prot · GS0991 · 2005-03-16 00:00:00 — Därför är bekämpningen av hiv/aids en viktig biståndsfråga. Det är kanske vår viktigaste prioritering i biståndsarbetet just . ser det i alla fall så, och det har vi också hävdat tidigare. En annan viktig del i åtgärdsarbetet är Pekingfördraget om kvinnors rättigheter. Det är ett centralt dokument som bör arbetas in i millenniemålen i ett av de åtta där bekämpningen av hiv/aids ingår. Jag har i huvudsak uppehållit mig vid hiv/aids-problematiken, dels därför att det är högst aktuellt, dels för att den får mer och mer karaktären av ett globalt gränsöverskridande framtidsproblem som inte visar några tendenser att mattas av. Det värsta problemet ligger framför oss och drabbar världen . Men jag skulle lika gärna kunnat ta tuberkulosen som exempel, någon allvarligare influensa eller sarsepidemin som också behandlas i betänkandet. Alla dessa smittsamma sjukdomar har liknande typ av fenomen bakom sig. Det är naturligtvis viktigt med smittskydd, med förebyggande arbete, med vaccinationer när det är möjligt och beredskap mot pandemier. Här har jag pekat på tre åtgärder som vi från ser som viktiga. För det första måste WHO få möjlighet att köpa loss patent på bromsmediciner mot hiv/aids för att förse utvecklingsländerna med dessa mediciner. För det andra bör kampen mot hiv/aids prioriteras som en viktig biståndsfråga. För det tredje bör Pekingfördraget om kvinnors rättigheter arbetas in i millenniemålen. Men lösningarna är inte så enkla. De rymmer också mycket av politiska och internationella åtgärder i övrigt som påverkar människors livsvillkor. Det är ett brett spektrum att behandla och åstadkomma förändringar inom. Där har vi gemensamt i och också internationellt en viktig uppgift. Därmed vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet. 24 () replik: Det var ett mycket intressant anförande. Jag ska inte kritisera något av det som lyfte fram. Men det är ändå viktigt att vi får en klar bild av hur de borgerliga partierna är beredda att driva dessa frågor. Så här långt i debatten har jag kunnat konstatera att backar från det som vi har skrivit i betänkandet när det gäller kritiken mot . Jag vet inte om det riktar sig mot den delen som handlar om Heliga stolen och islamistiska stater, men man betraktar den kritiken som naiv. Då vill jag fråga om han instämmer i den bild som har gett av dessa frågor här i kammaren. Jag har ställt frågan till om man i samarbetet med de borgerliga partierna kommer att prioritera reproduktiv hälsa och dess koppling till begränsning av smittspridning av hiv/aids. Jag uppfattade svaret som nekande. Det svar jag fick var att man lyfte fram de två frågor som jag hade prioriterat och drivit i kammaren. Jag frågade hur man kommer att driva dessa frågor i internationella forum. Jag undrade också om man kunde ge något exempel på hur man hade drivit frågorna, men man kunde inte ge någon exempel på det. Jag skulle då vilja veta: Hur ser på dessa delfrågor och på sin roll att få med de borgerliga kamraterna på en tuffare linje i de här viktiga frågorna? 25 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Att angripa ett annat parti är inte i enlighet med kammarens regler i och med att detta parti icke har replikrätt i detta replikskifte. 26 () replik: Jag ser inte att det finns några större skillnader i de frågor som vi nu diskuterar. Betänkandet är ju enhälligt, och det har också framgått av tidigare repliker. I replikerna kan man ge uttryck för en annan uppfattning än vad som framgick i huvudanförandet. Min fråga tillbaka till är: Delar hon inte min uppfattning? Framgick det inte tydligt i mitt anförande var står i dessa frågor? Vi kämpar för att sexuell och reproduktiv hälsa ska gälla. Vi har kritiserat mer än de flesta på dessa punkter. Jag har själv ställt frågor i kammaren av samma typ som har gjort när det gäller de utnämningar som har skett i FN. För del finns ingen annan uppfattning i den här frågan, och vi kommer att driva den internationellt och nationellt. Vi samarbetar i opposition och i majoritet utan skillnad. 27 () replik: Jag tycker att det är oerhört viktigt för kammaren, men också för dem som följer de här frågorna utanför kammaren, att få klarhet i vad de borgerliga partierna och är beredda att driva inom vad man kallar alliansen. Det har betydelse för hur vi kan förverkliga det vi säger och det som vi har varit så eniga om när vi har skrivit det här betänkandet. Det spelar roll därför att är en av de få tydliga röster som finns i världen i de här frågorna. Därför är det avgörande om vi ska få genomslag för det vi säger, för de prioriteringar vi gör när det gäller biståndspolitiken och den globala politiken i sin helhet och för de ekonomiska insatser som vi gör. Jag kan bara konstatera att man från den borgerliga sidan och från sida inte är beredd att vara tydlig i de här frågorna. Jag är väldigt tacksam för de besked som har lämnat om ställningstaganden, men är en del. Jag tycker att det är oerhört viktigt att han också kan få de övriga med sig och kan räta ut de frågetecken som har framkommit här under debatten. 28 () replik: Jag vill först och främst ge en eloge till för hennes sätt att bilda opinion på det här området. Hon gör det på ett utmärkt sätt. Jag tycker att hon är en utmärkt kollega i opposition mot regeringen när hon driver de här frågorna, därför att det är ju, som sade här, Socialdemokraterna som har suttit vid makten och haft möjligheter att påverka och att nå förändringar. Jag önskar större framgång och starkare genomslagskraft i fortsättningen i de här frågorna. Jag vill gärna fråga om hon delar uppfattning på de tre punkter som jag tog upp här, för det första att ge möjligheter till WHO att köpa loss patent för bromsmediciner mot hiv och aids och medverka till att förse utvecklingsländerna med dessa. För det andra: Delar uppfattning att vi ska ge kampen mot aids högsta prioritet i biståndsarbetet? För det tredje: Delar uppfattningen att Pekingfördraget om kvinnors rättigheter ska skrivas in i millenniemålet? Är beredd att stå upp för att få igenom de frågorna? 29 (): Jag har faktiskt suttit och strukit i mitt manus allteftersom det som jag hade tänkt säga har sagts av andra debattörer, så jag skulle kunna tacka för mig och avsluta med det. Men tycker jag att jag något borde kunna plocka ihop av det som har sagts här och av det som jag tänkte säga. Det visar väl att det råder ganska stor samstämmighet kring det här betänkandet. Vi fick, som flera talare redan påpekat, rätt en påminnelse om att vårt samhälle och våra samhällen på jorden är sårbara. Jag tänker då på, som många har gjort, den katastrof som inträffade för inte så länge sedan med jordskalv och stora vågor, den så kallade . Alla samhällen visade sig vara sårbara, samhällena både i den rika världen och i den fattiga världen. Trots att det var en geografiskt sett ganska begränsad sak, slog den faktiskt mot nästan alla samhällen på vår jord. Det visar att vi är ganska små i förhållande till naturens krafter. Vi har under arbetet i det sammansatta utskottet fått mycket information och därmed en ökad insikt om omfattningen och konsekvenserna av globala epidemier, eller pandemier som professionen föredrar att kalla dem. På många sätt har det också liknats vid någon form av katastrof att virus kan förändras, inte bara när det gäller sjukdomsbilden utan även förmågan att hitta nya smittspridningsvägar, så att en från början begränsad epidemi ganska snabbt kan ta en helt annan form. Vi har också lärt oss att vaccination i förebyggande syfte knappast är ett sätt att minska riskerna, eftersom verkningsfulla vaccin egentligen inte kan tas fram förrän den form av virus som förorsakar den snabbare smittspridningen, pandemin, är ett faktum. Vi har också blivit påminda om att det här har inträffat förr, så det är inte något nytt. Även om hotbilden kanske kan verka både lite overklig och teoretisk, tycks det här återkomma med en viss periodicitet. Det är också en kunskap som vi fått. Vi behöver alltså en beredskap som är anpassad till det moderna samhällets situation. Det är lätt att man fokuserar på hiv och aids när man talar om sådana här frågor. Vi har ju hört många tala om dess omfattning och storlek, så jag ska inte dra de siffrorna. Man kan bara konstatera att när så stora befolkningsgrupper drabbas, som i en del av de afrikanska samhällen som är värst drabbade, kan hela system slås ut. Utbildning, administration och även den sjukvård som finns lokalt kan slås ut helt och hållet. Det kan leda till mycket katastrofala situationer. Det har också nämnts av andra att vi har en global situation. Vi har nästan en global arbetsmarknad . Det är väldigt många människor som flänger runt mellan olika världsdelar som tekniker, chefer, administratörer, försäljare och så vidare och vi skickar varor i stora mängder. Det gör att källor för smittspridning snabbt, på bara några dygn, kan förflyttas runt hela jorden. Om jag ska säga någonting nytt som inte har sagts tidigare kan jag berätta att jag var i ett land som inte har omnämnts, kanske därför att de här frågorna inte är så stora där. Men i finns det 50 00070 000 unga kvinnor som ingår i någon sorts trafficking-system där , , och är de stora mottagarländerna. Det är ett annat exempel på en global arbetsmarknad där människor rör sig mellan länder väldigt snabbt. nämnde de senaste siffrorna för en del av länderna som berörs av detta, för det säkert inte bara från som trafficking förekommer utan även från många andra länder. I finns över 3 miljoner internflyktingar, så man kan ju tänka sig vilken oerhörd potential som finns för smittspridning om det skulle bli en epidemi där. Jag vill också kommentera lite av det som har sagts. Jag är från sida lite orolig för det som har tagits upp av några talare om just den syn som framför allt och gör sig till tolk för när det gäller betänkandets uppfattning om och beskrivning av roll och hur man ser på metoderna att jobba med att begränsa epidemier. Man säger att det självklart är viktigt att stärka kvinnans roll, men man gör det lätt för sig när man antyder att om vi bara gör det har vi löst problemen. Det här är inte min sak att säga som man, men att inte se preventivmedel som ett viktigt verktyg är att indirekt säga att kvinnor inte vill ha ett sexualliv. Tänk om det är så att kvinnor faktiskt vill det. Jag får det inte att gå ihop. Att upprätthålla hög beredskap är viktigt, och man kan ju fråga sig vad det är. Det är naturligtvis viktigt att vi har varningssystem, som det pratas om efter , men information och kunskap är också viktigt. Inte minst viktigt är hur man för ut information från samhället. tycker jag att det verkar vara ett problem att medierna så gärna sprider okontrollerade budskap som ofta har ganska stora brister. Att vara först med en nyhet har blivit viktigare än att kontrollera om den är korrekt. Vem kan man lita på och vad är korrekt information? Det är ett jätteproblem i sådana ansträngda situationer. Jag har uppfattat att betänkandet inte innehåller några kontroversiella saker, utan syftet med både betänkandet och den här debatten är i första hand att uppmärksamma problemet och att i någon mån på det sättet också försöka bidra till en ökad beredskap. Det är ett komplicerat problem. Vårt moderna samhälle med högteknologiska system för vattenförsörjning, hygienfrågor och inte minst livsmedelsförsörjningen, som ju är oerhört komplicerad om man ser till logistiken, gör att vi är oerhört sårbara och framför allt oerhört beroende av varandra, till skillnad från i äldre tider. Därför var det nästan med tveksamhet som jag satte upp mig för att delta i debatten. Det är svårt att debattera dessa frågor, för jag vill inte skrämmas men heller inte släta över problemet. Jag tänkte försöka bidra med att peka på hur viktigt det är att vi samarbetar och prioriterar hög kvalitet på alla infrastrukturella och basala komponenter i vårt samhälle, för att ha en ökad möjlighet att klara problemen när de dyker upp. Att ha reserver, kunskap och att kunna säkra kvaliteten på information är viktigt i sådana situationer. Jag menar inte att vi för den skull ska ägna oss åt isolationism eller minska utbytet mellan nationer och kontinenter. Det är inte alls det jag förespråkar. Jag vill bara att man ska höja medvetenheten om att vi allesammans är delaktiga i ett ganska sårbart system och att våra egna beteenden faktiskt påverkar. Jag vill även påpeka att jag uppfattar att riskbeskrivningen i betänkandet inte på något sätt ger ett underlag för att skuldbelägga eller stigmatisera vare sig grupper, nationer eller kulturer. Sedan tycker jag egentligen att betänkandet är mer läsvärt än debatten. Jag hoppas att betänkandet läses väl, för det är mycket informationsrikt. Slutligen vill jag instämma i förslaget till beslut i betänkandet när det gäller hantering av de motioner som det sammansatta utskottet har behandlat. 30 () replik: talar om och som något annat än det vi har talat om . De är också drabbade av hiv och alla de stora, globala smittsamma sjukdomarna, precis som övriga världen. Där finns dessutom ytterligare ett intressant virus, ett hantavirus, som orsakar blödarsjuka. Det finns stora allvarliga utbrott dödlighet, specifikt i . Jag vill tydliggöra en sak från sida, och jag tror att även står bakom det. I texten i betänkandet står följande: Amerikanska anslag för internationella organisationer som arbetar med hiv/aids har till viss del kommit att villkoras. Det var precis det som var viktigt för oss att få in, till viss del. De organisationer som förespråkar avhållsamhet som den rätta metoden att bekämpa hiv/aids blir de som gynnas av politik. Ja, det stämmer när det gäller bilaterala anslag. Det var just därför som jag också tydliggjorde i kammaren att det är viktigt att de största delarna av amerikanska anslag går via multilaterala organisationer vilket gör att har mindre inflytande. Jag tror att vi egentligen är ganska överens. Men man kan inte fördöma totalt, för är fortfarande en väldigt viktig resurs. Dessutom pågår den främsta hivforskningen när det gäller vaccin i . Den har gjort det tidigare och kommer så att fortsätta. Vi kan inte enbart fördöma . Det vore ett misslyckande i strävan att bekämpa hiv. Vidare gjorde ett uttalande som gjorde mig rätt upprörd: Kvinnor vill inte ha ett sexualliv. Det är väl självklart att kvinnor också vill ha ett sexualliv, men de måste fortfarande ha rätten att bestämma när de vill ha ett sexualliv och med vem. 31 () replik: Hur svarar man på det sista? Det är väl precis det jag försökte påpeka, att den argumentation som ni använder är svår att förstå, om ni inte anser att kvinnor inte vill ha ett sexualliv. Jag förstår inte hur det går ihop. Självklart ska vi arbeta för att stärka kvinnans rätt till sin egen kropp. Vi ska jobba med att bekämpa det patriarkala systemet, inte bara i andra länder. Även i vårt eget land har vi mycket kvar att göra. Det i sig räcker inte för att lösa de här frågorna. Vi måste också inse att preventivmedel spelar en viktig roll i möjligheten för båda parter, både män och kvinnor, att ha ett kontrollerat sexualliv med säkerhet. Jag befarar och tycker att man kan läsa mellan raderna att det finns en negativ inställning till preventivmedel från oppositionens sida, och den oroar mig. Jag uppfattar att det i huvudsak är den amerikanska linjen med avhållsamhet som är er modell. Den visar sig ju faktiskt inte fungera. Vi måste också ha med preventivmedel i arbetet med att försöka hindra spridning av hiv. 32 () replik: blir jag riktigt ledsen, besviken och upprörd. Att säga till mig att jag skulle vara emot kondomer och andra preventivmedel är under all kritik. Jag har arbetat med hiv . Jag har varit hivforskare . Jag har arbetat kliniskt på sjukhus. Jag har själv stått och delat ut kondomer på till hivpositiva män. Jag har delat ut kondomer till både kvinnor och män i . Så säg inte att jag är emot preventivmedel! Det är inte heller. Jag kan inte tänka mig att skulle vara det heller. Däremot gäller det att ha en pragmatisk inställning till om ett annat land vill någonting annat. Då gäller det att vi styr det så gott vi kan, och det gör vi genom multilaterala organisationer. Debatten tappar nivå om vi fortsätter på det här sättet. 33 () replik: Jag känner inte , så jag vet inte vad hon har gjort. Jag lyssnar bara på de inlägg som gör, och jag hör det jag hör. När det gäller att vara kritisk till sätt att jobba med de här frågorna har vi fått mycket information under arbetet med betänkandet. Av den information som jag har fått del av har jag kunnat lära mig att inte bidrar med egen personal när man jobbar med hiv i till exempel . Man kommer in med pengar och organisatörer, köper upp personal på den lokala marknaden och organiserar ett arbete som fungerar enligt den amerikanska modellen. Det innebär i praktiken att de lokala läkare i som har kunnat ta hand om tio patienter nu lyckas ta hand om ungefär en patient, eftersom det är ett mycket mindre patientorienterat arbete och man har en annan horisont för sina ambitioner. På det sättet kan man säga att , med de medel de arbetar med direkt i de här länderna det vill säga de medel som inte går via internationella organisationer faktiskt bidrar till att sänka ambitionsnivån när det gäller att ta hand om aidspatienter. Så det finns utrymme för kritik av . 34 Statsrådet (): Ohälsa är ett av de största hindren för fattigdomsbekämpning och fattigdomsminskning runtom i världen. Den är också ett av de största hindren för ekonomisk tillväxt och för en demokratisk utveckling i världen. I några av länderna i har vi genomfört så kallade maktanalyser, och i flera av analyserna framkommer tydligt att ohälsa, brist på hälsa och brist på utbildning, kanske är de två viktigaste faktorerna, utöver demokratiska system på plats, för att fattiga människor ska kunna delta i demokratin. Bland annat i , där den formella demokratin finns på plats relativt väl, gör bristen på hälsa och bristen på utbildning att fattiga människor inte har möjlighet att delta i demokratin och därmed inte heller har möjlighet att delta i och påverka sin egen vardag. Därför är det fantastiskt att det gemensamma betänkandet är helt partiöverskridande, för det ger styrka i den kamp som vi driver på internationell nivå. Precis som sade i inledningen har arbetet skett helt i andan av den svenska politiken för global utveckling, och det känns skönt att se att vi fortsätter i den andan för att kunna driva politiken för global utveckling framåt på det konkreta sättet. Vi samarbetar på samma sätt inom regeringen, i en anda av politik för global utveckling. Mitt ansvar är dock primärt biståndsområdet, och därför ska jag, utifrån mitt ansvar som biståndsminister, tala om smittsamma sjukdomar i första hand. Trots det vill jag säga att regeringen delar den oro för utvecklingen som sker i , och som uttryckts tidigare i debatten. Det är en av anledningarna till att skolministern gett uttryck för en prioritering av sexualundervisningen, som vi vet har en del brister och därför måste tas tag i. Bland annat kan vi se att klamydia ökar snabbt, vilket är ett tecken på att sexualundervisningen kanske försämrats något. Jag ska hålla mig till det internationella utvecklingssamarbetet och kampen mot smittsamma sjukdomar på internationell nivå. Hiv/aids är väl den pandemi, den smittsamma sjukdom, som man först tänker på i det sammanhanget. Men precis som tidigare konstaterats är nog malaria ett minst lika stort problem och kanske det problem som vi måste ägna mer tid åt. Också tbc, som går hand i hand med aids, är ett stort problem, som förnekas i en del länder inte så långt från oss eftersom det finns en så nära koppling mellan de två sjukdomarna. Det finns många andra sjukdomar som vi kanske heller inte har prioriterat tillräckligt högt. Det är en av anledningarna till den satsning på smittsamma sjukdomar som annonserades i regeringsförklaringen och som vi nu departementsgemensamt mellan och håller på att förbereda för att kunna sätta i sjön . dör 16 000 människor på grund av malaria, tbc eller aids. Enbart dessa tre sjukdomar skördar 16 000 människoliv, och det sker egentligen helt i onödan. Vi har kunskapen att hejda aidsutvecklingen när folk drabbats av hiv, vi har kunskapen att motverka att barn och vuxna får malaria och vi har också kunskaperna om tbc. Det som saknas är pengar och politiskt ledarskap. Jag vill trots allt tala lite extra om hiv/aids. Hiv är en global sjukdom. Spridningen är störst i , men den snabbaste spridningen sker just nu i en del länder i och har vi pratat mycket om när den första påfyllnadskonferensen om de globala fonderna hållits och allra snabbast är smittspridningen på andra sida i , och andra öst- och centraleuropeiska länder. Aids är inte en afrikansk sjukdom. Aids är en global pandemi, och vi måste se på den på det sättet. Aids är inte heller en hälsofråga. Aids är en fråga om demokrati och ekonomisk utveckling. Hiv/aids är också en säkerhetsfråga. Detta gör att vi inte får se på den som en hälsofråga. Vi har några exempel på länder i där hälsofrågorna i deras fattigdomsstrategier fått lite lägre prioritet än utbildningsfrågorna. Det innebär att aidsbekämpningen hamnar längre ned på den politiska dagordningen, och då kommer man inte åt problemet. Det som måste till för att kunna bekämpa hiv är den politiska viljan både här och i de fattiga länderna. Det finns, som sagt, två gemensamma drag om jag uttrycker mig så för alla dessa sjukdomar, nämligen behovet av politiskt ledarskap både här och i utvecklingsländerna samt behovet av mer pengar. Det behövs mer pengar till bekämpning av sjukdomar, till medicinering av folk som är drabbade och till framtagande av vacciner. Därför är jag stolt över förhandlingarna i den första påfyllnadskonferensen i Globala Fonden; dessa pågår just . Globala Fonden är en global fond för bekämpning av hiv/aids, malaria och tbc. Jag hoppas att de kommer fram till principer som kan leda till mycket mer pengar till Globala Fonden. I fonden deltar bilaterala givare, privata fonder, företag, enskilda organisationer och utvecklingsländerna själva, som har platser i styrelsen. Det behövs resurser i form av mer bistånd men också tydligare prioriteringar i de drabbade ländernas egna budgetar. Det är också nödvändigt att företag tar ansvar för att informera eller medicinera de anställda som drabbats av hiv eller andra sjukdomar, och genom att ta ett socialt ansvar. Det är en av anledningarna till att Globala Fonden kan spela en viktig roll. Vi har också haft tveksamheter kring nya fonder, men jag tror att Globala Fonden faktiskt kan spela en alldeles egen roll i det här sammanhanget. Låt mig ge några korta kommentarer. Det har diskuterats i kammaren om hiv/aids är en kvinnofråga eller mansfråga eller någon annan fråga. Det är en människofråga, och vi måste se på den på det sättet. Just nu drabbas kvinnor hårdare av aids. När vi funderar på hur det började minns vi, även om det känns som väldigt länge sedan, att det var välutbildade vita män i vår del av världen som drabbades först åtminstone som vi fick reda på. Det var välnärda män. Kvinnors underordnade ställning, flickors brist på utbildning, brist på jobb, en äganderättslagstiftning som kanske gör att kvinnor inte har rätt att äga land och så vidare gör att kvinnor har en underordnad ställning i samhället och drabbas hårdare av aids genom att de är beroende av en man. För att kunna ändra på detta måste vi därför också tala om mansrollen, vilket mycket få gör på den internationella arenan. Väldigt få talar om mansrollen. Där måste vi höja rösten ännu mer, och vi måste framför allt få andra att höja rösten. Det räcker nämligen inte att bara gör det. Globala Fondens chef sade följande till mig när vi talade om promiskuitet och hur den förekommer i olika samhällen: Det har vi ingen aning om. Det enda vi vet är att det är mycket vanligare i alla samhällen än vad vi alla säger.