prot · GT0916 · 2005-10-18 00:00:00 — Visserligen sade jag att jag inte anser att det och sedan vi senast diskuterade frågan har hänt särskilt mycket vad gäller motiven för förmögenhetsbeskattningen. Men saker och ting har ju hänt i verkligheten. Det går bättre nu för än det gjorde . Vi har en ökad optimism bland hushåll och företag. Den svenska ekonomin växer. Senast, alltså , var det samma som väntade om förmögenhetsskatten behölls. Men alldeles uppenbart går det trots förekomsten av förmögenhetsskatten jag behöver inte gå in på era enskilda invändningar väldigt bra för . Det går alltså bättre nu än när och jag senast debatterade frågan. Framför allt går det bättre när det gäller investeringsflödet i den svenska ekonomin. Det ökar kraftigt just , vilket är väldigt tacknämligt. Statsfinansiella och fördelningspolitiska skäl kommer vi inte runt. Men låt oss tala om den fördelningspolitiska dimensionen. 300 000 personer betalar förmögenhetsskatt i av befolkningen . Den tiondel av befolkningen som tjänar mest står för ungefär två tredjedelar av förmögenhetsskatten. Att det finns en fördelningspolitik i den här skatten kommer man inte undan. Jag vet precis hur förmögenhetsskatten är konstruerad när det gäller huvuddelägare och de undantag som finns. Men att förneka att förmögenhetsskatten har en fördelningspolitisk dimension är att föra resonemanget på tok för långt. Låt mig säga följande. Ju mer jag debatterar förmögenhetsskatten, desto mer övertygad blir jag om att regeringen är inne på helt rätt spår, nämligen att förändringar i skattesystemet, inklusive utvärdering av hur kapitalbeskattningen fungerar, måste ske i ett sammanhang. Jag kan lugna interpellanten och meddebattörerna genom att säga att vi är i full färd med att förbereda den samlade översyn av skattesystemet som är nödvändig. Ju längre jag har det här jobbet, desto mer övertygad blir jag om att det inte går att rycka ut enskilda skatter ur det helhetsperspektiv som man måste ha när man ska utforma skattepolitiken. Den ena kampanjen efter den andra dras. Det är bara att öppna vilken tidning man vill, och man kan välja ut den skatt som för dagen är aktuell. Detta måste en ansvarsfull regering stå emot, och det tänker den socialdemokratiska regeringen göra. När vi förbereder en samlad översyn ska vi naturligtvis också titta på hur förmögenhetsskatten fungerar i praktiken. 35 (): Näringslivet har insett och det är kanske inte så konstigt insåg, vilket vi tidigare talat om, insåg och generaldirektör inser uppenbarligen, liksom för övrigt många svenskar gör, att förmögenhetsskatten är destruktiv till sin karaktär. Den bestraffar det slags beteende som är eftersträvansvärt att det ska löna sig för den enskilde att anstränga sig och ta ansvar för sin framtida trygghet genom att bygga upp ett eget kapital helt privat eller i näringsverksamhet. Mot alla argument som förs fram och som har förts fram, inte minst i den här kammaren, upprepar Socialdemokraterna och finansministern att förmögenhetsskatten är fördelningspolitiskt och statsfinansiellt viktig. Det klingar alltmer ihåligt. Min fråga, fru talman, tusenmiljardersfrågan, är: Varför fortsätter den , Socialdemokraterna med stöd av och , att administrera en skatt som driver kapital ur landet och missgynnar kapitalbildning, riskvillighet, investeringar, nya företag och nya jobb, något som , fru talman, så innerligt väl behöver just nu? Jag ställde en fråga också i mitt inledningsanförande om ökningen av intäkterna från förmögenhetsskatten budget. Var kommer de pengarna ifrån, ? 36 (): Finansministern slingrar sig skickligt undan det frågan egentligen gäller, i varje fall det min fråga gäller. Det är alltså principerna för skatt, om ett skattesystem måste vara baserat på principer som uppfattas som legitima och korrekta för att det ska åtnjuta förtroende hos allmänheten. Förmögenhetsskatten är inte en sådan skatt den är totalt principlös. Den slår snett, den är godtycklig och den svarar inte på något sätt upp mot de fördelningspolitiska ambitioner som man har sagt sig företräda. I själva verket kan man säga att förmögenhetsskatten är en skatt för 60- och 70-åringar, möjligtvis också 50-åringar, precis som värnskatten är en skatt för 50- och 60-åringar. Det är ingen slump att det ser ut på det viset, fru talman. Det beror helt enkelt på att när man är står man på toppen av sin ekonomiska förmåga här i livet. Då är inkomsterna som störst och förmögenheten som störst. I normala fall brukar både det och det andra sjunka med tiden, men så ser det ut. Då är det klart att nästa fråga blir: Är det rimligt att beskatta vissa ålderskategorier på det där sättet? Finansministern sade att man skulle se över skattesystemet. Jag tycker att det är utmärkt. Låt mig få skicka några tips till finansministern hoppas att han lyssnar lydigt på detta. Varför inte införa en likviditetsprincip i svensk beskattning? Det är en gammal, god och hederlig princip som säger att skatt ska betalas när det finns pengar att betala skatten, det vill säga att när mer ekonomiska medel uppstår utgår förmögenhetsskatt. Däremot kan man betala skatt när man avyttrar tillgångar i den mån det har uppstått realisationsvinst på detta. Möjligen kan man säga att vi kan införa en förmågeprincip, en gammal god socialdemokratisk princip för beskattning, det vill säga att de som har störst förmåga betalar mer och de som har minst förmåga betalar lite mindre. Då tror jag att vi skulle komma ett stort steg på vägen. Men glöm inte bort likviditetsprincipen, finansministern, för den är viktig. 37 (): Det är alltid ett nöje att debattera med finansministern. Det ger ständigt upphov till nya infallsvinklar. Finansministern sade att vi är i full färd med att reformera skattesystemet. Då frågar sig en vän av ordning: Vem är vi? Är det finansministern? Är det ordföranden i Socialdemokraternas särskilda skatteutredning där ingen annan har insyn? Eller är det möjligen den koalition eller kartell man har tillsammans med och ? Alltså kan vi vara väldigt många. Jag skulle gärna vilja veta vem vi är i det här fallet. Förmögenhetsskatten är en väldigt ideologisk skatt. Jag noterade att när statsministern var på turné i för att titta på olika fastigheter förklarade han i affärstidningen att förmögenhetsskatten nog skulle komma att kunna avskaffas . Av detta statsministerns yttrande märker man ingenting över huvud taget. Men det är inte så konstigt att finansministern förbigår detta, för han förbigår också uttalandet från chefen för om lotterimässiga skatter med total tystnad. Sedan detta att det går bättre och bättre för , trots förmögenhetsskatten. Det är ett väldigt intressant argument att ständigt och jämt jämföra med andra länder. Det är finansministern mycket bra på. Men man måste jämföra med hur det vore om man inte hade haft den här skatten. Hur hade det då gått för ? Hade så många företag flyttat ur landet? Det är det som är den relevanta frågan. Om finansministern kan svara att det hade flyttat lika många även om vi inte haft den skatten kvar hittar jag ett bra argument att ha förmögenhetsskatten kvar. Annars är det tvärtom. 38 PER (): När finansministern var ny på posten som finansminister interpellerade jag angående bland annat grundsynen, om ett skattesystem ska vara legitimt eller inte. Finansministern hade nämnt i en intervju i något om just legitimitetsbegreppet. Då efterlyste jag en samlad översyn, frågade om det var en sådan på gång. efteråt kommer det. Att se saker och ting i sitt sammanhang är bra, men det tar så förfärligt . Om förmögenhetsskatten tro inte att det handlar om en skatt på förmögenhet; det är en godtycklig skatt på valda tillgångar är skadlig och har varit det är det bråttom. Vi har ett progressivt skattesystem i . Vi har ett högt skattetryck, alldeles för högt. vill jag säga att det är viktigt med skatter för den gemensamma välfärden, för det gemensamma bästa. Men skatterna måste vara legitima. De ska inte bara upplevas som legitima, utan människor ska känna att skatterna är rättvisa. En översyn är bra, men det tar . Det skadar när det tar så . Man kan bara titta på de stora familjerna och företagen , Kamprad etcetera. Vad hade inte det kunnat betyda för om de hade haft kvar sina företag med sätena kvar i , med satsningar och fonderingar och allt vad det innebär? En rad företag har ju styckats på grund av förmögenhetsskatten, kanske ännu mer på grund av arvsskatten tidigare. äntligen är den skatten borttagen. Men tågordningen blev felaktig. Förmögenhetsskatten ska tas bort före arvs- och gåvoskatten. När arvs- och gåvoskatten är borta är möjligheterna nu ännu större att planera bort förmögenhetsskatten. Det är fel tänkt. 39 Finansminister (): Jag tror att vi kommer att diskutera förmögenhetsskatten intensivt . Jag tror också att det finns skäl att inskärpa argumenteringen kring förmögenhetsskattens statsfinansiella betydelse. Jag noterar, fru talman, att ingen ifrågasatte det jag beskrev om förmögenhetsskatten, hur den fördelningspolitiskt betalas av den stora merparten av höginkomsttagarna, dem med de högsta inkomsterna. Därom är vi uppenbarligen överens, och det tackar jag för. Låt mig ändå blicka framåt och ta fasta på det som sade. Jag tror nämligen att det var av stort värde för det som åstadkoms , den stora skattereformen över blockgränser, där Socialdemokraterna och var de ledande bärarna av skattereformen. Får den socialdemokratiska regeringen förnyat förtroende kommer vi att bjuda in partier efter valet till att ingå i en parlamentarisk översyn av skattesystemet för att så tidigt som det bara går försöka upprepa den bravad som vi socialdemokrater och liberalerna åstadkom , nämligen en bred reformering av skattesystemet. Det skulle ytterligare stärka konkurrenskraft, som i och för sig är väldigt stark . Men det vore bra för . Fram till dess tror jag emellertid att den skattepolitiska debatten kommer att vara tämligen intensiv. Jag hoppas att vi även efter valet kan samsas om en skattereform för landets bästa. 40 (): Förmögenhetsskatten fungerar som en taggtråd i samhällsekonomin och hindrar företag från att växa. Den slår direkt mot den ekonomiska tillväxten, vilket i förlängningen gör oss alla något fattigare. På vilket sätt kan det vara fördelningspolitiskt rimligt och vettigt? Som har sagts här är det alltfler länder inom EU som överger förmögenhetsskatten. Bland 30 medlemmar finns den skatten kvar i åtta länder. avskaffades den i , , och . Förmögenhetsskatten tas ut oavsett om förmögenheten genererar löpande inkomster eller ej. Detta strider mot en grundläggande princip i svensk beskattning, nämligen att man inte ska beskatta något förrän skattebasen gett pengar att betala skatten med. Jag vill återkomma till den fråga som jag har ställt till finansministern . Det gäller alltså ökningen av intäkterna från förmögenhetsskatten inför budgeten 2006. Var kommer de pengarna ifrån, ? har ett inlägg kvar, och jag ser fram emot ett svar på min fråga. Förmögenhetsskattens orimliga konsekvenser visar sig också allt tydligare på nya sätt, nu senast i form av att arbetande kapital i företag förmögenhetsbeskattas. Det har i medierna benämnts lex Uggla. Denna beskattning är ytterligare ett incitament för företag och kapital att flytta från . Vad avser ni i regeringen att göra åt just detta missförhållande? Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2005/06:16 om fastighetsskatten 41 Finansminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra att människor tvingas flytta från sina hem som en följd av höjningarna av taxeringsvärdena . har regeringen genomfört ett flertal åtgärder som just syftar till att människor ska kunna bo kvar i sina hus även om taxeringsvärdena stiger. Fastighetsskatten för småhus har sänkts från 1,5 till 1 %. En begränsningsregel för fastighetsskatten har införts. Innebörden av regeln är som bekant att hushåll med låga eller normala inkomster i princip inte ska behöva betala mer än motsvarande av hushållsinkomsten i fastighetsskatt. De hushåll som omfattas av begränsningsregeln påverkas inte av höjda taxeringsvärden. I budgetpropositionen har regeringen föreslagit en utvidgning av begränsningsregeln. Detta sker genom att den andel av hushållsinkomsten som högst ska gå till fastighetsskatt sänks från . Förslaget innebär att de som redan omfattas av bestämmelsen kommer att få en sänkning av fastighetsskatten. Begränsningsregeln omfattar ca 119 000 husägare. Genom de föreslagna förändringarna beräknas ca 202 000 husägare kunna tillämpa bestämmelsen . infördes också en dämpningsregel för fastighetsskatten. Innebörden av bestämmelsen är att en höjning av taxeringsvärdet inte ska slå igenom på uttaget av fastighetsskatt. I stället fördelas höjningen lika på de år som återstår till nästa fastighetstaxering. När det gäller den fastighetstaxering som genomförs kommer således en höjning av taxeringsvärdet att tillämpas fullt ut först . Sammanfattningsvis menar jag att de åtgärder som efterlyser har regeringen redan genomfört. Jag ser därför inga skäl att nu föreslå några ytterligare förändringar av fastighetsskatten. 42 (): I krävs det gott om pengar för att äga ett hus, inte minst för att betala fastighetsskatten. höjs taxeringsvärdena för fastigheter i . Det är många som har fått sina kuvert med ett förslag till ett nytt taxeringsvärde. Det är många, fru talman, som har gått inte i spänd förväntan på det här kuvertet utan i fruktan för det, och den fruktan har i många fall besannats i form av mycket stora höjningar av taxeringsvärdet. I min hemkommun , som är en inlandskommun i , beräknas höjningarna bli i genomsnitt . Det är alltså inte bara kustnära fastigheter som drabbas av stora höjningar av taxeringsvärdena . Den orättvisa skatten fastighetsskatten skapar återigen oro och frustration hos många egnahemsägare i . Man förstår med rätta inte varför man ska betala mer i skatt för sitt eget boende på grund av att några av grannarna har sålt sina fastigheter. Jag gick in och läste på Socialdemokraternas hemsida om fastighetsskatten. Då slogs jag av att det ser ut som att Socialdemokraterna betecknar fastighetsskatten som en intäktspost, men man har glömt vad den gör med människor. Man förstår med rätta inte varför man ska tvingas sälja sitt hem för att betala skatt på pengar som man inte har i handen. De som drabbas på detta oerhört negativa sätt är i första hand människor med små ekonomiska marginaler och de som har valt att satsa en större del av sin privatekonomi på det egna boendet. Vi moderater anser att fastighetsskatten uppmuntrar till ökad skuldsättning. Flitiga människor, inte sällan äldre, som har avstått från konsumtion och i stället sparat för att få en tryggare ålderdom straffbeskattas. I kombination med den debatterade förmögenhetsskatten blir situationen i många fall ohållbar. Vi moderater har därför lagt fram förslag om att fastighetsskatten ska sänkas, till en början , men vår vision och ambition är att fastighetsskatten ska tas bort helt och hållet. För att ta bort de värsta avarterna av fastighetsskatten har vi också föreslagit ett tak för den. Men, fru talman, det viktigaste är att människor tvingas från hus, hem och fritidshus i . Det är ett faktum, men jag återkommer till det i ett senare inlägg. Jag vill upprepa min fråga till eftersom jag inte har fått något svar på den: Vilka åtgärder avser finansministern att vidta för att förhindra att människor tvingas flytta från sina hem som en följd av höjningen av taxeringsvärdena ? 43 (): Få frågor har väckt en sådan uppmärksamhet i medierna som frågan om fastighetsskatt. Man kan väl säga att denna uppmärksamhet har kulminerat . Jag ska fokusera mitt första anförande på två saker, dels på rättsosäkerheten, dels på näringslivets möjligheter. När det gäller rättsosäkerhet finns det många exempel på det. Människor förstår inte hur fastighetsskatten räknas ut och hur den har fallit ut för sådana som bor nära varandra. Det är inte så konstigt, därför att egna experter på det här området säger: Med nuvarande regler går det inte att få taxeringsvärdena mer rättvisande. I det tidningsurklipp som jag har från dagens uppmanar man människor att överklaga sina fastighetstaxeringar. Regeringen är ansvarig för regelverket, och därför undrar jag: Vad tänker statsrådet göra åt detta regelverk så att det blir mera rättssäkert? Min andra fråga rör näringsidkares möjligheter. Hela ska leva, sade jordbruksministern här för sedan. Det måste väl innebära att människor ska kunna få sin inkomst och ha jobb också utefter kusterna och på öarna runtomkring i . Det blir tydligare och tydligare, inte minst i , att samhällena efter kusterna är mörkare och mörkare som går. Fler och fler hus säljs till sommarboende som tillbringar i Hunnebo, , namn som vi alla känner igen. Men är det hög tid att värna det näringsliv som finns kvar i de här områdena. Man måste ha råd att bo även om man har sin verksamhet i kustnära områden. I höjs taxeringsvärdena med i genomsnitt . De här procenten är ganska ointressanta. Om man tittar till exempel på Koster ser man att värdena höjs med i genomsnitt om jag nu får ta det lilla stället som exempel. Men det finns också exempel där fastighetstaxeringarna höjs och ännu mer. Koster är än så länge öar som sjuder av liv. Men de är också än så länge levande samhällen. Där finns skolor, affärer och småföretagsamhet än så . Det är tåligt folk ute på öarna och längs kusterna. Det är fiskare, hantverkare och även sådana som arbetar i turistnäringen. De tål mycket, men det finns en gräns. Den gränsen är nu tyvärr nådd. Jag vill därför ställa tre frågor till statsrådet . Vill också statsrådet att hela ska leva? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta när det gäller de orimligt höga taxeringsvärdena, som också ger förmögenhetsskatt? Det talades ju om det här . Detta gör att människor faktiskt inte har råd att bo kvar där de har sin utkomst. Till slut återkommer jag till det som jag började med: Vill statsrådet göra fastighetstaxeringen rättssäker, och hur? 44 (): Jag blir något nedstämd av finansministerns avsaknad av förståelse för de människor som drabbas av den höga fastighetsskatten. Svaret ger ingen medkänsla. Villaägarna säger att den här taxeringen är största lotteri. Godtycklighet präglar systemet. Många svenskar är bekymrade, uppretade och rentutav förbannade. är ett värdeområde i med en medelhöjning på . I fru talmannens hemkommun har Enhagen . Den godtycklighet som präglar systemet gör att de som hävdar att nuvarande taxeringssystem är bra gör både samhället och sig själva en otjänst. Här måste ändringar till. I och med att det här är fråga om en beskattning av en icke-monetär avkastning måste stor tydlighet prägla systemet för att det ska få någon form av acceptans i de breda folklagren. saknas den acceptansen totalt. Från har vi lagt fram förslag till ändringar. Om vi nu ska ha en fastighetsskatt måste systemet också ha en acceptans. vill avveckla fastighetsskatten. Det är inte möjligt i närperspektivet. Men då måste vi också ändra taxeringssystemen. Vi har alltså lagt fram ett förslag där vi vill reducera antalet värdeområden. Vi vill införa en medianmetod som innebär att vi tar bort av de högsta värdena och av de lägsta värdena i samband med beräkningen av fastighetstaxering. Vi vill införa ett takvärde på vad gäller tomten för att de extraordinära utfallen ska minimeras. I och med den taxering som har gällt , där man har lagt tyngdpunkten på just markvärdet, borde detta vara rätt intressant. Det finns exempelvis en fastighetsägare i med som har ett markvärde i sin taxering på 4,1 miljoner. Det är en helt orimlig kostnad som kommer att drabba den fastighetstaxerade. Det förslag som vi har lagt fram är enkelt och driftssäkert. Jag rekommenderar finansministern att analysera vår modell. Vi vill dessutom sänka uttagsprocenten till för villor och för hyreshus. Vi har också finansierat detta i vårt förslag. Det är alltså en modell som otvivelaktigt gör att acceptansen höjs. Om vi tittar på systemet ser vi att det är komplicerat med sina värdeområden, sina belägenhetsfaktorer vad gäller strandnära lägen och så vidare. Inte minst är bristen på kunskap inom påtaglig. Där går man ut och efterlyser förenklingar. Man tar in konsulter som får jobba med det här, som egentligen är ren myndighetsutövning. Det kan man också ifrågasätta. En översyn av hela taxeringssystemet är direkt nödvändig om vi över huvud taget ska ha en fastighetsskatt. Jag tycker att finansministern borde fundera över om det inte är befogat att försöka göra fastighetstaxeringen rimlig. 45 (): Jag undrar om det finns någon skatt som väcker så mycket starka känslor som fastighetsskatten. Och det är på goda grunder, skulle jag vilja säga. Det är en skatt som kryper under skinnet på folk. Den är mest att likna med en inbrottstjuv. Den tar sig in i de mest personliga skrymslen. Jag och många med mig undrar hur mycket staten egentligen ska kunna göra anspråk på. Finns det ingen fredad zon dit statens långa arm inte kan sträcka sig? Det måste finnas ett område där man kan säga: Innanför det här är allt mitt! Det jag skapar är mitt, och det tillfaller mig, min familj och mina barn och anhöriga eller dem som jag vill dela med mig till. Fastighetsskatten trotsar detta. Den kryper in där, och tar och bestraffar allt sunt och mänskligt agerande. Det handlar om det vi gör för att förbättra fastigheten att snygga till i badrummet, byta ut köket och måla fasaderna. Varje gång vi gör någonting för att förbättra fastigheten är fiscus framme med sin långa, ludna arm och säger: Jag ska ha del av detta arbete! Det är inte konstigt att människor blir arga på detta. Dessutom finns det godtycke i fastighetsskatten, precis som i förmögenhetsskatten. Det finns skevhet i beräkningsgrunder. Det finns orättvisa i systemet. Vi kan ta en sådan sak som hyresrätter. Där har man en form av bruksvärde så att det ska kosta ungefär lika mycket att bo i en trerumslägenhet oavsett om man bor i eller på . Men de principerna gäller inte för bostäder som man äger. Ånej där tillåter man marknadskrafterna att slå igenom fullt ut! Det innebär att om man har turen eller oturen beroende på hur man ser det att bo i attraktiva områden får man betala oändligt mycket mer än om man skulle bo i låt oss säga . Detta är obegripligt för människor. Det skapar dessutom frustration och irritation när det gäller skattesystemet och det är det som egentligen är det allvarliga. Det minskar i rimlighetens namn viljan att bidra och vara solidarisk med den modell som vi skapar. När den typen av känsla biter sig fast hos människan kommer en socialdemokratisk regering att få det ofantligt mycket svårare att rekrytera de skatter som man så gärna säger sig vilja ha och som man till varje pris behöver. Det finns egentligen bara en sak att göra med fastighetsskatten, och det är att ta bort den. Hur snabbt man kan ta bort den beror i vanlig ordning på det statsfinansiella utrymmet. Men då får man kanske försöka skapa utrymme för detta och verkligen anstränga sig för det. Efter den här långa inledningen kommer en fråga på slutet till finansminister : Hur ska jag betala skatt för att ska vara nöjd? När det gäller fastighetsskatten betalar jag först inkomstskatt. Av det som blir kvar ska jag sedan betala till huset. Om jag ska göra reparationer ska jag betala moms på allt det som jag köper och betala skatt, förstås, för alla dem som anstränger sig för att ändra om i mitt hus. Jag ska betala skatt på huset så länge jag bor i det, och när jag sedan säljer det ska jag betala skatt beroende på vad jag köper därefter. Är det verkligen rimligt att man betalar skatt så här ? Kan man inte införa någon regel som säger att det ska vara skatt en gång eller två gånger? Eller är det the sky is the limit som gäller här? Vi tar ut skatt så som vi någonsin kan, för statens finanser har ett omättligt behov från den svenska allmänheten, tycks man tänka. 46 (): Finansministern och jag har haft nöjet att debattera den här frågan tidigare.