prot · GS09108 · 2005-04-20 00:00:00 — Jag vill i mitt slutanförande ta upp att vi i vårt arbete och på alla arbetsförmedlingar och myndigheter runtom i landet har att ta hänsyn till mänskliga rättigheter. tror man kanske att det enbart har att göra med krig, tortyr och liknande i utlandet. Just nu pågår det en revidering av den svenska handlingsplanen om mänskliga rättigheter. I artikel 6 i den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter står det: Konventionsstaterna erkänner rätten till arbete, vari inbegripes rätten för envar till möjlighet att förtjäna sitt uppehälle genom arbete, som han fritt valt eller antagit, och de skall vidta erforderliga åtgärder för att trygga denna rätt. Under punkt 2 står det: De åtgärder konventionsstat skall vidtaga i syfte att till fullo trygga utövandet av denna rätt skall omfatta teknisk vägledning och yrkesvägledning samt utarbetande av program och fastställande av riktlinjer, som är ägnade att säkerställa en jämn utveckling på de ekonomiska, sociala och kulturella områdena även som full sysselsättning på villkor, som för den enskilde tryggar åtnjutandet av grundläggande politiska och ekonomiska friheter. Mänskliga rättigheter har i allra högsta grad bäring på dagens debatt som har rubriken den arbetssökandes plats i arbetsmarknadspolitiken. 22 Statsrådet (): Jag tackar också för den här debatten. Det blev klarläggande men inte på det sätt jag hade hoppats på. Jag ställde frågor till den borgerliga maktalliansen om er gemensamma politik för jobben. Den vill ni inte prata om. Ni svarar, men det kommer ingen gemensam politik. Ni har pratat om vad ni tycker om vår politik. Det kan man väl ändå inte regera på, bästa vänner! Jag har fått tips om resor och kompetensutveckling. Det är omtänksamt, men lägg energin på att formulera ert alternativ så att vi får debattera politik i denna riksdag. Väljarna vill ha alternativ. Väljarna vill se skillnader. Presentera det, så tar vi debatten. Inget har kommit från er, inte ens ett ja eller nej. Blir det sänkningar i ersättningsnivåerna? Vi vet inte. Blir det eller blir det inte det? Det svarar ni inte på. Den enda rimliga slutsatsen som vi kan dra är att i maktalliansen blir det som bestämmer. Det vi har att förhålla oss till är a-kassa och sjukpenning, lönesänkningar och låglönejobb. Vi har sagt det förut. Det är det som dagens debatt har gett när det gäller alternativen till regeringens, och förslag. Tack så mycket för debatten. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2004/05:FöU8 betänkande 2004/05:BoU8 betänkanden /05:UbU9, UbU10 och UbU11 5 § Bokföringsbrott och andra brott mot borgenärer Föredrogs justitieutskottets betänkande 2004/05:JuU24 Bokföringsbrott och andra brott mot borgenärer (prop. 2004/05:69). 23 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 under punkt 2. Bokföringsbrott den svarta sektorn, den ekonomiska brottsligheten omsätter enorma ekonomiska värden och är oftast kopplad till annan kriminell verksamhet. Man uppskattar det finns ju inget vetande i de här frågorna att den ekonomiska brottsligheten omsätter . För att kunna komma upp på banan och börja åtgärda det måste vi ha bra rättsverktyg. Vi moderater instämmer i de förslag som regeringen lägger fram, men vi har ett antal synpunkter. Några är mer allvarliga och några mindre, vilket jag ska utveckla i detta anförande. Vi tycker att är för ett förslag att komma fram. kom som gick igenom 11 kap. i . har ingenting hänt förrän de förslag kom som vi nu har på bordet och ska fatta beslut om. Det har tagit . Man kan säga att det finns viktigare frågor, men det här är en svår och stor fråga. Det som är mer allvarligt för oss moderater är att regeringen inte har lyckats åstadkomma en samlad lagstiftning, ett helhetsperspektiv på de här frågorna. Det är därför vi vill se ytterligare förslag, helhetsförslag på detta stora problemområde. Det är det som vår reservation grundar sig på. Man bör se de här frågorna i ett sammanhang. De olika delarna i 11 kap. är kopplade till varandra. När man gör revideringar måste man därför göra det i ett sammanhang, inte delat, som regeringen kommer att göra. Det finns mycket mer i , som kom 1996, i form av angelägna åtgärder som måste vidtas. Det borde regeringen ha kommit med. Det är viktigt att man ser det i ett sammanhang. 24 (): Jag vill först av allt säga att står bakom de lagändringar som vi diskuterar vad gäller bokföringsbrott och andra brott mot borgenär. Vi har inga andra förslag utan ställer oss bakom det som vi ska besluta om. Trots det har vi en reservation, reservation 2 under punkt 3 angående proportionalitet i straffskalor. Jag vill börja med att yrka bifall till den. När jag fick propositionen i min hand och började läsa så kändes det inte riktigt rätt. Straffskalorna för brotten grovt bokföringsbrott, grov oredlighet mot borgenärer och grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning kändes inte riktigt bra när jag vet vilka straffskalor som finns för grova vålds- och sexualbrott. För grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning kan straffet bli fängelse i lägst och högst . Jag gjorde en snabb kontroll av vilka andra brott som har just straffskalan till fängelse. Då hittade jag följande: grov stöld, grovt sexuellt tvång, grovt sexuellt övergrepp mot barn, grovt utnyttjande av barn för sexuell posering, grovt barnpornografibrott, grovt bedrägeri, grovt häleri, grovt olaga tvång, grovt vållande till annans död och grov kvinnofridskränkning. Detta är tio av de brott som jag hittade med just straffskalan till fängelse. I motionen tog vi tyvärr även upp brottet våldtäkt och våldtäkt mot barn, där maxstraffet är fängelse men minimistraffet är högre än . Därför är jämförelsen kanske inte riktigt relevant, så jag håller mig till jämförelsen med de tio brott jag just räknade upp. Jag har svårt att motivera för medborgare som jag träffar att vi som lagstiftare tycker att grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning är ett lika allvarligt brott som är värt ett lika högt straff som grovt sexuellt övergrepp mot barn, grovt vållande till annans död eller grov kvinnofridskränkning. Vi kan inte i behandlingen av denna proposition rätta till den snedvridning i straffskalorna som uppkommit under en lång följd av år. Därför har jag yrkat att regeringen ska tillsätta en utredning för en bred översyn av straffskalorna. Jag är fullt medveten om att detta är ett stort jobb, men jag tycker ändå att det är nödvändigt. Om vi ska kunna behålla allmänhetens förtroende för rättsväsendet krävs det att de straff som döms ut åtminstone i rimlig mån följer det allmänna rättsmedvetandet. Det ska bli intressant att lyssna på vad mina meddebattörer, framför allt från majoritetens sida, har att säga om denna jämförelse. Ligger det verkligen inte någonting i att det känns märkligt att vi har samma straffskala för grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning som för grov kvinnofridskränkning? 25 (): Jag vill börja med att säga att kampen mot ekonomisk brottslighet går vidare. För inte så länge sedan stod vi i kammaren och debatterade regeringens strategi om hur vi ska bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Det här är ett steg i den riktningen. Vi tar nya tag . Syftet med det förslag som föreligger är att underlätta utredning och lagföring av bokföringsbrott och andra brott mot borgenärer. Det utgör ett viktigt led i regeringens handlingsplan mot ekonomisk brottslighet och markerar en strängare syn på åsidosättanden av bland annat bokföringsskyldigheten. Förslagen grundas på bland annat slutbetänkande Borgenärsbrotten en översyn av 11 kap. . I det här sammanhanget kan man säga att lagrådsyttrande över förslaget inhämtats och det finns ingen erinran mot det. Som vi märkt finns det en samstämmighet och samsyn i utskottet kring förslaget. Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen och . Vi föreslår förändringar av bestämmelserna om bokföringsbrott och andra brott där grovt bokföringsbrott ges en egen rubricering. I lagtexten anges också vilka omständigheter som ska beaktas vid bedömningen av om brottet är grovt. Det är viktigt för att kunna skilja på olika typer av brott och kunna beivra dessa på ett effektivt sätt. Straffskalan för grovt respektive ringa bokföringsbrott skärps. För grovt brott höjs maximistraffet från fyra till fängelse och för ringa bokföringsbrott från böter till fängelse . Vidare föreslår vi, när det gäller oredlighet mot borgenär i 11 kap. 1 §, att bestämmelsen om oredlighet mot borgenärer utvidgas samt att uppsåtlig underlåtenhet av gäldenär att, trots uppmaning av konkursförvaltaren, medverka till att utländska tillgångar som ingår i en konkurs tillförs ett svenskt konkursbo kriminaliseras. Det kan tyckas vara teknikaliteter, men det är viktigt att se till att människor inte kan gömma undan pengar som stjäls från det allmänna. Det räknas också upp omständigheter som ska beaktas vid bedömningen av om ett oredlighetsbrott är grovt. Vi gör även en del förenklingar och förtydliganden när det gäller oredlighet och vårdslöshet mot borgenärer. Straffansvaret för försök till grov oredlighet mot borgenärer förtydligas, och förutom att modernisera lagstiftningen ändrar vi också språket så att det blir enklare och tydligare. Till exempel ändras mannamån mot borgenär till den mer beskrivande beteckningen otillbörligt gynnande av borgenär. Slutligen har vi en anpassning till . Straffansvaret för brott mot upplysningsplikten vid konkurs anpassas alltså till . Detta är ett litet men viktigt steg. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Det finns två motioner väckta i anslutning till propositionen. Majoriteten i utskottet har behandlat dem och tycker att det inte finns skäl att tillstyrka dem. Vi föreslår därför att de avslås. När det gäller motion kan jag konstatera att den i huvudsak är tillgodosedd genom de förslag som finns i propositionen. Jag kan känna viss sympati för resonemanget om ett helhetsgrepp, men just nu kan vi inte ta det. Vad gäller motion vill jag bara nämna att straffvärdets bedömning vid varje enskilt brott, alldeles oavsett hur allvarligt brottet är, naturligtvis ankommer på domstolen. Med detta yrkar jag avslag på reservationerna och bifall till propositionens förslag. 26 () replik: kom det svar som jag nästan hade förväntat mig eftersom det är det som också sägs i betänkandet. Du har helt rätt, , när du säger att det är domstolen som i det enskilda fallet avgör vilket straff som ska dömas ut. Så är det, och så ska det absolut förbli. Det vi som lagstiftare kan göra är att fastställa straffskalorna. Det är bland annat det vi gör . Om vi då fastställer straffskalorna så att det är precis samma straffskala för grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning som för till exempel grov kvinnofridskränkning innebär det att vi som lagstiftare säger att de två brotten är jämförbara i fråga om vilka straff domstolarna ska kunna döma ut. Min enkla fråga är: Anser att det är rimligt att vi som lagstiftare säger att grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning är ett lika allvarligt brott som grov kvinnofridskränkning och att samma straffskala därför ska gälla? 27 () replik: Mitt enkla svar till är att det inte är korrekt att jämföra brott på det sättet. Vi ska som lagstiftare ange straffminimum och straffmaximum. Därefter ankommer det på de rättsvårdande myndigheterna att i domstol plädera för ett visst straffvärde, och sedan får domstolen avgöra genom praxisbildning och annat. Det resonemang som du för speglar inte den grund eller det rättsfilosofiska tänkande som ligger till grund för den tradition vi har. Man ska inte jämföra brott på det sättet. Det är fråga om lika allvarliga brott, och vi anger straffminimum och straffmaximum. Sedan får domstolarna avgöra var straffen ska ligga. 28 () replik: I slutet av svaret tyckte jag mig höra att det är fråga om lika allvarliga brott. Det säger vi också, för även jag är med på dessa ändringar. Därför säger jag, åtminstone just nu: Ja, de bör bedömas som lika allvarliga brott. Sex månaders till fängelse är rimligt för de tre brott som vi talar om grovt bokföringsbrott, grov oredlighet mot borgenär och grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning. De är enligt de straffskalor vi fastställer lika allvarliga brott som grovt sexuellt övergrepp mot barn och grov kvinnofridskränkning. Ändå tycker jag inte att det känns riktigt rätt. Vi kan gå ut på stan och välja ut precis vilken person som helst och fråga: Vilket tycker du har högst straffvärde, grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning eller grov kvinnofridskränkning? Jag är alldeles övertygad om att 99 av 100 av de tillfrågade skulle svara att grov kvinnofridskränkning är ett betydligt allvarligare brott. Det är just detta jag är orolig för, alltså att vi fastställer straffskalor, det vill säga gör bedömningar av hur allvarliga brotten är, på ett sätt som inte längre överensstämmer med det allmänna rättsmedvetandet. Jag säger inte att vi som lagstiftare alltid ska följa det allmänna rättsmedvetandet; vi måste också vara ledande i det vi gör som politiker. Men om vi alltför markant går ifrån det som svenska medborgare tycker och tänker riskerar vi att förtroendet för rättsväsendet urholkas. Vi behöver göra översynen även om det är ett stort arbete just för att kanske komma till rätta med detta problem. Jag kan också nämna att straffskalorna för narkotikabrott spårat ur, eftersom de fastställts efter mängd. Smuggelmängderna är så enorma att man snabbt slår i taket vad gäller straffskalorna för narkotikabrott. Det finns alltså all anledning att göra den utredning som är föreslagen. 29 () replik: Det är fråga om lika allvarliga brott, men brottstyperna är olika. När det gäller resonemanget i botten är det klart att en regering alltid måste se till att man utvecklar möjligheten och instrumenten för de rättsvårdande myndigheterna att gå i takt . Det du begär tycker inte jag att det finns anledning att göra . Din utgångspunkt är nästan att ska vara lagstiftande men också näst intill domare på en gång. Det anser jag inte är riktigt. Vi stiftar lagar, och sedan får domstolarna döma. De har möjlighet att röra sig framåt och uppåt. Det är en diskussion vi kan föra. Men just nu tycker jag inte att det finns anledning att godkänna ditt förslag om en översyn av hela området. Det finns helt enkelt inga resurser att göra den typen av översyn just . 30 (): Det lagförslag som ligger på bord och som vi debatterar här är ett mycket bra lagförslag. Lagstiftaren har lyckats väldigt väl med tydliga skrivningar. Det kommer våra domstolar att ha mycket glädje av . Det är fina avgränsningar mellan ringa bokföringsbrott, bokföringsbrott av normalgraden och det grova bokföringsbrottet. Det är bra att man utvidgar brottet oredlighet mot borgenär till att omfatta en skyldighet att medverka till att utländska tillgångar kommer in i konkursboet. Det är bra att det är klart och tydligt att det är kriminellt att förtiga tillgångar i en konkurssituation. Dessa lagtekniska förändringar som är väldigt bra är ändå bara väldigt små steg framåt i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Jag tittade lite snabbt för att få lite statistik. Det handlar inte om mer än 400500 domar plus en del strafförelägganden, och av detta rör bokföringsbrott som inte är allvarligare än att man dömer till villkorlig dom och böter. Det blir en väldigt liten del kvar till den grova, allvarliga ekonomiska brottsligheten som vi egentligen tänker på i den här debatten. Mörkertalet är säkert oerhört stort här. Vi måste titta på utredningarna och utredningsmöjligheterna. Vi kommer från liberalerna tillbaka till den egendomligheten att vi har en ekobrottsmyndighet som sysslar med sådana utredningar, vi har en skattebrottsutredning i , och vi har polismyndigheten. Det är tre, och det är åtminstone en för mycket. Som ni säkert alla känner till vill vi från liberalerna lägga ned och föra in detta i polisens verksamhet. För att dessa förändringar nu verkligen ska bli av värde vill jag skicka en stor varningssignal till regeringen och Socialdemokraterna. Jag vet att man i departementet förbereder en proposition beträffande tillsyn i konkurs. Där finns med ett förslag om att avskaffa den obligatoriska edgångsskyldigheten i konkurs. ska i varje konkurs någon, antingen personen om det är en fysisk person eller en ställföreträdare för ett bolag, avlägga ed inför domstolen att alla tillgångar och skulder har kommit med. Jag har från många av mina kolleger som sysslar med konkursförvaltning ständigt fått höra: Avskaffa inte den edgångsskyldigheten inför domstolen. Det är minuterna före avläggandet av eden som tillgångarna i utlandet och andra dolda tillgångar kommer fram. Det är min förhoppning, och det vill jag skicka med på det här sättet, att regeringen inte lägger fram det förslaget. Man vill säkert bespara domstolarna arbetsuppgifter. Men detta är en oerhört farlig väg. De lagändringar som vi här i utskottet nu tycker är väldigt bra kommer att falla platt till marken om man tar bort en sådan väsentlig bit som edgångsskyldigheten i konkurser. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 6 § Åtgärder mot missbruk av stiftelser Föredrogs lagutskottets betänkande 2004/05:LU18 Åtgärder mot missbruk av stiftelser (prop. 2004/05:50). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) Föredrogs lagutskottets betänkande 2004/05:LU19 Fakturaskojeri. Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 8 § Skydd mot olyckor Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2004/05:FöU7 Skydd mot olyckor. Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 9 § Konvention mellan och om social trygghet Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2004/05:SfU12 Konvention mellan och om social trygghet (prop. 2004/05:71). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) Föredrogs trafikutskottets betänkande 2004/05:TU8 (framst. 2004/05:RRS9). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 11 § IT och elektroniska kommunikationer Föredrogs trafikutskottets betänkande 2004/05:TU9 IT och elektroniska kommunikationer. Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 12 § Vissa handelspolitiska frågor inom WTO och EU Föredrogs näringsutskottets betänkande 2004/05:NU11 Vissa handelspolitiska frågor inom WTO och EU. 31 PER (): Det som länge kallades utrikeshandelsbetänkandet är Vissa handelspolitiska frågor inom WTO och EU. Det visar kanske på att vi numera alltmer blir en integrerad del av EU. Låt mig inledningsvis yrka bifall till reservation nr 5, som handlar om tjänstedirektivet. Vi står naturligtvis bakom även övriga reservationer som vi har skrivit under, men för att vinna tid yrkar vi bara bifall till den första. Det har varit en otroligt bra utveckling i världen vad gäller att människor har kunnat lyfta sig själva från fattigdom till ett bättre liv. Det är miljontals och åter miljontals människor framför allt i som har lyckats med detta konststycke. Det handlar naturligtvis om fri handel. Men det handlar också om demokrati, mänskliga rättigheter, pressfrihet och en alltmer decentraliserad marknadsekonomin. I den stora världen finns det en samsyn mellan Socialdemokraterna och den borgerliga alliansen. Vi tror på fri handels och mänskliga rättigheters möjligheter att skapa ett bättre liv runtom i världen. Jag vill passa på att ge näringsminister en eloge för hans tappra kamp inom EU för att vi inte ska få några tullar för textilimport och kläder från . Hans försvar av frihandel gentemot EU är mycket bra och någonting som vi är både stolta och nöjda över. Vi är varken stolta eller nöjda när det gäller Socialdemokraternas syn på den inre marknadens utveckling inom EU. När vi höll den här debatten skedde det i skuggan av det som kom att kallas övergångsregler för medarbetare från de nya medlemsländerna. Statsministern kallade detta ett hot. Det skulle bli social turism. Tiotusentals östeuropéer, lata sådana, skulle komma hit, och de skulle allihop leva på det svenska bidragssystemet. Denna debatt var för bara . Om vi tittar hur det har blivit får det väl ändå framstå som ett av de största hjärnspökena i svensk politik de senaste två tre åren. Ytterst få har kommit hit. Alldeles för få har kommit hit, skulle jag säga. Några latmaskar är det verkligen inte fråga om. Det är hårt arbetande människor som vill förbättra sin egen och sin familjs situation med hederligt arbete. När vi , , diskuterar så ser vi del två i den här nyprotektionismen på den inre marknaden. gäller det tjänstedirektivet, som från början möjligen var något småont och småfarligt men som sakta blev mer ont om man ska tro Socialdemokraterna . ses det på många håll inom socialdemokratin som någonting riktigt farligt och riktigt ont. Vi ser tvärtom tjänstedirektivet som någonting mycket positivt. Det är en fantastisk möjlighet och det är en viktig del av den inre kärnan av EU-samarbetet, nämligen fri rörlighet för varor, tjänster, människor och kapital. Vi håller med om att det första direktivet hade en del gråzonsproblem. Vi håller med om att det är viktigt att klarlägga vad det är som gäller när viktiga principer korsar varandra, såsom i fallet med hemlandsprincipen kontra utstationeringsprincipen. Det är viktigt för oss i , som är duktiga på tjänster och som kan bli ett mycket framgångsrikt tjänsteexporterande land, att klargöra att direktivet ska se till att stadfästa och kodifiera det som redan gäller för handel med varor och tjänster och så vidare. Det handlar inte om några helt nya principer. Det är därför det är så tråkigt när man så sent som i går kunde höra debatten från och när man ser hur listan över branscher som ska undantas helt och hållet från direktivet växer och växer. Alla länder har sina små branscher som är för viktiga för att man ska kunna öppna för fri konkurrens. Många har också precis som några kära monopol som måste skyddas från konkurrens. Det blir ett väldigt urvattnat och ihåligt direktiv. Det är ett direktiv som om alla får plocka bort sina favoritbranscher och sina favoritmonopol kommer att få en schweizerost att framstå som stabil och med få hål. Vi vill så snabbt som möjligt få ett direktiv på plats, för det är den största möjligheten för att nå upp till de stolta idéer som man lägger fram i Lissabonstrategin. Vi vill också att detta direktiv ska ha så få branschundantag som möjligt helst inga undantag alls. Vi vill att det ska finnas tydliga regler som klargör vad som gäller. Det är viktigt både för medarbetare och för företagare att veta vilka regler det är som gäller i branschen. Det känns som om vi nu står ungefär där vi stod när det gällde varuhandel . Ni kommer säkert ihåg att vi alla skulle drabbas av salmonella bums om det inte bara var svensk mat och svenska ägg som vi åt. Tysk mat skulle göra oss hur sjuka som helst, för att inte tala om alla problem som det skulle bli med de elverktyg som vi fick från länder som inte hade exakt samma märkning som vi har i . , senare, vet vi att det inte blev så. Vi vet att den fria handeln med varor inom EU har inneburit lägre priser och bättre konkurrens och att fler konsumenter i har råd att köpa kapitalvaror. Jag hoppas att vi kan se samma utveckling fast på tjänstesidan. 32 (): Det återstår att se om det ska firas. Då hålls ministermötet i . Målet är att den ram som antogs och som går under namnet julibeslutet ska fyllas med innehåll. Den svenska politiken för global utveckling har som mål att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling.