prot · GS0987 · 2005-03-09 00:00:00 — Jag har pekat på att skulle kunna redogöra för något politikområde och hur det i praktiken skulle fungera. Det ska delegeras från de nuvarande kommunerna, kan man tänka sig, eller möjligen delade kommuner, och uppåt. Det kanske inte ska ske via landsting eller via några regioner, fastän det ligger nära till hands i det federala systemet. kanske man kan tänka sig någon restkompetens till som skulle kunna inträffa. Eller hur är det tänkt? Hur är det tänkt i förhållande till de starka krav som finns hos allmänheten på likvärdig levnadsstandard över hela landet. Det finns inte en undersökning som visar att människor vill olika eller ojämlika förhållanden. Likvärdigheten är den bärande tanken i de allra flesta sammanhang. har gjort en vetenskaplig undersökning som visar att det kommunala självstyret är underordnat viljan och önskemålet om att det ska vara likvärdighet, i varje fall på de centrala områdena vård, skola och omsorg. På kultursidan kan man acceptera lite större skillnader i landet enligt den opinionsundersökningen. Det skulle vara intressant om ville sätta lite kött på det tankeskelett som det federala samhällssystemet utgör. 83 () replik: Visst skulle vi kunna ägna oss åt att sätta kött på benen. Vi kommer förmodligen att göra det, eftersom en majoritet i den här kammaren inte är intresserad av diskussionen. Om vi tittar ut över världen finns det många exempel på hur man har valt lösningar. Men vi måste forma utifrån våra speciella förutsättningar och hitta vägar för att klara vårt stora land på ett sätt som ger utrymme för människor till ökad självbestämmande. Det ska ge utrymme för att stärka enskilda människor och det civila samhället. Det gäller att hitta lösningar utifrån de unika förutsättningar, unika möjligheter och unika behov som varje människa har. Problemet med resonemang är hans ovilja eller rädsla att över huvud taget se att lika kan kräva olika. Det är snarare så att det är likheten över hela landet som är huvudmålet. Den modellen har vi prövat . Vi ser att det inte har löst vare sig orättvisor eller ens inom det statliga hägnet lett till att man möter människor med likhet som måttstock. Det krävs ett annat sätt att jobba för att vi kan kunna ta vara på kraften i hela , kraften hos alla människor och kraften i det civila samhället. Vi är övertygade om att man måste våga bryta med de nuvarande enhetliga strukturerna som döljer olikheter sett från ovan som är väldigt tydliga under ytan. 84 () replik: Det är trist att vi inte får höra ett brandtal från om på vilket underbart sätt man i ett federalistiskt system skulle kunna förbättra för människorna inom hälso- och sjukvården och förbättra skolan för alla elever över hela landet. Det uteblir, eftersom hon säger att kammaren inte är intresserad av detta. Det är liksom ingen agitatorisk kraft i det. Hur skulle har resonerat när han på eller inträdde i denna kammare och talade för allmän och lika rösträtt? Det var ett kompakt motstånd i denna kammare. Men inte lät han sig förtröttas av detta, och han lyckades efter ett 20-tal år. Lite mer borde det gå att säga om detta lycksaliggörande federala system än att säga att kammaren inte är intresserad av saken. Jag har inte sagt att det ska vara likadant över hela landet. Jag har talat om likvärdiga förhållanden över hela landet. Det står bland annat i direktiven till . Det betyder inte att alla ska ha , eller hur man vill uttrycka saken. Det är möjligt att någon behöver och en annan kan klara sig på för att det ska bli likvärdiga förhållanden. Det är poängen i detta. Vi kommer väl inte längre. Jag har fått epitetet att vara ointresserad, och hela kammaren är ointresserad av saken. Jag viker mig på den här punkten . 85 () replik: Det fördes en intressant diskussion om folksuveränitetstanken kontra maktdelningstanken. är det underförstått i debatten att de som driver folksuveränitetstanken är mer demokratiska än de som driver maktdelningstanken. Jag säger inte att har stått för detta. Jag skulle gärna vilja ha ett klarläggande från sida på hur han ser på detta. Kan han här komparera ordet demokratisk eller tänka sig att även stater som bygger på maktdelningstanken är demokratiska? 86 () replik: Det är självklart så. Jag betraktar som en demokratisk stat. Det fyller en rad kriterier. Sedan kanske det faktiska resultatet på olika politikområden för människor som bor i är lite annorlunda. Men om vi håller oss på det principiella planet vill inte jag säga att stater med utpräglad maktdelning inte skulle vara demokratiska. Maktdelningen bygger på att man delar makten mellan några individer. Jag vill inte dela makten mellan väljaren på valdagen och en rad institutioner som sedan ska försvåra besluten eller kanske till och med förhindra besluten genom att ha denna maktdelning och denna kontrollmekanism. Det menar jag och de som stöder folksuveräniteten. Väljaren på valdagen är suverän, och alla väljare är lika kompetenta att rösta. Det är en bärande tanke för socialdemokrater. Det har burit upp vårt författningstänkande . Inskränkningar i väljarens suveränitet på valdagen innebär att man maktdelar med någon annan. Det är delar av det tänkande som präglar den nuvarande regeringsformen och som jag hoppas också kommer att prägla den i fortsättningen. skulle jag vilja gentemot ta upp frågan om subsidiaritet. Jag vet att och jag har varit överens om att subsidiaritet inte är detsamma som decentralisering, för att förkorta det hela lite grann. Det skulle vara intressant att höra säga vilka effekter subsidiaritetstanken skulle få på beslutsfattandet om den infördes i grundlagen. 87 () replik: Det är bra att nu tydligt markerar att även maktdelningsstater är demokratiska eller kan vara demokratiska, ska man väl säga. Folksuveränitetsstater kan ju också vara demokratiska. Det är bra att vi får det klarlagt, för ibland kan det finnas en underton i debatten. Jag har full respekt för dem som hävdar folksuveränitetstanken som grundläggande. Jag fordrar också motsvarande respekt för dem som hävdar maktdelningstanken. Men vi ska inte fördjupa oss i den debatten . undrade vad jag anser om subsidiaritetsprincipen och vilka effekter den skulle få om den skrevs in i grundlagen. Den skulle få ungefär samma effekter som de förändringar som härförleden var med om att genom en författningsutredning föra in i regeringsformen 1 kap. 2 §. Effekterna ska alltså vara styrande för tanken. vet mycket väl att jag har haft invändningar i opposition mot honom mot att göra subsidiaritetsprincipen till en juridisk princip. 88 () replik: Vi ligger ganska nära varandra i tänkandet i de här frågorna. Det är tillfredsställande därför att det är viktigt också i författningsdebatten och inte minst i själva grundlagsutredningen att vi ett stort antal partier och ett stort antal människor kan samlas kring ett gemensamt tänkande i de här olika frågorna. Jag har därmed inte sagt att jag är beredd att införa subsidiaritetsprincipen i grundlagen. Jag har ännu inte riktigt fått klart för mig vad tänkandet enligt den skulle kunna leda fram till för olika faktorer. har också talat sig varm för en kommunalordning som skulle ha en ställning strax under grundlagen och som möjligen skulle förhindra att ålägga kommunerna att utföra olika saker på politikområdena. Det där är en intressant diskussion. Jag vill här markera att vi i det hittillsvarande systemet har en avsaknad av kompetenskatalog, som ju ligger nära till hands när man börjar tala om de här sakerna. Det är en kompetenskatalog mellan staten och kommunerna å ena sidan och landstingen å andra sidan, som ju inte är överordnade kommunerna. Fördelen med det nuvarande systemet är att vi utan större krumbukter och framför allt utan juridiska svårigheter har kunnat flytta frågor upp och ned på den axel som utgörs av riksdag, landsting och kommuner. På så sätt har vi kunnat ordna samhällsorganisationen och genomförandet och utförande av viktiga samhällsområden på ett ganska smärtfritt sätt. Vi har kunnat ta ett gemensamt ansvar mellan staten och kommunerna för exempelvis vård, skola och omsorg. Det är ju det hävdvunna synsättet i . 89 () replik: Först vill jag påpeka för att denna kammare inte fanns på tid. Däremot hade vi ett tvåkammarsystem. Det kan vara bra att påpeka det ur historisk synpunkt. Jag vill göra ett till historiskt påpekande och tala om att faktiskt stod på en liberal lista som han drev frågorna om allmän och lika rösträtt. Detta gjorde han naturligtvis med full support från liberaler. Det var ju liberaler som satte i gång debatten. Men går jag tillbaka till framtiden. Vi har tagit upp förslaget om ett författningskonvent. Jag tycker att det är en väldigt vag skrivning som och utskottets majoritet står bakom i betänkandet när man säger att det kan förutsättas att frågor rörande relationen mellan de organ som uppbär den offentliga makten och deras uppgifter kommer att beröras i grundlagsutredningens arbete. Varför kan man inte göra detta i konventsform eller, som vi skriver i vår motion, i konventsliknande organ? Det ger ju precis som påpekar en struktur kring detta arbete med referens- och arbetsgrupper. Jag vill också tillägga att jag tycker att det ger status till en så stor och viktig utredning som grundlagsutredningen är om man också kopplar ett arbete i konventsform till den. Jag förstår inte riktigt varför inte kan ställa upp på den tanken. 90 () replik: Ja, det var två kamrar, det är riktigt. var invald på liberal valsedel. Det var väl därför att det fanns en stor åsiktsgemenskap framför allt på rösträttsområdet och demokratiområdet mellan Socialdemokraterna, eller socialisterna, som man kanske till och med kallade sig ibland, och liberalerna. När jag då och då visar för folk så brukar jag hålla en liten föreläsning det blir ju lätt så i entréhallen där bysterna finns av bland andra , , , Per och den centerpartist som ju också var statsminister ett tag. Poängen i mitt resonemang är att jag brukar framhålla just kamp för rösträtten, borggårdstalet och att han faktiskt bröts ned och dog på grund av den kampanj som han hade emot sig därför att han försvarade demokratin mot kungamakten. Jag är inte alldeles historielös, jag heller. När det gäller konvent och ett organ så undrar jag varför man måste institutionalisera detta. Det finns ju andra möjligheter. har redan satt i gång, och det kan tänkas komma flera. Vi kan från grundlagsutredningen gärna stimulera olika slags aktiviteter för att få en debatt till stånd om de här viktiga grundlagsfrågorna. Jag tycker att vi också har goda erfarenheter av våra hävdvunna sätt att hantera olika utredningar och olika beredningsfrågor. har ju ett direkt imperativ att se till att det blir en bred debatt i det svenska samhället. Det råder ingen oenighet om det i utredningen, och det ska vi också försöka leva upp till. finns det möjligheter att delta i en bred aktivitet om våra författningsfrågor just i det här huset. 91 () replik: Jag kan hålla med när det gäller de båda herrarna . Jag brukar också titta på deras byster när jag går förbi, och jag konstaterar att det var två stiliga mustaschprydda män båda två. Jag tror ändå att det vore bra att samla upp det arbete som vi är överens om och som måste följa med anledning av grundlagsutredningen och kalla det för ett konvent. Det kan locka till en ännu bredare debatt och det ger en struktur och en status till ett mycket viktigt arbete. Som vi har varit inne på i andra sammanhang så gäller det att nu få människor att känna engagemang för vår kommande grundlag. Tyvärr är intresset hos den svenska befolkningen inte särskilt stort, och kunskapen är ganska dålig om vad vår nuvarande författning säger. Alla medel att pröva detta måste göras. Därför tycker jag nog att man även från socialdemokratiskt håll borde våga kalla det fortsatta arbetet för ett konvent. 92 () replik: Risken med ett konvent är ju att det blir ytterligare en expertisering av grundlagsfrågorna. Jag ser framför mig som mycket mer stimulerande att frikyrkoförsamlingar, och andra folkrörelser i samhället på sina möten, kongresser och annat också för en diskussion om grundläggande författningsfrågor. Det är ju först när människor i allmänhet, och inte ett antal experter som samlas till en konvent, har en känsla för de grundläggande värderingarna kring regeringsformen och annat som vi också har en folklig förankring för de demokratiska spelreglerna. Jag tycker att det skulle vara mycket mer stimulerande om man fick till stånd den debatten än om man institutionaliserade det hela i ett konvent. 93 () replik: I de frågor som vi nu diskuterar är i allt väsentligt överens med mig och . Men jag skulle vilja ta upp frågan om EU-medlemskapets roll i grundlagsöversynen. Som jag sade i mitt anförande måste väl ändå det svenska medlemskapet anses som en av de större konstitutionella förändringarna som vi har haft den här regeringsformen. är inte längre ensam lagstiftare. Däremot har regeringen blivit lagstiftare eller åtminstone medlagstiftare. EU-systemet innebär att regeringens ståndpunkt kan röstas ned. Vad innebär det för ansvarsutkrävandet? I den planerade konstitutionen ska man skriva in att EG-rätt är överordnad nationell rätt. Hur värnar vi då den svenska grundlagens överhöghet på icke-delegerade områden etcetera? Det här har alltså inte att göra med villkoren för maktöverföring eller med EU-arbete. Jag skulle vilja fråga dels om har någon idé om varför regeringen absolut inte ville ha med de här frågorna i översynen, dels om han tror att det faktiskt blir möjligt för oss i utredningen att styra runt de här frågorna. Jag har lite svårt att se att det ska vara möjligt. 94 () replik: Det är möjligt att vi skiljer oss åt i själva synen på hur det hela är konstruerat och upplagt. Som väl vet är det som, tillsammans med andra parlament, har gett makten till EU att lagstifta på vissa områden. Det är regeringen, som representant för i de behöriga organen i EU-systemet, som utnyttjar den lagstiftningsmakt som riksdag har överlåtit till EU. Jag tycker att det är en viktig utgångspunkt för den här diskussionen som man behöver föra. Vi har möjligen olika uppfattningar, och det kommer väl till uttryck längre fram i andra debatter kanske, kring räckvidden av det nya fördraget eller den nya konstitutionen som EU nu möjligen kan få om den blir godkänd i alla 25 medlemsländerna. Räckvidden av den ur den juridiska synpunkten innebär inte att EU-lagstiftning generellt sett, och det vet ju , är överordnad svensk lagstiftning. EU:s lagstiftning är överordnad svensk lagstiftning på de områden som är överlåtna till EU. Det är det viktiga. Den här företrädesrätten för EU-lagstiftning, såsom jag har beskrivit den, uppstår ju inte i den nya konstitutionen, utan det är ett förhållande som faktiskt redan gäller. Om man röstar nej till den nya konstitutionen kvarstår denna överhöghet för EU:s lagstiftning på de överlåtna områdena. 95 () replik: Jag ska inte gå i polemik med vad gäller beskrivningen av hur EU-systemet fungerar och hur det bäst ska karakteriseras. I allt väsentligt instämmer jag i den beskrivning som han ger. Min poäng var att EU-medlemskapet som sådant ändå måste anses ha inneburit en ganska betydande förändring av den konstitutionella miljö i vilken den svenska regeringsformen har att verka. Jag kan fortfarande inte förstå varför inte detta också ska kunna vara en utgångspunkt för den översyn som vi ska göra av regeringsformen. Jag vidhåller att jag har svårt att se hur , jag och övriga i den här utredningen ska kunna undvika detta och styra fritt från EU-aspekterna på grundlagen. 96 () replik: Det är möjligt att man vid en ytterligare analys och ytterligare diskussioner kommer fram till att man faktiskt behöver göra någonting. Då är det väl möjligt att man i så fall också får överväga att begära tilläggsdirektiv. Regeringen har haft en uppfattning om vad som borde och behöver utredas i det här sammanhanget. Det är naturligtvis en förändring i och med att har avstått från suverän lagstiftningskapacitet på några områden. Det har vi ju gjort därför att vi anser att det gagnar svenska folket och de politikområden som vi har gjort det på. Vi får väl fortsätta att diskutera den här frågan, men jag ser inget akut behov av att direkt analysera och utreda detta. Men som jag sade har vi möjligen lite olika värderingar av räckvidden för det nya fördraget. Det får vi väl tillfälle att diskutera . Jag föreställde mig att skulle ta upp könsmaktsperspektivet som också har diskuterats. Tiden är begränsad för både honom och mig. Låt mig bara säga att jag minns mycket väl att för räkning tog upp just de här aspekterna i de överläggningar som var man bestämde direktiven. Det är möjligt att det också är ett område som man behöver diskutera i fortsättningen också. Men jag ska ärligt säga att jag har lite svårt att se hur man skulle kunna finna inspiration i själva regeringsformen för det. De andra frågorna däremot, det vill säga hur det faktiskt fungerar i olika sociala och kulturella sammanhang, är väl föremål för en del utredande. Det behöver man naturligtvis fundera över i många olika sammanhang. 97 (): Jag kommer som siste talare i detta ärende beroende på att vi moderater inte har några reservationer. Vi yrkar bifall till förslaget i betänkande. Därmed har jag egentligen inte så mycket att tillägga till den debatt som har varit. Jag vill dock ta upp en sak. Det gäller det krav som vi i har framfört om att se över grundlagens reglering av EU-frågor, det vill säga det som står i regeringsformens 10 kap. 5 §. Det har egentligen inte ett dugg med det konstitutionella fördraget att göra. Det beror snarare på att vi anser att man, så här efter inträdet, borde gå igenom det här snyggt och propert. Regleringen kan bli rakare och tydligare så att den intresserade medborgaren bättre kan förstå EU:s roll i förhållande till svensk konstitution. Den skrivning som vi nu har i betänkandet säger att vi först ska avvakta de bedömningar som finns beträffande det konstitutionella fördraget. Det är ute på remiss , och Lagrådet kommer att ge sin bedömning. Då kan vi sortera undan den frågan. Sedan, när det är klart, kan vi ta upp frågan om hur vi bättre kan reglera EU-medlemskapet i den svenska regeringsformen. Men vi känner oss nöjda med den skrivning som vi har i betänkandet. Därför har vi inte någon reservation på denna punkt, men jag tyckte att det var angeläget att klargöra det. Låt mig slutligen också säga att vi i har valt att se att de utredningar som har konstitutionell bäring, nämligen som framför allt sysslar med kommuner, landsting och den statliga styrningen och själva , har mycket öppna mandat. Inom dem kommer vi att kunna arbeta med många av de frågor som har förts upp här i kammaren. Vi vill inte se det snävt utan snarare som en öppen möjlighet att föra diskussioner. Vad slutresultatet sedan blir vet vi naturligtvis inte. Men jag tror att det är bättre att nu fokusera arbetet till de här två kommittéerna. Jag tror att det finns möjligheter att göra ett ganska spännande arbete. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 15 § Författningsfrågor förenklad ordning Föredrogs betänkande 2004/05:KU13 Författningsfrågor förenklad ordning. Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 20 §.) 16 § Statliga fastighetsfrågor Föredrogs finansutskottets betänkande 2004/05:FiU17 Statliga fastighetsfrågor. 98 (): Det här betänkandet, FiU17, handlar om statliga fastighetsfrågor. lämnade ett betänkande till regeringen beträffande hyressättning av vissa ändamålsbyggnader. Regeringen bereder de här frågorna och räknar med att kunna lämna förslag till under kommande höst. Därför ser finansutskottet ingen anledning att nu göra några uttalanden, och samtliga sex motioner avstyrks. har tidigare behandlat frågor som rör förvaltning och hyressättning i statliga ändamålsfastigheter. Utskottet gjorde då ett tillkännagivande om att en utredning skulle tillsättas för att se över de här frågorna. Utredningen har som jag nämnde genomförts, ärendet bereds av regeringen och vi väntar förslag . Därför nöjer jag mig här med att kommentera den reservation som lämnat, och förmodligen också kommer att yrka bifall till senare på talarlistan, som gäller ändrade ägardirektiv till . har tidigare avstyrkt liknande motioner på grund av att bostäder inte ingår i Akademiska Hus AB:s fastighetsbestånd. Avsikten har heller aldrig varit att bolaget ska äga eller förvalta bostäder. En av grundprinciperna bakom fastighetsreform var att skilja på ägande och brukande av lokaler och mark. Att låta högskolorna själva vara fastighetsägare skulle vara ett brott mot denna grundprincip. har tidigare ställt sig bakom principerna för denna fastighetsreform, och har inte föreslagit några grundläggande förändringar i sitt betänkande. Jag kan hålla med om att bostadssituationen för universitetsstudenter kan vara besvärlig på många håll. När det gäller byggande av studentbostäder måste detta dock prövas inom den ordinarie budgetprocessen för att man ska kunna väga utgifterna mot andra statliga utgifter. Att i stället ge stöd genom att sänka avkastningskravet på skulle innebära att man gick runt budgetlagen och dessutom gav bolaget en otydligare uppgift. har inte ändrat uppfattning sedan vi behandlade den här frågan senast. Därför vill jag här och bara yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. 99 (): Jag har ingen avvikande mening i den här frågan jämfört med utskottets majoritet, men jag vill ändå ge en kommentar i ärendet. revisorer aktualiserade en översyn av hyressättningsprinciper för statens ändamålsfastigheter . I den översynen valde regeringen att låta frågan om försäljning av mark i skärgården ingå. har föreslagit att det rörliga friluftslivets behov i skärgården ska vara grunden för att inte hejdlöst sälja mark i skärgården. Jag delar den uppfattningen. Ärendet bereds nu av regeringen, och förslag kommer . I avvaktan på detta besked avvaktar också med en eventuell försäljning. Jag ser fram emot regeringens förslag i den här frågan men vill betona vikten av att värna det rörliga friluftslivet i skärgården. Den skärgård har är unik och nyttjas av stora grupper i samhället. Jag behöver bara nämna den folkrörelse som båtfolket tveklöst utgör. Om försäljning ska ske ska det vara efter noggranna överväganden med stor hänsyn till de allmänna intressen som finns i området. Jag har stor förståelse för de två motioner som finns i ärendet och vill med det här inlägget betona vikten av försiktighet från regeringens sida i det fortsatta arbetet i denna fråga. 100 (): Under har vi bostadspolitiker från , huvudsakligen, motionerat om förutsättningarna att bygga fler studentbostäder. Jag kan konstatera att man beräknar en brist på någonstans runt 62 000 studentbostäder. Vi vet att framför allt studenter från så kallade studieovana miljöer eller familjer där ekonomin inte är så god är de som drabbas hårdast av bristen på studentbostäder. är det faktiskt lättare att komma in på högskolan än att komma in i en bostad. Studenter blir också dubbelt drabbade eftersom bostaden dessutom är deras arbetsplats. Ett förslag vi har, ett av många, på hur man skulle kunna bygga mer studentbostäder är att Akademiska Hus fick ändrade ägardirektiv så att man skulle kunna bygga studentbostäder gärna i campusform, alltså i närheten av universiteten. Akademiska Hus har trots allt ett ganska stort eget fritt kapital. När man får avslagsyrkanden på motioner förväntar man sig någon sorts hederlighet i avslagen, men det här är inte hederligt. säger man att eftersom Akademiska Hus aldrig har haft som uppgift att förvalta studentbostäder ska de aldrig ha det heller. Vi är djupt medvetna om att Akademiska Hus inte har den uppgiften . Det är därför vi föreslår förändrade ägardirektiv. Att hänvisa till att man inte vill ändra ägardirektiven därför att ägardirektiven redan är skrivna på ett annat sätt än det vi vill förändra till är inte särskilt konsekvent, om man säger så.