prot · GS09106 · 2005-04-15 00:00:00 — kommer att förlora sina deltidsuppdrag och en del av den försörjning som gör att han kan bo kvar på landsbygden och göra nytta. Han ser sig med all rätt som satt i blockad av facket trots att han har tecknat kollektivavtal och bedriver sin verksamhet i enskild firma. Märkligt nog skulle facket acceptera firma om han bildade ett aktiebolag eller ett handelsbolag. Det är bara att ta in frugan i bolaget, säger facket konstruktivt. Men det ger ju ökad byråkrati och risker. Den nye vilande delägarens eventuella a-kassa påverkas och så vidare, och ett aktiebolag kräver ytterligare byråkrati och i kapital. Har någon uppfattning om det lämpliga i att landets enskilda firmor ska tvingas bli ombildade till handelsbolag eller aktiebolag för att få fortsätta att arbeta i skogsbruket? Är det någonting sådant som är regeringens hemliga vapen för att öka sysselsättningen? Denna, som jag tycker, rigida linje från Skogs- och Träfacket hotar också skogsvården. Enligt skogsforskningen utförs av landets skogsvård i 900 småföretag. Tänk vad oro, kraft och energi som den här fullständigt onödiga striden förorsakar. har inte råd med detta. Ansvaret vilar tungt på arbetsmarknadens parter där kan jag hålla med och främst på skogs- och träfacket att inte driva och många andra småföretagare på landsbygden från sina jobb och företag. Kan tänka sig in i situation? Vad vill statsrådet säga till honom och alla andra småföretag i samma situation? Är svaret som fackets: Byt bolagsform? Eller blir det som i interpellationssvaret: Inga kommentarer? 71 Statsrådet (): Svaret blir, , att jag inte tänker överpröva om kollektivavtalsbestämmelser är lämpliga. Det tolkar parterna själva eller Arbetsdomstolen. Jag har tilltro till att skogsarbetsgivarna själva kan tillvarata sina intressen utan att landets regering ska tala om vad som borde gälla eller inte gälla. De kan tillvarata sina intressen i förhandlingar eller driva frågor rättsligt enligt den ordning som gäller på arbetsmarknaden för att få de ändringar till stånd eller de klarläggande som behövs för att rättstillämpningen ska bli utredd. Därmed har jag ingenting mer att tillföra i detta. Det är inte landets regering, ministrar eller som ska uttala sig om lämpligheten i innehållet i kollektivavtal. 72 (): Inte heller jag ska förlänga debatten. Jag noterar att landets arbetslivsminister, statsrådet , utan kommentarer och med insikt i verkligheten uppenbarligen tycker att det är rimligt att hundratusentals småföretagare i landet som bedriver sin verksamhet i den lagliga formen enskild firma har yrkesförbud i det svenska skogsbruket. Jag noterar det, och vi återkommer i den här frågan, . Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2004/05:445 om information om arbetslösheten 73 Statsrådet (): har frågat mig om regeringen avser att ta initiativ till en radikal förändring av arbetsmarknadsstatistiken och om regeringen kommer att verka för att förordningar och instruktioner riktade till Ams kommer att innehålla krav på en mer sanningsenlig statistisk bild av arbetsliv och arbetslöshet. Den officiella arbetsmarknadsstatistiken, den så kallade arbetskraftsundersökningen, publiceras av . Statistiken utformas utan medverkan av regeringen. EU-harmoniseringen är långt driven på detta område, så det nationella handlingsutrymmet är begränsat. Statistiken är för att använda ord redan sanningsenlig. Regeringen ser därför ingen anledning att ta initiativ till en radikal förändring av statistiken. Eftersom den officiella statistiken inte produceras av Ams kommer inte heller några ändrade förordningar eller instruktioner rörande statistik att riktas till denna myndighet. I sin interpellation tar upp att människor inte syns i statistiken. Detta stämmer inte. Gruppen övriga i arbetskraftsundersökningarna utgör inte av befolkningen i förvärvsarbetande åldrar. Statistiken ger en god bild över läget på arbetsmarknaden. En av regeringens huvuduppgifter är att använda informationen för att identifiera och undanröja hinder för att alla ska kunna bli delaktiga i ett arbetsliv som tar hänsyn till skillnader i förmåga och förutsättningar. Arbetsmarknadspolitiken är generell och stärker alla arbetslösas möjligheter till jobb oberoende av kön, ålder eller etnicitet. Dessutom gör regeringen satsningar för grupper. Låt mig exemplifiera särskilda satsningar genom att nämna konkreta insatser för långtidsarbetslösa och invandrare. Det finns fyra olika anställningsstöd som ger arbetsgivare mellan och subvention av lönekostnader . Det har visat sig att anställningsstöden fungerar väl. Anställningsstöden ökar kompetensen genom arbetslivserfarenhet. Anställningsstöden ger chans att visa vad man går för. Anställningsstöden ökar konkurrenskraften på arbetsmarknaden för långtidsarbetslösa och bryter därmed den onda cirkeln att man inte får ett jobb för att man inte haft ett jobb på . För att främja en etniskt integrerad arbetsmarknad finns det inom ramen för det arbetsmarknadspolitiska programmet arbetspraktik en insats, så kallade prova-på-platser, för personer som saknar eller har begränsad erfarenhet av svenskt arbetsliv. 74 (): När jag i går läste arbetslivsministerns svar undrade jag om det var någon idé att över huvud taget ställa upp på en debatt. Att övriga kallas för övriga betyder inte att de har jobb. Om de utgör av den arbetsföra befolkningen bör dessa räknas in i arbetslöshetsstatistiken. Det spelar ingen roll om statistiken är gjord av Ams eller . Övriga betyder ingenting. Övriga är ett tomt ord. Arbetslös är människan som inte har ett betalt arbete. De där övriga är inte sjuka, studerar inte och är inte pensionärer. Vad gör de? Jag läser ur ett PM som jag fick redan inför valet från . Där står: Den officiella arbetslöshetsstatistiken i innefattar exempelvis inte heltidsstuderande personer som sökt arbete och som, enligt den internationellt vedertagna borde klassificeras som arbetslösa. Detta medför att det relativa arbetslöshetstalet i den officiella svenska statistiken understiger den internationella harmoniserade statistiken med cirka en procentenhet. övriga och studenter innebär att vi redan har mer än den officiella svenska arbetslöshetsstatistiken. Det finns också väldigt många långtidssjukskrivna som hade arbete när de blev sjukskrivna. De har inte längre arbete efter den långa sjukskrivningen, men i statistiken räknas de inte som arbetslösa. Jag undrar vad det är vi diskuterar. Jag har här siffror från . Av 5,8 miljoner personer i arbetsför ålder går enligt SCB 2,2 miljoner människor inte till något arbete en vanlig vecka. Det är enorma siffror. Chefen för och chefen för var här i på ett arbetsmöte . Då nämndes siffran människor i arbetsför ålder inom arbetskraften som inte arbetar. Hur är det då med sanningsenligheten? Förlorar vi inte allihop som politiker i trovärdighet när vi går ut med siffror som ingen enda människa i det här landet kan tro på? 75 Statsrådet (): tar upp hela arbetsmarknadsstatistiken i sin interpellation och ger väldigt många synpunkter och förslag. Det känns viktigt för mig att någorlunda utförligt få besvara fler av de frågor som ställts än de jag hann med i mitt första svar. En fråga som behöver besvaras är: Varför har vi ett självständigt SCB en statistisk centralbyrå? Arbetsmarknadsstatistiken är en av de mest kontroversiella hårdvaror vi har i svensk politisk debatt. Därför är det klokt att hålla metoder om statistiken utanför politiskt inflytande. Motsatsen är , som hade en statistikmyndighet som ansågs stå under starkt inflytande av deras finansministerium. Det medförde att debatten kom att präglas av anklagelser och lögner om hur hög arbetslösheten var. Organisationen för den brittiska statistikbyrån är nu förändrad, och efter det har debatten blivit betydligt mer sansad. När det gäller AKU-statistiken och frågan hur SCB styrs statistiskt, om det är av EU och vad som menas med EU-harmonisering, vill jag försöka svara också på det. AKU-statistiken som vi har i , liksom annan officiell statistik, styrs av de krav som EU ställer exempelvis på regelbundenhet och på att statistik ska kunna jämföras mellan länder. EU ställer till exempel krav på hur arbetslösheten ska redovisas. Däremot kan vissa nationella frågor i de enskilda länderna föras in. Till exempel redovisar arbetslösheten, och även sysselsättningen, länsvis på ett sätt som inte krävs enligt EU. Då frågar varför vi inte strikt följer hela ILO-definitionen på arbetslöshet. Den huvudsakliga skillnaden är att i definition av arbetslöshet också ingår heltidsstuderande som söker arbete. Det är en grupp som utgörs av personer som antingen går i arbetsmarknadsutbildning eller studerar på gymnasium, högskola eller universitet som de söker arbete. Den gruppen bestod av ungefär 53 000 personer 2004. Regeringens ståndpunkt är att bygga kompetens genom studier. Det är inte samma sak som passiv, öppen arbetslöshet. Vi tycker inte att siffrorna ska adderas, men om andra vill räkna på annat sätt, vilket man naturligtvis kan göra, och göra det enligt ILO-definitionen, redovisas också det internationella sättet att beskriva statistiken i olika sammanhang där vi publicerar detta. säger att skillnaden är . Det är i överkant. var skillnaden mellan det svenska sättet och ILO-definitionen 0,9, 2002 var den också 0,9, 2003 var den 0,7 och 2004 var den 0,8. 76 (): Visst vore det fantastiskt med en fullständigt fristående självständig statistik, men jag tillåter mig att undra om så är fallet när jag ser på tabellerna och då ser hur många kategorier människor som inte har betalt arbete utan helt faller utanför arbetslöshetsbegreppet. Jag tror inte att harmoniseringen är den största orsaken till utformningen av den svenska statistiken. Jag kommer dock att studera denna fråga lite mer ingående och återkommer säkert med nya interpellationer när jag satt mig in i frågan lite mer nyanserat. I den pm som jag citerade var det fråga om en procentenhet. Den kommer från , som är en mycket trovärdig informationskälla. Där talar man om ett arbetslöshetstal som i den officiella svenska statistiken understiger den internationellt harmoniserade statistiken. Det är RUT:s bedömning. Naturligtvis kan det variera , men det finns skillnader i den svenska nationella statistiken. Det är klart att vi kan stå här i timmar och dividera om siffror och tal och procentsatser. Huvudfrågan är dock: Ska vi blunda inför det utanförskap som 2,2 miljoner svenskar i arbetsför ålder befinner sig i den siffran kommer faktiskt från och inte går till arbete en vanlig arbetsdag? Ska vi försöka glömma denna katastrof genom att trösta oss med olika benämningar, genom att klistra olika etiketter på olika grupper av människor? Eller ska vi försöka se verkligheten i ögonen för att hitta realistiska lösningar till ett problem som växer alltmer? 77 Statsrådet (): fortsätter att odla en myt om hur många som inte går och arbetar en arbetsdag. Ni samordnar er inte på den borgerliga kanten när det gäller att beskriva detta. Däremot försöker ni överträffa varandra. hade 2,2 miljoner som inte gick till arbetet och som jag antar att hon tycker borde gå till arbetet . Är det så, eller? Ni går vilse i detta. Det är tur att vi i riksdag inte bestämmer hur statistiken ska se ut. Då skulle vi inte få något annat gjort. Vi skulle träta om hur vi ska redovisa statistik. En grundläggande kunskap som man måste ha när man talar om hur många som gör det ena eller det andra är hur begreppet helårsekvivalent används vid redovisning av statistiska mått på grupper. Det här kan . Det känns dumt att behöva undervisa om detta, men eftersom ni inte låtsas om att ni kan det måste jag göra det. Det är skillnad om en person är borta eller om tolv personer är borta en månad var eller om 24 personer är borta . Det är inte, , samma personer som inte går till arbetet som inte gjorde det . Det är olika personer. Antalet personer som till exempel är borta på grund av sjukdom är över miljonen, men därmed är inte en miljon människor sjukskrivna självklart. Kan ni inte vara lite mer intellektuellt hederliga när ni summerar detta och misstänkliggör regeringen för att dölja sanningar? Sedan till frågan om vad som är övriga. Det förtjänar att sägas ytterligare : I en befolkning på 5,7 miljoner i åldrarna klassificeras 270 000 i arbetsmarknadsstatistiken som övriga. blir alltså övriga utanför arbetskraften. Det finns inte många klassificeringssystem, om man ser sig runt i världen, som täcker in en så stor del av en population. Frågan är vad 5,7 miljoner gör . Det är så man tar fram statistiken, man frågar. Det går inte att beskriva exakt. Det skulle bli orimligt komplext att försöka uttolka det. Man kan inte ha en kategori för alla livsbanor som människor har. De livsbanorna är krokiga. Det är en statistik som vi bekostar med . För det fördelas av alla personer i åldern i det här landet i 18 kategorier. Det är inte praktiskt möjligt att göra på annat sätt, och det är heller inte ekonomiskt försvarbart. Det skulle inte tjäna någon nytta att försöka fånga in 5,7 miljoner människors förehavanden i en ruta för var och en. Den statistik vi har håller internationellt mycket hög klass. Den är synnerligen användbar för de ändamål som den är till för. 78 (): har vi äntligen lyckats komma lite upp i varv. Min och de borgerligas hederlighet ifrågasätts på ett inte särskilt artigt sätt. Men det bryr jag mig inte om. Vad jag bryr mig om är att kategorin övriga är en förolämpning för de människor som innefattas i den. skrev om den kategorin när hon skrev kvinnomaktsutredningen och ställde mycket skarpa frågor. Vilka är dessa människor? Varför behöver vi den officiella statistiken? Varför ska man anonymisera och reducera en så stor grupp människor till ingen? Jag har min bild av den här gruppen. Det är människor som har tvingats in i en av de värsta situationerna, i beroende av socialbidrag. Jag har jobbat med väldigt många av dem. Väldigt många invandrare har automatiskt placerats och fått socialbidrag när de har fått bosättning i . Det har skapat enorma svårigheter för dem att ta sig ifrån denna kategori till kategorin människor som arbetar och får betalt för sitt arbete. Det finns vägar in i arbetslivet. Men de är väldigt svåra att hitta. Det hjälper inte med kategorin övriga, som är ett mycket dimmigt begrepp. Dessutom är det inte ett särskilt mänskligt begrepp för ett samhälle eller en politik som annars berömmer sig för att solidariskt ta hand om sina invånare. 79 Statsrådet (): Vi kan uppehålla oss vid kategorin övriga i arbetsmarknadsstatistiken, som jag antar att följer. Det finns ett träd för hur man definierar olika grupper av befolkningen. När vi talar om gruppen övriga är det samma med den som med de 2,2 miljoner som nämnde. Det är inte så att det är av befolkning som är i gruppen övriga och därmed inte är synliga. De personerna varierar också. Det är inte samma personer när man undersöker. Ena månaden gör de någonting annat, och då finns de i en annan kolumn. Men när man ska summera blir det en grupp övriga som blir nödvändig att ha för att kunna hantera denna mängd av information. Det betyder inte att vi eller någon annan står för synsättet att vi har 270 000 människor som årsgenomsnitt i gruppen övriga som ingen bryr sig om. Detta är människor som befinner i olika situationer i livet. De är ibland arbetslösa, ibland sjuka, ibland arbetande, ibland på socialbidrag och ibland i studier eller vad den nu kan vara. När man tar in statistiken blir det omöjligt att i varje läge klassificera varje uppgift i någon av rutorna. Låt mig få tydligt sagt att det inte gör det till att det skulle vara samma grupp människor som år buntas ihop till en grupp övrigt i statistiken och därmed blir osynliggjorda. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2004/05:455 om åtgärder för arbetshandikappade 80 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder som jag avser att vidta för att underlätta för arbetshandikappades inträde i arbetslivet och för att ytterligare stödja de sociala företagens verksamhet. Jag vill först säga att för mig är det oerhört angeläget att underlätta för kvinnor och män med arbetshandikapp på grund av ett funktionshinder att få ett arbete. skriver att det försämrade arbetsmarknadsläget ger utslag även för personer med olika slag av handikapp och att åtgärder för att minska arbetslösheten inte gett påtagligt resultat. Kvinnor och män som har ett arbetshandikapp har och har alltid haft högre arbetslöshet än befolkningen i övrigt. Det är inte bra. I goda tider är det emellertid så att arbetslösheten i denna grupp minskar i större omfattning än för befolkningen totalt, och i dåliga tider så ökar deras arbetslöshet i mindre grad än för övriga. Det är också så att kvinnor med arbetshandikapp har högre arbetslöshet än män i liknande situation. För personer som inte är funktionshindrade är situationen den omvända; männen har högre arbetslöshet än kvinnorna. Det är viktigt att vi uppmärksammar kvinnor med arbetshandikapp så att de får tillgång till olika arbetsmarknadspolitiska insatser i samma utsträckning som män. Inom arbetsmarknadspolitiken finns det medel för insatser som syftar till att underlätta för kvinnor och män med arbetshandikapp att komma in på arbetsmarknaden. Dessa medel påverkas inte av konjunktursvängningar på samma sätt som andra insatser inom arbetsmarknadspolitiken. Situationen på arbetsmarknaden för kvinnor och män med arbetshandikapp är naturligtvis inte tillfredsställande. Regeringen tillsatte därför två utredningar som skulle se över dels både vad gäller effektivitet och framtida finansiering, dels lönebidrag och övriga arbetsmarknadspolitiska insatser för personer med arbetshandikapp. Utredningarna har överlämnat sina betänkanden, och dessa bereds nu i . Regeringen avser att återkomma till med en proposition . Så till det som benämner sociala företag. Jag har tolkat det som att det är sociala kooperativ som avses. Sociala kooperativ spelar en viktig roll när det gäller att anordna rehabiliteringsplatser för vissa grupper med funktionshinder. I sådana situationer får deltagarna rehabiliteringsersättning eller aktivitetsstöd. Vad gäller kooperativ verksamhet mer generellt så stöder staten den med via . Huvuddelen av medlen ges som stöd till lokala kooperativa utvecklingscentrum, LKU. Dessa har till uppgift att ge råd till kooperativa verksamheter eller liknande företag inom den sociala ekonomin. bedriver också ett projekt som syftar till att utveckla det sociala företagandet. Projektet ska vara avslutat . Det stöd som kan lämnas till företag som anställer en kvinna eller man med arbetshandikapp är ju i första hand lönebidrag. Vilket ytterligare stöd som avser är jag lite osäker på. 81 (): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Det är viktigt att vi diskuterar tillgänglighetsfrågor. De ska uppmärksammas ofta. När vi hade det europeiska framkom det olika synpunkter på samhällets tillgänglighet. Men det var mer sällan som man behandlade den självklara rätten till arbete för alla. Hur ser det då ut i för arbetshandikappade? Alternativen a-kassa eller förtidspension är alldeles för vanliga i stället för anställningar, lönebidragsanställningar eller . Vi har alldeles för många med funktionshinder som skulle kunna göra en arbetsinsats men som av olika skäl inte får göra det. kom ett pressmeddelande från . Jag läser ur detta: Förtidspension ökar mest bland yngre. Nya siffror som har tagits fram inom visar att det främst är som förtidspensionen ökar. Medan 40-talisterna jobbar längre än 30-talisterna försvinner alltfler yngre från arbetslivet. Vi kan inte ha ett arbetsliv och ett socialförsäkringssystem som leder till att tiotusentals unga människor försvinner från arbetslivet, kanske , kommenterar utredaren . Jag vill gärna ha ministerns kommentar till de här siffrorna. I går kom så vårpropositionen. Det verkar som om regeringen har lyssnat något på förslag eftersom vi kommer att få höjningar av lönebidragen. Men i program för arbetshandikappade vill vi något mer. Vi fokuserar på ett mindre bidragsberoende och på mer arbetsinriktade insatser. Människor med reducerad arbetskapacitet ska kunna erbjudas lönebidrag i större utsträckning än vad som görs. Vi vill höja till den av Ams rekommenderade nivån på . Man ska också kunna få lönebidrag , och inte som till . Vi vill också ha ytterligare insatser för dem som behöver hjälp av arbetsbiträden och tekniska hjälpmedel. Jag undrar om vi kan tolka vårpropositionen så att ministern är beredd att lyssna på dessa förslag för ett framtida beslut. De sociala företagen är en viktig faktor när det gäller att skapa arbeten för arbetshandikappade. De har varit framgångsrika med att integrera de mest utsatta grupperna på arbetsmarknaden. Vi ser glädjande nog en ökning av de sociala företagen. har vi fått 30 nya företag. Men det finns en del hinder som de har att kämpa mot inte minst det regelverk som gäller. Det är till exempel regler och villkor för företag, Ams arbetsmarknadsregler för de arbetslösa, regler för de sjukskrivna, socialförvaltningens regler för bidragstagare och regler för personer med funktionshinder. Tänk så mycket tid och stora kostnader som all denna regeladministration kräver! Jag undrar om ministern är beredd att ta några initiativ för att förenkla och för att underlätta samordningen mellan alla dessa regelverk. De har trots allt ett mycket bra gemensamt mål, nämligen arbete åt så många som möjligt. 82 Statsrådet (): Jag är glad att är glad för att vi har höjt lönebidragstaket. Vi har lyssnat inte bara på utan på en rad personer och organisationer som har drivit detta . Jag har länge önskat att kunna göra den här förändringen. kommer den äntligen. Det är en nivå som har legat still . Vi kommer att överväga om vi också kan höja lönebidragstaket ytterligare. En gång i tiden motsvarade det av basbeloppet, och det är också det som jag tror att Ams använder när man har pekat ut vilken nivå man tycker att det borde ligga på. Det är för mig önskvärt att vi snabbt kan ta oss till de nivåerna. Vi får återkomma till det. Intentionen från regeringen är att vi ska försöka få upp lönebidragstaket ytterligare. Jag ska också svara på frågan om förtidspensioneringarna. Jag är inte precis förberedd på att gå in i en debatt om förtidspensioneringarna i allmänhet . Du får gärna återkomma till det. Vi tittar intensivt just nu på hur utvecklingen är och har varit, särskilt när det gäller de unga. Vi ser på hur det ser ut och vad man kan göra ytterligare för att motverka förtidspensioneringar bland yngre personer. Jag tror att det finns ytterligare andra saker som är viktiga att tänka på när det gäller möjligheten för arbetshandikappade att få arbete. Jag tror att det i hög grad också är en attitydfråga. Många arbetsgivare skulle nog kunna bidra mycket mer än vad som görs när det gäller att skapa arbetsplatser för personer med ett arbetshandikapp. Jag tror inte att det finns något slags illasinnad motvilja; det är inte min bild av svenska arbetsgivare när det gäller detta. Men jag tror att det finns en ovana, en okunskap och en klumpighet som gör att man inte får till det i den utsträckning som man själv kanske både önskar och skulle vilja. Jag tror att det är viktigt att vi alla som är engagerade i den här typen av frågor hjälps åt att beskriva vad detta handlar om. Det är ofta inte några stora anordningar som behövs för att en person med ett funktionshinder ska kunna få en chans att få bidra med hela sin kapacitet i ett arbete i arbetslivet. Alla vi som arbetar har behov av hjälpmedel. Inte någon av oss klarar sig utan en rad olika hjälpmedel. Jag tror att jag skulle kunna räkna upp 30 olika hjälpmedel som jag använder för att kunna utföra mitt jobb. Det finns personer som kanske skulle behöva det 31:a hjälpmedlet för att kunna komma till sin fulla rätt i arbetslivet. Konstigare än så är det inte.