prot · GS09104 · 2005-04-13 00:00:00 — Ändå finns det kvar i officiella dokument. Friskolor eller fria skolor är den riktiga benämningen av den här sortens skolor. Det är den benämningen som talar om att denna skola bygger på människornas initiativ, att den bygger på lust som kommer nedifrån, från lärare, från föräldrar, från elever. Den bygger på passion för pedagogik och för förnyelse. Vad är det för fel på det namnet? Jag tycker att vi ska gå vidare i den mycket envisa ansträngningen att plocka bort misstänksamheten mot de fria skolorna. Kom ihåg en sak: Ingen av dessa skolor som vi nu har diskuterat i har visat sig vara ett hot mot skolsystemet. Man har försökt att bevisa det när det gäller konfessionella skolor. Man har till och med försökt skapa mycket starka rörelser mot dessa skolor. Men detta har inte lett någonvart. Föräldrarna vill inte låta sig dras in i de här kampanjerna, och eleverna är nöjda och når bra resultat. Dessutom finns det andra vinster. Minoriteterna i , som har gråtit över avsaknaden av egna skolor , fick äntligen sin normala, naturliga rättighet tillfredsställd när de fria skolorna kom. Framför allt är finländarna mycket glada över detta. Vi som har väldigt mycket att lära av finländarna, både i och i , borde titta lite närmare på de finländska fria skolorna. Där finns en stark och mycket begåvad pedagogik. Mycket kort om de konfessionella skolorna ett ämne som ofta återkommer. Det är mycket enkelt att upprepa de ställningstaganden som visar varför vi har konfessionella skolor och varför vi vill ha en mycket stark kontroll över dessa skolor. Ingen konfessionell skola ska kunna bedriva religiös indoktrinering. Det skulle vara farligt och odemokratiskt. Men ateistiska grupper ska inte heller få använda konventionella skolor för hatpropaganda mot religionen. Hatpropaganda mot religionen skapar som vanligt när extremerna kommer i dialog med varandra utrymme för fundamentalister. Det är när de kan visa att de är förtryckta och förföljda som de får anhängare. Med dessa ord tackar jag för den här gången. 181 (): presenterade en genomgång av de senaste årens ansökningar till om att få starta en fristående skola. Enligt tidningen är trenden tydlig; intresset för att starta fristående skolor har svalnat. Det borde väl få vara förvånade över. har det närmast förts något slags kampanj mot fristående skolor i allmänhet och mot konfessionella skolor i synnerhet. I medierna har fristående skolor framställts som segregationsskapande, trots att flera undersökningar visar motsatsen. , som redan tidigare hade ägnat den största delen av sin tillsynsverksamhet åt de fristående skolorna, har ändå fått i uppdrag av regeringen att göra en särskild granskning av de konfessionella skolorna. I resultatet av granskningen konstaterades att skolornas verksamhet inte strider mot de allmänna mål och den värdegrund som gäller för all utbildning inom det offentliga skolväsendet. Men det räcker inte. Den nye skolministern började sin bana med att deklarera att han inte är för konfessionella friskolor, men att det inte går att stoppa dem eftersom skrivit under internationella konventioner som säger att föräldrarna har rätt att välja skola för sina barn. Och det sades med en suck. LEstradska gymnasiet här i , som också nämnde, fick sitt tillstånd indraget av ett oerhört långtgående ingrepp som kränkte både lärare och elever vid skolan. Men det hade gjorts på så löslig grund att det sedan fick lämnas tillbaka. Tala om rättsosäkerhet! Många kommuner ger dessutom de fristående skolorna sämre resurser, och de ekonomiska förhandlingarna mellan kommunerna och friskolorna tenderar att dra ut så långt att all långsiktig planering blir omöjlig. Så här skulle jag kunna fortsätta. Det är klart att allt det här påverkar lusten att lägga ned den tid, den kraft och det engagemang som krävs för att dra i gång ett så stort projekt som det innebär att starta och driva en skola. Jag antar att regeringspartierna ser positivt på den vikande friskoletrenden. gör det inte. Kommunala och fristående skolor är båda viktiga delar av skolväsendet. De kompletterar och befruktar varandra på ett positivt sätt. Och självklart ska de därför behandlas likvärdigt av staten, av kommunerna och av . Alla skolor behöver granskas och utvärderas för att föräldrar och elever ska kunna känna sig trygga med att undervisning och verksamhet i övrigt bedrivs enligt de lagar och regler som lagts fast. Och avvikelser ska beivras och rättas till om skolan ska få fortsätta sin verksamhet. Jag tror inte att någon är emot det. Det vi kristdemokrater och många med oss reagerar mot är den negativa särbehandling som de fristående skolorna är föremål för. Det är det som det måste bli ett slut på. Utvärderingar och undersökningar visar samstämmigt att eleverna generellt sett trivs bra i fristående skolor och får bra resultat och att en mycket stor majoritet av föräldrarna gillar idén med friskolor, oavsett om de själva har valt en sådan för sina barn eller inte. Det, om inte annat, borde avskräcka regeringen från att komma med ytterligare inskränkningar för friskolorna, något som jag starkt misstänker är på gång i den revidering av skollagen som dragit ut så . Men självklart krävs det inte bara lust och vilja att starta en fristående skola utan också kunskap om vad det innebär. Därför är själva ansökningsförfarandet en viktig del i processen. Där har skärpt kraven för den som ska starta en friskola, och delar av den skärpningen tycker jag är befogade. Det handlar om att man ska kunna visa att man har kunnat göra relevanta beräkningar av kostnaderna och visa upp budgetförslag och ett trovärdigt koncept när det gäller möjligheten att få elever till skolan. Det är ju vad man bör kunna kräva. Och detta ska göras på speciella ansökningshandlingar och så vidare. Däremot anser jag att möjligheten att få dispens från kravet på minst 20 elever för att få starta en skola borde öka. Det kravet omöjliggör för många föräldrar i glesbygd att ta över och driva en skola som hotas av nedläggning. Om det finns finansieringslösningar som är godtagbara ska inte en mindre avvikelse från det exakta elevantalet vara skäl nog för avslag. Jag ska också ta upp några andra områden där vi kristdemokrater kräver en ändring och därför har reserverat oss i det här betänkandet. Fristående skolor får inte starta individuella program i gymnasiet. Det är fullständigt feltänkt, eftersom det inom just de programmen krävs ett stort mått av den sortens pedagogiska nytänkande som finns i många fristående skolor. Inte heller vuxenutbildning får bedrivas i fristående regi. Att vuxna människor inte är betrodda att kunna välja utbildningsanordnare övergår min fattningsförmåga. En ytterligare insnävning i de fristående skolornas möjlighet att verka är att kommunen inte är skyldig att betala skolskjuts för elever som väljer en annan skola än den kommunen anvisat. Vi anser att kommunen borde vara skyldig att betala skolskjuts även till en fristående skola, om det inte innebär en merkostnad i förhållande till kostnaden för skolskjuts till den kommunala skolan. Det är väl ett ganska hemult krav, kan man tycka. I glesbygd kan den här begränsningen vara avgörande för om en elev kan välja skola eller inte, och det är ett ganska effektivt sätt att stoppa det fria valet. Sammanfattningsvis vill jag säga till regeringen och stödpartierna: Låt den positiva utveckling som det innebär att vi nu har både kommunala och fristående skolor att välja mellan få fortsätta! Satsa på att utveckla alla skolor, oavsett huvudman, inom de områden där det finns brister i stället för att ägna en stor del av energin till att försöka svälta ut eller stoppa några av dem utan sakliga skäl! Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 11, som andra har gjort, men jag vill också lägga till reservation 18. 182 (): Jag ska försöka ta min utgångspunkt i mitt anförande i den enda reservation som har i det här betänkandet. Den utgår från vår bedömning att det saknas en fullständig analys av de samhälleliga konsekvenser som det rådande regelverket för fristående skolor har och har haft. Vi menar att det finns behov av att göra en utredning av det här som inte bara identifierar problem utan också lämnar förslag på lösningar. Det gäller till exempel kommunernas ekonomi och möjligheten att planera verksamheten, inte bara inom skolans område, utan det handlar även om vad det har för effekter på annan verksamhet. Även effekterna på statens ekonomi och verksamheter bör tas upp. Andra frågor som behöver belysas är de fristående skolornas inverkan på jämställdhet och segregation samt skoldemokrati och inflytande. I det här sammanhanget vill jag yrka bifall till reservation nr 4 jag hoppas att jag gör rätt nu i detta betänkande. Jag ska ge några beskrivningar av konsekvenser som jag menar har uppstått på grund av det gällande regelverket för fristående skolor och hur de här reglerna har tillämpats. Det finns fler frågor som kan diskuteras, men jag ska ta upp några frågor. Jag menar att det övergripande kommunala ansvaret för att erbjuda alla barn och ungdomar en god utbildning måste tydliggöras. En kommun ska i alla lägen kunna erbjuda elever plats i sina skolor, till skillnad från en fristående skola som kan optimera sin skolorganisation. Inflyttningar, elevökningar, fristående skolor som inte startar sin verksamhet eller fristående skolor som upphör medför att kommunen ska ha en beredskap och en överkapacitet som troligen medför högre kostnader per elev. Det är kanske en sak man ska titta på. För mig är det självklart att kommunen borde ha möjlighet att fatta det avgörande beslutet vid godkännande av en ny fristående skola. Det skulle alltså innebära att för att ska kunna godkänna en fristående skola som bidragsberättigad ska kommunen i fråga ha tillstyrkt ett sådant beslut. Jag tror också att det är viktigt att kommunen ska ha möjlighet att bedöma kvalitet i all skolverksamhet som erbjuds barn och ungdomar i kommunen och som finansieras med offentliga medel. Jag menar att den kommunala uppföljningen och utvärderingen av fristående skolor borde stärkas. En kommun skulle vara skyldig att inkludera fristående skolor i den uppföljning och utvärdering som kommunen gör av sina egna skolor. Det skulle innebära att kommunen måste ha insyn i verksamheten hos en fristående skola som får offentligt bidrag. Det skulle också innebära att den fristående skolan skulle vara skyldig att delta i kommunens uppföljning och utvärdering. Jag vill bara säga att jag använder fristående skolor som begrepp till dess vi eventuellt har ändrat till något annat. En annan sak som tog upp var den intressanta diskussion som vi har haft . I läroplanerna, både för det obligatoriska skolväsendet och för gymnasieskolan, anges att undervisningen i skolan ska vara icke-konfessionell. Och att undervisningen inte ska ta ställning för en viss trosuppfattning utan i stället uppmuntra till eget kritiskt sökande efter kunskap och ge stöd i skapandet av en egen världsbild är grundläggande i en demokrati. Jag tror att vi allihop ställer upp på det. Jag har fortfarande svårt att hantera den här frågan när vi säger att vi ska ha en icke-konfessionell undervisning och ska lämna offentliga medel till fristående skolor som drivs på konfessionell grund. Men jag tycker att det vore intressant att titta djupare på det här, hur det förhåller sig. Sedan ska jag avslutningsvis, herr talman, säga att idén om en demokratisk skola som mötesplats för elever med olika social och kulturell bakgrund är en hörnsten i politik. Vi vill därför utveckla och förbättra den kommunala skolan. Av den anledningen har vi också varit kritiska vi har ofta varit ganska ensamma i kritiken till den expansion av de fristående skolor som har skett. Vi har i en rad motioner föreslagit förändrade regler som, utifrån vårt perspektiv, har syftat till att skapa mer rättvisa villkor mellan kommunala och fristående skolor. Vad vi har lyft fram i den reservation vi har är alltså vår bedömning att det behövs en ganska bred översyn av samhälleliga konsekvenser på det här området. Det är därför jag har yrkat bifall till den. 183 () replik: Jag ska försöka förklara för min kamrat, , hur det kan gå till när man är verksam i en konfessionell skola som man uppmuntrar kritiskt tänkande och demokratiska grundläggande attityder. Det är precis samma sak som att befinna sig i skolan som lärare och vara medlem i eller . Att jag är medlem i betyder inte alls att jag använder min undervisningstimme till att värva medlemmar till mitt parti. Jag berättar för eleverna och diskuterar med eleverna om olika partier och om min politiska tro, men jag använder mig inte av den fördel jag har som lärare för att förstärka min organisation. Precis på samma sätt kan en troende människa i en konfessionell skola berätta om att han eller hon är katolik, men han respekterar protestantismen och kan beskriva islam och livsuppfattningar som grundar sig på ateistiska bilder av livet. Det är helt möjligt. Det viktigaste är att det är nödvändigt. Vi som lärare får inte gömma oss bakom en falsk mask av objektivitet. Vi har våra övertygelser. Vi har våra trosuppfattningar, eller vi är ateister. Det ska vi bekänna inför barnen. Att ljuga för barnen, att låtsas att man är ett slags docka utan tro är direkt destruktivt. 184 () replik: Jag är helt överens med mycket av det som säger. Det är det sista; man ska inte ljuga eller förställa sig inför barn. Det är bland det sämsta man kan göra. Det vet jag mycket väl efter en lång yrkeserfarenhet. Jag har aldrig heller skämts för att presentera vad jag tycker i en mängd olika saker. Jag tror att det är viktigt att man som lärare vågar göra det i sin profession. Det jag försökte problematisera var egentligen någonting helt annat. Jag menar att vi kanske borde titta djupare på det. Jag försöker anlägga en ganska ödmjuk inställning i den här debatten för att föra den framåt. Jag är ibland lite trött på att vi står och slänger de stenhårda argumenten i huvudet på varandra. Jag tror att vi alla är överens om att undervisningen i skolan ska vara icke-konfessionell. Jag tycker att det är lite grann det jag pratar om. Det är en grundbult i den svenska skolan. säger vi, ibland med hänvisning till en del internationella överenskommelser, att vi ska uppmuntra fristående skolor som drivs på konfessionell grund och också ge offentliga medel till dem. Jag har svårt att få det att gå ihop. Jag har en konkret fråga. Delar uppfattningen att en grundläggande punkt i det svenska obligatoriska skolväsendet är att undervisningen i skolan ska vara icke-konfessionell? 185 () replik: Om jag säger som jag redan har gjort under mitt anförande, att skolorna oavsett om de är konfessionella eller inte absolut inte får bedriva religiös indoktrinering säger jag precis vad du säger med andra ord. Men att erkänna att man tror på någonting och beskriver den trosuppfattningen är en helt annan sak. Jag vill också påminna om påvens begravning. Man kan säkert kritisera den döde påven för väldigt mycket, men man kan absolut inte förneka att hans gärning har varit mycket viktig för demokratiseringen av det kommunistiska . När man ser vilken kärlek väldigt många människor och unga människor bär på till den här gamle mannen är det lite svårt att helt säga ifrån. Det kanske finns något mycket värdefullt i dessa människors upplevelser. Vad är det som ger den utomstående, den som inte delar denna kärlek, den som inte delar denna entusiasm, rätt att se ned på detta hav av kärlek? 186 () replik: Jag ska inte kommentera påvens begravning. Däremot vet vi att han är död. Jag konstaterar att säger att icke-konfessionell undervisning är okej. Jag tycker att man i skolan ska kunna presentera olika trosuppfattningar utifrån sina grundläggande värderingar och sin syn och utifrån den professionalitet man äger som lärare kunna föra dialogen utan att för den skull direkt påverka eleverna till att bli folkpartister, vänsterpartister eller muslimer eller något annat. Det tror jag att man klarar av inom professionen. Men jag har svårt att greppa vad det är som hindrar att man kan göra det inom den existerande icke-konfessionella skolan. Det måste ju finnas en anledning att man väljer att skapa en skola med en konfessionell grund. Det måste finnas en anledning till det. Det är det jag skulle vilja att man fick titta lite mer och lite djupare på. 187 () replik: Jag ska först säga att det var reservation 19 som jag ville yrka bifall till. Jag råkade säga fel, och det behöver komma in i protokollet att det var den det handlade om. Värdeneutralitet finns inte, . Det kan vi tala om hur mycket vi vill, men varje person har en uttalad åskådning, en livsåskådning, antingen den har en religiös bakgrund eller inte. talar vi om den dolda läroplanen i den vanliga skolan. , vill jag säga, är den inte särskilt dold. Jag minns hur mina lärarkompisar gick med stora Mao-märken och var väldigt uttalade med sin kommunistiska inriktning. Det var i den vanliga skolan. Så att tala om att det finns någonting som är värdeneutralt kan vi glömma. Frågan är vad är så rädd för. Och vad vill han ska göras mer? Jag skulle förstå det här om det var en nyhet, att vi inte hade haft några sådana här skolor förut, men har vi haft dem i en massa år, och en massa saker har gjorts, som jag talade om i min inledning. Till och med har fått ett särskilt uppdrag, trots att de har granskat och granskat och ägnat av sin granskningsverksamhet åt just de här skolorna, varit där dagar, veckor i ända, pratat med elever, pratat med lärare och deras slutsats är att skolornas verksamhet inte strider mot de allmänna mål och den värdegrund som gäller för all utbildning inom det offentliga skolväsendet. Vad behövs mer? 188 () replik: Nej, värdeneutralitet finns inte. Jag tror att det samtal som jag och hade här också tyder på det. Naturligtvis har man utifrån sina erfarenheter och sina övertygelser värderingar i olika frågor. Jag försöker att tydliggöra att utifrån den professionalism jag eller du har som lärare kan vi ge eleverna en möjlighet att fatta beslut. Sedan har vi de grundläggande värderingar som vi har pratat om utifrån värdegrund och sådant som vi har diskuterat . Jag tror inte att använder nära nog av sina resurser för att granska de fristående skolor som drivs på konfessionell grund. Jag kan ställa en fråga för att jag ska förstå det hela lite bättre. Vad är anledningen till att man vill starta en fristående skola på konfessionell grund för att sedan bedriva en undervisning som ska vara icke-konfessionell? 189 () replik: Det är uppenbart så att har ägnat alla sina resurser tidigare åt just de konfessionella skolorna fristående över huvud taget men mest de konfessionella. Man kan gå tillbaka och titta i deras verksamhetsplaner. Då ser man det. har de fått nya uppdrag av regeringen. Äntligen ska alla skolor granskas, och det ska göras . Det är ett väldigt bra beslut, tycker jag. Jag undrar hur många konfessionella skolor som har besökt. Har du besökt någon konfessionell skola? Då tror jag att den här rädslan skulle försvinna lite grann. Det är inte så att det står en massa predikanter i de här klassrummen och försöker missionera och pådyvla eleverna en viss trosuppfattning. Men man har sin bakgrund. Man vill betona, till exempel att man tar sin etiska utgångspunkt i kristendomen, i judendomen eller i islam i vissa förekommande fall. Det har man rätt att göra enligt svensk skollag. Det är inte så att alla lärare i en arabisk skola är muslimer till exempel eller i en tillhör någon frikyrkorörelse eller något sådant. Det finns alldeles vanliga människor som fungerar som lärare i de här skolorna. Det är framför allt inte bara föräldrar som tillhör samma trosriktning som väljer de här skolorna. Det är ett väldigt brett spektrum. Man gör det av olika anledningar. Man kanske tycker att det är en lugnare miljö. Det kanske är en tryggare miljö eller man kanske tycker att det är bra att man ägnar sig lite mer åt värdegrundsfrågor i de skolorna. Jag vill uppmuntra till det. 190 () replik: Ja, jag har besökt ett antal fristående skolor som drivs på konfessionell grund. Jag har diskuterat med dem ungefär på det sätt som vi diskuterar här och . När det gäller frågan om att alla skolor ska granskas kan jag instämma i synpunkter att det är bra. Det är naturligtvis bra i det styrsystem vi har för den svenska skolan att vi har olika system för att följa upp och granska kvaliteten. Självklart ska vi göra det. Jag är nästan säker på att jag inte delar uppfattning att de här skolorna inte verkar segregerande och förhindrar det som jag säger är viktigt, nämligen att den offentliga obligatoriska skolan i skapar mötesplats för en mängd olika elever med bred och olika bakgrund. Vi ska ha en skola som ska verka i ett mångkulturellt samhälle. Därför tror jag att det mänskliga mötet mellan elever och barn med erfarenheter från olika kulturer är viktigt att skapa. 191 () replik: vill belysa allt gällande konfessionella friskolor utom kunskapsresultat och trivsel. Han har över huvud taget inget elevperspektiv i det han vill granska utan enbart ett system- och överhetsperspektiv. Det är systemen som ska värnas inte elevernas möjlighet till en god skolgång. Få skolor är så granskade som de kristna friskolorna. Man har inte funnit några värdegrundsproblem. Det finns skolor där det har förekommit kränkningar, värdegrundsproblem, lydnadstvång och problem för barn med särskilda behov dessutom . Jag tänker då till exempel på den kommunala skolan i . Där förekom allt det som försöker pådyvla konfessionella friskolor. Där användes offentliga medel på just det sätt som vill ta avstånd från i sitt särskilda yttrande på s. 33 i dagens betänkande. Vilka generella åtgärder föranleder det att nu kräva vad gäller mindre kommunala skolor i glesbygd? Ska de stoppas? Ska de särgranskas? Ska vi kräva redovisningar? Jag har inte hört något som helst sådant förslag. Det är alldeles uppenbart, precis som själv säger, att han inte förstår varför konfessionella kristna friskolor behövs. Därom är vi alldeles överens. Det är knappast heller poängen med dem. Poängen är att föräldrarna förstår och att skolorna efterfrågas. vill alltså överpröva det behov som barn och föräldrar själva ser. Det är ett tydligt överhetsperspektiv. Det vilar inte på saklig grund. Det bör fullkomligt avvisas. 192 () replik: Jag inledde med att prata om att jag menade att det fanns ett behov av att göra en översyn av samhälleliga konsekvenser, som vi har i vår reservation, för det regelverk vi har för de fristående skolorna. Jag var inte enbart problemfixerad, om du lyssnade på vad jag sade. Jag hävdade också att man måste se på vad som händer i skolan. Jag nämnde sådant som jämställdhet, segregation, skoldemokrati och inflytande. Du har en hyfsat förutfattad mening. Om jag säger att man ska titta på de sakerna utgår du ifrån att jag med automatik har tagit ställning i frågan. Jag har försökt att vara seriös när jag har lyft fram behovet av en översyn. En översyn kan naturligtvis mycket väl visa på erfarenheter och konsekvenser där du kanske skulle säga: Vad var det vi sade? Eller: Det var roligt att få veta det också. Vi måste våga granska det som händer och har hänt. Under den föregående debatten om gymnasieskolan var det en ganska stor jeremiad över hur eländigt tillståndet var. Jag tror inte att tillståndet är så eländigt som det beskrevs i den debatten. Jag tror inte heller att all lycka som ibland påstås komma genom de fristående skolorna kommer ur det regelverk som finns. 193 () replik: Jag tror att kan lyckas sälja in sig själv som ganska många olika saker i politiken men knappast som att han inte skulle vara en särdeles problemorienterad politiker vad gäller de konfessionella friskolorna. Han försöker säga att jag har en förutfattad mening om vad han tycker att granskningen ska visa. Låt mig därför citera vad själv skriver på s. 33 i dagens betänkande, eftersom han själv uppenbarligen har glömt, förnekat, förträngt och backat från det han skriver.