prot · GS0994 · 2005-03-22 00:00:00 — Att hålla val i jag har själv varit valobservatör i med bara en del av befolkningen strider mot grundläggande normer för demokrati och mänskliga rättigheter. Det lägger ingen grund för fred och försoning. Varför ska inte de principer som tillämpas till exempel i , , , , och så vidare också tillämpas i ? Det måste till politiska lösningar där alla grupper av utländska styrkor är hörnstenar. Hur skulle läget vara i , herr talman, om samma modell som den i tillämpades och om hade krävt att apartheidregimens anhängare skulle diskrimineras bort? Om vi egentligen vill ha fred, demokrati och försoning i måste vi verka aktivt för att FN:s etablerade normer och principer och de tidigare erfarenheterna av att avveckla konflikter tillämpas också när det gäller . Jag hoppas att vi gör vår röst hörd här . Tack, utrikesministern, för den här interpellationsdebatten. 29 (): Jag vill tacka utrikesministern för det svar jag fått och för den här interpellationsdebatten. Vår röst är viktig internationellt sett. Vi känner att är ett litet land. Men jag är övertygad om att vi har en stor påverkan i de här frågorna, så jag uppskattar också precis det som interpellanten här uttrycker och uppmanar utrikesministern att i sitt anförande med kraft ta upp de här frågorna. Avslutningsvis skulle jag vilja ställa en väldigt konkret fråga. Det finns ett synsätt som emellanåt förs fram, och det är att inte gäller i kampen mot terrorismen. Har utrikesministern mött sådana synpunkter i internationella sammanhang? 30 Utrikesminister (): Till vill jag säga att är ju part i fråga om konventionen mot tortyr med mera och har en skyldighet att regelbundet rapportera till kommittén mot tortyr. Vi anser att det är oerhört viktigt att alla länder samarbetar med den som finns. Kommittén har begärt en extra rapport från det skedde men ännu har ingen rapport kommit från . De här övergreppen på fångarna i är naturligtvis oerhört allvarliga. Det är därför viktigt att vidtar åtgärder för att beivra de här brotten, ställa de ansvariga till svars för det här och, naturligtvis, se till att det inte upprepas. har till amerikanska myndigheter framfört att det är oacceptabelt att frihetsberövade ska förlora sina rättssäkerhetsgarantier. FN:s rapportör mot tortyr har också uppmanat alla länder som har styrkor i att vidta effektiva åtgärder för att undersöka och för att ställa de människor till svars som har förgripit sig men också att betala skadestånd till alla offer. Det här är något som vi i starkt stöder. När det gäller FN i har FN genom säkerhetsresolution givits en central roll i återuppbyggnaden av . FN:s uppgift är att främja mänskliga rättigheter och att bistå irakierna i utarbetandet av en permanent konstitution och när det gäller institutioner som också garanterar mänskliga rättigheter. EU och är mycket aktiva i att utföra det arbete som behöver göras under FN:s ledning men med irakiskt ägarskap. ställde en väldigt konkret fråga om att inte gäller i kampen mot terrorism och om jag mött detta . Ja, jag har mött det, men det är en fullkomligt felaktig uppfattning. 31 (): Jag vill bara tacka för interpellationsdebatten. Jag ser verkligen fram emot att det här tar slut . önskar jag verkligen att det när det sägs någonting inte bara stannar vid alla dessa sammanträden utan också kommer ut. Jag tycker faktiskt att det är viktigt att vi gör vår röst hörd det menar jag verkligen och ser fram emot att det också blir så. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2004/05:363 om obligatorisk bostadsförmedling 32 Samhällsbyggnadsminister (): har frågat om jag kommer att verka för att kommunerna föreläggs att anordna bostadsförmedling i enlighet med gällande lagstiftning. Det är en angelägen fråga som tar upp, och jag delar hennes uppfattning om att konsumenternas roll måste stärkas. Framför allt måste fördelningen av bostäder ske på jämlika och rättvisa villkor oavsett om det gäller en kö vid en bostadsförmedling eller en intern kö i ett bostadsföretag. Bostadsförsörjningslagen ger kommunerna en skyldighet att planera och genomföra åtgärder för en ändamålsenlig bostadsförsörjning som omfattar alla i kommunen. Lagen föreskriver också att kommuner ska anordna bostadsförmedling om det behövs för att främja bostadsförsörjningen. Det uttrycks tydligt i lagen att bostadsförmedling ska anordnas om det behövs och att det inte är en fråga om kommuner önskar inrätta en sådan. har fokus legat på åtgärder för att få i gång bostadsbyggandet, vilket nu också har börjat ge resultat. Tyvärr verkar frågan om hur bostäder ska förmedlas ha fallit lite i skymundan. Det är viktigt att det fortsätter att byggas nya bostäder, men det är också viktigt att diskutera hur bostäder förmedlas på jämlika och rättvisa villkor. Båda de här sakerna kommer jag att verka för. Jag har träffat diskrimineringsombudsmännen för att inhämta deras synpunkter och samrått med dem om vad som behöver göras för att stärka det bostadsrelaterade konsumentskyddet från diskrimineringssynpunkt. Jag kommer också att träffa företrädare för dem som äger bostadsfastigheter för uthyrning för att med dem diskutera hur rättvisa och icke-diskriminerande förmedlingsprinciper ska utformas. Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen måste ges en konkret innebörd. Det har visat sig att kommunerna uppfattar sitt ansvar på väldigt olika sätt. har ett arbete nu inletts med inriktning på att förtydliga kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen samt att se över om kommunerna har tillräckligt kraftfulla verktyg för att vidta nödvändiga åtgärder för en väl fungerande bostadsförsörjning. Enligt min uppfattning är det rimligt att varje kommun har någon form av organisation för att ge erforderlig service till bostadssökande medborgare. Regeringen har en möjlighet att utifrån gällande lagstiftning ålägga en kommun att anordna bostadsförmedling. har ingen kommun fått ett sådant åläggande. Om det blir nödvändigt är jag beredd att förelägga kommuner att inrätta bostadsförmedling så som bostadsförsörjningslagen ger utrymme för. 33 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret, som föranleder ett antal nya frågeställningar just utifrån det som statsrådet här har angivit. Skälet till min interpellation var att statsrådet deklarerat att det är aktuellt med en ny tvingande lagstiftning för kommuner när det gäller att anordna bostadsförmedling. Men den möjligheten har ju statsrådet . Statsrådet avslutar svaret med att säga att om det blir nödvändigt kan regeringen tänka sig att förelägga kommuner att anordna bostadsförmedling. Då blir man väldigt fundersam. Varför säga att man ska ta fram en ny tvingande lagstiftning om den här möjligheten finns ? Och vad innebär om det blir nödvändigt? Jag har en helt annan uppfattning i sakfrågan. Jag menar att det kommunala självstyret ska hävdas och att många kommuner kan göra mycket mer om en rad hinder tas bort för dem när det gäller att ta sitt bostadspolitiska ansvar. Det finns också tillämpningsskillnader från kommunernas sida i hur man tar sitt ansvar. Statsrådet anger i sitt svar: Om det blir nödvändigt är jag beredd att förelägga kommuner att inrätta bostadsförmedling så som bostadsförsörjningslagen ger utrymme för. Mot den bakgrunden vill jag därför fråga statsrådet: ny lagstiftning när den här möjligheten finns ? Under vilka förutsättningar tänker statsrådet använda den här möjligheten, och vilka kommuner är det som statsrådet avser? Jag menar att det man borde fokusera på är konsumentskyddet och konsumenternas möjligheter att efterfråga bostäder. Jag kan också konstatera att statsrådet, i alla fall enligt pressklipp, har gett uttryck för att det krävs ökad transparens, genomlysning, av vilka villkor som gäller. Efter att ha surfat på nätet kan jag konstatera att det finns ett antal uthyrningspolicyn att ta del av på nätet. En del av dem är också fastslagna i kommunfullmäktigeförsamlingar. På vilket sätt ska genomskinligheten ökas? Dessutom kan jag konstatera att exempelvis en del av de fastighetsägare som finns på marknaden har varit lite ledsna över att inte på förhand ha haft möjlighet att diskutera frågan med statsrådet alltså innan lösningarna har levererats från statsrådets sida. Till att börja med skulle jag vilja ha svar på de frågor jag ställt. Vidare vill jag tillägga att det är klart att man som bostadspolitiker när ökad transparens diskuteras kan bli väldigt fundersam då man kan konstatera att det finns kommuner som överväger att överföra innehavet av bostäder till bostadsstiftelser. Det är inte känt att bostadsstiftelser i sig ökar transparansen. Jag delar statsrådets uppfattning att konsumentskyddet kan ökas. Det som vi från sida har framhållit i motioner är att det som man skulle behöva göra är att titta på socialtjänstlagen och också titta på den så kallade socialmedicinska förturen. Där finns inget tvingande lagrum som jag menar att man skulle behöva för att göra en översyn. Det är dessa frågor som jag vill inleda med för att få klarhet i vad svaret egentligen innebär. 34 (): Tack också för svaret till . Jag känner att jag vill vara delaktig i den här diskussionen. Jag tycker att det är väldigt intressant att se att det är så många kvinnor som diskuterar de mycket angelägna frågor som vi kommer att ha stora problem med om vi inte kan komma åt kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Vi hade en hearing där jag fick höra att det bara är 15 kommuner i landet som har bostadsförsörjningsprogram som fungerar. Det kan ge oss en liten indikation på antingen att kommunerna inte tar det här ansvaret fullt ut eller att man helt enkelt inte har grupper som jobbar med de här frågorna, att de har åsidosatts av olika skäl. säger att hon är beredd att komma med någon ny form av pålagor som ska tvinga fram bostadsförmedling. Jag har i mitt arbete som bostadsutskottets ordförande rest runt ganska mycket i landet, och jag har, vart än jag har kommit, frågat om man tror att det skulle underlätta arbetet. Nästan uteslutande har alla sagt: Nej, det är inte en bostadsförmedling eller några nya pålagor om att inrätta en bostadsförmedling som är svaret på vår problematik, utan det finns andra pålagor som försvårar möjligheterna för oss att se till att ombesörja att efterfrågan kan tillgodoses. Jag kan ta ett konkret exempel från min hemkommun i där allmännyttan och det kommunala bostadsbolaget äger , numera , för man fick sälja ut lite grann. Man kringgick lagen genom att ett HSB-bolag inrättade ett dotterbolag som blivit ett allmännyttigt bolag och som på det sättet kunde köpa ut lite av det bostadsbestånd som Gavlegårdarna inte hade någon efterfrågan på. De kunde på det viset skaffa sig lägenheter som de hade en efterfrågan på. Det här är en viktig aspekt om vi ska kunna tillgodose bostadsbehovet ute i våra kommuner. Det handlar inte om att lägga på nya pålagor och säga att vi ska ha en bostadsförmedling, för det ser så olika ut ute i landet. Det handlar om att rätta till andra lagstiftningsfrågor och underlätta för kommunerna att skaffa fram det underlag som krävs för att tillgodose den efterfrågan som finns. Vi vet att det i finns en fungerande bostadsförmedling. Den fungerar som ett bolag där de som står i kö betalar. Det är ca 100 000 människor i den bostadsförmedlingens kö. Men vi har en mängd kommuner där detta inte är svaret på problematiken. Även i egna sossestyrda kommuner har man sagt nej till det. Därför skulle jag vilja veta om statsrådet ser några andra incitament för att stimulera kommunerna, utan att frånta dem det kommunala självstyret, att tillgodose den efterfrågan som finns i våra kommuner utan att för den skull tvinga fram en bostadsförmedling. Vi har, precis om tog upp, genom möjlighet att framtvinga lägenheter för dem som står i kön. Hur ska vi kunna säga att det inte finns några olikheter, utan alla människor har rätt att få den bostad man efterfrågar, och hur det ska gå till utan att man för den skull tvingar fram en ny lag om bostadsförmedling? En bostadsförmedling tar inte bort några köer, tror jag, utan det är andra saker som måste åtgärdas. 35 (): kom det ett utspel från om att det skulle bli en lag om obligatorisk offentlig bostadsförmedling i varje kommun. Jag funderade väldigt länge på vad motivet bakom detta kunde vara. Först tänkte jag att nog försökte dölja alla de lägenhetsskandaler som fackföreningspampar och socialdemokratiska politiker har varit inblandade i. Eller kunde möjligtvis motivet vara att Socialdemokraterna fallit i vänsterpartisternas grop? De har ju länge skrikit efter dessa obligatoriska bostadsförmedlingar. De förmedlar och fördelar saker hellre än ser till att det finns något att förmedla. Eller kan det vara så att tänkte göra det här för att visa handlingskraft, att nu kommer hon med någonting? Eller kunde motivet vara att trodde att köer ger fler lägenheter? Det finns en hel del citat som jag kan ta som tyder på att faktiskt tror detta. Problemet är att det är bostadsbrist, att det inte byggs, och jag ska återkomma till detta. Men precis som har sagt kan egentligen peka med hela handen om hon är missnöjd med någon kommun som inte sköter sig när det gäller förmedling av lägenheter. skulle som sagt kunna peka med hela handen. Men det framgår av svaret att det har varken eller hennes företrädare gjort. Om nu detta är så angeläget, varför inte tillämpa den lag som finns , om det nu ska vara en lag där man tvingar in alla? Vad jag förstår ska den lagen inte komma utan . Varför vänta om det är så angeläget? Jag delar inte uppfattningen att det är angeläget. har det faktiskt i egna händer antingen peka med hela handen med hjälp av befintlig lag eller snabbt driva fram den här lagen. Men den kommer ju inte! Dessutom är det så, och det vet väldigt väl som var ute och pratade med de egna i de stora kommunerna , att alla skrek: Nej, vi vill inte ha den här lagen, utan vi vill hantera detta själva. Och det gör man på många ställen, bland annat i . Det är en bostadskö som berömmer, en kö där 107 000 människor står just . Jag vet inte om det är ett föredöme. Men det tyder en del på att problemet inte är att förmedla, att inrätta vad jag kallar för Sahlinförmedlingar, utan problemet handlar om att se till att det byggs mer. Därför har jag några frågor till . Man skulle kunna göra något väldigt snabbt för att få i gång bostadsbyggandet. Vi har väldigt krångliga bullerregler. De skulle behöva bli mer flexibla. Senast var det en artikel i en av de stora tidningarna, , där man konstaterar att i hotas byggande av ungefär 10 000 bostäder i ytterstadsområdet och 3 500 i innerstaden av de skärpta bullerreglerna. Det är drygt 13 000 lägenheter som kanske inte kommer till stånd. Ett sätt att agera vore att komma åt detta, och det skulle man kunna göra ganska snabbt. Sedan handlar det om hyressättningssystemet. Vi skulle behöva ett friare hyressättningssystem så att byggare vågar bygga och någon vågar förvalta. När kommer det ett förslag? Och vi skulle förenkla planprocessen. Det tar längre och innan ett bygge kommer i gång. Här är tre exempel på något som skulle kunna göra och ägna sig åt i stället för att inskränka det kommunala självstyret och försöka inrätta dessa Sahlinförmedlingar. 36 Samhällsbyggnadsminister (): Först måste jag säga att det är rätt intressant att notera att diskussionen om kampen inte bara för det som är oerhört viktigt, nämligen hur vi ska bygga mer och mer flexibelt och billigare, utan också för att se till att det finns rättvisa villkor för dem som söker lägenhet skapar en sådan irritation och ilska bland de tre borgerliga representanter som varit uppe. är det diskussion utifrån pålagor, Sahlinförmedlingar vad det nu var för ett töntigt uttryck krångel för kommunerna och att köer ger fler lägenheter. Mina utgångspunkter har varit flera. En av dem är: Hur bygger vi mer och billigare, och hur fördelar vi fler lägenheter så att diskriminering eller orimliga krav inte blir det som avgör vem som får lägenhet? Där har vi inlett ett arbete på . Vi tar frågan på lite större allvar än att bara diskutera om vi ska använda det utrymme som dagens lag ger att tvinga en kommun till att starta en bostadsförmedling. var inne på det som jag försökte att visa i svaret. Vi behöver se över hela bostadsförsörjningslagen. Enligt uppgifter är det bara 15 kommuner som över huvud taget har ett bostadsförsörjningsprogram, och därmed efterlevs inte lagen. En av utgångspunkterna är att se över hela frågeställningen om hur äldre ska få de lägenheter de behöver och hur de funktionshindrade ska få möjlighet att bo på ett värdigt sätt. Det krävs då att kommunerna tar det bostadsförsörjningsansvar som man har på ett större allvar. Jag pekade också i svaret på att man tar detta ansvar på väldigt olika sätt , och det behöver förändras i lagstiftningen. Det är en utgångspunkt. Dessutom behöver vi underlätta servicen till dem som söker bostad. Ska vi underlätta omflyttningen i landet är det oerhört viktigt att möjligheten att få information om var det finns lägenheter, om hur man ställer sig i kö och om vilka regler det finns blir annorlunda och bättre än . Vi behöver förtydliga hur servicen till bostadskonsumenterna ska se ut. Sedan har jag respekt för vilket jag har sagt i debatter här förut att förutsättningarna är olika i kommunerna. Det är olika om vi pratar om eller om vi pratar om , men att servicen behöver bli bättre i alla delar av landet är min och regeringens utgångspunkt. Vi ser nu över hela bostadsförsörjningslagen för att titta på både hur man ska underlätta servicen till de bostadssökande och hur man underlättar möjligheten att veta hur köerna ser ut och hur man ställer sig i dem. Dessutom ska vi titta på hur själva grunden för bostadsförsörjningsansvaret ska utformas så att både staten och kommunerna kan få den information som bostadsförsörjningsprogrammen är tänkta att ge om hur planeringen ska se ut till alla medborgares fromma. Detta är alltså utgångspunkten. Jag ser inte framför mig att vi i detalj i lagen ska ange hur en bostadsförmedling ska se ut. Kommunerna är olika. Men lagen ska ange att det måste finnas denna service till medborgarna överallt i landet, i enskilda kommuner eller i kommuner i regioner, som jag också sade i utspelet för sedan. Det tycker jag är självklart. Därför ser vi över hela bostadsförsörjningslagen och återkommer i den frågan. Sedan har jag väldigt svårt att ta inlägg på allvar. Som brukar göra började hon leta i påstådda skandaler om att detta skulle vara det som helt avgör hur regeringen agerar och inte agerar. Dessutom slängde hon ur sig att det inte byggs något. Det byggs, och det byggs mer än vad det har gjorts på . Vi får återkomma till hela den diskussionen i ett annat sammanhang. 37 (): Men jag fick inte svar på min fråga, statsrådet. Den handlade om den möjlighet som finns i lagstiftningen och som är skälet till min interpellation. Statsrådet säger att det finns behov av en ny lagstiftning. Jag har ställt frågan i dessa debatter om statsrådet avser att använda möjligheterna i den nuvarande lagstiftningen och vad det i så fall betyder. Om det blir nödvändigt, svarar statsrådet. Men vad innebär det och vilka kommuner handlar det om? Vi har ett liknande förhållningssätt som statsrådet. Skälet till interpellationen är ju konsumenternas situation, och jag har interpellerat om detta. Men för mig som bostadspolitiker är det en skillnad när det gäller mål och medel. För mig är inte målet att peka med hela handen till en kommun och säga att man ska inrätta en bostadsförmedling. Jag tror att det finns väldigt många olika metoder för att uppnå detta. Däremot vill jag stärka konsumenternas möjligheter att efterfråga en bostad. Det ska finnas bostäder i en sådan mångfald att de passar konsumenterna. Om en konsument diskrimineras ska han eller hon känna till sina rättigheter, kunna driva frågan vidare och få ett skydd. Det ska kosta skjortan att diskriminera. Konsumentperspektivet är något annat än det som statsrådet är inne på. Hon är inne på en mål- och medeldiskussion. Statsrådet har inte heller svarat på en del andra frågor som jag har ställt. har en kommun bestämt sig för att lägga ned det som kallas för sociala och medicinska förturer. Det ska på något sätt täckas inom ramen för socialtjänstlagen. Det innebär att en del av dem som statsrådet nämner till exempel äldre som har svårt att klara en fastighet utan hiss och därför behöver flytta till en annan bostad får problem. Vad kommer att hända med en person som inte är tillräckligt sjuk för att behöva flytta någon annanstans, men som inte klarar vardagslivet i sin bostad? Socialtjänstlagen och detta med medicinska och sociala förturer är en nyckel, en pusselbit som man behöver titta på och utvärdera. En annan del som jag tycker är viktig är att man bör se över regelverket. Om man går ut på nätet kan man se vilka krav som ställs. Man ska vara , man ska ha fast inkomst, man ska inte vara registrerad för betalningsanmärkningar och man ska inte ha återkommande störningar hos tidigare hyresvärd. Men det finns också andra krav som ställs upp av vissa fastighetsbolag. Man måste ha minst kvar på a-kassan och man får maximalt efterfråga en bostad som kostar av bruttoinkomsten. Där tycker jag att man ska göra en utvärdering. Men för den skull behövs det kanske inte en ny lag. Jag tycker att man ska utvärdera regelverket och se vilka rimliga krav som kan ställas detta i syfte att stärka bostadskonsumentens situation. Jag är fullständigt övertygad om att om man satsar på konsumentperspektivet och ändå uppmuntrar mångfald hos kommunerna och ger kommunerna råd och stöd på vägen riksdag och kommuner har ett delat ansvar kommer man att kunna nå mycket längre plus att man tar bort de hinder som finns för ny bostadsproduktion. Kanske kan statsrådet och regeringen återkomma med en proposition om hyressättningssystemet. Statsrådet ger uttryck för en väg som jag personligen inte tror kommer att leda ända fram. Därför tar jag tillfället i debatten att framföra konsumentperspektivet. Vad jag efterlyser är utvärderingar av vad man kan göra mera. 38 (): Jag tycker att det är lite synd att statsrådet vill påskina att vi har ett irriterat tonläge i den här diskussionen. Vi är allesammans väldigt intresserade av att servicen ska bli bättre i hela landet. Statsrådet säger i sitt svar till att hon vill se över om kommunerna har tillräckligt kraftfulla verktyg för att vidta nödvändiga åtgärder för en väl fungerande bostadsförsörjning. Det är precis det som jag ville lyfta fram. Finns det andra hinder för att kommunerna ska kunna leva upp till bostadsförsörjningen? Och varför finns det så få kommuner som har ett bostadsförsörjningsprogram? Vilka hinder tror statsrådet det är som gör att kommunerna inte orkar ta steget fullt ut? Med den politiska syn som jag har anser jag att det finns en rad andra hinder som inte på något sätt blir avhjälpta bara för att man ålägger kommunerna att inrätta en bostadsförmedling. Jag trodde att statsrådet hade en mer långsiktig syn på vad bostadsproblematiken innebär än att den skulle vara avklarad i en handvändning bara för att vi tvingar kommunerna att inrätta bostadsförmedlingar. Det är min tanke bakom mina inlägg. Jag hoppas verkligen att vi ska kunna återkomma eftersom själv säger att hennes två viktigaste målsättningar i den här diskussionen och i det här arbetet är att man ska bygga mer och billigare det tror jag att kan få med sig hela på och att det ska vara en rättvis fördelning. Det finns inte ett parti i som inte vill stödja en rättvis fördelning av det bostadsbestånd som finns. Så den debatten ser vi fram emot. 39 (): Jag förstår att blev irriterad på mig när jag försökte att fundera på vilka motiv som kan ligga bakom att man är beredd att lägga fram ett förslag om en obligatorisk, offentlig bostadsförmedling. Jag tror att jag prickade ganska rätt, och det var väl därför som reagerade som hon gjorde. Jag ställde några frågor, men fick inga svar.