prot · GS0976 · 2005-02-15 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2004/05:366 Till Interpellation 2004/05:366 av () om sexklubbars könsdiskriminerande reklam Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. 3 § Svar på interpellationerna 2004/05:349, 355 och 365 om och relationerna med 1 Utrikesminister (): har frågat mig hur jag avser verka för att EU:s beslut att normalisera relationerna till inte ska permanentas om de kubanska myndigheterna inte genomför reella och genomgripande åtgärder på människorättsområdet samt hur jag avser verka för att oppositionen ska kunna delta vid olika evenemang som äger rum på svenska ambassaden i . har frågat mig varför bytt Kubapolitik och om vi kommer att bjuda in representanter för demokratirörelsen på på nationaldag. har även frågat mig varför jag inte lyssnat på de politiska ledare i som har erfarenhet av att arbeta för demokrati under kommunistiska regimer och på vilket sätt jag avser att stödja demokratiaktivisternas arbete på . har ställt flera frågor som handlar om hur vi på olika sätt ska kunna upprätthålla kontakter med den kubanska oppositionen. har även frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att och EU ska bidra till utvecklingen av ett demokratiskt och fritt . Jag väljer att besvara interpellationerna i ett sammanhang. Låt mig inledningsvis understryka att EU:s och Kubapolitik ligger fast. Vi verkar fortsatt enat för att främja målen definierade i EU:s gemensamma ståndpunkt ; såsom att främja en process för fredlig övergång till pluralistisk demokrati och respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt en hållbar ekonomisk återhämtning och en förbättring av det kubanska folkets levnadsstandard. Det är viktigt att en dialog kan föras med hela det kubanska samhället. EU har därför diskuterat hur den kritiska dialogen mellan EU och de kubanska myndigheterna i ska kunna återupptas. Vi är alla överens om att kontakterna med den demokratiska oppositionen absolut inte får avbrytas. Tvärtom ska denna dialog breddas och fördjupas. Mot den bakgrunden fattade EU beslutet om att temporärt, , häva de så kallade juniåtgärderna. Dessa innebar inbjudan av dissidenter till nationaldagsmottagningar samt begränsning av högnivåbesök och EU-deltagande i kulturella evenemang. I samband med upphävandet kom EU överens om att man enbart ska bjuda in företrädare för den diplomatiska kåren och landsmän vid firande av respektive lands nationaldag. EU kommer att se över sitt agerande, i ljuset av utvecklingen på områdena demokrati och mänskliga rättigheter, innan juli . Låt mig erinra om att samtliga nya medlemsstater, varav flera har erfarenhet av kommunistiska regimer, har deltagit i EU:s beslut. är representerat i med syftet att främja en fredlig övergång till demokrati. Under det senaste årets frysning av förbindelserna har våra möjligheter att påverka regimen kraftigt begränsats. Jag vill framhålla att ambassaden har och kommer att fortsätta ha nära kontakt med representanter för den kubanska demokratirörelsen, vid sidan av de mer formella nationaldagsmottagningarna. Regeringen har ett starkt engagemang för att främja de mänskliga rättigheterna på och för att bidra till en fredlig övergång till ett demokratiskt samhälle. Vi stöder det civila samhället genom kontakter med och stöd till de aktörer som verkar för demokrati. Vi bistår även de svenska organisationer som verkar för demokrati på . Då som framställt interpellation 2004/05:355 anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 2 i (m): För lite läste jag en artikel som avslutades på ungefär följande sätt: Om de här raderna når offentligheten är det för att författaren har undkommit fängelsevakternas övervakning och för att någon annan har vågat bryta mot lagen för att få dem publicerade utomlands. Artikeln var utsmugglad ur ett fängelse på , och artikelförfattaren var en av de 79 dissidenter ur den demokratiska kubanska demokratirörelsen som fängslats därför att de arbetat för politiska förändringar, yttrandefrihet och demokrati. De här dissidenterna dömdes efter summariska rättegångar till fängelsestraff på . I den text som smugglades ut ur det kubanska fängelset skriver artikelförfattaren om hur diktator har gjort allt för att kommunismen ska dominera världen. För dissidenterna är alla politiska och diplomatiska kontakter med fullständigt uteslutna, som aldrig hade ett ord av fördömande av Lenins, och Maos brott, som stödde invasion av och som var tyst under invasion av . Han kan aldrig bli en garant för frihet och demokrati. I samband med massarresteringarna på oliktänkande införde EU ett antal åtgärder, som ska ses över. Det är det som vi ska diskutera , eller uttryckt som i : EU-ländernas ambassader i kommer att utforma sina gästlistor i enlighet med den kubanska regimens önskningar. Trots upprepade larmrapporter från Amnesty och andra människorättsgrupper och stor tveksamhet från bland annat holländare, tjecker och polacker vill nu och EU normalisera förbindelserna med . Jag tycker att frågan är berättigad: Varför går man envåldshärskaren till mötes och vänder dissidenterna ryggen? Men det handlar inte bara om ett EU-beslut, herr talman, utan det handlar också om agerande. Därför skulle jag vilja fråga vad detta agerande var och vad den gjorde när den politik tog form som leder till att företrädarna för diktatur får plats under kristallkronorna. Hur ska vi förklara för de fängslade demokratikämparna att den tillsammans med andra ministärer har tilldelat en positiv särbehandling av en regim som torterar och fängslar sina egna medborgare? Vad är det för spel som har pågått ? efter införandet vill EU nu igen ändra position. Jag tycker att det är beklagligt. Jag tycker också att det sätt på vilket beslutet har vuxit fram är beklagligt. Jag undrar: Nästa gång vi riksdagsledamöter åker till , kommer vi att få hjälp att liksom tidigare få träffa dissidenter på vår egen ambassad i ? 3 (): Jag ska be att få tacka för att utrikesministern har svarat på interpellation. är på resa med statsrådet , så hon kan inte ta emot svaret. Det är min lott. Det framgår att riksdagsledamöter är något mera utbytbara än statsråd. Därför får jag försöka tänka mig in i tankar. Utrikesministern säger att svensk Kubapolitik ligger fast. Det är något förvånande med tanke på att vi precis har ändrat på våra åtgärder. När diktaturen 2003 fängslade ett antal fritänkare sade och EU ifrån. Vi krävde frigivning av demokratikämparna och vidtog ett antal åtgärder för att begränsa kontakterna. upphäver vi de åtgärderna för att och hans regim ogillar dem. Vi ska sluta bjuda in folket till svenska ambassaden på vår nationaldag och i stället bjuda in diplomater. Ska det vara diktaturens diplomater? Jag förmodar det. Om inte det är en ändrad politik, vad är det då? kallade det med ett träffande uttryck för diplomatisk apartheid. Det är det står för nu tydligen. säger så här i en artikel som är återgiven i : Jag har svårt att tänka mig ett bättre sätt för EU att vanhedra de nobla idealen frihet, jämlikhet och mänskliga rättigheter som unionen omfattar. För att försvara europeiska företags vinster, kommer unionen att sluta att bjuda in fritänkande människor till sina ambassader och kommer att dra slutsatser om vilka dessa är utifrån ansiktstuttrycken hos diktatorn och hans bundsförvanter. Det är svårt att tänka sig en mera skamlig överenskommelse. Det sammanfattar mina känslor ganska bra. säger statsrådet att kontakterna med den demokratiska oppositionen absolut inte får avbrytas. Har ni fått lov av att fortsätta ha sådana kontakter? Vad säger EU:s utrikesministrar om kräver att även de kontakterna ska avbrytas? Ska vi backa ett steg till då? Utrikesministern säger att EU ska se över sitt agerande i ljuset av utvecklingen innan juli 2005. Det menas väl , förmodar jag. Vad betyder det? Betyder det att vissa krav ska vara uppfyllda för att vi inte ska återuppta juniåtgärderna? Den nya politiken ska ju ge större möjligheter att påverka, enligt utrikesministern. Vad säger demokratiska opposition om detta? Det framgick inte vid sammanträde om man hade fått några kommentarer från demokratiska opposition. Man kunde möjligen tolka utrikesministerns uttalande så att den demokratiska oppositionen tyckte att det var bra att man skulle få andra möjligheter till dialog. Är det så? Har demokratiska opposition godkänt de här åtgärderna? I så fall kommer saken naturligtvis i ett annat läge. När det gällde var ju , i stor enighet, noga med att hålla kontakt med den demokratiska oppositionen och inte bara med de odemokratiska ledarna. är frågan: Har EU fått garantier för att vi kan tala med oppositionen? Har oppositionen sagt något positivt om den här förändrade politiken? 4 (): Tack för svaret, utrikesministern. Det är ett svar som väcker fler frågor än det ger svar. Jag håller med när det gäller detta att understryka att EU:s och Kubapolitik ligger fast. Svaret går helt på tvärs mot det. EU:s beslut verkar uppenbart märkligt, i alla fall så som beskriver det i svaret. EU vet tydligen hur man tar upp den kritiska dialogen med regimen men inte hur man ska bredda och fördjupa dialogen med oppositionen. Hur ska man göra det? Kan inte utrikesministern svara på den frågan är det uppenbarligen ett spel för gallerierna. Det är inte en fördjupning att återgå till den typen av kontakter man hade innan man breddade och fördjupade kontakterna förra gången. Det innebär, som jag ser det, en försvagning av kontakterna med oppositionen om det är så att utrikesministern inte vet hur man ska göra i praktiken. Det är tydligt att det handlar om att EU går med på att använder de fängslade dissidenterna mot den demokratiska politiska oppositionen i landet. sade utrikesutskottet så här i sitt övervägande: Relationerna på hög diplomatisk nivå skall skäras ned, relationerna till representanter för demokratirörelsen utökas och arbetet skall inledas för att revidera den gemensamma position som styrt relationerna till . Utskottet menar att detta är en välkommen förändring i EU:s hållning. Det var beslutet i riksdag. sade också i utrikesdebatten att det tidigare beslutet inte hade gett någon effekt. Socialdemokraterna, och i synnerhet , visar återigen prov på tillkortakommanden och en uppenbar okunskap om dem som beslutet rör. Jag har protokollet från riksdagsdebatten . Där säger så här: Det är tvärtom så att just att bara använda sig av gester och ord är det som vi måste komma bort från. Vi måste vara beredda att vidta handlingar som kan tyckas inopportuna . Men om ambitionen är att åstadkomma resultat, att faktiskt göra en förändring, måste man vara beredd att göra även det och frångå de tomma orden och de tomma gesterna. Det är en skymf mot de oppositionella på att säga att det är tomma ord och tomma gester. Demokratirörelsen har inte tystnat. Möjligtvis är det så att omvärldens stöd tystnar alltmer, och det visar ju det här beslutet från EU . var en namninsamling som syftade till en folkomröstning på fem områden, precis det som är demokratins grund. Man samlade in så många namnunderskrifter. Det nationella dialogprogrammet är också ett dokument som målar upp hur ett demokratiskt samhälle skulle kunna se ut. Där finns idéer inom en mängd olika samhällsområden. Jag har suttit ned med dessa oppositionella på . Jag har suttit ned med de fängslades familjer. Jag har sett hur de trakasseras i samhällena. De har blivit arbetslösa eller tilldelats arbeten som kräver mycket lägre utbildning än vad de har. Att utrikesministern i riksdag kan säga att det är tomma ord och gester ser jag som en stor skymf mot dem. Jag vill ha svar på de frågor som jag har ställt till utrikesministern i interpellationen. Jag ser fram emot de svaren. 5 (): Tack för svaret. Jag och de andra debattörerna hör uppenbarligen lite olika. Jag är socialdemokrat. Jag är stolt över de internationalistiska värderingar som vi socialdemokrater har stått för och våra demokratiska socialistiska värderingar. Jag har växt upp med dem, och jag har alltid stått för dem. I interpellation finns det en fråga av retorisk karaktär som låter ungefär så här: Ska nu Socialdemokraterna återgå till sin Castrovänliga politik och sin Castrovänliga linje? Jag uppfattar inte riktigt den linje som vi har fört tidigare som Castrovänlig. Jag vet att bland annat besökte . Jag vet att 2 000 kubaner som inte gillar regimen sökte sig till 1994 just på grund av respekten för den här så kallat Castrovänliga linjen. Jag har också träffat dem, så jag vet precis vad jag pratar om. De tyckte att de insatser som de hade uppfattat från svensk sida gjorde till ett land som var intressant att fara till. Jag tycker att det finns en hel del missförstånd i debatten om från apologeterna för den kubanska regimen men också från motståndare. Man likställer och . Ingenting kan vara mer felaktigt. Det finns miljontals kubaner, och de heter inte allihop, och de tänker inte som allihop heller. Det finns betydande skiktningar på . Det finns ingen anledning att jämställa de begreppen. Man kan fundera på hur den andra politiken skulle vara, det vill säga den som inte var vår politik. I vår politik, som jag hör den, är vi klara över att är en diktatur, att det är dåligt beställt med de mänskliga rättigheterna och att ekonomin inte alls är skött på ett sådant bra sätt som man skulle kunna vänta sig. Vad gör man då? Man kan ju dra till med sanktioner, embargon och bojkott. Det har försiggått mot med mycket liten framgång. Man måste ha ett lite längre perspektiv för den utrikespolitik som bedrivs. Den kan inte bara vara kortsiktig, utan det måste finnas ett längre perspektiv om man ska kunna bidra till en demokratisk utveckling på . Man brukar ibland tala om den amerikanska hårda utrikespolitiken som skulle komma och den mjuka europeiska som skulle komma . I så fall är det väldigt intressant. Det är nio av de mest framträdande marsianerna som har misslyckats grovt i sin politik. Jag kan räkna upp namnen på dem om någon vill, men det kan alla andra också. bojkott har man inte alls lyckats få in någon demokrati på . Man har inte störtat regeringen. Man har däremot lyckats ge den kubanska regeringen en större auktoritet än den hade tidigare. Jag hörde inte, i vad utrikesministern sade, varken någon speciellt mjuk attityd mot den kubanska regimen eller någon undfallenhet. Jag tycker att det här är lite dåligt. Det påminner lite om en gammal klassisk amerikansk debatt där anklagade för att vara soft on communism. Det var svammel den gången också. 6 Utrikesminister (): Jag är i och för sig inte förvånad över att det kan finnas tveksamheter kring den förändring i engagemanget på som EU-beslutet innebär. Det var naturligtvis också en djup diskussion inom EU-länderna, och det fanns stor tveksamhet från många av oss om detta var rätt åtgärd att vidta . Det var också skälet till att vi enades kring det här. Vi var inte nöjda med vad vi hade uppnått med det tidigare beslutet. Vi måste pröva någonting nytt, och vi utvärderar det för att se effekterna av det. Det finns en stor enighet inom EU om Kubapolitiken, och det vi måste göra är naturligtvis att hitta mera effektiva metoder för att påverka den kubanska regimen och också hitta bättre och utökade metoder för att stödja oppositionen på . Det är inte fråga om, , att vi vänder dissidenterna ryggen det är tvärtom. Beslutet innebär att vi måste fortsätta utveckla det stöd som vi ger till demokratirörelsen på . Vi måste bredda och fördjupa det. vill veta på vilket sätt vi ska göra det. Jag vill inte gå in på det. Exakt hur vi gör det är faktiskt ingenting som vi redovisar, men vi har ett demokratistöd till dem som engagerar sig för utvecklingen på . Bara avsätter i stöd till olika svenska och internationella organisationer kyrkliga, fackliga och demokratiska som arbetar på på olika sätt. Vi försöker uppmuntra till att få in mera projektförslag från det svenska samhället, och viss ökning har skett, inte minst med de två nya aktörer, Erikshjälpen och , som vi har fått . Jag vet till exempel att organisation, Silc, har olika projekt som man bedriver på . Men jag noterar med beklagan att vi inte har fått in några nya ansökningar för att kunna ge ytterligare stöd. Det behövs flera projekt och flera som vill engagera sig, och det finns ekonomiskt och annat stöd att ge till dem som gör det. Det är det som är avsikten: att bredda och fördjupa engagemanget, inte minst från svensk sida men förhoppningsvis från alla EU-ländernas sida. Det är inte så, , att det nu är representanter som ska stå under kristallkronorna. Beslutet innebär att man kommer att bjuda in sina landsmän och diplomatiska kåren. Det är för att markera att det här med nationalmottagningen är en tom gest om man bara bjuder in dissidenter men sedan inte kan göra något mera verkningsfullt. Det är därför vi måste hitta nya metoder. Vi kan inte nöja oss med den typen av synbara demonstrativa åtgärder, utan vi måste utveckla vårt betydligt djupare och bredare engagemang i demokratirörelsen. Självklart har vi inte bett om lov att få göra detta. Tvärtom: Det här är säkerligen något som inte alls uppskattas av regimen, det vill säga att vi i stället för att ha det öppna opponerandet genom att inbjuda dissidenterna utvecklar och fördjupar vårt engagemang och stödet till dem. ställde frågan om detta har godkänts av oppositionen på . Det har kommit lite olika reaktioner från oppositionen. Jag tror att det avgörande är att vi visar att det europeiska stödet till dissidenterna faktiskt innebär förbättrade möjligheter för dem att arbeta. Det är därför det är viktigt med den utvärdering som sker . Jag tackar för en utomordentlig sammanfattning av vad den svenska socialdemokratiska politiken för är. Den går långt tillbaka i historien, och den är väldigt förpliktande för framtiden. Jag är övertygad om att den politiken kommer att ge resultat. 7 i (m): Jag tyckte att det var viktigt att väcka den här interpellationen just för att jag är lite oroad över en del tendenser jag ser i EU. Jag ser också en del tendenser av undfallenhet när man behöver diskutera demokrati och mänskliga fri- och rättigheter. är ju inte den enda diktatur som EU har att hantera. Är det så här vi nu också ska börja agera med och en del andra så är det ganska legitimt att väcka en del frågor. Det gäller också bristen att vi inte har diskuterat det här i kammaren eller på några andra sätt. Helt plötsligt, som en A-punkt inom EU, kommer en snabb förändring till stånd där många länder uttrycker tveksamhet det berättade också utrikesministern för oss här. Det har gått man införde juniåtgärderna som en följd av att man gjorde massarresteringar. vill man redan se över detta, och jag har därför ställt frågor till utrikesministern, som jag inte tycker att jag fått svar på. Hur kommer man att verka för att EU:s beslut om att normalisera relationerna till inte kommer att permanentas om de kubanska myndigheterna inte genomför reella och genomgripande åtgärder på människorättsområdet, såsom att släppa politiska fångar fria? Var har utrikesministern varit i den här debatten i EU? Vad har man ställt upp för krav? Är det att frige samtliga dissidenter, eller gäller det några speciella? Hur har man agerat för att ställa upp kraven för att också kunna mäta om envåldshärskaren och diktatorn , , helt plötsligt skulle komma på demokratiska och frihetliga tankegångar? Jag har själv sagt att jag tror att det innefattar ett stort mått av önsketänkande att tro att man kan komma någonvart, men jag har respekt för viljan att försöka åstadkomma något. Jag är dock väldigt orolig för de signaler som man faktiskt sänder med detta, för det finns inga tydliga definitioner, vad jag kan se, av vad och regim nu måste leva upp till. är jag väldigt orolig för det som skulle kunna vara mer effektiva metoder, som utrikesministern nu säger att hon inte vill gå in på. Jag tror att det är oerhört viktigt att vara tydlig och säga att härifrån, från hela riksdag, kan vi mycket väl öka engagemanget och också säga det: Självklart ska vi från sida, när riksdagsledamöter kommer till , hjälpa till att ordna möten med vem man än vill träffa. Vi måste kunna fortsätta få den servicen att vi kan träffa dissidenter och för den delen också umgås under kristallkronorna med företrädare för regimen, om det skulle vara nödvändigt. Det är de här svaren jag vill ha för att visa att fortfarande har ett engagemang i demokratifrågorna och inte lämnar dissidenterna på åt sitt öde. Jag fick heller inte svar på frågan hur det kommer sig att är ett av de länder som ändå har uppfattats ha varit goda vänner till i den här delen. Det ryktas att har fått vissa favörer jämfört med en del andra EU-länder. Därför skulle jag vilja veta: Vad har utrikesministern gjort ? Har haft något speciellt engagemang? Vad har man ställt upp för kriterier? Jag beklagar att EU har tagit det här beslutet. Det binder , och det är väldigt otydligt om man i så fall skulle återgå till de tidigare åtgärder som utrikesministern säger har visat sig helt värdelösa. Jag tror inte att de var det. Jag tror att de var väldigt viktiga för dissidenterna. Det visade också att EU står stark på den här sidan och att man faktiskt inte accepterar massavrättningar. Och inte bara det: På torteras och dödas meningsmotståndare till regimen. Här måste EU vara oerhört tydligt, och jag ser tyvärr att det här är ett steg i fel riktning. Jag hoppas att jag har fel, men jag kommer att fortsätta ha mina tvivel. 8 (): Det är naturligtvis positivt att det här beslutet har fattats under stor tveksamhet, därför att alla inser ju att det kan ge helt fel signaler. Om man först kräver någonting och vidtar vissa sanktioner och sedan inte får något tillmötesgående men ändå tar bort sanktionerna är det klart att det kan uppfattas som till exempel säger, nämligen att det är rena självmordspolitiken för EU att knyta an till sämsta politiska traditioner vars minsta gemensamma nämnare är idén att ondskan måste erbjudas eftergifter. säger utrikesministern att det här ska utvärderas , , men hon vill inte gå in på vad det är för motprestationer som ska komma för att vi inte ska återuppta de här sanktionerna. Nej, det kan jag förstå som en försiktighetsåtgärd, eftersom i varje fall vi här i riksdag jag är säker på att det är så i många andra parlament i också kommer att ställa frågor : Vad har ni nu uppnått med den här mera eftergiftsbetonade politiken? Utrikesministern säger också att reaktionerna från oppositionen på var blandade. Det finns tydligen en del som har tyckt att det här var en bra linje. Det vore intressant att få exempel på vilka det är, i varje fall under hand, för något sådant har inte vi lyckats uppfatta. Jag hoppas att jag tolkar utrikesministern rätt, att kontakterna ska fortsätta och att det inte blir så att regimen ser det här som en framgång och sedan kräver att vi backar ytterligare. Kontakterna med oppositionen ska fortsätta och vi kräver resultat . Vi kommer att följa det och naturligtvis ställa krav på att det redovisas vilka resultat eftergifterna har lett till. Jag uppfattar också att utrikesministern säger att inga företrädare för kommer att inbjudas på nationaldag. Det var ju för väl. Det var lite oklart i svaret. Diplomatiska kåren kan ju vara lite av varje. Till vill jag säga att det är bra om många socialdemokrater tar avstånd från regimen på . Det är inte så att någon av oss likställer med , tvärtom. Det är det som är felet, att är en sak och det kubanska folket en helt annan, men han får tala för folket i kraft av sin diktatur. Jag undrar möjligen om har hört talas om . Han är ju inte i politikens första linje , men han har onekligen utgjutit en del hyllningar över då han var aktiv i politiken. Vi får väl hoppas att det nu anses tillhöra ett passerat stadium för socialdemokratin.