prot · GS0987 · 2005-03-09 00:00:00 — Först då kan en rättvis vägning av den tryck- och yttrandefrihet som vi har göras gentemot de förbättringar på andra områden som motionärerna vill åstadkomma. Jag sade tidigare att det finns en stolthet och respekt för vår lagstiftning på detta område. Därmed kan man förledas att tro att samstämmigheten över partigränserna om tryck- och yttrandefrihetsfrågor är total. Så är tyvärr inte fallet. Jag vill delge kammaren ett i mina ögon skrämmande citat ur en skriftlig fråga från moderaten till justitieminister som rör en av våra kolleger. Så här skriver moderaten : har kraftfullt försökt att tysta personer eller medier som på olika sätt framfört åsikter som varit kritiska mot regeringen eller fakta som på annat sätt misshagat regeringspartiet. försökte tysta en företagsledare som uttalat sig på ett sätt som uppenbarligen inte passat Socialdemokraterna. Det finns en systematik och ett mönster i agerande som visar bristande respekt för yttrandefriheten. Förutom de rena sakfelen som finns i detta har inte tystat en företagsledare utan sett till att det socialdemokratiska partiet inte längre köper tjänster av hans bolag som av affärsmässiga skäl önskar en borgerlig valseger finns det en mycket olustig underton i denna moderata skrivelse. ska uppenbarligen inte få begagna sin yttrandefrihet utan att utpekas som en fiende till densamma. Så ser alltså en moderat i kammaren på yttrandefrihet. Syftet med detta utfall är självklart att störa och tysta de socialdemokratiska rösterna i debatten. För mig som socialdemokrat är angrepp på yttrandefriheten lika allvarliga vare sig de görs mot statsråd och partisekreterare eller mot tidningsägare eller reklamfinansierade tv-bolag. Det vore intressant att få höra om , som i den här debatten företräder , delar sin partikollega uppfattning och ordval. Står denna syn på tryck- och yttrandefrihet för som parti eller bara för ? Jag ska säga några ord om reservationen om porren. Jag instämmer i mycket av det som framförde i talarstolen. Jag är också den förste att ställa mig bakom att vi ska motverka det sexuella tvånget. Vi ska motverka sexhandeln, och vi ska motverka prostitutionen, och vi ska också ha en stor debatt om att motverka sex i massmedierna och i alla de så kallade dokusåporna som jag tycker är fruktansvärt förnedrande både för dem som deltar och för dem som tittar. Men vi måste i debatten akta oss för en stigmatisering. Vi måste trots allt tillåta sex mellan fria vuxna människor och att detta faktiskt kan te sig på väldigt många olika sätt. Det kan vara svårt med gränsdragningar mellan konst och pornografi, vilket tog upp. Det kan vara svårt med gränsdragningar mellan förråande porr och erotik. Därför har jag också svårt att se hur vi vid en sådan kartläggning ska kunna veta vad det egentligen är som vi ska kartlägga. Jag yrkar avslag på den reservationen och avslag på alla övriga reservationer och bifall till förslaget i utskottets betänkande. 59 (m) replik: citerade min partikollega som hade ställt en fråga till justitieministern om den socialdemokratiska synen på yttrandefriheten. Låt mig då säga att naturligtvis slår vakt om den grundläggande tryck- och yttrandefriheten. Den är utan tvekan av utomordentligt väsentlig betydelse för vår demokrati. Och jag vågar påstå att vi har varit pådrivande, inte minst när det gäller öppenhetsfrågor och att driva de svenska öppenhetsfrågorna i EU. Jag vågar påstå att vi där ganska mycket har drivit på regeringen. Problemet är väl att när man sitter i regeringen, som Socialdemokraterna har gjort i snart 64 av tämligen ensamma och ibland i koalition med andra, och som statsråd ska uttala sig och reagera både nu och då mot vad som sägs. Jag kan ta exemplet med kungen som framträdde i . Det tog inte förrän uttalade sig om det och hade synpunkter på vad kungen sade. Man behöver inte säga mycket för att det ska poppa upp någon från regeringen tidigare satt ju med i regeringen, och är hon partisekreterare som kommenterar saker och ting. Då får man räkna med att man som minister eller partisekreterare när det är en minoritetsregering blir särskilt observerad för vad man säger och för att man säger något. är reaktionen sådan att intrycket blir att man vill snäva in eller på något sätt bemöta de kritiker som finns för att man är mer eller mindre snarstucken. till regleringsivern och yttrande- och tryckfriheten är det nog tyvärr på det sättet att Socialdemokraterna har utmärkt sig betydligt mer än när det gäller att försöka snäva in och detaljreglera hur yttrande- och tryckfriheten ska så att säga komma till uttryck. Ta bara den närradiobestämmelse som debatteras bland annat de som gäller eller de 40 eller som vi vill göra det möjligt att utöka till. 60 () replik: lägger återigen in värderingar i det som har sagt. Det får han hemskt gärna göra i yttrandefrihetens namn. Men det jag reagerade på är just att man inte tyckte gav här också uttryck för det att ett före detta statsråd eller en partisekreterare ska få lov att delta i debatten. Mig veterligt är också de politiker, och politiker om några ska väl delta i debatten. Jag hävdar därför fortfarande att hade och har sin fulla rätt att delta i samtliga debatter. Det enda som det nästan finns en praxis om själv nämnde statschefen är att just statschefen inte ska uttala sig i politiska frågor. tog alltså själv upp frågan. Man kan ibland så att säga kliva över med all respekt för att misstag kan göras, och så gjordes i samband med resan till bland annat men om jag inte minns fel var ute och försvarade statschefen i det fallet. Det verkar finnas en värdering i vilka som ska få lov att uttrycka sig i debatten. Statschefen ska få göra det trots att vi nästan är överens om att statschefen inte bör göra det, medan ministrar och andra politiker inte ska få lov att göra det. Jag förstår inte den logiken. Men det är kanske syn på tryck- och yttrandefriheten. 61 (m) replik: Självklart ska ha lika stor rätt som alla andra att uttala sig i debatten. Det var inte det jag ville säga, utan snarare att det ligger väldigt mycket makt när just en regeringsföreträdare eller, som i det här fallet, en partisekreterare som sitter på ganska oinskränkt makt uttalar sig. Då blir det särskilt intressant att väga orden, vad han eller hon säger. I det här fallet är det som var föremål för granskningen efter kungens uttalande i men också när kungen kom från , så låt det en gång för alla vara sagt att hans uttalande byggde på ett pm utfärdat i . Det fanns en reglering, en redogörelse, för vad som gällde för . Det var det som kungen i första hand höll sig till när han på förfrågan uttalade sig. Det tycker jag att man inte ska beslå kungen med utan i så fall och avsändaren. Det är alltså riktigt att jag försvarade kungen i det läget, och det gjorde jag nog på rätt god grund. Låt oss alltså enas om att yttrandefriheten visst tillkommer alla och envar. Men det gäller, tycker jag, särskilt för ministrar och partisekreterare i det socialdemokratiska partiet att noga betänka sig ni sitter på makten och har länge gjort det när ni uttalar er och varför. Det kan uppfattas på ett sätt som avsändaren kanske inte alla gånger har tänkt sig. Så tror jag att det är i fallet , och inte bara en gång utan . 62 () replik: När det, som i det här fallet, gäller en partisekreterare är det väl hennes både rättighet och skyldighet att slå vakt om partiet naturligtvis. Det är ju en av huvuduppgifterna. Vad gjorde var att hon agerade i en fråga där vid det aktuella tillfället vårt försäkringsbolag uttryckte att de ville ha en helt annan regering. Då är det väl självklart att man får ha lov att ha synpunkter i frågan. Det var det som hade. Det tycker jag var helt riktigt. Även om det nu inte gäller den specifika frågan kan jag inte förstå varför en partisekreterare inte ska få lov att delta i den politiska debatten. När det gäller kungens uttalanden är vi nog inte riktigt överens om historieskrivningen, men vi återkommer vid ett annat tillfälle till underlaget för hans uttalanden, som jag tycker var ganska flagranta när han försvarade som en öppen demokrati. De flesta kan nog vara överens om att det inte riktigt stämmer vare sig med verkligheten eller med det underlag som hänvisar till. 63 () replik: Jag ska inte polemisera mot det behöver vi inte uppta tid med utan vill bara ställa en fråga om analysen, redovisningen, av detta med närradio och lokal-tv vilken status den skrivelsen har i . Man hänvisar ju till den i utskottssvaret. Det är ju inte en departementsskrivelse och inte heller en offentlig utredning, så jag skulle gärna vilja veta vilken status skrivelsen har. skriver i sitt särskilda yttrande att han emotser att skrivelsen remissbehandlas. Är skrivelsen av den karaktären att den kan remissbehandlas? 64 () replik: Jag kan inte exakt svara på frågan om vilken status skrivelsen har. Det får du nästan fråga regeringen om. Där blir jag svaret skyldig i så fall. 65 () replik: Det var ett intressant svar. Eftersom utskottets majoritet hänvisar till skrivelsen kunde man förutsätta att majoriteten haft någon uppfattning om vilken status den här skrivelsen har. 66 () replik: Det är klart att skrivelsen har en status. Naturligtvis ska den behandlas som alla andra skrivelser. Jag förstår egentligen inte riktigt frågan. Skrivelsen är prioriterad i samma omfattning som alla andra. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 13 § Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor förenklad ordning Föredrogs betänkande 2004/05:KU31 Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor förenklad ordning. Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 20 §.) Föredrogs betänkande 2004/05:KU23 Författningsfrågor. 67 (): Hur hänger det politiska systemet ihop? Vem bär ansvar för vad, och hur är makten fördelad mellan aktörerna? Hur griper institutionerna in i varandra, och hur kommer besluten till? Besked i sådana frågor söker man ofta i grundlagen, men de är svåra att finna. Konstitutionen kan ge skenbart enkla svar men ofullständiga. har den konstitutionella debatten intensifierats. En lång rad förslag till förändringar av grundlagen som är mer eller mindre långtgående har presenterats i det offentliga samtalet både av forskare och av praktiskt verksamma politiker. behöver en genomgripande diskussion om en ny författning. Demokratins spelregler måste på nytt sättas under debatt. har förespråkat en översyn av författningen. Därför välkomnar vi regeringens beslut att på nytt låta utreda regeringsformen. Den parlamentariska kommitté som ska svara för detta ska redovisa sitt resultat först . Det finns frågor som inte direkt berörs i eller ligger vid sidan av direktiven. Hit hör frågor om författningskonvent, utvecklad e-demokrati och EU-parlamentarikernas yttranderätt i . Därför vill jag ta upp de här frågorna här . En av demokratins största utmaningar är just att minska avståndet mellan väljare och valda. En ny svensk författning måste bygga på ett brett deltagande i hela det svenska samhället. I arbetet med att ta fram en ny grundlag behövs det nya och mindre traditionella metoder. Därför har föreslagit att ett svenskt författningskonvent skulle inkallas för att arbeta fram en ny grundlag. Konventet tänks bestå av representanter för olika delar av landet, inte enbart, och kanske inte ens främst, från de etablerade politiska partierna. Föreningar och organisationer av skilda slag skulle till exempel kunna bjudas in att skicka delegater till det konventet. En förebild i närtid är det tillvägagångssätt som Europeiska unionen valde för att utarbeta ett nytt konstitutionellt fördrag. Det här förslaget har tagits fram av ett europeiskt konvent med bred representation för de olika medlemsländerna. Arbetsklimatet i konventet har beskrivits som konstruktivt och fruktbart. I direktiven till den kommande författningsutredningen har regeringen framhållit att kommittén har en viktig uppgift i att skapa debatt och stimulera det politiska samtalet om olika författningsfrågor och om det svenska folkstyret. Därför ska kommittén bedriva sitt arbete under stor öppenhet och stimulera en författningspolitisk diskussion i hela samhället. Dessutom poängteras att kommittén är oförhindrad att arbeta med referens- och arbetsgrupp. Den tonvikt som läggs i direktiven på öppenhet gentemot det omgivande samhället är väldigt viktig, tycker vi i . Men tanken är ofullgången i regeringens direktiv. Givet hur regeringen nu tänkt att utredningsarbetet ska läggas upp bör idén om öppenhet och referens- och arbetsgrupper fullföljas genom att ett konvent eller ett konventsliknande organ tillkallas vid sidan av eller i anslutning till den parlamentariskt sammansatta kommittén. Konventet skulle kunna göra viktiga inspel till kommitténs arbete. Det är detta som den reservation som jag vill yrka bifall till, nämligen reservation 4 som handlar om ett författningskonvent, tar upp. Men jag till också ta upp ett par andra frågor, som jag sade inledningsvis. Jag vill tala om att utveckla e-demokratin. De traditionella deltagarformerna möten, demonstrationer, namninsamlingar, med mera tappar uppenbarligen alltmer mark. Därför krävs det nya metoder för att manifestera politiska åsikter och kanalisera politiskt engagemang. Den nya informationstekniken har fått stort genomslag i näringslivet och massmedierna, utbildningen och forskningen. Men i politiska sammanhang utnyttjar man inte dess potential fullt ut. Informationstekniken kan inte ersätta de etablerade partierna men utgör ett värdefullt komplement inte minst när det gäller att locka nya grupper, framför allt ungdomar, in i politiken. I det moderna samhället är tiden verkligen en bristvara. Men hjälp av ny teknik får fler människor, som inte tidigare haft den möjligheten, utrymme att delta i den politiska processen. Avståndet mellan väljare och valda krymper, och det är väldigt viktigt. Jag vill ta upp en tredje punkt, och det är att vill ge EU-parlamentarikerna yttranderätt i riksdag. Den moderna demokratin förverkligas på en rad nivåer. Det gäller europeisk, nationell, lokal och regional nivå. EU-samarbetet är nödvändigt för att vi ska kunna lösa de problem som vi delar med andra folk och stater. är som bekant en varm anhängare av EU:s verksamhet, även om vi är kritiska på många punkter. Men det låga deltagandet både i och utomlands visar att det inte finns något vidare engagemang för EU:s verksamhet. Det är väldigt oroande. Det låga valdeltagandet kan skada EU:s legitimitet. är en organisation med både överstatliga och mellanstatliga inslag. Därför är det väldigt angeläget att frågor som behandlas i EU också debatteras i på ett helt annat sätt än . Det pågår arbete här i med att närma EU och riksdag till varandra och få oss att känna att EU:s frågor också är inrikespolitiska frågor. Därför vill vi i gå ett steg längre och föreslår att de svenska ledamöterna i ska få möjlighet att delta i debatter i den svenska som rör EU-politik och att de ledamöterna ges yttranderätt, inte beslutanderätt, i . Det vore ett sätt att i praktiken knyta ihop beslutsfattare på olika nivåer. Jag kan nämna att i har de holländska EU-parlamentarikerna möjlighet att delta i särskilda debatter i det egna nationella parlamentet. Det är den möjligheten som vi från liberalerna vill ge också de svenska EU-parlamentarikerna. Med detta, herr talman, vill jag än en gång yrka bifall till reservation 4 från som handlar om ett författningskonvent. 68 (): För att jag inte ska glömma yrkandet börjar jag med att yrka bifall till reservation 1. Vi kommer att göra en översyn, eller en utvärdering, av regeringsformen. Det gläder mig speciellt därför att jag redan under /99 motionerade om och fick mitt parti med på att man borde göra den här typen av översyn. Det är bra att den nu kommer i gång. Det finns vissa bitar som jag dock saknar i direktiven och där regeringen har gått som katten kring het gröt och inte velat ta i ordentligt. Det gäller just synen på den kommunala självstyrelsen. Vi har en annan kommitté, utöver , som jobbar med samhällsorganisationen i stort. vill regeringen att man ska invänta dess synpunkter på om det behövs grundlagsförändringar eller inte. I så fall ska man överföra den här typen av frågor till . Men vi tycker att man redan från början borde ta tag i dem. Det finns ett väldigt svagt stöd för den kommunala självstyrelsen i regeringsformen, och det behöver utvecklas vidare. Därför tycker vi att man borde har ett tilläggsdirektiv, att verkligen ska ta tag i de här frågorna redan från början utan att behöva invänta hur en majoritet i ser på frågan. Det är en idé som jag fick att man skulle kunna hitta kanske inte alltför detaljerade bestämmelser i själva grundlagen en mellanform slikt den som riksdagsordningen utgör, där huvudbestämmelserna tas med kvalificerad majoritet medan tilläggsbestämmelser tas med enkel majoritet. Därmed skulle man kunna höja statusen på den kommunala självstyrelsen, helt enkelt tillskapa en kommunalordning som intar en mellanställning mellan en grundlag och en vanlig lag. Det tror jag vore en idé att utveckla i en utredning. Man borde granska kompetenserna mellan stat och de olika kommunala nivåerna. Vi har i vår reservation också pekat på att man borde titta på möjligheten att införa subsidiaritetsprincipen i grundlagen. Jag har ett antal gånger i den här kammaren talat om den principen i samband med EU-frågor. Den är väldigt intressant och viktig att ha som utgångspunkt. Den är inte som sådan en substansprincip, det vill säga att den inte säger hur makten ska ligga utan säger hur man ska tänka när man ska fördela makten. Men den skulle utmärkt kunna platsa till exempel i 1 kap. 2 § i regeringsformen som utgångspunkt för hur man ska resonera när det gäller maktfördelning. Jag tycker att det vore rimligt att tittade också på det. Med detta yrkar jag som sagt bifall till reservation 1. 69 (): Även vi från välkomnar den översyn av regeringsformen som har inletts. Det förekom en del samtal mellan regeringen och de politiska partierna inför beslutet om direktiven till utredningen. Om mycket var vi överens, en del var vi inte överens om. Men så är det. Det fanns alltså inte någon överenskommelse om direktiven, utan ansvaret för dem ligger naturligtvis på regeringen såsom det ska vara. Men det innebär också att vi har anledning och full frihet att här i kammaren framföra förslag till förändringar och förbättringar av dessa direktiv. En del sådana förslag finns med i det här betänkandet om författningsfrågor, och jag ska ta upp några av de synpunkter som vi från har. Det första som jag vill säga är att när man gör en konstitutionell översyn kan man aldrig nöja sig med att enbart studera författningens bokstav. Svaret på frågan hur det konstitutionella systemet fungerar i kan man inte få enbart genom att studera grundlagen, utan man måste studera grundlagen och dess institutioner i förhållande till den verklighet som dessa institutioner verkar i, i synnerhet i förhållande till de maktrelationer som finns i ett samhälle. En och samma grundlagsbestämmelse och samma bokstavliga lydelse kan ha helt olika faktisk innebörd i olika sammanhang. Det är därför som vi har formulerat ett förslag som lyder så här: bör tillkännage för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om tilläggsdirektiv med innebörden att det konstitutionella regelverkets förhållande till och samspel med de sociala, ekonomiska och kulturella maktrelationerna i samhället bland annat ur ett könsmaktsperspektiv analyseras. Vi har tagit upp detta med könsmaktsanalys av författningen i ett par motioner. Första gången man nämner det möts man av ett frågande uttryck från många, också i mitt eget parti. Vad betyder det? Vad kan en könsmaktsanalys av grundlagen innebära? Vi har i motionerna försökt att exemplifiera några frågeställningar som skulle kunna vara en del av en sådan analys. Jag ska nämna några. Den första frågan som kan tyckas lite naiv är: Vilket kön har medborgaren i grundlagen? Och tänker jag inte enbart på det rent språkliga, att medborgaren i den svenska grundlagen är han det är också viktigt men vilken underliggande föreställning om medborgaren finns uttryckt i grundlagen? En annan fråga: Är grundlagarna skrivna så att könsmaktsordningen syns, eller är de skrivna så att den döljs? Utmanas denna könsmaktsordning på något sätt i grundlagarna? Finns det skydd mot diskriminering på grund av kön? Finns det underlag för en möjlighet till positiv särbehandling? Vad säger grundlagen om familjen som ju är en bärande del av det patriarkala systemet? Hur är de politiska institutionerna utformade? Är de utformade med hänsyn till kvinnors och mäns olika erfarenheter och villkor? Avsikten med en sådan analys är alltså inte att man i grunden ska skriva om grundlagen och göra en helt annan sorts grundlag, utan avsikten är att synliggöra sådant som inte är självklart för någon av oss. Jag tror att det skulle vara ett ganska intressant uppdrag att göra en sådan analys. Under min återstående talartid ska jag nämna ett par andra områden där vi skulle vilja ha tydligare direktiv till den här översynen. Det andra jag ska nämna är EU, och det är ett av de områden där man uttryckligen skriver i direktiven att utredningen inte ska ta upp förhållandet till EU. Det är lite märkligt därför att EU-medlemskapet är ju en av de stora förändringar som har skett under de som vi har haft den här regeringsformen. Det är väl ett av huvudskälen till att det behövs en översyn. Vi ingår nu i ett politiskt system som är ganska radikalt annorlunda än det som fanns när regeringsformen beslutades . Jag ska inte gå in på detaljer, men det finns mängder av frågeställningar som har att göra med den svenska grundlagens ställning i förhållande till EG-rätten. Det har att göra med ansvarsutkrävande av regeringen och en mängd sådana frågor som aktualiseras av EU-systemet, och i synnerhet av den planerade nya konstitutionen. Det vore väsentligt att den här utredningen tog tag i det. Den tredje punkten kan jag inte undvika att ta upp, och det gäller statsskicket, monarkin. Den så kallade Torekovkompromissen har i stor utsträckning försvårat en konstruktiv diskussion om statsskicket. Då kom ju fyra av de fem partierna i överens om att något vingklippa den svenska monarken men låta honom sitta kvar i sin gyllene bur. Man stannade för att ändå behålla monarkin som ett slags musealt inslag i en i övrigt väldigt modern och demokratisk grundlag. Nåväl, jag kan ha respekt för att man vill hålla fast vid denna kompromiss, det kan jag förstå. Men en sådan kompromiss kan ju inte förhindra debatt för tid och evighet. Är det som man kanske skulle börja fundera på om det finns något att ompröva även när det gäller statsskicket är det just i detta sammanhang, vid en översyn av den svenska regeringsformen. Det är svårt att tänka sig ett bättre tillfälle att göra detta. Sedan har vi våra bestämda uppfattningar. Jag tror kanske inte att översynsarbetet skulle leda oss i till att överge vår republikanska hållning. Jag vet inte heller hur det skulle påverka andra partiers hållning, men låt oss ändå pröva och analysera frågan i utredningen. Jag yrkar bifall till reservationerna nr 2 och 7. 70 () replik: Det är intressant när talar om behovet av ett könsmaktsperspektiv i den nya grundlagen. Jag kan också tycka att det vore intressant. I de överläggningar som ägde rum inför utfärdandet av direktiven till den nya grundlagsutredningen, tog då upp frågan om könsmaktsperspektivet och fick man belägg för att det inte skulle behandlas i utredningen? Det står i utskottets ställningstagande i betänkandet att vi utgår ifrån att en analys av den framtida maktfördelningen bör ske bland annat från ett könsperspektiv. Hur kommer i så fall representant i utredningen jag antar att det är själv att arbeta kring frågan om könsmaktsperspektiv? 71 () replik: Det är helt riktigt. Vi har skrivit två motioner om detta. Den första motionen skrevs redan innan själva utredningen var aviserad.