prot · GS09118 · 2005-05-11 00:00:00 — Jag är naturligtvis medveten om att vi socialdemokrater i regel har väldigt långa tider av regeringsinnehav. Jag lyssnade på anförande tidigare, där han talade om vilken stark ideologisk fråga det är att regeringen inte ska utse representanterna i universitetens, lärosätenas och högskolornas styrelser. Då tänkte jag: Har glömt att det var 1993, under Per tid, som systemet att regeringen utser ledamöterna i styrelserna antogs? Det är det jag menar med att vi nu har haft ett regeringsinnehav som har varit så långt att har glömt att det fanns med en borgerlig regering, och den fattade faktiskt vissa beslut som gällde universitet och högskolor, bland annat beslutet om hur styrelsen av lärosätena skulle se ut och att regeringen skulle utse dessa representanter. Det är inte ett socialdemokratiskt påfund från början, . Det som har blivit en så stark borgerlig ideologisk fråga är från början ett borgerligt beslut. Jag tycker att det är viktigt att reda ut detta. Man får inte den uppfattningen när man lyssnar eller när man läser debattartiklar. 157 () replik: Det är riktigt att de första styrelseledamöterna som skulle utses beslutades av den borgerliga regeringen, och det tycker jag var fel. Det är en av de saker som flera borgerliga partier nu har sagt att vi tycker var fel. Men ni gick ju vidare väldigt snabbt och såg till att majoriteten av ledamöterna och ordföranden utsågs av regeringen. På samma sätt ändrade ni forskningsstiftelserna som var helt opolitiska och bestämde att regeringen skulle utse majoriteten av ledamöterna. Det är en väldigt tydlig tendens, även om det finns borgerliga regeringar i historien som har gjort sina misstag, att Socialdemokraterna vill få grepp om den politiska styrningen så långt in som möjligt i organisationen när det gäller högre utbildning och forskning. Jag ställer fortfarande frågan: Kommer det några nya förslag där ni skärper greppet ytterligare, för att använda gamla terminologi om de små stegens tyranni? En slående sak i anförande var ju att hon talade väldigt mycket om siffror, hur många som börjar utbildning, hur stor procent det är och så vidare. Jag kallar det för fabrikstänkande när man bara talar om kvantitet. Det är viktigt att många börjar. Det tycker jag också. Men man talar inte alls om kvalitet. berörde inte alls problemen, men jag tror att väldigt många kommer dåligt förberedda till högskolan. tar en fil. Jag tror att genomsnittstiden är sex eller . Väldigt många hoppar av mitt i utbildningen. på A-kurserna är föreläsningssalarna överfulla, lärarna få och studenterna väldigt många. Kommer ni att ta itu med kvalitetsproblemen i högskolepropositionen? 158 () replik: Jag blir lite bekymrad över hur egentligen lyssnar. Jag tror inte att jag nämnde en enda siffra, och definitivt inte en enda procent, på hur många studenter som börjar på högskolan och som passerar högskolan. Jag gjorde inte det. talar om den svenska högskolan som en utbildningsfabrik. När sedan beskriver problemen får jag en känsla av att beskriver en industriell process som inte riktigt går som den ska. Varor kommer inte fram i den tid som man förväntar sig, en del varor kommer fram , en del varor är sekunda och så vidare. Så beskrivs studenterna. Jag skulle vilja hävda att den svenska högskolan har en studentpopulation som är kunnig och krävande. Många har ganska lång arbetslivserfarenhet och väldigt tydliga krav på vilket mål de vill nå med sin utbildning. De är inte så likriktade att man kan spotta ut dem i samma processtakt. Det tycker jag egentligen är någonting positivt. Det enda som man kan säga är problematiskt i detta är studentens finansiering om studierna tar , men det är en helt annan fråga. Jag tycker inte att själva processen med studietakt och tid är så problematisk som målar upp det. 159 () replik: Jag blev lite besviken när inte kom med fler förhandstips från propositionen. Sedan hörde jag henne säga att man inte står dagen innan en proposition kommer och berättar vad den innehåller. Var det en felsägning, eller kommer propositionen ? Jag skulle gärna vilja ha svar på det. Eller kommer den som utsatt ? Sedan tar i från tårna och hävdar att en friare och mer självständig högskola, som vi förespråkar, skulle leda till att det blir en sluten högskola och att vi stänger dörrar. Jag har faktiskt inte en aning om vilka dörrar hon talar om. Jag kan inte förstå hur det kan leda till en mer sluten högskola när politiker får bestämma mindre och de enskilda lärosätena får bestämma mer själva. Det är väl inte så att tror att högskolorna bara kommer att utse folk inom sina egna led? All erfarenhet av sådana här test visar tvärtom att man söker sig ut och får fler människor från näringslivet, regionala profiler och politiker som faktiskt har vunnit förtroende från det enskilda lärosätet i styrelserna. Det skulle vara lite intressant att höra hur menar att friare universitet och mer självständiga lärosäten skulle innebära att de blir slutna. Jag förstår inte det resonemanget alls. Sedan säger hon att vi ska rycka undan mattan för studentinflytandet. Där bubblar den låga tilltron till att studenterna har en egen förmåga att organisera sig och tillvarata sina intressen fram. Jag tror att det är precis tvärtom, att frivillighet föder engagemang och motivation att engagera sig. Ett deltagande på i kårvalen är inte särskilt imponerande. Jag tror tvärtom att ett avskaffande av kårobligatoriet kommer att leda till mer engagemang från studenternas sida. 160 () replik: Även här skulle jag vilja säga att jag inte riktigt förstår. Är jag så otydlig, eller har inte lyssnat? Det var inte den propositionen jag talade om när det gällde fråga, utan det var den proposition som handlar om diskriminering som publiceras . När det gäller frågan om öppenhet och slutenhet i högskolan ser jag detta som frågor om transparens och insyn. När man talar om vilka man vill få bort från en organisation ser jag det som ett arbete för en större slutenhet, en uteslutning. Det är framför allt en förskjutning från vår representativa demokratis högsta beslutande organ till högskolan när det gäller insyns- och öppenhetsfrågan. Jag ser det som väldigt väsentligt att de mycket kunniga, kloka och pragmatiska personer som sitter i den här kammaren och fattar beslut om tilldelning av miljarder kronor till lärosätena i det här landet också har en möjlighet att få insyn i beslutsfattandet på styrelsenivå. undrar jag vilken stat jag befinner mig i när jag hör beskrivningen från högeralliansen. Vi har ingen totalitär stat. Det är ingen enpartistat där regeringen tillsätter representanter i lärosätenas styrelser. Det är en demokratisk stat med öppenhet och insyn, där man kan välja bort sina representanter. Jag förstår liksom inte problematiken i det hela. 161 () replik: Det är uppenbart att fortsätter med den socialdemokratiska traditionella inställningen: Politiker vet bäst, och politiker är bäst på att fatta beslut och sitta och bestämma över de svenska lärosätena. Det visar sig också i undersökningar att det, i alla fall ofta, är just socialdemokratiska politiker som vet bäst och ska finnas i de här styrelserna. Och jag tror ju precis tvärtom, och det gör vi alla i alliansen. Jag skulle vilja hoppa tillbaka till kårobligatoriet igen och prova ett resonemang på angående kåravgiften. Man skulle kunna hävda att kåravgiften faktiskt är en form av studentavgift eftersom man inte får lov att ta examen om man inte har betalt sin kåravgift. Det skulle vara intressant att höra hur ser på det resonemanget. 162 () replik: Jag ska tala om kårobligatoriet också, men först måste jag ta upp frågan om att det sitter så väldigt mycket socialdemokrater i myndigheternas styrelser och i högskolors och universitets styrelser. I någon mån fick jag en känsla av, när jag såg sammanställning och när jag hörde , att det bara är socialdemokrater som är politiker. Är man inte socialdemokrat så har man ingen politisk uppfattning. Ungefär så ser jag sammanställningen, när man slår ihop socialdemokrater och så kallade andra representanter i högskolornas styrelser. Det är väl inte så att om man inte är medlem i det socialdemokratiska partiet och inte har varit eller är aktiv så har man ingen politisk uppfattning utan är neutral i det här sammanhanget? Det vänder jag mig emot. Jag tror att alla har en politisk uppfattning. När det sedan gäller kårobligatoriet och avgiften till kåren vill jag återkomma till det jag sade tidigare. Jag tycker mig inte kunna jämföra studentkåren med en förening. Jag vill jämföra studentkåren med en kommun. I en kommun betalar vi avgifter för den trygghet vi får tillbaka, och så uppfattar jag studentkåren. Man betalar ett antal hundralappar per termin för den trygghet som kåren faktiskt innebär, både när det gäller det direkta inflytandet över beslutsfattandet i styrelsen och de andra delarna som har med studenthälsa, aktiviteter och så vidare att göra. Här ser jag att ni vill politisera en väldigt stor del av inre liv när ni säger: Ta bort kårobligatoriet och skicka in statliga medel i stället som ska täcka de här utgifterna. Då är det ju vi som sitter där och bestämmer. 163 () replik: höll ett engagerat brandtal för sitt partis privilegier. På något annat sätt går det inte att uppfatta. frågar från vem högskolan ska frigöras. Ja, den ska frigöras från alltför detaljerad politisk styrning. Den ska stå för den fria tanken, oavsett vad som är politiskt korrekt eller ett annat ögonblick. ger inte en korrekt historiebeskrivning när hon talar om tidigare beslut. Hon glömmer kanske omedvetet, kanske medvetet att det var den socialdemokratiska regeringen som slopade kompetenskravet i högskolelagen, det kompetenskrav som riktades mot styrelseledamöter i högskolan. Efter det beslutet, som bland annat motsatte sig här i , så gick det att fylla styrelserna, de personer som har en tydlig, uppenbar partipolitisk koppling, med just socialdemokrater. Det här är en medveten strategi det synes det vara från regeringens sida. Finns det någon annan tolkning av detta? Vi kristdemokrater lägger inga värderingar i vars och ens partipolitiska färg. Det finns många styrelseledamöter i högskolestyrelserna som gör ett enastående gott arbete, oavsett partipolitisk färg. kan mycket väl vara lämpad att sitta i en högskolestyrelse. Det är inte det som det handlar om. Det handlar inte om att en viss färg alliansfärgen eller vänsterfärgen är bättre än någon annan. Det handlar om att hitta ett system där allmänföreträdare från hela samhället blandas med lärar- och studentrepresentanter och personalrepresentanter så att styrelserna blir verkligt självständiga och kan leva upp till den fria akademin. Det har en lång bit kvar för att uppnå. 164 () replik: Jag vet inte om jag chockar , men det är möjligt att du inte fick med mig i den här sammanfattningen. Jag är vice ordförande för högskolan i . Där sitter jag tillsammans med bland annat den tekniska direktören från . Jag tror att vi båda har väldigt mycket att tillföra styrelsens arbete när det gäller kunnande och nätverk som högskolorna behöver. Frigörelse, sade , frigörelse från statliga detaljstyrningar av högskola och universitet. Sedan läser jag då reservationerna från . Det ska vara en garanterad miniminivå av lärarledd tid. Det ska inte vara någon poängförtur när det gäller antagning. Institutionerna ska utreda regelbrott och så vidare i rättssäkerheten. Vi ska alltså skapa lagstiftning och regelsystem för institutionerna. Det ska vara nationella riktlinjer för studenthälsan. av lärarna ska vara disputerade. Man ska skilja på pedagoger och forskare. Det här är ju faktiskt beslut som vi som politiker ska ta. Det får vara antingen det ena eller det andra: Antingen ska det vara detaljstyrning eller så ska det inte vara det. får väl bestämma vilken fot de ska stå på nu i den här alliansen, men reservationer i den här betänkandetexten pekar inte mot att de vill ha någon frigörelse från politiska beslut och ställningstaganden när det gäller akademins inre liv. Jag tycker det snarare verkar vara precis tvärtom. 165 () replik: Än en gång gör det som så många socialdemokrater gör: hänvisar till en näringslivsrepresentant och säger att därmed är bredden uppfylld i styrelsen, ungefär som om näringslivsrepresentanter per definition skulle lyda påbud från någon eller från något. Det är, tycker jag, att underskatta värdet av att ha en mångfald i högskolestyrelserna. Det är inte så enkelt som gör det, att kollektivisera och säga att några är på ett visst sätt, några andra är på ett annat sätt och ytterligare några är på ett tredje sätt. Vi Kristdemokrater står upp för en högskola där det finns en mångfald i styrelsen och där det faktiskt är ointressant vilket parti man röstar på. Det viktiga är att man har mycket att tillföra i styrelsearbetet, oavsett om man är näringslivsrepresentant, offentliganställd, politiker av någon som helst kulör eller vad det än handlar om. Det är det viktiga, medan fortsätter att försvara sitt partis privilegier nomenklaturans situation. Så brukar en maktfullkomlig maktapparat agera, fru talman. Men låt mig ändå, fru talman, också få ställa en helt annan fråga till , en fråga hon smög förbi tidigare. Hur ser Socialdemokraterna på europeiseringen av utbildningen, av högskolor och universitet? kommer förhoppningsvis att vara representerat vid mötet i i , som handlar om att gå vidare med Bolognaprocessen och att hitta modeller så att våra studenter blir så gångbara som möjligt på en större studiemarknad och en större arbetsmarknad och så att man öppnar den svenska högskolan och de svenska universiteten för utländska studenter. Det har, fru talman, kommit oerhört oroväckande signaler från utbildningsministern om att på något sätt skulle slå igen dörren till detta därför att vi ogillar vissa delar av processen. Självklart finns det delar i processen som vi ska påtala och ha åsikter om. Men, fru talman, inte kan väl regeringen och på fullt allvar tycka att ska bli ett släpankare i denna viktiga internationella process? 166 () replik: kan vara alldeles lugn i den här frågan. Vi kommer verkligen att arbeta för det som jag avslutade mitt anförande med. Vi kommer inte att möta den globaliserade världen med några stängda dörrar. Den svenska studenten har mycket stora möjligheter att ta till sig kunskaper från universitet och högskolor ute i . Man kan säga att den svenska studenten är den nationella student som oftast studerar utomlands. av dagens studenter finns vid något utländskt lärosäte. Detta beror helt på det generösa studiestödssystem vi har och som man kan ta med sig när man åker ut i . Medan vi nu diskuterar formerna för Bolognaprocessen när det gäller examination ni kommer att få reagera på vårt förslag är den största problematiken i många andra europeiska länder hur man rent finansiellt, ekonomiskt, ska möjliggöra för studenterna att ta sig utanför det egna lärosätet och ut i övriga och världen för att skaffa sig kunskap. Till viss del tycker jag att vi har löst den problematiken. Vi arbetar nu med själva strukturen och organisationen, medan de andra länderna tagit tag i frågan från andra hållet. De har visserligen en organisation, men möjligheterna för den enskilde studenten att utnyttja den är väldigt små. Jag vet inte om sover lugnare om nätterna om jag säger att det nog inte blir några större svårigheter att ta till sig våra förslag. Jag tror inte det. Vi brukar i regel lägga fram väldigt bra och tydliga förslag, som gynnar den enskilde studenten. 167 () replik: Först vill jag säga att jag kan hålla med om att det är bra att svenska studenter kan studera vid lärosäten utomlands. Jag har en son som är i , och det fungerar väldigt bra. Däremot blir jag bekymrad när du talar om någon som skulle vilja skapa slutna, odemokratiska, ojämlika högskolor. Jag förstår inte vem det är som skulle vilja ha en sådan utveckling. Det är i varje fall inte vi. Det är inga stängda dörrar som ska bli fallet framöver. För mig är det ingen stor ideologisk fråga att regeringen utser en del av styrelserna för högskolorna. Erfarenheterna har emellertid visat att det blivit en stark partipolitisering, vilket är ett hot mot självständiga lärosäten. Därför tror jag att det är bättre att lärosätena själva utser sina styrelser såsom de gjorde tidigare. Jag har kollat med och fått besked om hur styrelserna i , och , våra närmaste grannländer, utses. Ingenstans utser regeringen rektor eller ordförande eller styrelseledamöter, utan de har självständiga lärosäten som utser sina egna styrelser. Jag vill gärna fråga : Är lärosätena i , och slutna, odemokratiska och ojämlika? Är de svenska så oerhört mycket bättre? Slutligen vill jag säga något om kårobligatoriet. kallade studentkårerna för kommuner. I ett kommunfullmäktigeval deltar förhoppningsvis av väljarna. I kårvalen deltar . Det måste i så fall vara fråga om väldigt dåliga kommuner. Jag tror mycket mer på en självständig kår där medlemmarna själva väljer att vara medlemmar och engagera sig. 168 () replik: Jag kan hålla med om att det finns en viss ologisk del i sammansättningen av styrelserna, nämligen den att regeringen först tillsätter styrelse och sedan också rektor. Alla som är involverade i det inre arbetet vid ett lärosäte vet dock att förslaget till person som ska bli rektor framprocessats internt vid lärosätet i samverkan mellan de olika personalkategorierna, studenterna och styrelsen. Regeringens utseende av rektor har alltså väldigt mycket blivit en formsak. Jag kan säga att det är rektorerna själva som vill ha det på det sättet. De vill vara utsedda av regeringen, på samma sätt som alla andra myndighetschefer utses av regeringen. Tydligen känner de att det medför högre status om det är regeringen som utsett dem. Mer dramatisk än så är alltså inte den frågan. Däremot tycker jag att det är viktigt att man inte får stiftelseformen i högskolan med så att säga självalstrande styrelser. Sedan är jag väldigt rädd för att få en partipolitisering av studentkårerna när kårobligatoriet försvinner, alltså att vi får moderata studentkåren, centerpartistiska studentkåren, socialdemokratiska studentkåren och så vidare. Jag vill inte ha ett lärosäte med tio tolv olika studentkårer, för då är frågan: Vem representerar studenten som sitter i styrelsen och i andra beslutande organ? 169 () replik: Partipolitisering av studentkårerna har vi verkligen haft i långa perioder , ifall det nu skulle vara så farligt. Det är inte så att den risken ökar med den kår som medlemmarna själva valt att inträda i. Jag vill fråga igen: Är lärosätena i våra grannländer slutna, odemokratiska och ojämlika bara för att de inte centralstyrs genom att regeringarna utser deras styrelser? 170 () replik: Jag kan inte stämpla dem som det. Jag beskrev emellertid den högskola som börjar utsättas för det som vi kanske ska kalla de små stegens tyranni. Där kan man lägga det ena förslaget på det andra och se att man håller på med någon form av backlash-politik när det gäller demokrati och jämställdhetsfrågor vid högskolan. Det är det jag vänder mig mot. När det sedan gäller kårobligatoriet har regeringen nu skrivit direktiven för utredningen om moderniseringen av kårobligatoriet. Studentpopulationen ser inte likadan ut som studentpopulationen gjorde . Reglerna för kårobligatoriet måste följa den utveckling som skett, men vi startar inte med att fatta beslut om avskaffandet av kårobligatoriet för att sedan utreda hur vi ska fixa det när det är avskaffat. Jag hörde i debatten att det finns mycket regelsystem och krångel kring kårobligatoriet. Jag skulle i stället vilja säga att det verkliga krånglet kring kårobligatoriet startar när det avskaffas. Hela er långa reservation, där ni radar upp alla problem som dyker upp och måste lösas när ni beslutat om att avskaffa kårobligatoriet, visar tydligt att ni håller på att krångla till livet för den enskilde studenten vid högskolan någonting alldeles otroligt för att inte tala om hur ni krånglar till situationen för nationerna. 171 (): Jag kommer enbart att uppehålla mig vid det så kallade studentkårsobligatoriet. Studentnationer och studentkårer är faktiskt i någon mening ursprungliga i vårt land i relation till universitetsväsendet. Det gäller såväl i som i . Det är alltså 1600-talsinstitutioner vi talar om. Studentcorpsen, som det hette, bildades av de 13 nationerna i . Det här hör ihop med registrering av studerande vid universiteten och vid högskolorna. Sedan har bland annat studentrepresentationen i de delar som berör studentinflytandet byggts ut med det här som utgångspunkt. Genom denna ursprungliga koppling till universiteten har också studentkårerna och nationerna fått en offentligrättslig status. Det är oerhört viktigt. Det är bland annat just denna offentligrättsliga status som genererar deras skatterättsliga status med skattefrihet för vissa specificerade saker som är av mycket stor betydelse för deras verksamhet och fortbestånd. Man bör behandla gamla offentligrättsliga institutioner med viss varsamhet. Det tillhör i vart fall en konservativ grundsyn. Och, fru talman, det finns en tämligen stor samstämmighet inom universitetsvärlden om att det vi i har på det här området i grunden är en bra ordning som väcker beundran i många länder som önskar bygga upp något liknande. Bland annat gäller det kontakten just mellan universitet och studerande. Efter förra årets riksdagsdebatt erfor jag det i särskilt hög grad. Jag fick då av universitetsrektorer, lärare, inspektorer med flera ett mycket stort antal uppskattande e-brev. Det är ju så att det finns ett antal medlemsfattiga studentförbund som driver utskottsgrupper till att anse att frågan om avskaffande av det här obligatoriet har någon form av hög prioritet. Jag uppfattar inte att det finns någon som helst förankring bland dem som är berörda av den här frågan, i de breda studentlagren och framför allt inte bland de akademiska lärarna och ledningarna för våra universitet och högskolor. har ju också SFS, som intog en något avvaktande hållning, tydligt sagt att de till fullo instämmer i den motion som och jag väckte och till vilken jag återkommer. När det här är sagt vill jag självfallet säga att det utifrån förhållandena finns all anledning att förändra och modernisera det så kallade obligatoriska medlemskapet på ett antal punkter. Det är just de punkterna som finns förtecknade i den motion som och jag väckte och som regeringen , visserligen väldigt sent omsider enligt min uppfattning, har förklarat sig villiga att åtgärda genom att tillsätta den utredning som vi föreslog i vår motion. har man ju tillsatt utredningen och givit direktiv helt i enlighet med motionen. Utskottet har ju noterat det och därmed ansett att motionen är fullt tillgodosedd. De här punkterna är väldigt väsentliga. Det första är att man reglerar kompetensen för den här typen av studerandesammanslutningar. Det andra är att det åstadkommes en reell besvärsrätt om man går vid sidan av denna reglerade kompetens. Det tredje är att man åstadkommer en möjlighet till vad man skulle kunna kalla exit ur systemet genom att tillhöra en nollnation med noll i avgift och noll verksamhet eller en motsvarande förening. Det ska ju också tas upp. Det fjärde, slutligen, är ju att se över konstruktionen för distansstuderande och dubbelstuderande. Jag har alltid, sedan jag en gång i världen var aktiv studentpolitiker, , sett det som väldigt angeläget att göra just de här förändringarna, i vart fall som ett första steg. Det är viktigt att de nu kommer till stånd. Jag skulle vilja påstå att kommer de till stånd snabbt gör man också hela debatten kring det så kallade obligatoriet mer sofistikerad än den är . Borgerliga regeringar har ju gjort försök att avskaffa obligatoriet. Det gjorde man både efter regimskiftet 1976 och efter regimskiftet 1991. fattades det också någon form av principbeslut här i med en utredning som skulle lägga fram förslag. Men det är bara att konstatera att regeringarna i fråga gick bet på den här uppgiften.