prot · GS0959 · 2005-01-18 00:00:00 — Alla parter har ett ansvar, alla parter bör se vinsterna med den här trafiken och alla parter borde anstränga sig för att nå positiva resultat. Men som sagt: Frågan är akut. Avtalet går ut . Trots detta uttalar ledningen för Rikstrafiken att man har för avsikt att avsluta sitt engagemang. Jag vill därför ställa samma fråga till statsrådet nu som jag gjorde : Vilka ägardirektiv har regeringen gett eller kommer regeringen att ge för att Uventrafiken ska bestå? Formuleringen i interpellationssvaret är något vag. Man utgår ifrån att Rikstrafiken tar sitt ansvar. Jag skulle vilja ha ett mer belysande svar. 37 (): Det är inte första gången som trafiken utefter den så kallade Uven är uppe till diskussion, men känns den väl alltmer akut. Precis som statsrådet understryker i sitt svar är frågan ett viktigt regionalt ansvar. Det märker vi i arbetet med utvecklings- och tillväxtprogram för . Det märks också i de kommuner vars trafik, infrastruktur och utveckling är hotad. Detta är i sig en förutsättning för att få loss de som bidrar med. Jag vill instämma med statsrådet om att det är betydande satsningar som gjorts och ska göras i det expansiva . Till skillnad från interpellanten anser dock jag att Uven har större betydelse för de kommuner som ligger utefter den korsande axeln mellan universitets- och högskoleorterna via och . Det här innebär att de resande i sig är en del av den växande infrastrukturen. Uven ger en möjlighet att stärka tillväxten i kommunerna som inte ligger närmast . Dessutom är den en möjlighet att resa i nordsydlig riktning utan att passera . Jag instämmer helt med om att Uven även ska ses som en matarlinje till andra större tågsträckor. Låt mig säga något mer om den ekonomiska situationen. Visst vore det bra, som underströks av tidigare, med ett finansiellt tillskott från och , men utan tillskottet från Rikstrafiken är inte Uven möjlig över huvud taget. Till skillnad från interpellanten anser inte jag att en total konkurs för Rikstrafiken är en bra lösning vare sig för Uven eller för Bergslagspendeln, varken . Här i har vi socialdemokrater från de berörda länen ett mycket organiserat samarbete, vilket naturligtvis leder till kontakter med både och statsrådet själv. Jag vill med det här inlägget understryka att vi från samtliga län nogsamt kommer att följa frågans utveckling, och vi är naturligtvis beredda att delta i konstruktiva samtal för att finna en lösning, men de måste komma till snart. 38 (): Som statsrådet tidigare påpekade blev det ett tillskott till Rikstrafiken på 30 miljoner i den budget som kom . Jag kan säga att från sida var vi tämligen delaktiga i detta. Vi slår verkligen vakt om den här tågtrafiken, och det gör vi på alla nivåer. Jag vet att vänsterpartister i de kommuner och regioner det här berör är mycket aktiva på sina nivåer kring detta. Men det här har uppenbarligen inte räckt. Vi måste titta i budgetförhandlingarna när det gäller tilläggsbudgeten och budgetpropositionen . Det gäller att sätta i gång trafik där är jag överens med statsrådet men det är inte heller alldeles enkelt att bara lämna över ansvaret till regionerna, för tågtrafiken har blivit dyrare. Då måste man fundera över hur man ska klara ut detta. Varför har tågtrafiken blivit dyrare? Ja, där tror jag SJ:s uppdrag är en sak som vi verkligen ska fundera över i den transportpolitiska propositionen. Varför har staten en tågoperatör? Vad ska den tågoperatören ha för ägardirektiv, och vad är det staten vill med detta? Då tror jag, som jag påtalade lite , att man ska ta och titta på danska DSB, där man har trafikplikt. Man har alltså trafikeringsavtal i stället för den lösning som vi har här i , där SJ har enbart ett avkastningskrav som gör att man när man nu omförhandlar om Uven, Tåg i Bergslagen och så vidare har ständigt dyrare tågtrafik att försöka finansiera med en fördelning mellan stat och regioner. I stället kanske det vore klokt att ha en tågoperatör med allt ansvar för tågtrafik men också med en motprestation i form av trafikplikt och ett ansvar med ett årligt anslag från staten. Denna tanke borde prövas. Men om Rikstrafikens budget inte går ihop måste man ju prioritera. Där måste jag delge att vi inte har varit ense med regeringens prioritering av i det här fallet flyg framför tågtrafik. Den trafikplikt som regeringen har beslutat om kommer, om vi inte kan tillskapa mer medel i budgeten, att vara på bekostnad av tågtrafiken i de här regionerna, och det tycker inte är en klok prioritering. Jag skulle vilja avsluta det här med att säga att om vi brottas med de här bekymren och är gemensamt överens om en långsiktig ambition men kanske är lite oense om målen för att nå dit inom samarbetet, tror jag nog ändå sammantaget att vi kan ta ett större ansvar än flera av interpellanterna här som ställer statsrådet till svars utan att i sina egna budgetar på något sätt redovisa hur man bättre skulle kunna ta ansvar. Jag vill upprepa att i sin budgetmotion har lägre anslag till Rikstrafiken än det finns i den budget som , och regeringen har kommit överens om. Jag kan inte uppfatta annat än att det är ganska falskt att påstå att ni vill ta mer ansvar för den här trafiken. Var finns de pengarna? Jag tror ändå att väljarna i de här områdena ska fortsätta att samtala med företrädare för våra tre partier om de bryr sig om en långsiktig tågtrafikförsörjning i den här regionen. 39 Statsrådet (): Jag har samma besked till som i vår interpellation alldeles . Det Rikstrafiken nu tittar på när det gäller alla avtal kommer naturligtvis också att påverkas av i vilken takt avtalen löper ut. Jag är medveten om det som alla i interpellationsdebatten har understrukit, nämligen att avtalet om Uven löper ut . Avtalet med Tåg i Bergslagen löper ut . Det är klart att det också ligger med i det arbete som Rikstrafiken nu utför. Vi ska också från regeringens sida underlätta och stötta Rikstrafiken i dess svåra uppdrag genom att vara tydliga med vilka sträckor och linjer som man ska upphandla trafik på för att leva upp till den transportpolitiska propositionen. Därför är jag varken mer pessimistisk eller mer optimistisk , , än då vi diskuterade frågan senast. Det är en grannlaga balansgång. Det är svåra avtal. Jag ska själv träffa några av dem vi har slutit avtal med , nämligen de som driver Gotlandstrafiken, och resonera med dem. Det är ett av de dyraste avtalen som Rikstrafiken har. Det handlar om i en budget på . Det är ett viktigt avtal därför att har ett utsatt läge som inte går att jämföra med inland eller med någonting annat i vårt land. Men ändock, när vi nu tittar på alla avtal ska regeringen via hjälpa till att stötta Rikstrafiken så att de också känner att de har ett tydligt uppdrag när det gäller de här linjerna. Då är också det som tar upp viktigt, de diskussioner vi har med lokala och regionala företrädare. Jag välkomnar det engagemang och det eldunderstöd som det då också blir i de här frågorna. Att det finns ett brett engagemang och att det finns en stor kunskap om just Rikstrafikens roll, vilka ambitioner man har med trafikhuvudmännen och vilka synpunkter man har på hur infrastrukturen ska hänga ihop är jag väldigt glad över. Det visar också att vi har en bred samsyn på att infrastrukturen är viktig för utvecklingen och för tillväxten. Dagarna tog jag emot utredning som handlar om tågoperatörernas roll och ställning, en spännande fråga, inte minst när vi diskuterar om det ska vara möjligt att låta regioner bilda storregionala trafikhuvudmannabolag. Det har vi varit väldigt restriktiva med tidigare. Men frågan ställs på sin spets när vi nu binder ihop regionerna med varandra tack vare infrastrukturen. Hur ska då det påverka SJ:s roll? förslag ska ut på remiss, och jag tror att det också där kommer att bli en rad diskussioner som vi ska ta med oss i den transportpolitiska propositionen. Dialogen kring alla avtal som Rikstrafiken nu sluter pågår skyndsamt. Många av de frågor som vi har diskuterat här är också sådana frågor som vi kommer tillbaka till i den transportpolitiska propositionen. 40 (): Vänsterkartellens politik verkar ha gått fullständigt i stå. Är det därför som har så svårt att komma till skott i den här debatten, precis som i den förra debatten. Det är faktiskt ingen hypotes vi diskuterar . Det är ingen möjlighet utan det är en risk och ett hot som är oerhört verkligt och nära stående, precis som medgav i sitt inlägg. Priset om regeringens politik går igenom, priset om Uven hotas, kommer att betalas av dem som använder Uven men också av hela regionen och av landet på som kommer att få svårare att utvecklas. Det är det pris som kommer att betalas för den förda politiken. Rikstrafikens akuta ekonomiska situation innebär givetvis att man måste se över alla avtal. Självklart ska en offentligfinansierad verksamhet sköta sina åtaganden. Men detta kan ändå inte komma som en överraskning för regeringen. Rikstrafiken har misskötts, mycket beroende på just regeringens utnämningspolitik, där man har haft som vana att belöna stödpartier med olika poster och låtit räkningen betalas av skattebetalarna. Men utöver den här långsiktigt negativa utvecklingen, som sannerligen inte kan komma som en överraskning, har faktiskt också regeringen och vänsterkartellen belastat med ytterligare åtaganden. Därav den uppkomna situationen. Detta kan inte vara en överraskning. Det är ett resultat av den politik som är ansvarig för. När statsrådet säger att Rikstrafiken är bunden av långa avtal, vilket minskar myndighetens handlingsutrymme, bekräftas omigen intrycket att regeringen abdikerat. kan väl ändå inte i talarstol eller någon annanstans på fullt allvar mena att det är klokare med kortsiktiga besparingsåtgärder än med en långsiktig strategi för infrastrukturen. Är regeringen verkligen så passiv och handlingsförlamad? Staten har ett ansvar för infrastrukturen. Hur det ansvaret ska se ut behöver vi diskutera och komma vidare med. Men det är ingen framkomlig väg att göra det under giljotinen. Visst låter det sympatiskt att få till stånd en uppgörelse mellan olika aktörer. Men det innebär också att sätter ett prejudikat där hon skjuter ifrån sig ansvaret för just den typ av trafik mellan olika arbetsmarknader och studiemarknader som hon säger sig vilja värna och lägger det på de regionala aktörerna. Det är inte en nationellt ansvarsfull politik. Självklart kan man tycka att det är viktigt och att vi måste se att Gotlandstrafiken och kanske också olika flyglinjer fungerar på ett bra sätt så att vårt avlånga land hålls ihop. Men ur ett nationellt perspektiv kan det knappast ses som rimligt eller angeläget att det ska kunna konkurrera ut en livslänk som Uven. Det kan knappast vara rimligt. Sedan sade statsrådet att regeringen vill underlätta för trafiken. Man kommer att stödja och göra vad man kan. Det lät åtminstone som början på ett hopp, även om hoppet ännu verkar vara långt borta. Jag vill ställa den mycket konkreta och enkla frågan till : På vilket sätt kommer regeringen att stödja och på vilket sätt kommer regeringen att ta ansvar för den situation som regeringens politik har lett till? På vilket sätt kommer regeringen att se till att Uven blir kvar och att Uven fungerar? Det är statens, bland annat regeringens, ansvar. 41 (): Jag försöker leta efter de positiva signalerna i anförande. Som jag ser det var det positiva att ett tydligt uppdrag ska ses över. Jag tolkar det som att det svar som Rikstrafiken har gett, att man ska avsluta sitt engagemang, inte gäller utan att engagemanget faktiskt ligger kvar hos Rikstrafiken. Rikstrafikens engagemang i just Uven är en förutsättning för att Uven ska leva vidare. Jag har inte sagt att man från statens sida ska gå in med pengarna fullt ut. Här hamnar vi i ett avtalsläge där givetvis alla regionala trafikhuvudmän också måste ta sitt ansvar. Men jag ser det ändå som ett positivt besked att inte kommer att innebära att man lägger ned Uventrafiken. Så tolkar jag det. Jag ser det också som positivt att diskussionen angående större geografiska områden för de regionala trafikhuvudmännen kommer upp. I skulle det kunna innebära en mycket tydlig förbättring både vad gäller den här typen av trafik och för kunderna vad gäller en enhetlig taxa. har under sin fjortonåriga existens faktiskt haft kommunikationsfrågorna som sin huvudfråga och har tillsammans med samtliga politiska partier i de län som berörs av det här ett mycket stort engagemang i just Uvenfrågan. I den förra debatten vi hade på området var socialdemokrater från både och mycket aktiva. Det har de varit även i den här debatten. Jag hoppas att du känner trycket från oss som bor i regionen. 42 (): Jag skulle egentligen kunna nöja mig med att instämma i många av de frågor som förde fram både vad gäller engagemanget inom regionen utefter Uvens sträckning som vi båda har nämnt tidigare men också i den goda förhoppningen om att det finns en antydan att Rikstrafiken finns med i detta. Jag vill avsluta med att säga det jag nämnde tidigare, nämligen att vi självklart är beredda att göra vår insats, och vi tycker nog att tar en stor del av ansvaret för Uven. Det är naturligtvis viktigt eftersom den går tvärsigenom vårt län. Men vi är naturligtvis också klart medvetna om att även om det kommer att finnas ett ansvar från andra län fungerar detta inte utan ett avtal också inom ramen för Rikstrafiken. 43 (): Liksom flera av de andra som har diskuterat i denna debatt skulle jag tycka att det vore trevligt om statsrådet kunde utlova de i tilläggsbudgeten som behövs för att Rikstrafiken inte ska dra ned på sin ambition. Men jag kan också ha en viss förståelse för att hon inte kan utfärda sådana löften. Det är bättre att göra sådant man har åtagit sig än att utfärda löften som sedan gör människor besvikna. Det håller i längden. Med våra tre partiers gemensamma krafter tror jag ändå om man ser till den allmänna inriktningen i trafikpolitiken att vi måste lösa detta. Trycket är stort och sakligt motiverat. Det här kommer också att gå ut över annat. Jag välkomnar det statsrådet sade om att man måste se över flygtrafiken i och . Det är inte rimligt att staten stöder till exempel kommunala flygplatser där det finns tillgång till X 2000-trafik som gör det tämligen enkelt att ta sig till och från huvudstaden . Då kan vi inte också med hjälp av statligt stöd understödja flyget och på det sättet underminera den tågtrafik vi via investeringar gjort möjlig. Sedan var det frågan om att ta ansvar. Då måste vi titta på hur detta ska finansieras. Om vi är överens om att Rikstrafiken ska ha ett större anslag, var ska pengarna komma från? Jag hävdar att det finns en klar bodelning i diskussionen mellan de partier som normalt brukar förespråka skattesänkningar i första hand men som inte, vad jag har hört, i något inlägg har funderat över hur vi, när vi är överens om att trafiken är så viktig, ska få råd att bedriva den. Där är skillnaden mellan den borgerliga alliansen och det rödgröna samarbetet. Jag skulle vilja avsluta med att ta upp något som finns inom ramen för ansvarsberedningen. Vad som är regionalt och inte regionalt är en svår fråga att diskutera. Vad är lönsamt och inte lönsamt? Uppdraget för ansvarsberedningen är att se över och renodla statens respektive regionernas roller. Jag hävdar med bestämdhet att tågtrafik är svår att dela upp. Det är rimligt att det finns ett statligt ansvar och också de resurser som behövs för att tågtrafiken i hela landet ska fungera på ett bra sätt. 44 Statsrådet (): Det känns lite grann som att det inte är någon idé att jag försöker svara på fler av frågor. har jag både i den tidigare interpellationen och i denna berättat om en rad åtgärder som myndigheten vidtar, som regeringen är beredd att vidta för att styra upp myndigheten på ett tydligare sätt och vilka saker vi har gjort tillsammans med styrelsen för att klargöra den roll som Rikstrafiken har och för att underlätta för Rikstrafiken att agera. Men kör sitt mantra om att staten ska ta ansvar och lyssnar inte på de svar som jag har gett. I den här frågan möts inte och jag. är beredd att prioritera både Uven och Tåg i Bergslagen, men han har fortfarande inte pekat ut vilka linjer som inte ska upphandlas. Är det flyget från , Gotlandstrafiken eller något annat som tycker är oviktigt och som du önskar att jag ska ta ställning emot? Jag är inte beredd att göra det. Jag har varit tydlig med att säga att vi kommer att prioritera mellan transportslagen. Det är inget tvivel om att flyget är viktigare i norra än vad det är i . I är däremot tåget oslagbart när det handlar om att färdas många människor . För att tydliggöra detta och för att stötta Rikstrafiken i de upphandlingar som man ska göra kommer regeringen som en konsekvens av detta att tala om vilka linjer som man inte ska upphandla. Det är också ett sätt att hjälpa Rikstrafiken att hålla budget. Det är viktigt att vi kunde enas om ett tillskott till Rikstrafiken i höstens budget på . Jag instämmer i vad både , och pekade på, nämligen att här finns ett stort lokalt och regionalt tryck. Rikstrafiken spelar en roll för att få ihop trafikhuvudmännen i ett fungerande nät runt infrastrukturen. Den rollen ska de också fortsätta att spela . 45 (): Uven är ett exempel på en typ av fråga som vi i lugn och ro borde kunna hitta en långsiktigt hållbar lösning på. Alla i regionen förstår vikten av Uven. Alla hoppas att regeringen också ska göra det. Det är därför vi alla som ett led i det nationella ansvaret har till uppgift att försöka att påverka regeringen så att regeringen också begriper hur viktig Uven är och se till att den får finnas kvar. Det är oerhört viktigt för alla de människor som är beroende av Uven i sin vardag. Det är oerhört viktigt för regionens och landets utveckling långsiktigt. Sköter inte staten sina kort här kommer vi att stå inför mycket stora problem. Jag hoppas att vi slipper det. Jag hoppas att vänsterkartellen inte får igenom sin politik. Jag har med intresse noterat, herr talman, att det från både socialdemokrater och vänsterpartister i kammaren talas om att följa en utveckling. Det låter aktivt och bra. Tvärtom låter det oerhört passivt av ett regeringsparti. Jag har också hört att Vänstern tar ansvar. Det är bra. Det är vänsterkartellen, Socialdemokraterna, , som kommer att ställas till svars om Uven inte fungerar, om detta svek mot invånarna i ett reellt hot blir verklighet. Regional utveckling, regionförstoring, att binda samman olika delar av vårt land det borde vara självklart att arbeta för det i en av landets mest befolkningstäta delar, där det finns en utveckling, en potential och ett nationellt intresse. Då ska inte staten gå in och hota detta. Det hoppas jag att regeringen också begriper. 46 Statsrådet (): Det är precis för att arbeta med lokal och regional utveckling som Rikstrafiken bildades en gång. Det är för att knyta ihop vårt stora land geografiskt med ganska få invånare som vi fortfarande tycker att Rikstrafiken är en oerhört viktig myndighet. Rikstrafiken har skrivit en rad bra avtal som har varit avgörande för enskilda kvinnors och mäns möjligheter att pendla, och det har varit avgörande för företagsutvecklingen. Rikstrafiken har också skrivit en rad mindre bra avtal, framför allt som jag nämnde tidigare med det danska flygbolaget. Konsekvenserna av det går ut över andra avtal och går ut över Rikstrafikens budget totalt sett. Det har Rikstrafiken själv vidtagit åtgärder mot. Men som myndighet som kan hjälpa oss att knyta ihop landet och se till att det skapas likvärdiga förutsättningar för utveckling, kommer Rikstrafiken att spela en roll också . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2004/05:250 om antalet dödade i trafiken 47 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att se över möjligheterna till en lagstiftning, liknande den amerikanska, för att minska antalet dödade och svårt skadade i trafiken. frågar också om jag avser att låta en oberoende granskare utvärdera de åtgärder som vidtagits enligt nollvisionen. Låt mig understryka att jag delar syn på vikten av att vi skapar en säker vägtrafik där inte minst våra barn kan färdas tryggt till och från skolan. När det gäller den amerikanska lagstiftningen om förbud för bilar att passera skolbussar som stannat för att lämna av eller ta ombord skolbarn vill jag berätta för och att , i samråd med berörda aktörer, ska lägga fram förslag på hur vi kan öka säkerheten kring våra skolskjutsar. Det är angeläget att få olika förslag till åtgärder väl belysta, och jag vet att stopplikt vid skolbussar är en av de åtgärder som kommer att analyseras av . förslag ska redovisas till regeringen , och därefter kommer regeringen att ta ställning till vilka åtgärder som behöver vidtas. När det gäller frågan om en granskning av de åtgärder som vidtagits enligt nollvisionen har redan ett sektorsansvar för hela vägtransportsystemet och ska verka för att de transportpolitiska målen nås, inte minst på vägtrafiksäkerhetens område. Inom finns dessutom Vägtrafikinspektionen, vars uppgift är att följa och analysera vägtransportsystemets utformning och funktion för att nå såväl vår nollvision som vårt etappmål 2007. Förutom sektorsmyndigheten finns en rad intresseorganisationer som aktivt bevakar utvecklingen av trafiksäkerhetsarbetet, bland andra NTF och MHF. Jag avser inte att kalla in ytterligare en granskare för att utvärdera de åtgärder som vidtas för att höja trafiksäkerheten på våra vägar. Huruvida de åtgärder som vidtagits eller planeras att vidtas är tillräckliga visar den analys av trafiksäkerhetsutvecklingen som inledde regeringens trafiksäkerhetsproposition som behandlades av , att det främst är ökningen av trafikarbetet som har bidragit till att det totala antalet dödade ligger kvar på en nästan oförändrad nivå jämfört med . Trafikökningen har alltså inte medfört en motsvarande ökning av antalet dödade i vägtrafikolyckor, vilket beror på de insatser som gjorts för en ökad trafiksäkerhet. Däremot vet vi att en viktig orsak till allvarliga olyckor i trafiken är att de faktiska hastigheterna på vägarna har ökat. Det finns också anledning att befara att nykterheten i trafiken har blivit sämre. Där har vi alla ett ansvar i trafiken för att ändra på det. De vägbyggnadsåtgärder som har vidtagits, såsom mitträcken, sidoområdesåtgärder och cirkulationsplatser, har också haft stor betydelse för att hålla nere antalet dödade. En ökad användning av bilbälten, en ökad förekomst av krockkuddar i bilarna liksom införandet av ett krav på användning av vinterdäck är andra faktorer som har påverkat trafiksäkerheten i positiv riktning. Jag menar sammanfattningsvis att nollvisionen utgör en bra strategi för att öka trafiksäkerheten. Vi ser att trafikdöden minskar. bedömer att färre än 500 personer dog i den svenska trafiken . Det är naturligtvis positivt, men vi kan inte vara nöjda. Det krävs mycket stora ansträngningar av samtliga berörda aktörer för att etappmålet ska uppnås. Vårt fokus riktas nu närmast mot att dämpa hastigheterna, bekämpa alkoholen i trafiken, stimulera teknikutvecklingen och säkerhetsanpassa fordonsparken. 48 (): Jag vill börja med att tacka för svaret. Jag är fullt medveten om att det är många tunga frågor som just nu vilar på ministerns bord. Vi har alldeles samtalat om de skador som den svåra stormen i har orsakat den största naturkatastrofen i i mannaminne, som också skördat människoliv. Dessutom har vi under julhelgen fått uppleva en av vår tids största globala katastrofer med många förolyckade. För varje enskild människa som förlorar en nära anhörig är katastrofen ett faktum, oavsett om förlusten delas av andra. Varje enskild olycka och förlust av någon nära är unik och för de drabbade det värsta som kunnat hända. Sorgen och saknaden tvingas man leva med och försöka hantera resten av livet. Bakgrunden till min interpellation var de olyckor som skedde i samband med skolskjutsar. I , och skedde dessa tragiska olyckor, som ledde till att tre skolbarn fick sätta livet till.