prot · GT0944 · 2005-12-05 00:00:00 — Vi ska använda det engelska uttrycket name and shame och hänga ut dem som tar miljarder av svenska skattebetalares pengar men inte gör ett jota för att förändra kvinnors livsvillkor, avskaffa dödsstraff eller genomföra fria, säkra och rättvisa val. Då förtjänar man inte pengar från biståndsnationen . Det är ganska bedrövande när man läser rapporter från demokratiorganisationen som är en oberoende granskare av tillståndet för demokratin i världen. Det är bedrövande när man tittar på utvecklingen i många av de länder som får mest biståndspengar av . Det går inte i rätt riktning. Många länder kanske som bäst stampar på samma ställe. Övergreppen ökar inte, men det är inte så att friheten ökar heller. Det finns många länder som vi skulle kunna sätta i kategorin onödiga biståndsländer för svensk del. Varför ska ge bistånd, dock inte många miljoner, till diktaturen ? Det tycker jag är totalt onödigt . står för en väldigt stor del av den nya tillväxten i världen . Det biståndet borde man fasa ut direkt. Visst finns det fortfarande stort armod i och svält i vissa delar, men det handlar om brist på kinesisk fördelningspolitik inom landet och inte om att som nation inte skulle ha tillräckligt mycket pengar. Det handlar om att stoppa biståndet, frysa det till länder där det just nu pågår oerhörda brott mot människorna. Ett exempel är , som genomförde val detta år men där man fortfarande skjuter oppositionella. Människor sitter fortfarande i fängelse där, och de politiska frihetskämparna har knappast någon chans att uttrycka sina åsikter fritt i samhället. Ett annat exempel är , som är ett av största biståndsländer. Det är ett land som länge har varit omhuldat av västerländska biståndsgivare trots stora brister vad gäller demokrati och mänskliga rättigheter. president , som suttit vid makten , kan liknas vid en diktator. Den senaste tidens eskalerande hot är djupt oroväckande. Jag tror att vi ser en ny i Museveni. Vi kommer bittert att ångra att vi inte stoppade biståndet till det landet. sköts en demonstrant till döds i huvudstaden. Oppositionsledaren åtalades för landsförräderi och arresterades. Vi ser problem på front efter front. Flera biståndsgivare har redan fryst biståndsutbetalningarna för att protestera mot diktaturfasonerna. har varit tyst. Dessutom har vi stora odemokratiska biståndsländer som och där den kommunistiska enpartidiktaturen är kompakt utan förbättringar. För att biståndsinsatserna ska vara långsiktiga och bidra till framgång i form av minskad fattigdom måste vi också se till att vi koncentrerar oss till ett mindre antal länder och fokuserar på bättre måluppfyllelse. verkar svenskt bistånd i 120 olika nationer. Det är på tok för många. Visst handlar det om att säkerligen kommer att bidra humanitärt på olika sätt i många länder, kanske över 100 länder, i små korta projekt. Men när det gäller bilateralt bistånd nation till nation kan det inte vara så att vi ska vara i så många länder. Där måste vi krympa antalet och koncentrera oss på demokratiska länder som visar god utveckling. När granskade den svenska utvecklingspolitiken slog man fast att vi också måste koncentrera biståndet till färre länder och sektorer, och det är detta som vi tar upp i den borgerliga flerpartireservationen. 18 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 3. Vi står naturligtvis också bakom övriga reservationer där vi deltar. Alla människor har samma unika värde. Denna övertygelse är en viktig utgångspunkt för den kristdemokratiska synen på vårt ansvar för omvärlden och för våra relationer till miljontals människor som tvingas leva i absolut fattigdom. konstaterar att mer än tre miljarder människor lever på per dag, och varje timme dör mer än 1 200 barn till följd av extrem fattigdom, vilket motsvarar tre Sydostasientsunamier . Som biståndsgivare har ett stort ansvar att prioritera grundläggande social service. menar att det också finns ett mycket starkt behov av mer geografiskt koncentrerade biståndsinsatser och tydligare strategier där medverkar i det multinationella biståndet, just för att nå dessa oerhört utsatta och fattiga människor. anser att en del av det bistånd som går till , , , och i stället ska kanaliseras till länderna i söder om , där vi har de verkligt stora problemen. Inom biståndspolitiken råder det brister på ledarskap och samordning, såväl på EU-nivå som på nationell och internationell nivå. Internationellt bistånd är ett av de effektivaste vapnen i kampen mot just fattigdomen. Detta vapen är underanvänt på grund av ineffektivitet och i behov av en grundläggande reform. Detta är vårt ansvar. pekar på vikten av att utveckla de fattiga ländernas förvaltningar och samhällsinstitutioner för att dessa länder ska kunna utvecklas och föra en god ekonomisk politik för ökade möjligheter för människorna. har hiv/aids blivit den faktor som utgör störst hot mot barn i konfliktdrabbade områden. Smittans spridning har lett till att miljoner barn lämnas föräldralösa. Många barn, barns föräldrar, syskon, släktingar, vänner och grannar som lever med smittan blir sjuka och dör. Föräldralösa barn har alltid funnits i samhället, men har antalet varit så stort som i spåren av hiv/aids-epidemin. Antalet barn som förlorar sina föräldrar på grund av hiv/aids beräknas öka till 40 miljoner till 2010 40 miljoner! Kristdemokrater säger att måste öka andelen av den totala biståndsbudgeten som går till kampen mot just hiv/aids. Målet bör vara att avsätta av det totala biståndsanslaget till kampen mot allvarliga smittsamma sjukdomar i fattiga länder. Liknande initiativ måste tas från hela det internationella samfundet, frivilligorganisationer och regionala organisationer för att förbättra situationen för de barn som på olika sätt drabbas av just hiv/aids. Av världens vuxna analfabeter är kvinnor, som utbildning av kvinnor är nyckeln till utveckling. Klyftan mellan kvinnors och mäns utbildningsnivåer har minskat, men är av kvinnorna i läs- och skrivkunniga i förhållande till männen. Den internationella människohandeln med främst flickor och kvinnor är en av de värsta formerna av våld mot kvinnor. Denna nutida form av slavhandel har ökat drastiskt . Den internationella brottsligheten känner inga gränser. Verksamheten med människohandel i blir alltmer organiserad, främst på grund av den organiserade brottsligheten och maffian, som har insett hur lukrativ och näst intill riskfri den är. Det behövs också ett bättre samarbete, partnerskap, mellan biståndsmyndigheter och svenskt näringsliv i arbetet med att kartlägga behoven av och förutsättningarna för insatser som syftar till att öka tillväxten och stärka näringslivet i samarbetsländerna för att förbättra den ekonomiska standarden. Många situationer kan i ett samarbete mellan biståndet och näringslivet skapa en högre utväxling och större effektivitet och mottagarnytta. Detta kan vi inte blunda för. anser vidare att bör vara ett föredöme i det internationella samfundet och leda den globala opinionen för skuldavskrivningar. Vi menar att villkor och krav måste ställas på att mottagarlandet ska föra en sund ekonomisk politik och på en demokratisk utveckling med respekt för mänskliga rättigheter liksom på tydliga och konkreta handlingsplaner för att bekämpa fattigdomen. föreslår en modell för skuldavskrivning som innebär att den skuldsatta statens små steg mot en sundare och mer demokratisk politisk styrning ska ge betydligt större steg i skuldavskrivning. Detta för att dessa länder snabbare ska komma upp ur en hopplös situation som råder bland många fattiga länder och för att verka som en morot för länder att bygga upp sunda samhällsstrukturer. I det fredsuppbyggande arbetet behövs det långsiktighet och ett brett spektrum av olika biståndsinsatser: humanitär hjälp, minröjning, infrastrukturprojekt, demokratistöd, civila poliser, lokalt och kommunalt stöd med mera. förespråkar i sin partimotion en annan inriktning av den ekonomiska politiken och budgetpolitiken än den regeringen och dess stödpartier föreslår. står fast vid vårt mål om att via statsbudgeten ska ge av bni i internationellt bistånd och att detta sedan ska vara ett golv för framtida satsningar. Jag vill uttrycka glädje över att vi har en riksdagsmajoritet som delar vår uppfattning när det gäller enprocentsmålet. Jag vill också peka på att regeringen på grund av utgiftstaket reducerar det verkliga biståndet med i storleksordningen . Detta ställer till bekymmer för biståndsorganisationen , som inte kan räkna med de här pengarna i praktiken, och eftersom det rullar år och har gjort så så är det en reducering av biståndet i den storleksordningen. Det är oacceptabelt att ha en budget och en annan verklighet. Kampen mot hiv/aids måste intensifieras. Vi anser, som jag har sagt tidigare, att av biståndsanslaget bör kanaliseras till insatser för reproduktiv hälsa och hiv/aids-prevention. Vårt budgetalternativ innebär en ökning av anslagen till hiv/aids-bekämpning och skydd mot smittsamma sjukdomar med totalt jämfört med vad som förordas av regeringen. menar att svenskt bistånd i ökad grad ska riktas till kvinnor. En sådan inriktning är viktig dels för att hjälpa utsatta kvinnor från människohandel, dels därför att studier visar att bistånd riktat direkt till kvinnor ger ett bra samhällsekonomiskt utfall. Vi öronmärker mot denna bakgrund för bistånd riktat till kvinnor, vilket innebär näst intill en fördubbling jämfört med insatserna 2005. Enligt uppskattningar finns det någonstans mellan 80 och 100 miljoner gatubarn. Majoriteten av dessa har kontinuerlig kontakt med sitt hem och sina familjer, men mellan och lever uteslutande på gatan, utan kontakt med sina familjer. Det är angeläget med kraftfulla insatser för gatubarnen både i form av ökat bistånd och i form av mer internationellt samarbete. vill intensifiera kampen mot den extrema fattigdomen, och därför ökar vi anslaget till med jämfört med regeringens förslag. För att kunna finansiera den kraftiga satsningen på satsningar på hiv/aids och på kvinnor har det i den fördelning vi gjort varit nödvändigt att minska biståndet till andra regioner. Jämfört med biståndsnivå innebär denna omprioritering dock inte någon sänkning av biståndet. : Upprepade naturkatastrofer och konflikter visar på behovet av en stärkt beredskap för humanitära kriser. Därför anslår utöver regeringens förslag till humanitära insatser och konflikthantering. Vi vill även öka anslagen till WFP med och till med utöver vad regeringen redovisat. 19 (): Jag vill börja med att betona att utgiftsområdet Internationellt bistånd, som vi debatterar , i grunden bygger på propositionen Gemensamt ansvar: politik för global utveckling. Det gäller den sammanhållna politiken, och vi har haft en hel del debatter i kammaren kring politiken för global utveckling. Det finns ganska stor enighet i den svenska om vad målet för den globala politiken och den globala utvecklingen ska vara, även om det i debatten kan låta som att där finns stora skillnader. Det finns i riksdag, herr talman, en stark solidaritet. Det finns en stark känsla för det internationella arbetet. Det finns en stark känsla också hos det svenska folket när det gäller bistånd och den internationella politiken. Två perspektiv är vägledande vid prioriteringen och utformningen av politiken för global utveckling. Det är dels ett rättighetsperspektiv, dels de fattigas perspektiv på utvecklingen. Det innebär att människors rättigheter ska utgöra grunden för de åtgärder som vidtas för en rättvis och hållbar utveckling. Det innebär också att fattiga kvinnors, mäns och barns behov, intresse och förutsättningar ska vara utgångspunkten i strävandet mot en rättvis och hållbar utveckling. Fattigdomen har ett ansikte i världen. Fattigdomen har en kvinnas ansikte. Flera talare har betonat vikten av att stärka kvinnors och flickors ställning ute i världen för att kunna göra världen mer rättvis och minska fattigdomen. Det är ett av de viktiga perspektiven och ett av de områden som utskottet och regeringen prioriterar i budgeten . är det viktigt att betona att dessa satsningar alltid måste vara långsiktiga. De får inte tappas bort. Därför måste satsningarna göras med det långsiktiga perspektivet och genom att kvinnors perspektiv och kvinnors rättigheter alltid lyfts upp. Ett av de mest glädjande beslut jag varit med om i samarbetet med regeringen är beslutet att åter öka biståndet till . Det är viktigt att betona att enprocentsmålet i biståndet, och i den debatt vi har om vilken inriktning och utveckling vi vill se i länder, innebär en försiktig balansgång. Vi måste också inse att biståndet inte är något som vi genom att vara solidariska och snälla ger till de fattiga länderna, utan biståndet är en återbetalning för överutnyttjandet av resurser, av det välstånd och den rikedom som vi i den rika världen lever med. Det handlar alltså om en fördelning. Det handlar om en rättvis fördelning. Vi har tagit ett alldeles för stort utrymme under . Biståndet är för oss i alltså inte något som vi skänker utan det är en återbetalning, och det är en återbetalning som varit alldeles för låg och fått pågå alldeles för . Därför är det viktigt att vi fortsätter arbetet med att hålla biståndet på en hög nivå, och det är viktigt att betona att vi också måste fördela det i världen. I dagens debatt har vikten av att koncentrerar sig på färre länder poängterats. Det är utskottet överens om, och i de riktlinjer vi har sägs också att vi ska försöka koncentrera biståndet. är det viktigt att inte bedriva en biståndspolitik där man tar tillbaka biståndet från en del länder där fattigdomen börjat minska och där vi kan se en viss utveckling, och enbart koncentrera oss på de allra fattigaste länderna. Ifall biståndsländerna börjar dra tillbaka sitt bistånd och bara koncentrerar sig på de fattigaste länderna finns risken att vi får ett bakslag i de länder som tar steg framåt. Det är viktigt med koncentration, men det är också viktigt med långsiktighet så att även de länder som tar steg i rätt riktning får fortsatta satsningar. Ett av de viktigaste målen för den svenska utvecklingspolitiken är FN:s millennieutvecklingsmål som syftar till att skapa en mer rättvis och hållbar värld till 2015. Tyvärr bedömer både FN och att det krävs nästan en fördubbling av de globala biståndsflödena för att målet ska nås. Dessutom behöver biståndsinsatserna bli mer effektiva. Med tanke på detta vill jag ställa en fråga till . tog i sitt anförande upp att FN och anser att biståndsnivåerna behöver mer än fördubblas. Hur går det ihop med kraftiga besparing på biståndet? säger ju att inte behöver nå upp till enprocentsmålet och nöjer sig med att man med deras biståndspolitik kommer upp i , som är FN:s mål. FN säger tydligt att det snarare behövs en fördubbling, inte en minskning, av insatserna. Jag vill också fråga de övriga partierna i den borgerliga alliansen: Vad är det för biståndspolitik vi skulle kunna vänta oss från en gemensam borgerlighet? Är det biståndspolitik, där man noga betonar enprocentsmålet och vikten av det, eller är det neddragning inom biståndsområdet vi kan förvänta oss? Jag är helt övertygad om att det finns en sann anda hos både , om att ha en hög biståndsnivå, men frågan är: Är det ni som kommer att bestämma? har i detta betänkande två reservationer, men jag kommer att yrka bifall enbart till reservation 10. I reservation 6 pekar vi på en annan bit av utvecklingspolitiken. Det handlar om hur agerar, hur den agerar, hur informationen till är och hur dålig samstämmighet det finns mellan dessa områden. För är det mycket viktigt att se biståndsfrågorna i ett sammanhang. Det görs skuldavskrivningar till de allra fattigaste länderna, men om det görs med krav på avregleringar och privatiseringar, krav på att man ska öppna upp för möjligheterna att privatisera vattenförsörjningen, då vet vi att det är åtgärder som inte bidrar till att minska fattigdomen. Vi vet att det är åtgärder som inte bidrar till att stärka demokratin. Det har flera talare betonat som väldigt viktigt. Demokrati är inte bara det som vi anser vara viktiga reformer för en demokratiseringsprocess, utan det handlar också om att de enskilda länderna har en möjlighet att fatta sina demokratiska beslut om en utveckling utan att det påtvingas dem uppifrån. Skuldavskrivning är också viktigt ur ett biståndsperspektiv. Många av de fattigaste länderna betalar ofta av mer på sina skulder skulder som är illegitima och har ingåtts av korrupta regeringar än de får i bistånd. Med en sådan utveckling kommer vi inte att kunna minska fattigdomen. Därför driver vi på för att ska bli bättre i sin politik när det gäller , kravet på avskrivning av skulder och för att man ska få riktlinjer för konditionalitet i IMF och . Regeringen bör utforma en svensk offentlig position som ger riktlinjer för agerande i IMF och och tydligt tar ställning mot de detaljerade makroekonomiska krav som inte bygger på nationell fattigdomsstrategi och full parlamentarisk insyn. Detta gör vi både för att stärka den demokratiska processen och för att se till att biståndet inte blir en del för sig och skuldavskrivningsfrågan och kraven i en annan del som går emot. Vi har ytterligare en reservation, nämligen reservation 10. Den yrkar jag bifall till. Den berör det multilaterala biståndet. UNHCR är en verksamhet som finansieras genom årliga bidrag från medlemsstaterna. Det gör att man får en osäkerhet och en ryckighet i planeringen av sin verksamhet. Det finns också en risk för att organisationen inte vågar uttala ibland befogad kritik mot de stora biståndsländerna, av vilka är ett. Därför bör verka för att UNHCR finansieras via FN:s budget och att man får ett treårigt anslag. UNHCR:s mandat omfattar bara flyktingar som har passerat en nationsgräns. Men vi vet att i dagens flyktingströmmar utgör de så kallade internflyktingarna en mycket stor andel av det totala antalet flyktingar. Vi anser att UNHCR:s mandat bör utvidgas så att organisationen får möjlighet att exempelvis vid behov hjälpa internflyktingar att lämna hemlandet. Det är också något som kan minska trycket på de fattiga länderna i världen. Vi vet att det är de fattiga länderna i världen som tar emot flest flyktingar och har mest flyktingproblem även med internflyktingar och de har en oförmåga att lösa problemen på grund av bristande ekonomiska resurser. Detta vore också ett sätt att ge bistånd till de fattigaste länderna i världen, att lyfta av dem en del av de bördor som de har genom flyktingarna. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation 10. För övrigt står jag bakom betänkandet. 20 () replik: begär besked om vilken nivå på biståndet som kommer att gälla under den borgerliga regeringen . Jag ska försöka att ge ett bidrag till det. Erfarenheten är väl det bästa man kan luta sig mot. Det har varit borgerlig regering en gång tidigare, . Den största och svåraste uppgift vi då hade var att städa upp vad socialdemokratin och Vänstern hade ställt till under den kris som var . Arbetet påbörjades, och det kan inte sägas att det var färdigställt. Det var en mycket tuff situation. Under den tiden var kristdemokraten biståndsminister. Då hade vi en biståndsnivå på det högsta vi någonsin har haft mitt under en ekonomisk kris. När sedan den socialdemokratiska regeringen kom till med stöd av Vänstern 1994 var ni, såvitt jag förstår, överens om att minska biståndsbudgeten och låta de fattigaste i världen vara med och betala den svenska krisen. Jag kan inte lova exakt vilken nivå det kommer att bli förrän valet är hållet. Men jag kan lova att vi kommer att göra vårt yttersta för att hålla uppe biståndsnivån och hålla de fattiga i världen utanför en neddragning av det svenska biståndet. 21 () replik: Jag tänker inte föra någon debatt med om åren 19901993, om vem som gjorde vad eller hur det gick till. Jag vet mycket väl att var starka i den borgerliga regeringen. var en utmärkt biståndsminister. Jag är väldigt glad över att man höll den biståndsnivån. Men jag vill tala om för att 1994, när neddragningarna kom, stod vi inte bakom någon neddragning av biståndet. Snarare har vi slagits för att få upp nivån på biståndet. Jag är glad att det har den nivå det har . Jag är också glad när jag hör . Jag tänker inte utmåla vare sig eller den borgerliga alliansen som några hemska människor. Men jag tycker att det är viktigt att få ett besked, och jag är glad att säger att kd kommer att göra allt för att det inte ska bli några neddragningar på biståndet. Jag får bara hoppas att kd lyckas i den kampen. 22 () replik: Jag får tacka för möjligheten att säga att svenska folket kan hjälpa genom att säga till om detta i valet. 23 () replik: Svenska folket kan ju titta på det betänkande och den budget vi diskuterar . Vill man vara säker på att biståndet ska vara så vet man också vad man ska rösta på. 24 () replik: Jag undrar vem det är som ska upp till bevis när det gäller volymfrågan i biståndet. Den debatten kommer upp gång på gång. Jag tycker att den är viktig. Politik handlar om pengar, och det handlar om att prioritera världens fattiga även om det är ekonomiska kriser i . Det handlar om bara en hundradel av den totala ekonomin i . redogjorde förtjänstfullt för den borgerliga biståndshistorien. Det är egentligen bara två gånger i den svenska politiska historien som vi har nått upp till enprocentsmålet. Det var dels under tid som minister, då det var , och under folkpartiregeringen under mitten och slutet av . säger att hon inte vill diskutera i detalj, vem som står för vad och så vidare. Men ni har i alla fall samarbetat med den socialdemokratiska regeringen och stött dess budget , . Inte vid ett enda tillfälle har vi sett att har nåtts! Det är nog du som ska upp till bevis och inte jag och . 25 () replik: Om man ska vara petnoga med vem som gjorde vad så ska jag framhålla att , och Socialdemokraterna faktiskt inte har samarbetat om alla budgetar . Det fanns också en period då och Socialdemokraterna samarbetade och gjorde upp. För har enprocentsmålet varit en viktig fråga. Jag kan beklaga att det tog än vi hade hoppats att nå upp till enprocentsmålet. Men jag är ändå väldigt glad . Jag och är helt överens om att det här är en av de viktigaste frågorna trots att det är ett så litet utrymme i budgeten. Ändå är det rimligt att ställa frågan till den borgerliga alliansen, som säger att man vill gå fram gemensamt men har olika budgetförslag och där ett parti har en kraftig nedskärning: Hur kommer det att se ut? Hur tänker ni, och hur kommer ni att agera? Både och borde ta tillfället i akt att tala om vad man tänker driva och att ni inte släpper detta krav. Det är framför allt som ska stå till svars för sin neddragning. 26 () replik: kommer inte att släppa kravet på enprocentsmålet. Vi var den första organisationen i , via , som krävde bistånd till fattiga länder. Det var långt innan många vänstergrupper tog upp den frågan här i , så vår åsikt ligger väldigt fast. Det här är inte någonting som bara vi har stått för, utan det har varit en majoritet i , då man sade sig ligga bakom detta. Det viktiga nu är att vi konstruktivt går vidare. Enprocentsmålet är viktigt. Det är också viktigt att betona att det går att kombinera ett enprocentsmål med ett gott bistånd. När man ställer krav på demokrati, mänskliga rättigheter och annat går det faktiskt att hitta en kombination. Allt bistånd som har skett i har inte varit bra. Vissa satsningar har varit misslyckade. Man måste lära av de erfarenheterna hur man kan gå vidare, men man ska inte tumma på procentsatsen. 27 () replik: Jag är glad över att man är tydlig med att man inte tänker tumma på det här, för jag tycker att det är oerhört viktigt när det gäller . Visst har biståndsinsatser varit misslyckade, och det kommer att bli misslyckade biståndsinsatser också . Jag tror att det är en felaktig syn att tro att det aldrig kommer att ske misslyckanden inom det här området.