prot · GT0947 · 2005-12-08 00:00:00 — Eller för att uttrycka det som ordförande sade i en kongress: Att söka stöd i gårdagens skola är dessutom en ståndpunkt som långt ifrån delas av väljare. Att som ni gör titta tillbaka och söka lösningar på morgondagens problem genom gårdagens lösningar, är ingen väg framåt. Det är en väg bakåt, en väg som vi inte ska ta. 252 AXEL DARVIK (fp) replik: Anledningen till att väljare ger oss ett starkt stöd är väl att de inte gör samma tolkning som skolministern gör. driver en politik för framtidens skola där vi ser de misstag som regeringen har begått och vill åtgärda dem, där vi vill satsa på en skola som verkligen håller en väldigt hög kvalitet och som också garanterar eleverna de förkunskaper de behöver för vidare studier eller studier på gymnasiet och så vidare. Var inte, skolministern, orolig för alliansens politik. Det kommer ett gemensamt förhandlat program med en gemensam skolpolitik. Jag vet att Socialdemokraterna gärna vill se detta och inspireras av detta, och det ska ni få lov att göra när tiden är mogen. Men just nu vill jag ändå fråga: Vad gör skolministern för att se till att vända trenden? De åtgärder som han presenterade här är inte någonting som går i den riktningen. Han pratar om lärlingsutbildningar som ska ge högskolebehörighet. Det är sådana motsättningar att man häpnar när man hör det. Det är inte en riktig individualisering av utbildningen. Aldrig pratar skolministern heller om det våra förslag handlar om. Nej, det behöver ses till att vi kan garantera att de utbildningar som ges håller en hög kvalitet. Då måste vi också se till att ett program har ett innehåll som verkligen leder fram till målet. Det ska inte försvinna eller urvattnas genom hobbykurser eller olika möjligheter att välja bort. Jag undrar om inte skolministern vill göra någonting åt detta. 253 Statsrådet () replik: En utveckling av de yrkesföreberedande programmen på gymnasieskolan är nödvändig. Det är därför vi har vidtagit ett flertal åtgärder alltifrån nya kursplaner som integrerar karaktärsämnen och kärnämnen i de yrkesförberedande programmen till en utredning om att införa en ny lärlingsutbildning. Detta kombineras med det utvecklingsarbete som Myndigheten för skolutveckling gör för att sprida goda exempel kring de yrkesförberedande programmen. Vad är då högeralliansens alternativ? Jo, om det blir som vill handlar det om att sänka ambitionsnivån, att korta utbildningarna från tre till , att säga till eleverna att i dagens och morgondagens arbetsmarknad och samhälle är det inte lika nödvändigt att ha fullgoda kunskaper i att läsa, skriva och räkna och kunna kommunicera på engelska. Så är inte fallet. Till om med , som på intet sätt kan påstås vara en socialdemokratisk kamporganisation, gick ut med ett pressmeddelande efter det att ni hade kommit fram till detta och sade: Det här är helt fel väg. Dagens och morgondagens arbetsmarknad kräver mer av kunskap och kompetens, inte mindre. Det är ändå modigt och bra att för fram en så tydlig politik. Gårdagens lösningar står mot morgondagens problem. För oss handlar det om att möta morgondagens brister och bekymmer med morgondagens lösningar. 254 () replik: I dagens skola finns det hjältar lärare, personal och andra vuxna som sliter och arbetar hårt för att ge eleverna, stora som små, de allra bästa förutsättningarna kunskapsmässigt och socialt för att lyckas i skolan och . är det många lärare som vittnar om en osäkerhet och en otydlighet. Man känner sig inte stöttad av skolpolitiken. Man berättar om normlösheten som har präglat svensk skolpolitik . Man berättar om brist på verktyg. I hög grad beror det på det vakuum som är resultatet av den socialdemokratiska långbänken med skollagen. Jag skulle därför vilja fråga statsrådet: Hur går det med skollagen? Kommer det att presenteras någon ny lag före valet? Och kan vi i så fall förvänta oss att den blir så tydlig så att den ger lärarna möjligheter att ge alla elever en trygg skolmiljö? 255 Statsrådet () replik: Jag har förståelse för att vill prata om en eventuell skollagsproposition i en debatt som handlar om budgetpropositionen . För att berätta om den borgerliga alliansens förslag som alternativ till det budgetförslag som finns från Socialdemokraterna med samarbetspartierna och är väldigt svårt. Det finns inte ett sådant budgetförslag. förslag tycks över huvud taget inte finnas. beskriver det som ett vakuum. Det kanske kan låta lite oförskämt, men det kan kanske behöva upplysas om att vi har en gällande skollag. Det har vi haft , en skollag som reglerar varje aspekt av den svenska skolan. Där behöver inte känna sig orolig. När det handlar om besked om den gemensamma politik som , och Socialdemokraterna vill föra så har vi ju lämnat besked. Vi har ett budgetförslag som vi har kommit fram gemensamt med. Vi kommer också att presentera en proposition som handlar om kränkning och diskriminering i den svenska skolan. Det är politik som vi för gemensamt. Ännu har vi inte sett någonting från den borgerliga högeralliansen. När det handlar om den proposition som ändå frågar om behöver han inte känna någon som helst oro. Besked kommer att komma . 256 () replik: vet mycket väl att precis satsar mer pengar på skolan och den kommunala verksamheten än vad vänsterkartellen lyckas med. Det är så år in och år ut, så också detta år. Det är inte särskilt förvånande att statsrådet mörkar när det gäller frågan om den nya skollagen. Den är så viktig. Vi har alla kunnat följa, inte minst via medier, hur svårt det är att komma överens mellan Socialdemokraterna och deras stödpartier i den frågan. Frågan har levt . Det är nu kom med bra genomarbetade förslag som flertalet partier då stod bakom. har ingenting hänt från den socialdemokratiska sidan, men mycket har hänt i skolan. Det är många lärare som i undersökningar berättar om att de inte vet vilka befogenheter de har, vilken rätt de har att skapa den lugna trygga skola som naturligtvis, eftersom jag är kristdemokrat, måste börja med goda värderingar men som också bygger på att det finns verktyg, att det finns ett stöd, att det finns redskap. Det är många lärare som berättar om detta. Det vet , och det är ett vakuum som är orsakat av den socialdemokratiska passiviteten. Jag vill också ställa en fråga till statsrådet. Då har han chansen att svara på den. Framgång är ju trots allt ingen slump, inte heller när det gäller skolan. I andra länder, vårt grannland till exempel, har man lyckats mycket bättre med skolresultaten än i den svenska socialdemokratiska skolpolitiken. En av orsakerna är att den finska skollagen slår fast att eleverna har rätt till en trygg arbetsmiljö, att skolan är skyldig att arbeta för intern ordning och trivsel och att eleverna är skyldiga att utföra sina uppgifter samvetsgrant och uppträda korrekt. Det är vardagsnära självklara saker. Eftersom finska skolor ligger så mycket bättre till än de svenska skolorna, både när det gäller ordning och resultat, vore det väl någonting att ta efter. Eller vad tycker statsrådet? 257 Statsrådet () replik: Trygghet och studiero är centrala delar i den svenska skolan, också centrala delar i den socialdemokratiska regeringens politik. Det är grundförutsättningen för eleverna för att över huvud taget kunna tillgodogöra sig lärandet. Detta vet jag också av egna erfarenheter, eftersom jag själv hade den tvetydiga förmånen att gå i en stökig skola. Det är av egna erfarenheter jag vet att detta är viktigt. Det är också därför som regeringen tillsammans med och presenterade ett lagförslag som just tydliggör skolans ansvar för elevernas trygghet. Det handlar om en lagstiftning som är unik i sitt slag. Den reglerar inte bara skolans förhållande till eleverna utan också skolans ansvar för att se till att eleverna inte kränker varandra, att eleverna inte mobbar varandra till exempel. Det är viktigt att framhålla att det här är lagstiftning som kommer att träda i kraft, om ställer sig bakom den, . Så någon väntan på några skollagar behöver det inte bli. Jag tycker alltid att det är lika intressant med jämförelsen med . Högeralliansen gör ju ofta den jämförelsen. Det är klart att vi ska ta till oss och lära oss vad andra länder gör. Man måste ha den ödmjukheten och den öppenheten. Men man kan också konstatera att ibland är jämförelser oerhört svåra att göra. Just jämförelsen med är svår att göra, eftersom vi har helt olika förutsättningar när det gäller vilka elevgrupper vi möter. Jag var i och hade också ett samtal med min dåvarande socialdemokratiska skolministerkollega. Jag kunde konstatera att när det handlar om skolor med en bred mångfald så kände de över huvud taget inte till detta. Det fanns nästan inga skolor där det fanns 4050 olika nationaliteter. Den typen av förutsättningar måste man ha i åtanke när man säger att man ska titta på hur andra gör. Visst ska man göra det, men om man tror att man bara kan kopiera det har man missförstått saker och ting. 258 () replik: Vi kunde höra skolminister i sitt anförande säga att Socialdemokraternas mål med skolan är att ge eleverna en bra grund att stå på från början. Det håller jag med om, det låter jättebra. Men han sade också: Vi har haft en målinriktad politik för skolan. Socialdemokraterna har haft en målinriktad politik för skolan. Det är tyvärr den målinriktade politiken då som har gett den skola, den kunskapssegregerade skola, som vi har , där elever relativt tidigt slås ut. Det är den målinriktade socialdemokratiska skolan som har gett det faktum att om inte det individuella programmet är det största programmet så är det det näst största programmet på gymnasieskolan. Då är det inte mer av den varan, inte mer av den socialdemokratiska skolpolitiken vi behöver. Det är ju mindre. Det är framför allt någon annan typ av politik vi behöver. När är skolministern beredd att frångå den gamla typen av socialdemokratisk målinriktad skolpolitik till förmån för en ny skolpolitik som också kan ge andra typer av resultat i den svenska skolan? 259 Statsrådet () replik: Låt mig för tydlighetens skull framhålla att vi aldrig kommer att överge de elever som har det tuffast i skolan. Att lägga ned det individuella programmet är just att göra detta, att inte ge dem en andra chans utan konstatera att det inte gick av olika orsaker. Olika orsaker kan vara alltifrån att man har gått ett, två eller i den svenska till att man som elev kanske har stora sociala bekymmer eller har haft en svacka i hälsan som har gjort att man inte har kunnat tillgodogöra sig . Att säga till de eleverna att det är ett taskigt läge, ni får ingen andra chans, att bygga in återvändsgränder i det svenska utbildningsväsendet vill jag vara tydlig med att säga att vi socialdemokrater aldrig kommer att ställa upp på. Vi kommer heller aldrig att acceptera att det finns brister i det utbildningssystem som vi gemensamt organiserar i . Det är därför vi kommer att ställa högre krav på kvaliteten på det individuella programmet. Det är nödvändigt att göra det, men det handlar inte bara om att ställa krav utan också om att faktiskt vara beredd att göra insatser, i det här fallet att också tillföra kommunerna för att höja kvaliteten på utbildningen med syfte att se till att fler elever får möjlighet att efter ett individuellt program också kunna genomföra en treårig gymnasieutbildning. Där skiljer vi oss åt. Det har vi förstått, och det är viktigt att politiken är tydlig, att det finns tydliga alternativ. Vi vill utveckla, ni vill avveckla. Jag tror inte att det gynnar eleverna på det minsta vis att säga till dem efter om de har brister av olika slag: Det var ju taskigt, men vi tror inte på att ge ytterligare en chans. 260 () replik: Vi vill hellre avveckla det individuella programmet och utveckla möjligheterna för eleven från start i skolan. Det är jag helt övertygad om. säger också: Vi kommer aldrig att överge de elever som har det tuffast i skolan. Det är ju precis det ni gör med den målinriktade socialdemokratiska skolpolitik som du säger att ni för. Det är precis det ni gör när eleverna tvingas in i det individuella programmet, eftersom de inte har uppnått de kunskapsmål som man ska ha nått när man lämnar . Är det att hjälpa? Är det att stödja? Är det att se till att vi aldrig kommer att överge de elever som har haft det tuffast i skolan? Min vision och mitt mål med den svenska skolan är att vi från början har en flexibel skolstart och en flexibel skolgång där vi ser varje elev och redan från start ger eleven den stöttning och den hjälp den behöver. Skolministern kan ju inte stå i riksdags kammare och säga att det är meningen att elever ska lära sig att läsa, räkna och skriva första året på gymnasiet. Det handlar ju om att stötta från början inte att stötta på slutet. När kommer socialdemokratin att överge den gamla typen av skolpolitik och införa en ny elevanpassad flexibel skola där man stöttar och ger eleverna en ärlig och rättvis chans från start? 261 Statsrådet () replik: Varför envisas högeralliansen med att jämt och ständigt ställa elever mot elever? Det genomgående draget i era budgetmotioner är att det ska tas från den ena delen av utbildningssystemet och satsas på den andra. Vi ska inte utöka högskolan. Vi ska satsa på det andra. Varför ska vi ta resurser från de elever som i gymnasieskolan har det tuffast och säga att de pengarna ska vi satsa på de yngre? Varför kan vi inte göra bådeoch? Det är det som finns i den socialdemokratiska regeringens budgetförslag. Det handlar om att både stärka kvaliteten på det individuella programmet och att stärka möjligheterna redan från . Det handlar också om möjligheten att börja skolan från sex- eller sjuårsåldern. skulle vi också vilja införa möjligheten att starta . Det är flexibel skolstart. Ställ, för skull, inte elever mot elever. Låt oss se till att göra insatser för de elever som börjar skolan och stärka kvaliteten och möjligheterna för de elever som kommer att behöva en andra chans. De kanske till och med behöver en tredje chans i form av komvux eller annat. Låt oss ge de eleverna den möjligheten. Det är en utopi att tro att alla elever kommer att kunna klara av utan några som helst problem. Sociala bekymmer, hälsoproblem och annat kommer tyvärr att finnas under en överskådlig framtid. Jag hoppas att vi under en överskådlig framtid kommer att fortsätta att ta emot elever som har invandrat hit. Det är ofta inte möjligt för dem att gå i . Även för de eleverna är det viktigt med en andra chans. Det är solidaritet mellan elever och mellan olika grupper i den svenska skolan. 262 () replik: Jag har i den här debatten försökt att få svar från den borgerliga alliansen och jag har också försökt problematisera och lyfta en del frågor som jag tror att vi måste tänka vidare på. Vad ska jag fråga ministern, tänkte jag. Jag fick hjälp av en liten skrift. Jag kan säga att det inte är någon vänsterpartistisk pamflett. Jag ska läsa ur den. Det blir en fråga . Är vårt betygssystem över huvud taget möjligt att tillämpa enligt intentionerna under de förutsättningar som gäller? I material Likvärdig bedömning och betygsättning för att stödja en rättvis och likvärdig bedömning sägs: Om vi vill ha en skola där elever efter givna ramar får studera efter behov och intressen och där elever får utveckla sina kunskaper utifrån en mångfald av möjligheter blir konsekvensen ett mer krävande system för bedömning. Sedan kommer frågan: Om vi instämmer i detta står vi måhända inför en situation där dagens system för att bedöma elevers kompetens måste förändras radikalt? Det blir två frågor: Vilka reflexioner gör ministern kring detta? Måste vi hitta ett nytt system att bedöma elevers kompetens, och varifrån kommer skriften? 263 Statsrådet () replik: Den andra frågan lät mer som en kuggis. Jag kommer därför att avstå från att svara på den. Däremot kan jag naturligtvis ge mina reflexioner över det bedömningssystem som vi har i den svenska skolan. Jag tror inte att det någonsin har funnits eller någonsin kommer att finnas ett betygssystem som är fullständigt objektivt och fullständigt likvärdigt i alla sina delar. Alla betygssystem som inbegriper människors bedömningar kommer alltid att innehålla något slags inslag av subjektiv bedömning. De som blir bedömda kommer ibland att känna att det inte var så rättvist som de skulle vilja. Den känslan finns med dagens betygssystem. Den fanns med gårdagens betygssystem och jag är tämligen säker på att den fanns även ännu tidigare i det svenska skolsystemet. Jag måste ändå säga att med det skolsystem vi har är det viktigt att vi har betyg i dess nuvarande form, både som urvalsinstrument och som kunskapsmätare. Det finns naturligtvis brister också i det här systemet. Vi gjorde en stor förändring till det betygssystem vi har . Vi kommer ständigt att behöva jobba för att utveckla likvärdigheten. Vi kommer ständigt att behöva utveckla dialogen kring betygsättningen så att elevers känsla av rättvisa kan öka och så att man på ett tidigt stadium vet vad som krävs för att man ska få ett visst betyg. Vi vet att betyget spelar väldigt stor roll för den enskildes möjligheter både inom utbildningsväsendet och i samhället i stort. 264 () replik: Jag ska lätta på förlåten och tala om vad det var för skrift. Det var ingen kuggis. Det är Kommuner och Landsting som i Aktuellt om skola och barnomsorg under rubriken har denna reflexion. Jag tycker att det är intressant att vi i debatter kan våga problematisera och ha en konstruktiv dialog utan att alla gånger ha de färdiga lösningarna. Enligt min uppfattning och erfarenhet har vi en situation där det nuvarande betygssystemet utan att säga om det är bra eller dåligt styr verkligheten i klassrummen i senare årskurser. Jag tycker mig ha sett det och jag har signaler från både elever och lärare att det är så. Man kan tycka att det är bra eller dåligt. Vi har andra styrdokument som ibland kommer i skymundan. Vad jag egentligen bjuder in ministern till är en konstruktiv dialog och diskussion, gärna med flera inblandade, om hur vi tillsammans ska skapa ett bra system som vi kan mäta elevers kompetens med. 265 Statsrådet () replik: Tack för den inbjudan. 266 () replik: Jag talade i mitt anförande om det faktum att pojkarna genom hela skolsystemet lyckas väsentligt sämre än flickorna. Mot bakgrund av de fakta som har framkommit i rapporten och skolframgång: tolkningar och perspektiv av som är framtagen på uppdrag av Myndigheten för skolutveckling som visar på stora skillnader i studieresultat mellan pojkar och flickor vill jag fråga: Vilka initiativ har skolministern tagit och vilka tänker han ta för att komma till rätta med detta allvarliga problem och se till att skolan anpassas efter alla elever, både pojkar och flickor, och ger alla förutsättningar att nå målen? 267 Statsrådet () replik: tar upp en mycket viktig fråga. Jag tror att det är en av våra stora utmaningar . Det är riktigt att vi har sett en sådan utveckling . Det är också riktigt att vi inte är ensamma om den. Den här utvecklingen pågår i hela den anglosaxiska skolan. Jag var i förrförra veckan för att ta del av deras erfarenheter både när det gäller skolor i segregerade områden i och deras arbete med att uppmuntra och stödja pojkars lärande. De har exakt samma utveckling med ungefär motsvarande skillnader i kunskapsutveckling mellan pojkar och flickor. Jag tror att det är viktigt att vi gör en djup analys av vad detta beror på. Det finns många förklaringar till detta. En del ligger nog faktiskt i de traditionella könsroller som vi har i vårt samhälle. I det här fallet är de naturligtvis till nackdel för pojkarna. Man märker detta mycket tydligt i mina hemtrakter i , i inland. Där ser man många pojkar som redan från början förkastar utbildningsvägen eftersom de har sett att deras fäder har gått en annan väg. Det är kanske inte lika möjligt . Jag tror att vi behöver jobba systematiskt med detta. Det finns en del som säger att det här beror på att utbildningsväsendet är så enkönigt och att det påverkar resultaten. Jag vet inte hur mycket det ligger i detta, men jag tror att det är viktigt att vi gör en ordentlig analys. En åtgärd som jag tror väldigt mycket på och som jag såg i är det samarbete man där har med olika ideella föreningar, inte minst idrottsföreningar, där man kopplar ihop det som pojkarna känner lust till med det som de inte känner lust till, ofta läxläsning. Det kan vara ett sätt också för oss att jobba. Jag tror dock att vi behöver göra betydligt mer för att vända den här utvecklingen. 268 () replik: Jag tror att det är helt rätt att detta är väldigt komplext. Det är bra att du har fått lite inspiration, skolministern, från . Jag tror emellertid att det är bådeoch. Som pekar på i sin rapport handlar det om traditionella könsroller, men handlar det om att skolsystemet och samhället inte kan vänta kanske 20 eller på att grundläggande attityder och värderingar som har funnits förändras. Jag anser att skolan måste anpassa sig efter den verklighet som finns, oavsett orsakerna, för att hjälpa alla att nå målen. Jag skulle alltså vilja förtydliga frågan lite: Är det så att skolministern utifrån denna inspiration har vidtagit några konkreta åtgärder för att få den här fördjupade orsaksanalysen eller några andra åtgärder? Eller kommer du att göra det? 269 Statsrådet () replik: Vi har vidtagit ett flertal åtgärder. Införandet av individuella utvecklingsplaner handlar om att fånga varje elev redan på ett tidigt stadium. Det inbegriper naturligtvis också pojkarna, som vi ju vet är de som ofta sackar efter. Andelen pojkar, inte minst pojkar med invandrarbakgrund, som inte når målen i nionde årskursen är betydligt högre än för jämförbara flickor eller flickor som kommer från studieförberedande hem, där skillnaden är som störst. Vi gör insatser för att stärka uppföljningen på ett tidigt stadium på det individuella planet. Kombinera också detta med de insatser vi tillsammans gör för att förstärka resurserna till skolan så att just de elever som har det tuffast vilket ofta är pojkarna också får hjälp och stöd på ett tidigt stadium. Jag ser också framför mig att vi gör särinsatser för att stärka pojkarnas kunskapsutveckling, bland annat samarbete med den ideella sidan. Jag har också besökt ställen i där man har jobbat systematiskt med detta. Jag har till exempel varit i , där skolan tillsammans med kommunen och jobbar ganska systematiskt med detta. Jag tror att detta är saker som vi tillsammans kan se till att sprida i . Dock kanske staten här kan och ska göra en extra insats förutom de åtgärder som redan är vidtagna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2005/06:UbU2 Utgiftsområde 15 Studiestöd (prop. 2005/06:1 delvis). 270 (): Jag vill börja med att säga att vi moderater naturligtvis står bakom de reservationer vi har, men av respekt för kammarens ledamöters tid yrkar jag bifall endast till reservation 1. Studiemedelssystemet spelar en viktig roll för att göra det möjligt för människor att studera. Det nuvarande studiemedelssystemet har dock många brister. CSN:s dubbla monopol som beslutande myndighet och som utbetalare gör att systemet inte är särskilt flexibelt. Det uppmuntrar inte heller till individuella lösningar utan snarare till att låna maximalt. Dessutom är servicenivån till studenterna, som det alltid blir i monopolverksamheter, bristfällig. Det är dessutom orimligt att studenter som vill arbeta eller parallellt med studierna ska straffas ekonomiskt för det. Därmed bidrar fribeloppsgränsen till onödigt hög skuldsättning för studenterna. Det är även problematiskt att systemet i princip helt bortser från att det finns olika sätt att finansiera studier på. Insikten att statliga lån för heltidsstudier inte är den enda finansieringsformen för studier lyser med sin frånvaro. En del studenter vill arbeta och studera men hindras av dagens regler för fribelopp. En del, främst äldre, studerande har sparat ihop pengar som de använder för att finansiera sina studier. Andra väljer att studera på deltid eller vid sidan av sitt arbete.