prot · GT0944 · 2005-12-05 00:00:00 — Då har min dag verkligen blivit förgylld om förtryckarna inte fortsätter att få stöd. tog upp frågan om SRHR, det vill säga sexuell och reproduktiv hälsa, och vad vi gör på den fronten. Jag tycker att det är jätteviktiga frågor. Jag vet att både du och jag som feminister har ett stort engagemang. Vad gäller Liberala internationalen, som är internationella paraplyorganisation, är vi inte några syndabockar. De flesta liberala partier kämpar oerhört hårt, inte bara för kvinnors rätt till fri abort och rätt till preventivmedel utan också för homosexuellas rättigheter, som också är en kontroversiell fråga. Det är rätt intressant att jag för tredje gången i utrikesutskottet fick betona att fri abort inte hade skrivits in och fick ta upp det. Det verkar som att det försvinner varje gång trots att man beslutat om det. Jag undrar om den frågan sitter så djupt rotad hos er. 56 () replik: Jag noterar att vid upprepade tillfällen säger att det är så viktigt att understryka enprocentsmålet, men hon tar aldrig några repliker och diskuterar det med de partier som vill skära ned och vill ha mindre bistånd utan fokuserar på dem som borde vara hennes sympatisörer, dem som hon borde känna att hon har ett stöd hos och som vill ha en hög nivå på biståndet. Vi kan inte heller bara titta tillbaka på historien. nöjer sig med att titta hur det har varit tidigare något annat år. Jag konstaterar att de borgerliga partierna inför den kommande valrörelsen har fokuserat på att de än mer är eniga. Som min partikamrat sade här tidigare finns det än så länge en hemsida; mycket mer finns inte. Men bland de områden som man har sagt sig prioritera, utan att för den skull ha kommit med några resultat, finns inte biståndet med. Om det vore så att de tidigare ståndpunkterna och den debatt som nämnde hade varit så väl förankrade, då hade vi varit i en annan situation. Då hade jag inte behövt ställa de här frågorna. Då hade vi kunnat känna oss trygga med att det finns många partier, kanske alla partier, i den här kammaren som står upp för enprocentsmålet. Men så är inte fallet. Det skapas en osäkerhet. Då tycker jag att borde vara så ärlig att hon erkänner att det problemet finns och föra den diskussionen med de partier som inte stöder det här. Tvärtom fokuserar hon på dem som står upp för enprocentsmålet. Jag tycker att det är lite bakvänt, och det kanske underminerar förtroendet för det hon egentligen syftar på, vad hon egentligen har för målsättning. har vi fått det första parti som har sagt att de utanför ändå lyfter frågorna om SRHR och så vidare. Det var i lite allmänna ordalag; något konkret exempel på att deras partiledare tar upp dem eller någon annan i partiledningen har vi inte fått höra. Men det är väl bra att man från den liberala sidan allmänt vill föra fram de här frågorna. Varför en del frågor som handlar om SRHR och fri abort inte per automatik kommer in, frågar . Det finns alltid en diskussion om hur mycket och var man ska föra in dem. Det kanske är en fråga som mera handlar om arbetssätt och arbetsledning, inte om enskilda partiers ställningstaganden. 57 () replik: driver frågorna om sexuell och reproduktiv hälsa i genom våra duktiga EU-parlamentariker i ALDE-gruppen och på internationell nivå. Det skulle vara intressant om , som alltid tar upp den här frågan, för en gångs skull kunde redogöra för vad gör på Socialistinternationalen, där han sitter bredvid en hel del diktatorer, och hur han driver den här frågan. Jag tror inte att det är att ta i för mycket, men jag tror inte att frågan om rätt till fri abort är det som skulle ställa upp på allra tydligast på de mötena. Om det vore så vore jag mycket glad. Frågan om biståndsvolymer diskuterar vi inom borgerligheten. Det är ingen ny fråga. Jag skrev en debattartikel med den före detta biståndsministern där vi tog upp enprocentsmålet på . Det är en livlig och intensiv debatt som fortsätter. Det intressanta är att även om inte vill ha lika hög volym som vi andra har alltid fått böja sig genom politikens historia. Socialdemokraterna däremot, som har haft som mål en nivå om , har aldrig ens levt upp till den. Det är därför som bevisbördan torde ligga lite tyngre på er som ändå är ett parti som styrt landet decennium efter decennium. Jag skulle vilja komma tillbaka till och . Du talade väldigt självsäkert i ditt första inlägg om att ni minsann inte gav några pengar till och längre. Kan du säga det så att jag kan ringa till direkt, så att jag kan ringa till mina kamrater som jobbar nere i i med biståndet och ser hur människor torteras och säga: Jag har hört från , den socialdemokratiska riksdagskvinnan, att inte ger något bistånd längre utan man har fryst det och att det gäller? Kan jag få det bevisat är jag jätteglad. 58 () replik: Jag noterade att tillsammans med skrev en debattartikel inför det möte som oppositionen hade i . Men jag kan också konstatera att efter mötet har ni inte blivit bönhörda. Det var ingen som ville lyssna på det. Resultatet av artikeln ska vi också notera. I samma veva skrev en annan debattartikel i tidningen där hon talade om att de frågor som hon har drivit, ganska tydligt ibland i en del publika sammanhang, ska man värdera mot den bakgrunden att de egentligen står för samma värderingar som ni. I de interna sammanhangen, där de här grupperna rör sig, vill hon alltså sända ut signalen att ni kan lita på mig när det verkligen gäller. Då kommer jag inte att driva de här frågorna. Så tolkade jag denna artikel ett backande. Det tyckte jag var ganska beklagligt. Jag förstår att inte är van vid den kritiken. Men man måste också bli granskad, , när man för fram dessa frågor på det sätt som du gör. När det gäller och har jag konstaterat och förklarat att det handlar om att dessa budgetbalansstödspengar som inte är utbetalade är frysta. Vad kommer att hända med dem? Ja, de är alltså frysta. Och det beror på utvecklingen. Det beror naturligtvis också på vad vi har för uppfattningar här och vad vi kommer att göra tillsammans med dem, inte minst i EU-sammanhang, som också har ett gemensamt ansvar för dessa pengar. Vi är alltid starkare om vi kan få en enighet tillsammans med de länder som vi samarbetar med. Jag tror att till exempel den borgerliga regeringen i har en högre biståndsnivå i fråga om än har, även om man kraftigt har dragit ned biståndet sedan man fick en ny regering. När det gäller att tydliggöra var vi står, i fråga om regeringsföreträdare från statsministern och nedåt och regeringen i dess helhet, när det gäller SRHR, HBT och abortfrågan som en del av SRHR finns det många publika sammanhang där vi från svensk sida i olika tal också har möjlighet att synliggöra var vi står och vad vi driver därför att vi tillhör regeringspartiet. Däremot har oppositionen inte samma möjlighet. Därför tycker jag att det är viktigt att ge er chansen att på samma sätt tala om detta när dessa uppfattningar förs fram. Och det är magert. Jag konstaterar det. Jag hoppas att väljarna också tar till sig vem de kan lita på, inte bara när det gäller utrotning av fattigdom utan också när det gäller rättigheter. 59 (): Vi socialdemokrater är en enhet. Jag skulle gärna ha tryckt på en knapp att jag instämmer i allt som har sagt, men jag ska säga följande i stället. är ett litet rikt och stabilt land med en generös biståndspolitik. Det har varit så . Vi har fått ett enormt stort anseende ute i världen. När vi kommer på konferenser lyssnar man gärna på oss eftersom man vet att vi bryr oss om dessa frågor. Vi har en ledarroll på många sätt och på ett sätt som vi utifrån vår storlek aldrig någonsin skulle ha i biståndsfrågor. Det visade sig också i den utredning som , , gjorde, där man konstaterade att av femton stora multilaterala organisationer tillhörde vi de sex största givarna inom tolv av dem. Detta är viktigt att komma ihåg. Vi har att ta ett ansvar eftersom vi har byggt upp en förväntan om det. Jag var själv med om beslutet om en politik för en global utveckling och känner en stor stolthet över det. Den har som sina två yttersta mål en rättvis och en hållbar global utveckling. Det är väldigt centralt att vi ska försöka fortsätta att arbeta på det viset. Vi ska samordna, effektivisera och utveckla vårt arbete i dessa frågor. Vår PGU, politik för global utveckling, handlar om vår relation till utvecklingsländer och till transitionsländer, som det heter, det vill säga länder som har kommit en bit i sin utveckling men som fortfarande inte är rika länder. Inom PGU finns det en speciell avdelning som handlar om biståndspolitiken eftersom PGU och biståndspolitik faktiskt inte är samma sak. Inom detta ska vi fokusera på att fattiga människor ska förbättra sina levnadsvillkor. Det är det som den här diskussionen egentligen handlar om. Jag tycker att det är oerhört glädjande att vi lyckas ta beslut om . Den här frågan har varit i luften så under debatten . Men det viktiga i sammanhanget är att vi har en möjlighet att ta ett beslut, och det beslutet är att vi vill ha av bruttonationalinkomsten . kan jag tycka att det vore en poäng att vi faktiskt funderar lite grann på detta ur mottagarens synpunkt, alltså de som faktiskt får vårt bistånd. Hur fungerar det? Det finns många som har pekat på att mottagarländernas regeringar kan tvingas hantera tusentals parallella projekt som vi från den rika världen skickar dit, naturligtvis i all välmening. Men det betyder att de får oerhört stora problem med sin administration av detta. Det kan också vara så att vi får stora problem med administrationen helt i onödan och att massvis av resurser spills därför att detta inte är koordinerat. Det är ett av skälen till att vi faktiskt arbetar mycket med multilateralt bistånd, det vill säga bistånd där vi skickar pengar till en organisation av något slag som sedan för över pengarna till de fattiga länderna. På så sätt kan vi koordinera, harmonisera och effektivisera verksamheten. Vi arbetar inom , Europeiska unionen och andra internationella organisationer. Detta brukar man ofta framhålla på internationella konferenser. Och jag tror att det är viktigt att komma ihåg det. När de multilaterala projekten fungerar som bäst ger de inte de egna flaggorna, som man säger, det vill säga att man inte står i ett fattigt land och tittar på vilka flaggor som finns från de olika tusentals projekten. I stället kanske resurserna når fram på ett mer effektivt sätt. Vi behöver ta tag i detta på olika sätt. Vi behöver starta en process i fråga om det. Jag menar att vi har gjort det i utrikesutskottet. Eftersom folk vill ta åt sig äran av olika saker kan jag säga att initiativet faktiskt kom från oss socialdemokrater till att vi skulle se över det multilaterala biståndet. Man kan titta lite vidare på vilka huvuddrag som finns inom PGU. Det är lite viktigt faktiskt, eftersom det är dessa principer som ska vara styrande för vårt multilaterala bistånd. De grundläggande värderingar som vi talar om är demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet mellan män och kvinnor. Inom området hållbar utveckling talar vi om att vi måste hitta bra projekt som jobbar för en förbättring av miljön. Vi måste ha en ekonomisk och en social utveckling. Vi har också ytterligare två huvuddrag. Det är vi ska jobba med konflikthantering och för ett tillvaratagande av de globala gemensamma nyttigheterna. Det är detta som ska styra det som är våra multilaterala projekt. Det är det som ska göra att vi kan bidra till att uppfylla FN:s millenniemål. Att genomföra PGU är en lång process. Det är många saker som behöver fungera för att vi verkligen ska lyckas med detta. Vi har börjat. Vi har fått flera skrivelser om det. Och vi har aktivt i utrikesutskottet börjat titta på den multilaterala delen. Det välkomnar vi från Socialdemokraterna. Vi tycker att det är viktigt att vi tittar på detta med kritiska ögon, och vi tycker att det är viktigt att vi formulerar en strategi för detta. Egentligen skulle jag inte ha varit här . Jag skulle just nu ha suttit i ett plan över på väg från tillbaka till . Det skulle ha varit slutpunkten på ett långt besök på . En delegation från det socialdemokratiska partiet skulle ha diskuterat situationen på med företrädare för den kubanska regeringen. Vi skulle också ha diskuterat med kubanska dissidenter. Vi valde att inte, som så många gör, påstå att vi skulle åka till som turister, utan vi skickade in en visumansökan där vi talade om att våra ambitioner var politiska. Vi ville helt enkelt som ledande socialdemokrater diskutera situationen på med kubaner. Vi fick avslag på detta, så är jag här. Jag måste också ta tid i anspråk för att välkomna de förstärkta skrivningar som finns i betänkandet om funktionshindrade och biståndsfrågor. Från att tidigare ha haft bara ganska magra skrivningar om att det finns en del NGO-verksamhet pekar vi nu på att frågor om funktionshinder ska finnas med när det gäller alla de aspekter som vi diskuterar. Avslutningsvis vill jag säga att jag tycker att det finns all anledning att glädjas över att vi nu kommer upp i enprocentsnivån. Det vi ska titta är, tycker jag, om vi lyckas genomföra detta utifrån de fattigas perspektiv och utifrån ett rättviseperspektiv det vill säga de huvudvärderingar, de perspektiv, som ska styra vår biståndspolitik. 60 () replik: Jag kan inte låta Socialdemokraterna gå helt okommenterade ur debatten. Jag tycker att vi för lite har pratat om handelsfrågor. Visserligen har vi avlämnat ett särskilt yttrande till näringsutskottet, och de har haft en WTO-debatt. Men i biståndssammanhang är handelspolitiken väldigt viktig. Dess volym är till och med mycket större än de biståndsvolymer som vi här talar om. Jag tänkte ta fasta på detta med att betonar värdet av globala nyttigheter. En av de viktigaste globala nyttigheterna är vatten. Jag kämpade för att få in de skrivningarna i PGU-propositionen . Jag skulle vilja att talade om hur Socialdemokraterna ser på att EU och inom EU inte har backat när det gäller att ställa för starka krav på att fattiga länder kommer med vad som kallas för bud inom GATS, tjänstehandelsavtalet inom WTO. tycker till exempel att det är för låg kvalitet på budgivningen inom GATS, det vill säga att fattiga länder vill exponera för lite och för få områden för att avreglera på tjänstehandelsmarknaden. Till exempel just frågan om vattendistributionen har varit mycket omdiskuterad. Där har orättvisorna inom WTO-systemet blivit väldigt blottlagda. Hur ser på detta? 61 () replik: När det gäller handeln finns det en ganska ny rapport från som företrädare för andra partier har citerat ur. Man visar där på att av det som kan leda till utveckling för de fattiga länderna egentligen är sådant som är styrt av bistånd. är sådant som kan påverkas positivt av handel. Det där tror jag att det är ganska väsentligt att komma ihåg därför att bistånd kan på sin höjd vara ett smörjmedel, någonting som kan göra viss skillnad. Men det kan definitivt inte lösa de grundläggande problemen. I frågan om vatten är man ännu inte på något sätt färdig. WTO-förhandlingarna är inte genomförda. Vi tillhör inte dem som tycker att man ska ha fundamentalistiska åsikter, utan man ska laga efter läge så att säga. Jag har väldigt svårt att uttala mig principiellt för en privatisering. Det viktigaste perspektivet för mig är hur de fattiga länderna själva vill utveckla sig och hur man på olika sätt ska kunna äga sin egen utveckling. Det skulle jag vilja säga är den socialdemokratiska synen. När jag går igenom hur det resoneras från regeringens sida och från de nordiska länderna i tycker jag mig se att vi väldigt starkt betonar detta brukar väl dyka upp här i kammaren också, och det tycker jag är väldigt riktigt att länderna ska äga sina egna program, sina power production strategy-saker. Det centrala för mig är alltså att de länder som tar lån och de länder som är fattiga ska kunna äga sina egna strategier. Detsamma gäller principerna kring skuldavskrivning, något som jag misstänker att tar upp i nästa fråga. 62 () replik: Jag tänkte att du, , skulle få fördjupa dig i GATS. Det är vad jag egentligen var ute efter. Det är därför som jag kom in på vattenfrågorna. i GATS har man haft ett system med ett ganska stort mått av frivillighet. Man får lämna ut vilka områden man vill eller låta bli. tycker man att det har blivit för lite, att det bör komma in fler områden. Regeringen har biträtt den så kallade benchmarking-modellen där man ska pressa fattiga länder ytterligare att lämna bud. Du talar om fundamentalism. Men är det någon typ av fundamentalism som finns just nu i världshandelsområdet och svensk politik är det en sorts trosbekännelse om att bekämpa protektionismen. Detta står också din minister för , som är ansvarig för detta. Jag skulle vilja fråga om du har samma grundläggande knäfall inför att bekämpa protektionismen snarare än att bekämpa fattigdomen och om du tror att modellen för benchmarking inom tjänstehandelsavtalet gagnar de fattiga länderna mer än den gamla modellen där man faktiskt hade frivillighet. 63 () replik: Nej, jag tror inte att man ska ställa villkor. I stället tror jag att det är ganska viktigt att man inte gör det. Det viktigaste är att länderna får äga sin egen utveckling och att i demokratisk ordning bestämma hur man ska ha det. Jag tror inte att man ska tvinga på länderna något här. Däremot tror jag att man måste ha någon sorts hållbar idé om hur man ska göra. Jag tycker att det är slående i internationell politik eller internationella frågor när man är med på konferenser kring och så att det snarare är fråga om en tillnyktring från en ganska sträng nyliberal hållning allting kunde lösas utifrån the consensus till att man numera håller på att nyktra till och börjar inse att det är viktigt med demokratiskt inflytande exempelvis. Däremot påpekas det ofta från sida att man måste satsa på infrastruktur. Det tror jag är någonting rätt så centralt. Sydsyd-handel behöver nämligen också stimuleras. För att det ska fungera krävs det fungerande infrastrukturer, så det är någonting som jag hälsar som en positiv sida av den nya regimen i . 64 () replik: uttryckte tidigare att skulle ta upp lite mer om , men jag gör det i stället så får vi en chans att diskutera den saken. Både jag och har blivit nekade att komma in i på vanliga visum. Det är väldigt sorgligt att diktaturregim förtrycker människor. Som vi såg under start slängdes ju nästan majoriteten av alla oppositionsledare i fängelse, och sådan förblir situationen. Utifrån det perspektivet och utifrån flerpartireservationen, reservation nr 4 från oss borgerliga, skulle jag vilja ställa tre konkreta frågor till om den socialdemokratiska regeringens Kubapolitik: 1.Är demokrati det övergripande målet för svensk biståndspolitik och utrikespolitik gentemot ? 2.Ämnar den socialdemokratiska regeringen ta upp frågan om de nationaldagsfiranden som man tidigare hade tillsammans med oppositionen det vill säga att flera europeiska regeringar på sin nationaldag bjöd in oppositionen, inte företrädare för regim, och hade olika bjudningar för att visa att de, inte en diktaturregim, hade den moraliska rätten att prata om de här frågorna? 3.Kaj leder ju ett Latinamerikanätverk här i där bland annat ambassadör är en av de flitiga deltagarna. På vilket sätt har du via nätverket tagit upp den dialog som är så viktig för att öppet från den sida fördöma det vansinne som pågår i landet? 65 () replik: Jag ska försöka besvara alla tre frågorna. Den sista frågan handlade om . Vi har planerat att ha ett Kubaseminarium och att diskutera framtid . Den kubanske ambassadörens stora aktivitet bestod möjligen i att han, liksom alla andra latinamerikanska ambassadörer, var inbjuden när vi för ungefär sedan skapade nätverket. Sedan har han inte varit hos mig. Däremot skickade den kubanska ambassaden till och med upp en person till mig för att övertyga mig om hur bra situationen var på , vilket bland annat föranledde en del kritiska frågor från min sida. har inget bilateralt bistånd alls till , utan det vi pysslar med är saker som förhoppningsvis ska kunna öppna systemet och förbereda en demokratisk utveckling på . Enligt de uppställningar som jag har sett satsar vi en hel del på pengar genom enskilda organisationer, bland annat och Erikshjälpen. Det tycker jag är ganska bra. Vi har en del utbildning, bland annat i modern nationalekonomi, vilket gör att de faktiskt får lära sig en del om marknadsekonomi. Det kan vara ganska bra för kubanska tjänstemän att få en bild av hur ekonomin sköts i resten av världen, inte bara hur det ser ut på sockerön. När det gäller nationaldagsfirandet, den tredje frågan, är det väl så att är en del av EU. I EU jobbar vi med en gemensam utrikespolitik. Det betyder att så länge EU har den politik man har följer vi den. Jag ska också säga att jag vet att det fungerar så i att den ambassadör som är företrädare för inte får samtala alls med den kubanska regeringen. Så illa tycker de om EU och EU:s linje när det gäller . Om man skulle tro att den kubanska regimen har kommit fram till något slags synpunkt att EU skulle vara vänligt inställt eller icke-kritiskt stämmer inte det med verkligheten. 66 () replik: Personligen, som liberal, tycker jag att det är väldigt tragiskt att EU:s länder upphörde med de här nationaldagsbjudningarna, som ändå var ett bra, konkret exempel för att visa god moral och visa att demokratin står i centrum. Det tycker också den kubanska oppositionen, som tyckte att detta var väldigt fegt gjort av EU på grund av att vissa länder, som , vill ha en lite mer mild relation till än man haft tidigare. Jag tycker att det är ett gemensamt ansvar för oss i den här att fortsätta ett hårt arbete. Det jag också undrar över är om och den socialdemokratiska regeringen kan tänka sig att utveckla demokratibiståndet till . sker det genom partinära organisationer. Till exempel driver KIC, biståndsorgan, och SILC, biståndsorgan, fantastiskt bra projekt där det handlar om att smuggla in böcker, alltifrån till och andra böcker som är förbjudna i landet. Det handlar också om att knyta kontakter och framför allt stötta ungdomar att våga kämpa för friheten. Jag undrar: Kan ni tänka er att utveckla det demokratibiståndet och införa, som vi i länge har krävt, samma modell som vi har i ? Där har vi ett mycket utbrett demokratibistånd. Skulle ni vilja ha samma program för som vi har för ? 67 () replik: Först och främst kan jag väl säga, om huruvida vi kan tänka oss att ha något liknande , att svaret är ja. Men sedan måste det naturligtvis anpassas efter förhållandena. Jag är absolut ingen expert på . Jag vet betydligt mer om . Man får ju passa sig innan man överför erfarenheter alltför mekaniskt. I förekommer det ju saker som ändå mer liknar det som händer i , så jag vet inte exakt om vi kan plocka över allt. Men naturligtvis ska vi försöka överföra det. Jag har ingenting som helst emot att vi utvecklar demokratibistånd på det sätt som tar upp. Sedan är det väl lite viktigt också att ha koll på vad det är man ska förmedla. Vem är det man ska ha kontakt med? Naturligtvis är det så att en regering också kan ha ett behov av att ha kontakt med ett annat lands regering och, bland annat informellt, kunna framföra en hel del saker och komma i samtal. Det är ju inte bara så att vi ska stödja en opposition. Vi måste också som regering sköta statliga relationer. Jag har inget emot att vi skulle skärpa hållningen från EU. Där får man ju laga efter läge. När det gäller oppositionen måste jag ändå för faktas skull säga att det faktiskt finns människor inom oppositionen som också tycker att EU-linjen är korrekt. Om tvivlar på det kan jag gå i god för att jag har hört det själv, en förstahandskälla. Det är faktiskt på det viset. Över huvud taget tycker jag att det är viktigt att vi försöker arbeta tillsammans här och utveckla strategier tillsammans. Det viktigaste vad gäller vår relation till är väl att vi får hjälpa till på olika sätt för skapandet av ett framtida demokratiskt , definierat som vi brukar definiera demokratiskt. Överläggningen var härmed avslutad.