prot · GS0972 · 2005-02-09 00:00:00 — mans uppdrag är att sörja för den här personen. Utan ersättning har det också visat sig vara väldigt svårt att rekrytera och trygga denna hjälp. Det har dykt upp några frågor här. Till vill jag säga något med anledning av frågan om adoption. har tidigare framfört i motioner att homosexuella par ska prövas för adoption. Det är partiets ställningstagande. Den här motionen handlar om samboförhållanden. Även de ska kunna adoptera barn. Vi vet att ca 50 000 barn lever med föräldrar som är sambor. I konsekvensens namn är det rimligt att framföra kravet att även heterosexuella par ska kunna prövas som adoptivföräldrar. Därmed får vi en likhet i lagen för alla. 192 () replik: Jag begärde replik med anledning av frågan som var inne på i slutet. Jag och har två nästan likadana reservationer. Skillnaden är att i reservation nr 18 står det att barnlösa heterosexuella sambor bör tillåtas att adoptera på samma villkor som äkta makar och registrerade partner. Kan förklara för kammaren vilka de sakliga argumenten är att enbart heterosexuella sambor ska få lov att adoptera och inte alla sambor, precis som i den övriga lagstiftningen vad gäller registrerade partner och äkta makar? 193 () replik: Jag upprepar vad jag tidigare sade. I sak finns det ingen skillnad mellan oss. Vi har i en motion tidigare formulerat ett yrkande där det står att alla homosexuella ska ha möjligheten att prövas som adoptivföräldrar. Alla inkluderar alltså både homosexuella som har ingått registrerat partnerskap och sambor. Den här motionen har enbart tagit upp heterosexuella, som en konsekvens av att vi har uttalat oss om alla homosexuella. För att man ska behandla både homosexuella och heterosexuella lika lyfter vi upp frågan att göra adoption möjlig även för heterosexuella sambor. Svårare än så är det inte. 194 () replik: Jo, det verkar vara mycket svårare än så eftersom vägrar att förklara vilka de sakliga argumenten är att skilja på heterosexuella och homosexuella sambor. Vi har i riksdag beslutat att ha enbart en sambolagstiftning. Den sambolagstiftningen gäller oavsett sexuell läggning. Jag har valt att stödja det centeryrkande som tar upp att ge sambopar rätt att få adoptera. Det är alldeles utmärkt och ypperligt. Jag tycker att regeringen bör komma tillbaka med förslag till att bredda gruppen av personer som får lov att adoptera. Jag kan inte alls begripa varför nu återigen tar upp något som hennes parti har ställt sig avvisande mot, nämligen att skilja på heterosexuellt föräldraskap och samkönat föräldraskap. Jag skulle vilja att ändå förklarar sitt ställningstagande. Det har hon inte gjort . Ge oss de sakliga argument som ligger till grund för att du enbart tycker att heterosexuella sambor men inte homosexuella sambor ska få lov att adoptera. 195 () replik: Jag vet inte om klockan är slagen för eftersom han inte förstår vad jag säger. Då tar vi om det från början. Jag vill först klargöra att står bakom den sambolagstiftning som antogs . Jag vill också klargöra att det är med tanke på att vi för fram kravet på att även heterosexuella sambor ska kunna prövas som adoptivföräldrar som det går att få likhet. har vi fört fram att alla homosexuella ska kunna prövas. för vi fram att även sambor ska kunna prövas som adoptivföräldrar. Jag kan inte erinra mig att den frågan har lyfts fram särskilt i sambolagstiftningen. 196 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i sin helhet i lagutskottets betänkande nr 10 och avslag på samtliga reservationer. Jag kommer att hålla mig till de frågor som rör vårdnad, boende och umgänge. tar upp de andra delarna i vårt betänkande. Ett barn har behov av ett varaktigt och stabilt förhållande till sina föräldrar. Föräldrarna tillgodoser inte bara barnets fysiska behov utan också dess behov av kärlek, trygghet och känsla av att behövas. Vidare behöver barnet hjälp med gränssättning och tolkning av omvärlden. Det är vi föräldrar som formar barnets bild . Barnet måste få tycka om sina föräldrar även om de befinner sig i konflikt med varandra. Tvingas man förneka en av föräldrarna tvingas man förneka en bit av sig själv. Barnet behöver att föräldrar, och om det blir aktuellt även myndigheter, löser en separationskonflikt relativt snabbt utan att behöva dra in, utnyttja eller skuldbelägga barnet. Föräldrar har inte rätt till sina barn. Däremot måste alltid barnet ha rätt till sina föräldrar. Därför borde det enbart och uteslutande vara barnets bästa ur ett barnperspektiv som är avgörande vid alla beslut som rör vårdnad, boende och umgänge. vårdnadskommitté kommer att slutföra sitt grannlaga arbete med utvärdering av reform av och reform om barnets rätt att komma till tals samt alla andra viktiga frågeställningar kring barnen och deras situation vid vårdnadstvister. Alla dessa frågor som ryms inom utredningen måste mötas med stor ödmjukhet och respekt. Ett uttryck som ofta används är barnets bästa. Låt oss vara överens om att det inte finns någon klar definition av vad som är just barnets bästa. Det finns olika uppfattningar, åsikter och till och med intressemotsättningar kring begreppet. Uppfattningar om vad som är barnets bästa ändrar sig också . Det som är bäst för ett barn behöver inte vara det för ett annat. Bedömningen av vad som är barnets bästa måste därför alltid göras individuellt inför varje beslut och bygga på kunskap och beprövad erfarenhet i kombination med att barnet självt får komma till tals. Barnperspektivet för barnets bästa måste bygga på respekt för barnets fulla människovärde och integritet. uppdrag är väldigt omfattande och rymmer de flesta frågor som aktualiseras i dagens betänkande. Som jag tidigare nämnde kommer kommitténs arbete att bli färdigt . Vi vill nu invänta ställningstagande och förslag. Det är också skälet till våra avslagsyrkanden på samtliga reservationer som berör vårdnad, umgänge och boende. Låt mig bara få kommentera några saker. Frågan om fler än två vårdnadshavare skulle ju beredas i samband med lagstiftningsarbete om insemination av samkönade par. Men det visade sig att den frågan är så pass komplicerad och bred att den i stället bör beredas tillsammans med betänkande. Samma sak gäller för kravet om juridiskt biträde för barn. Där finns ett pågående arbete från departementet redovisat i en promemoria, 2002:13 Utövandet av barns rättigheter i familjerättsprocesser, som också har remissbehandlats. Den kommer att beredas vidare tillsammans med kommitténs kommande förslag. Dagens lagstiftning ska utgå från ett barnperspektiv och tillämpas i samma anda. Det här går att förtydliga i kommande förslag, därför att barnets bästa ur ett barnperspektiv ska vara avgörande vid alla beslut som rör vårdnad, boende och umgänge. Därför känns inte kravet på att ändra namnet från föräldrabalk till barnbalk särskilt prioriterat. Det kommer inte att ändra någon tillämpning, vare sig i domstolar eller i socialnämnder. Återigen: Barn har rätt till sina föräldrar, men det finns ingen absolut rätt för föräldrar till sitt barn. Till slut kan vi konstatera att frågan om könsneutrala författningar kommer att beredas i samband med det lagstiftningsarbete som pågår kring assisterad befruktning för homosexuella. 197 () replik: Jag vill börja med en sak som jag glömde, och det är att yrka bifall till reservation 12. Sedan var det en annan sak. Jag träffade ganska många socialsekreterare och även andra som jobbar med barn, med tanke på alla vårdnadstvister, och även personer inom domstolarna. I de här samtalen är det en sak som har slagit mig. Det finns de som hävdar att vi har en alldeles förträfflig lagstiftning för att skydda barn och för att se till barnets bästa. Men det brister i tillämpningen. Det finns också en hel del vårdnadsutredningar som man gör inom och där man fattar beslut som domstolarna inte alls följer, utan det har i många fall blivit tvärtom. Då är min fråga: Vad hjälper det att vi skriver en ny lag om tillämpningen inte blir den som vi avser? Där tycker jag att vi har ett oerhört stort ansvar för att uttrycka oss på ett sådant sätt att man inte gör sådana vida bedömningar att barnets bästa inte hamnar i fokus. Det är uppenbarligen så att det inte görs , och det har inte gjorts i många fall där man har dömt till gemensam vårdnad trots att det i utredningen har kommit fram att det var väldigt olämpligt därför att det har förekommit grovt våld mot i första hand modern. Vad har vi för garantier? Tänker regeringen uttrycka sig och ge sådana direktiv att vi kan se att det vi uttalar här i sedan också tillämpas ute bland domstolarna? 198 () replik: Först kan vi konstatera att efter den reform som genomfördes har det skett förbättringar. Vi kan också konstatera att de vårdnadsutredningar som görs har blivit bättre. Ändå är inte detta tillfyllest. När vi gör ett lagstiftningsarbete och skriver förarbeten hoppas vi självfallet att tillämpningen blir precis som vi har tänkt. Jag tänker inte gå in och kommentera arbete direkt, eftersom det arbetet inte är avslutat. Men det finns vissa saker som har observerats, och det är just det som gäller riskbedömning kring barn. Jag är helt övertygad om att det kommer att finnas bra skrivningar om det. Vi kanske inte ska kalla det den stora portalen med gemensam vårdnad, utan först måste riskbedömningen komma. Vi får väl se. När det gäller tillämpningen handlar det om både kunskaper och resurser. Om vi tar det här med barnens rätt att komma till tals: Är det att kunna föra ett samtal med barn? Då ser vi att det har skett en oerhörd utveckling, bland annat hos familjevåldsutredarna inom polisen, som har fått utbildning på detta område. Det ska naturligtvis också ske när det gäller socialsekreterarna. De ska få större kunskaper. Det kommer säkert kommittén att kunna peka på, att utvecklingen med ökad kompetens och så vidare kommer att förbättra läget. 199 () replik: Ja, jag hoppas att du får rätt i det här. Men tillåt mig ändå tvivla. är det väldigt många som påpekar just att barnperspektivet inte har varit synligt i många fall. Det är väldigt oroande. En sak som , , påpekar är just att barnen ofta glöms bort i vårdnadstvister. Jag kan känna det tidigare sade, att det behövs ställföreträdare som för barns talan. Jag tycker att det är jätteintressant, men låt oss ändå vänta tills vi har förslag. Som det ser ut är det helt tydligt att det måste till ordentliga krafttag för att barnens röst och barnperspektivet över huvud taget ska komma fram. Det har det tydligen inte alls gjort sedan den nya lagen trädde i kraft . Det är många horribla saker som har inträffat. Jag tänker också på socialsekreterarna som utreder det här. Det är många som säger att de har gjort väldigt bra utredningar, att de har kunskap och att de har gjort det på ett mycket bra sätt. Ändå finns det när det kommer till kritan väldigt många utredningar där man inte tar hänsyn till den riskbedömning som har gjorts inom . Det är oroande. Men även där får man hoppas på utbildningen och barnperspektivet, att det satsas på utbildning inom domstolsväsendet. 200 () replik: Jag skulle inte vara beredd att uttala mig så kategoriskt, som gör, och säga att ingenting fungerar, att det är horribla domar och så vidare. Vi vet att även domstolar gör fel . Så är det. När det gäller barnens rätt att komma till tals har det visat sig att i en kommun talar man med barn som är , medan man i många kommuner gick ända ned till . Det har skett en utveckling. Men kategoriskt döma ut socialsekreterare eller domstolar skulle vi aldrig göra. Jag sade i mitt anförande att alla de här frågorna måste man det är en personlig erfarenhet möta med stor ödmjukhet. Det finns fantastiska socialsekreterare. Det finns fantastiska domare, som har gjort helt rätt. Men det finns också de som har slarvat. Det är därför vi gör den här stora utredningen. Det är därför vi har granskat domarna. Det är därför vi tar till oss kritik från med flera, just för att vi ska kunna lägga förslag om förbättringar. Det är också därför vi särskilt granskar riskbedömningen, som är oerhört viktig. Jag är övertygad om att vi i detta land återigen kommer att ta ett steg i rätt riktning när det gäller barnens bästa. Jag är inte alls så tveksam som , som säger att det kanske inte blir någonting alls. På många områden har vi förbättrat lagstiftningen och gått framåt, och jag är helt övertygad om att vi kommer att göra det här också. Jag tror på de system som finns i . Jag misstror dem inte. 201 (): Jag vill börja med att yrka bifall till motion A321, yrkande 9. Då vi inte har någon ordinarie ledamot i utskottet har inte kunnat reservera sig. Det som är bra för barn är bra för alla. har ratificerat , och därmed vore det en självklarhet att alltid sätta barnets bästa i främsta rummet. Men så är inte fallet. Vems bästa är det när asylsökande tvingas hålla sig gömda och inte kan gå i skolan eller träffa kompisar? Vems bästa är det när en socialnämnd någonstans i sänder tillbaka barnen till familjen i avvaktan på misshandelsdom? Hänsyn till barnets bästa borde genomsyra alla politikområden. Jag tror att det vore bra med en barnbalk, inte minst med hänsyn till de erfarenheter som finns kring . Utskottsmajoriteten skriver i sitt ställningstagande att justitieministern som svar på en fråga 2002 tyckte att det är en tom gest att döpa om till barnbalken. Justitieministern ansåg tvärtom att balkens nuvarande bedömning går utmärkt att förena med det barnperspektiv som präglar den. Men ord är signaler. Att samla barnens rättigheter i en barnbalk vore en tydlig signal om vilket fokus som prioriteras. Men Socialdemokraterna tycks inte tro på ordets makt, vilket tydliggjordes genom . I reservationerna tas frågan om en barnbalk upp. Man yrkar avslag på motion A321 som handlar om mäns ansvar för jämställdhet. I motionen begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att undersöka varför män sällan får vårdnaden om barn vid skilsmässor och separationer yrkande 9. Naturligtvis ska barnens bästa vara i fokus även vid en sådan utredning. Men mäns ansvar för barn är en viktig del av jämställdhetsarbetet. Då det inte finns någon reservation till förmån för vår motion eller något rent förslag om att låta utreda förutsättningarna för en barnbalk kommer vi i att lägga ned våra röster i denna del. Dagens mer öppna och toleranta samhälle borde avspeglas även i lagstiftningen. Så är inte fallet när det gäller barns möjligheter att ha fler än två juridiska vårdnadshavare. I samkönade relationer är det inte ovanligt att ett lesbiskt par får barn ihop med ett bögpar. finns det inga regler om det juridiska förhållandet mellan barn och styvförälder. Det förhållandet blir särskilt tydligt om den ena parten dör. Barn behöver kärleksfulla föräldrar. Det kan rimligtvis inte vara till nackdel för ett barn att ha mer än två kärleksfulla föräldrar. Systemet behöver ändras så att det kan bli möjligt för ett barn att ha fler än två juridiska vårdnadshavare. Detta får givetvis konsekvenser inte bara för homosexuella par utan också för många andra. Men de konsekvenserna kan vara bra. I dagens situation där barn i praktiken ofta växer upp med flera föräldrar med en eller båda föräldrarnas nya partner, släktingar eller vänner behöver de nya något fyrkantiga reglerna om vem och hur många som kan bli vårdnadshavare luckras upp just för barnets bästa. Jag yrkar bifall till reservation 3 från . tog upp en mycket viktig fråga när det gäller barns utsatta situation i familjer där kvinnor misshandlas. I stort sett delar jag vad lyfter fram angående våld mot kvinnor och barn. Här gör kvinnojourerna ett mycket gott jobb. har föreslagit ett ökat stöd till kvinnojourerna. Detta är en viktig del. En annan viktig del är att lägger fram förslag som tillgodoser barnens bästa, vilket vi verkligen får hoppas blir fallet när den kommer med förslag. Men ingen ska dömas . Det är viktigt att alltid se till det enskilda barnets bästa och att döma från fall till fall. Gemensam vårdnad är ofta bra, men vårdnaden måste alltså utgå från det enskilda barnets bästa. Man kan inte alltid generalisera. Sedan gäller det frågan om juridiskt biträde för barn. Barn behöver stöd och bör ges rätt till eget biträde i mål och ärenden om vårdnad, boende och umgänge. I den departementspromemoria som utskottet hänvisar till sägs det att det behövs bara ibland, endast i sådana tvister som är särskilt konfliktfyllda och där barnet kan antas ha behov av sådant biträde samt när behovet inte kan tillgodoses på annat sätt. Men varför ska inte barn få ha biträde när föräldrar kan få ha det? Föräldrarna har alltså biträde. I praktiken har det visat sig att respektive förälders ombud huvudsakligen ser enbart till den egna klientens, till den vuxnes, intressen utan särskild hänsyn till barnets hela situation. har tidigare lagt fram motioner med liknande förslag. Därför kommer vi att stödja reservation 9, precis som vi gjorde . Vidare gäller det frågan om könsneutrala författningar. Där kommer vi att stödja reservation 11 från och Vänstern. Även i detta fall kan man säga att orden är betydelsefulla och ger signaler. Att byta ut mor och far till föräldrar är också det en viktig signal om hur vårt samhälle betraktar frågan om föräldraskap. Att, som görs i betänkandet, säga att det är likställt ja, så kan man naturligtvis se saken från juridisk synpunkt. Men hur man namnger, vilka ord man använder, ger signaler. Det visar inte minst och anförande här. Han talar på ett sätt som vore föräldrar bara en biologisk term. Jag stöder även Vänsterns reservation 17 angående adoption och reservation 20 om assisterad befruktning. Och jag kan säga att inte alls delar kd:s syn på att homosexuella inte ska få ha barn. Jag skräms av den biologistiska syn som lyftes fram i kd-anförandet här. Barn behöver båda sina föräldrar. Även i ett socialt perspektiv är det viktigt med nära kontakt med de föräldrar som barnen lever med. 202 () replik: I mångt och mycket vill jag instämma i det som tog upp i sitt anförande. Men vad gäller motion A321 finns det ett problem. Problemet är just att beträffande utgångspunkten i framför allt yrkandet det är ju det som behandlas saknas, tyvärr, barnperspektivet. Man lyfter fram pappans rätt till och jämför med mammans rätt till men glömmer att lyfta fram det som utredningen som säkert tar upp jobbar med. Det är de frågorna man jobbar med, och det är just lagändringen om gemensam vårdnad som togs upp i samband med föräldrabalksreformen 1998. Jag tror därför inte att det finns någon grund för de farhågor som ni lyft fram i varje fall inte systematiskt. Tvärtom har lagändringarna inneburit att man ofta dömt till gemensam vårdnad. Det finns en reservation där man tar upp enbart detta med barnbalken, nämligen reservation 2 där vi i kräver att byter namn och blir barnbalken. Jag skulle därför vilja uppmana och att yrka bifall även till reservation 2. 203 () replik: Ja, i mångt och mycket har vi nog en gemensam syn här. Men i reservation 2 yrkar du avslag på vår motion A321. Därför kan jag inte stödja reservationen. Precis som du beskriver har det nog blivit större möjligheter för män att genom den gemensamma vårdnaden få ta ansvar för barn. Varken jag eller motionärerna menar att detta inte är ett steg i rätt riktning. Men vi behöver lyfta fram männens ansvar. Vi har tidigare i denna kammare diskuterat möjligheten att som pappa få vara föräldraledig. Det är ytterligare en del i det hela. Varför är synen på och attityden till män som den är? Det är ju fortfarande ytterst få män som ensamma får vårdnaden, till exempel i vissa komplicerade fall där det uppenbarligen har funnits svårigheter. Det är inte alltid man lyssnar på barnets bästa i sådana situationer. Precis som jag sade i mitt anförande ska en sådan här utredning självklart utgå från barnets bästa. Givetvis är det så. Men som en del i jämställdhetspolitiken behöver även den här frågan lyftas fram. Eftersom du i reservation 2 yrkar avslag på vår motion kan vi tyvärr inte, , stödja reservationen. Dock delar vi synen på att det vore intressant med en barnbalk. 204 () replik: Jag lyssnar, och jag ställer mig frågan: Pekar på något vis åt det hållet att det är männen om är förlorare i vårdnadstvisterna? Jag och många övriga får åtminstone signaler om att det är både män och kvinnor som förlorar. Det är upplevelseförlorare. Vad bygger ni det här på? Varför har ni den här motionen? Precis som sade: Var finns barnen? Är det barnen som är vinnare och männen förlorare? Vi har kunnat konstatera att gemensam vårdnad generellt sett är den absolut bästa formen och det bästa för barnen. Vi har också kunnat konstatera att man har gjort för lite när det gäller riskbedömningar kring barnen. Men har konstaterat att den lagstiftning och den tillämpning vi har leder till att männen blir förlorare. blir jag väldigt nyfiken, nu vill jag ha ett klarläggande här: Vad bygger det på? På vilken grund står ni? Jag trodde faktiskt att den här motionen var ett misstag. Är det så att tycker att männen förlorar mer än kvinnorna? Är det så att tycker att vi genom att titta på männen lyfter fram barnperspektivet? De frågorna vill jag gärna ha svar på. 205 () replik: Jag tycker att medvetet väljer att lägga in ett perspektiv som jag inte gett uttryck för. Det finns många män som har varit i kontakt med mig och som har uttryckt besvikelse, men utgångspunkten är barnets bästa, och det ska vara barnets bästa, som jag sade i mitt anförande. Det är helt rätt att vi måste titta på riskbedömningar. Jag har också varit i kontakt med som sitter för i och som jobbar med de här frågorna. Jag tycker att det är helt rimligt att man också ska ta med riskbedömningar, självklart. Men det här är en del som vi också vill lyfta fram. Uppenbarligen har vi lite olika bild av vad vi har avsett med den här motionen, och ni tolkar in saker som jag inte har lyft fram. Det är bra med och översynen. Det finns vissa formuleringar som förhoppningsvis kommer att leda till att man lyfter fram att riskbedömningar ska göras och att man alltid dömer utgående från det enskilda barnet. Det ser jag som det viktigaste perspektivet. 206 () replik: Varför räcker det inte med det arbete som gör som tittar på om det finns förlorare och vinnare och på vilket sätt det här har fungerat? Är det så att det är någon som är förfördelad? Är det så att riskbedömningarna är för dåligt gjorda? Är det så att vårdnadsutredningarna är för dåligt gjorda? Vi tittar ju på helheten. Det tycker även är bra, medan står här och säger att det är männen vi ska fokusera på och titta om det just är männen som är de stora förlorarna. Varför duger det inte med arbete som ser på helheten utan att lägga in någon värdering? Vad och gör är att de lägger in en värdering som säger att männen kan vara förlorare. Varför frågar man inte om barnen är förlorare? Varför frågar man inte om det är kvinnorna som är förlorare? Nej, sentensen blir att ni via den här motionen säger att det här måste vi titta noga på, för det kan vara så att det är männen som är förlorare. De andra tar ni inte upp. 207 () replik: Som jag sade tidigare är ord makt. Tack för att du nyanserade och sade att det kan vara så. Det är precis så som vi ser det. Man måste lyfta in helheten, och vi vill också peka på att män kan vara förlorare. Men utgångspunkten är barnets bästa, som jag har försökt säga. 208 () replik: nämner i slutet av sitt anförande att hon skrämdes så tror jag att du sade av inställning till assisterad befruktning. Jag vet inte hur noga du hörde på mitt anförande, men jag tyckte att jag var ganska tydlig med att säga att vuxna ej har rätt till barn. Det är faktiskt så. Men barn har rätt till föräldrar. Det är här vi menar att vår omsorg om barnets bästa kommer in. Vi menar att barn har rätt till att växa upp med en pappa och en mamma. Somliga vill nu att lesbiska kvinnor ska ges rätt till insemination. Där är det ett vuxenperspektiv. Där ser man bara till de vuxnas intressen och har bara de vuxnas bästa för ögonen.