Men det behövs en plan. 26 () replik: Frågan var vad jag personligen tycker om museicheferna. Det är väl samma sak här som när ministrarna inte kan uttala sig eller göra så mycket åt det. Det är museichefens eget ansvar. Det får vi väl tycka vad vi vill om. Det beror väl på hur pass vidsynt man är. Det var inte jag som tyckte detta om i , utan jag citerade. Det blir kanske mer sant då än om jag står och säger det. Vad tycker jag om den fria entrén? Egentligen skulle det räcka med att jag bara hänvisade till . Jag tyckte att han sade jättebra saker om den fria entrén. Jag kan inte riktigt förstå det här resonemanget där man ställer grupper mot grupper. Man säger att om bara barn och ungdomar får det blir det en happy end. Men det är inte den stora frågan. Den stora frågan är att fler människor kommer, och barn och ungdomar går inte ensamma på museerna. Det här gäller vår gemensamma kultur. Det har en väldigt stor betydelse. 27 () replik: Så fort vi hamnar i ett läge där vi prioriterar ställs grupp mot grupp. Det är pengar som ställs mot pengar. Jag utgår ifrån att barn och ungdomar också är människor. Vi har de här 800, men det är väl inte så många som är samhällsfinansierade. Det finns många museer utöver dessa 19 statliga som är aktuella, och vi har gjort en annan prioritering. Jag ska ta upp detta med att dra gränsen. Du sade att nu blir det inga fler statliga museer eller mer statligt engagemang. Du var ändå positiv till detta med måltiderna. Visst kan man ha något slags nationellt centrum och ett statligt engagemang även om det inte ligger i en storstad. Jag tycker att måltidskulturen har en väsentlig betydelse. Det ska inte vara en statlig styrning av vad vi ska äta eller liknande, utan det ska vara ett statligt engagemang att titta på detta. Det finns ju ett måltidsmuseum, och det finns utbildning och liknande. Jag delar den uppfattning som man har på länsbänk och i partimotion om att det är viktigt att göra de här satsningarna. 28 () replik: säger att man inte ska ställa grupp mot grupp när man talar om ungdomar. Jag tycker att det blir konstigt när vissa i en familj kan gå och andra inte. För mig är det en självklarhet att man går hela familjen på det som erbjuds. I det här fallet är det den fria entrén. Sedan förstår jag inte det som jag har hört om att detta bara läggs i . Det är precis som om är en liten begränsad koloni. är faktiskt huvudstad. Man kan jämföra med och dess fantastiska museer eller och dess fantastiska museer. Det kanske är en riktig lockelse för turister att komma till en storstad och se fantastiska museer. Det syns ju också eftersom , trots att det inte har fri entré, uppvisar mängder av nya besökare. Alla som bor i besöker väl . Det är ju huvudstad. Det är inte bara stockholmarna som går på museerna. Man skulle kanske också kika på hur många som inte är stockholmare som går på museerna så att vi får slut på det där Stockholmspratet. Det engagerar mig eftersom jag är född i . 29 () replik: kommer en utombys till. Det ska handla om fri entré. Jag skulle vilja ställa en liknande fråga, men jag ska försöka korta ned det så att vi inte behöver köra samma sak igen. Jag tänker på rättvisefrågan. Är det inte en bättre fördelning att ha förmånen fri entré över hela landet än att låta ett fåtal museer ha den förmånen? På det sättet skulle det gynna ännu fler människor även om vi pratar om ungdomsgruppen. Det skulle ändå kännas bättre för barnfamiljerna och säkerligen också för dem som är ansvariga för museerna med fri entré för en större grupp människor över hela vårt land. Det skulle jag vilja ha svar på från . 30 () replik: är allting alltid en prioritering. Det är alltid en fråga om resurser. Vi tycker att det är ett jättebra förslag med fri entré, och vi startar med de statliga museerna. Sedan hoppas jag givetvis att det kan utvecklas till att omfatta hela landet eftersom jag tycker att det är en bra reform, och då är det en resursfråga. Jag ser ingen förändring av detta. Jag tycker att detta är ett perfekt första steg. 31 () replik: Då finns det en rimlig väg att gå, nämligen att inskränka det till barn och ungdomar. Då blir det förmodligen pengar över så att det kan räcka till hela landet, och därmed blir det en bättre fördelning. Det intressanta är ju hur en barnfamilj ute i landet som inte har möjlighet att åka till huvudstaden känner det. Det finns faktiskt människor som inte har resurser att åka till huvudstaden. För dem skulle det vara ett erkännande att de fick gå in på museet i sin stad eller i sin by utan att betala för barn och ungdomar till exempel. Vad säger om detta? 32 () replik: Jag kan bara upprepa mig det är ju det som det handlar om . Jag tycker fortfarande att det här är ett bra första steg. Förhoppningsvis kan alla kanske komma till under sitt liv och få gå på de här gratismuseerna. 33 (): Eftersom kulturutskottet och jag skriftligt talar förbi varandra, vill jag härmed göra ett muntligt förtydligande. säger i betänkandet att man har förståelse för att i princip har frånsagt sig det ekonomiska ansvaret för Rundradiomuseet i . säger utskottet att det är värt att notera att bolaget fortfarande äger museibyggnaden och på det sättet indirekt stöder verksamheten vid museet. Det sägs också att de driftskostnader som kommunen får betala inrymmer en inte obetydlig subvention. Att lämnar en inte obetydlig subvention för hyreskostnaden bör naturligtvis ses mot bakgrund av att , som äger museet, helt överlåtit på kommunen att ta ansvar för att rundradions historia värnas, något man kan tycka att kommunen bör ha en eloge för att den också gör. Subventionen bör också ställas mot den tidigare överenskommelsen som innebar att kommunen och vardera gick in med till verksamheten. Ur kommunens perspektiv kan det knappast ses som något positivt att man från nu tar ut en avgift på i stället. Vad gäller ägande av museibyggnaden har man sagt att man avser att sälja byggnaden så fort man lyckats flytta ut sin personal därifrån. Utskottet hänvisar också till det principuttalande som gjordes av kulturutskottet . Där säger man att de som tar initiativ till att starta nya museer bör se till att investeringar och drift är finansierade. Som jag har hänvisat till i min motion öppnades Rundradiomuseet 1977, före kulturutskottets principuttalande, och var då i ägo, som då svarade för radio- och tv-sändningar i . har museet varit i AB:s ägo. Det är ju synd att vi i råkar ha ett museum som redan ägs av ett statligt bolag men för vilket detta bolag ändå inte inte ens med stort stöd av kommunen tar sin del av ansvaret, varken för finansiering eller verksamhet. Anledningen till att Rundradiomuseet finns i är ju att Rundradiostationen ligger där. Det är självklart att Motalasändaren har en betydelse i den svenska rundradions utveckling och den ingår i den historiska berättelsen om rundradion. Rundradiomuseet är en nationell angelägenhet. Det är ett museum, ägt av ett statligt bolag dock anser kommun att det har ett sådant värde att man är villig att stödja Rundradiomuseet med visst driftsbidrag, men det förutsätter givetvis att staten tar sitt ekonomiska ansvar. Och om det inte går att lösa enbart genom , så bör väl exempelvis Programbolagen, , Utbildningsradion, SVT och ha ekonomisk möjlighet att tillsammans med kommun vårda och värna rundradions historia för kommande generationer. Vem annars ska vårda och värna rundradions historia? Den frågan tycker jag kräver ett svar. 34 (): Mitt anförande avser mina två motioner som behandlas i betänkandet. Den ena, motion 259 som handlar om Flygvapenmuseet i , ska jag beröra väldigt kort. Det handlar alltså om finansieringen vid den behövliga utbyggnaden. Där konstaterar jag med tillfredsställelse att museet nu är omnämnt i regeringens budgetförslag det är ju jag väckte den här motionen på ett sådant sätt att det tycks gå i rätt riktning. Den andra motionen däremot, nr 265, handlar om beslutsordningen för disposition av museiföremål. Intresse och engagemang för det nationella kulturarvet har ökat starkt , och med det ökade intresset ställs också krav på museernas förutsättningar och förmåga att presentera sitt material och att nå ut till allmänheten. Att ändamålsenligt och med stor tillgänglighet kunna ta del av kulturarvet är krav som måste tillgodoses. Den utvecklingen är påtaglig på regional nivå, där det ökade intresset inbegriper landskapens och regionernas historia och utveckling. Det finns ökade önskemål och krav från befolkningen att ta del av, och från museerna att kunna visa, delar av det regionala kulturarvet som finns på andra håll i landet. En huvuddel av beståndet, oftast den värdefulla delen, finns samlad hos de centrala museiinstitutionerna i . Kraven på visningar på regional nivå har emellanåt kommit i konflikt med de centrala institutionernas ambitioner att ständigt kunna visa det mest värdefulla materialet. Bland annat finns det exempel från mitt hemlän, , från senare år. I samband med dessa meningsmotsättningar har det visat sig att det saknas möjlighet för den missnöjda parten att gå vidare, alltså att överklaga ett slags rättsosäkerhet, skulle man kunna säga. Beslutet fattas ensidigt av en av parterna i målet, och därmed anses frågan sedan vara slutligt avgjord. Det är naturligtvis orimligt. Det är det som min motion, nr 265, handlar om. Jag tycker inte att utskottets majoritet riktigt svarar på motionens krav. Utskottet skriver att det är viktigt med en generös hållning från de centrala museerna, och det är vi naturligtvis ense om, men eftersom ingen är felfri kan konfliktsituationer ändå uppstå. Då är det som sagt orimligt att det inte finns en oberoende part som fäller avgörandet. Precis som folkpartisterna skriver i reservation nr 4 anser jag det är också kravet i min motion att en översyn bör göras av beslutsordningen i frågor som rör disponeringen av det nationella kulturarvet för att finna nya och mer ändamålsenliga former. Jag vill alltså yrka bifall till reservation nr 4. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) Föredrogs kulturutskottets betänkande 2004/05:KrU9 Arkivfrågor (prop. 2004/05:124). 35 (): ska kammaren debattera det viktiga området arkivfrågor. I betänkandet behandlas regeringens proposition 2004/05:124 Arkivfrågor och de motioner som kommit in med anledning av propositionen samt motioner från allmänna motionstiden . Arkivfrågor är en viktig och angelägen fråga för kulturarvet. Utskottet trycker därför både på kulturarvsmålet för att kulturarvet ska bevaras och brukas och på jämlikhetsmålet för att alla ska kunna bli delaktiga i kulturlivet och i kulturupplevelser.