prot · GS0963 · 2005-01-25 00:00:00 — Jag har besökt eller träffat de baltiska hälsoministrarna samt den ryske hälsoministern. Hiv/aids har hört till de viktigaste frågorna jag då tagit upp. Vad gäller den multilaterala nivån vill jag först nämna EU, inom vars ram en rad diskussioner rörande hiv/aids har förts , senast vid ministerrådet . Siktet är bland annat inställt på de nya medlemsländerna samt de angränsande länderna, som . När det gäller vill jag också framhålla det viktiga bidrag som Partnerskapet för hälsa och socialt välbefinnande inom ramen för EU:s nordliga dimension kan lämna. är ordförande för detta samarbete, som syftar till en starkare samordning av det internationella samarbetet, främst i nordöstra . Vid ett ministermöte , som jag ledde, antogs ett arbetsprogram , som understryker att kampen mot hiv/aids ska gå som en röd tråd genom alla projekt som Partnerskapet främjar. Det ökade sexuella riskbeteendet bland unga vuxna är bekymmersamt, och regeringen arbetar aktivt genom för att ändra på denna utveckling. tilldelas för hivpreventivt arbete. Särskilda medel för särskilda insatser i vissa kommuner och landsting har därutöver tillfälligt beviljats för hivpreventivt arbete i storstadsregionerna. uppgick dessa medel till . För att allmänt förbättra arbetet mot hiv/aids och sexuellt överförbara sjukdomar har regeringen tagit initiativ till en översyn av samhällets insatser mot hiv/aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar. Hiv/aids-utredningens betänkande Samhällets insatser mot hiv/STI (SOU 2004:13) utgör grunden för översynen och inkluderar bland annat förslag om hur undervisningen för ungdomar i sex och samlevnad kan förbättras och hur resurserna till framför allt skolhälsovården och ungdomsmottagningarna kan förstärkas. Det finns också förslag om insatser riktade till unga vuxna och andra grupper där det finns tendenser till ett ökat sexuellt riskbeteende. Huruvida regeringen tänker ta initiativ till en rikstäckande informationskampanj där både offentlig sektor, privat näringsliv och frivilligsektorn deltar är en fråga som jag vill avvakta med att svara på tills översynen av samhällets samlade insatser mot hiv/aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar är klar. Utredningen pekar på att en ökad målgruppsanpassning av budskapet i kombination med nätverksarbete genom till exempel frivilligorganisationer har visat sig vara ett effektivt sätt att påverka. När det slutligen gäller frågan om utdelning av nya sprutor till narkomaner i så vill jag säga att vissa internationella studier och erfarenheter tyder på att sådana program kan vara ett sätt att förebygga livsfarliga sjukdomar som hiv/aids. Detta får å andra sidan vägas mot de möjliga nackdelar en sådan verksamhet kan ha i form av dubbla budskap till narkomanerna genom att man förser dem med verktyg som möjliggör ett fortsatt narkotikamissbruk. Jag har tidigare redovisat min inställning till sprututbyte i , och jag anser att det är hög tid att reglera verksamheten som pågått i och . Min uppfattning är att varje landsting måste få ta ställning till om utdelning av nya sprutor till narkomaner skulle kunna innebära ett verksamt inslag i den lokala hivpreventionen. Möjlighet till sprutbyte får dock inte vara den huvudsakliga åtgärden. Den svenska narkotikapolitiken bygger på en balans mellan insatser för att begränsa utbudet genom olika typer av kontrollinsatser och insatser för att begränsa efterfrågan av narkotika, varför sprutbyte, om det ska förekomma, måste ingå i ett system där varje missbrukare erbjuds tillgång till en fungerande vårdkedja. 89 (): Tack för svaret, ministern. Det är lite tråkigt att när man ska mötas och diskutera politik är det ofta problem som tas upp. Jag lyssnade på delar av den förra debatten, och det handlade också om problemfrågor. Jag ska försöka att ha en någorlunda positiv inställning. Vi kan kanske utgå från att det handlar om att rädda liv. Trots allt är det ändå så att 14 000 människor smittas av hiv gudskelov inte i vår del av världen. Den tillhör i varje fall än så länge de mindre drabbade, men det är illa nog som det är. Jag önskar att vi bara kunde bortse från den problematik som man har med snabbt sjunkande medellivslängd. Jag tyckte att jag såg att man i nu snart är nere i medellivslängd i stället för runt . Det är verkligen en sann tragedi. Men även i växer problemet, kan man lugnt säga. Innan vi går över till att tala om , som var utgångspunkten för min fråga, ska jag säga att jag läste att i har andelen homosexuella män som har smittats med hiv fördubblats . Det är de högsta siffrorna . Det handlar om oskyddat sex, och det är ju någonting som vi har även här. Dessutom har vi problemet med multiresistenta virus som också har kommit till . Jag ställde fyra frågor och jag har fått fyra svar, och jag återkommer till en del av svaren. Det är uppenbart att detta handlar om sexuellt överförbar smitta. Det handlar egentligen väldigt lite om sprutnarkomaner. Det handlar också om länder som ligger i vår absoluta närhet. talar jag alltså om , jag såg att ministern rynkade pannan. , delar av , och var ju utgångspunkten för min fråga. Det rör sig om länder som vi vill ha ett ökat utbyte med, såväl ekonomiskt som socialt och kulturellt. Då är det enormt oroväckande att smittspridningen är så snabb som den är. Trots att kunskapen borde finnas om riskvägar och hur man skyddar sig används den inte. I de tidigare östblocksländerna är antalet hivsmittade 50 gånger högre än det var för bara . Jag tror inte att det är några nyheter för ministern, men jag vill i alla fall ta upp det. har kommit dithän att man har den snabbaste ökningstakten i världen, och går smittan långt utöver de traditionella riskgrupperna. Med tanke på det som jag var inne på tidigare den negativa handeln, det vill säga sexhandeln är detta ett jättebekymmer. Jag kunde läsa mig till i svaret och också höra här av ministern att detta är en prioriterad fråga. Det låter bra, men hur då, hur länge och vad innebär det mer än bara samtal, deklarationer och eventuella planer? När kommer vi att få se något konkret resultat av dessa samtal? Man i vissa fall talar till och med om att detta är ett hot mot delar av stabiliteten, det sociala välståndet och tryggheten i stora delar av . Jag håller med om att informationen till ungdomar, skolmottagningar och skolhälsovård är viktig. Man kan inte blanda äpplen och päron genom att låta detta bli en sexualpolitisk fråga och överlämna huvudansvaret till homoorganisationerna. Det behövs en betydligt bredare information såsom det en gång tidigare var. Dessa organisationer gör ett stort arbete gentemot hela samhället, men det räcker inte längre. En god vän till mig, prästen , predikade på . Han blev chockad när han efter sin predikan mötte flera unga pojkar födda som var nysmittade, men förstod egentligen inte hur det hade gått till. 90 Statsrådet (): Jag och delar nog samma grundläggande syn. Till att börja med är det alldeles rätt att fokusera på och nordöstra . nämnde att det hade skett en väldigt snabb utveckling i . Det är alldeles riktigt. hade man den snabbaste ökningen som andel av befolkningen. Den var alltså snabbare än ökningen i . I har vi ungefär 3540 nysmittade per miljon invånare och år. I är den siffran 1 000. I smittas 2 200 personer. Det rör sig alltså om en väldigt snabb utveckling. Jag rynkade pannan lite därför att den snabba ökningen skedde företrädesvis bland narkomaner. Bilden var densamma i . Detta är inte oväntat, för så var det också i . /85 smittades hälften av alla sprutnarkomaner inom loppet av i . Kommer hiv in i sprutnarkomanskretsen sprids det väldigt snabbt. Det såg man också i . har ökningen planat ut lite, men man hade en mycket snabb tillväxt. Jag åker till för att inviga en utställning som handlar om narkotika. Då ska jag också passa på att träffa Moskvarepresentant för att höra vad som har hänt i . Jag var i och träffade den ryske hälsoministern för nästan precis . Hivfrågan var då den stora frågan. Ett bekymmer i diskussionen med honom var att få förståelse för synen på sexuell reproduktiv hälsa, alltså rätten till information om detta. Det var det ena som var problematiskt. Det här var inget som man talade öppet om i det ryska samhället. Det andra som var bekymmersamt var att få förståelse för att man måste ha omfattande bromsmedicinprogram som betalas av det offentliga. De officiella siffrorna över antalet smittade i var 265 000, men alla sade att det kunde vara tre fyra gånger så många, eftersom det är så många som inte vågar anmäla sig och testa sig. Av dessa 1 miljon smittade var det kanske bara 500 som hade bromsmedicin, och har man inte det ökar ju smittbarheten. Risken är då större att det accelererar till att omfatta även sexuell vidarespridning. Vad gör vi då? En del av frågan handlade om sprututbyten. Jag måste säga att jag när jag kom till hade svårt att argumentera emot sprututbyten där. Den estniske borgerlige ministern informerade mig om att man skulle starta ett sprututbytesprogram. Jag hade svårt att argumentera mot det mot bakgrund av den mycket snabba spridningstakten som man hade i . När utvecklingen går så snabbt kan man inte blunda för att man kanske måste ha sprututbytesprogram. I huvudsak handlar det om att på olika sätt samtala om hur man får ut information om sexuell reproduktiv hälsa, om sexualundervisning, om undervisning om hur det går till när man smittas och om hur man skyddar sig. Där finns väldigt många tabun som det återstår att bryta. 91 (): För mig förefaller denna information handla om något slags kartläggning och konstaterande av situationen som den är. Jag inser fuller väl att man får ha en annan politik. Jag säger inte att det är rätt, men jag kan tänka mig sprututbyte i delar av . Jag vet att Convictus är där och driver dessa frågor. Men det ser inte likadant ut i . Till min glädje, eller också läste jag in mer än jag borde i ministerns svar, uppfattade jag att det finns en större försiktighet nu än det verkade finnas tidigare hos när det gäller sprutfrågan i . Det är en mycket laddad fråga just för att det är en symbolfråga och en signalfråga. Det uppfattas som mycket märkligt av många före detta narkomaner som tagit sig ur sitt missbruk att man plötsligt ska tillhandahålla sprutverktyg som knarket väller in i landet och priserna sjunker. Jag hoppas att det här förslaget blir väldigt modifierat och helst inte genomförs alls. Vi bör i stället satsa på behandling. Men det är någonting helt annat. Jag vill citera ett kort stycke ur om allmänheten och hiv/aids: Det minskande intresset för aidsfrågan i den svenska befolkningen är naturligtvis oroande med hänsyn till den fortgående smittspridningen i landet, och framför allt den snabba och okontrollerbara smittspridningen i många länder med vilka har nära kontakt. Jag vill återkomma till det som jag tog upp i en av mina frågor, nämligen den kampanj som jag tror är väldigt nödvändig. Det bör vara en bred kampanj, mycket bredare än den som man hade tidigare, där man ger pengar. Det gör man till en del av intresseorganisationerna i tron att arbetet med vissa målgrupper är det rätta sättet. har man jobbat väldigt mycket med målgruppen homo- och bisexuella män. Ändå är det bland dem som smittspridningen har varit störst, trots att den gruppen inte är den största. Där har man inte heller tagit till sig budskapet, exempelvis om kondomanvändning. ser vi återigen av siffror att kondomanvändningen minskar också bland sexuellt aktiva flickor och pojkar i övre tonåren och . Jag skulle helst se, om inte ett löfte så i alla fall en inriktning på att en sådan här kampanj är viktig. Man kan få den bredden genom att engagera såväl kommuner som frivilligorganisationer, företag och andra. Det handlar trots allt om att rädda liv. Även om vi inte har samma situation här som man har på andra sidan , kan den bli mycket värre än den vi har . Därtill kommer naturligtvis kostnaderna. Bromsmediciner har tyvärr fått väldigt många unga att tro att det inte är någon fara, att det ordnar sig. Men det gör det inte, i synnerhet inte då luriga aids/hiv-virus kan ta sig förbi de olika medicinerna. Vart de tar vägen sedan vet vi inte riktigt. 92 Statsrådet (): Låt mig först säga att jag aldrig har tagit lätt på sprutbytesfrågan, därför att jag förstår mycket väl vilka frågeställningar som står emot varandra. Det är egentligen en äkta konflikt mellan två goda ting på ett sätt. Jag är narkotikaminister, och jag är också smittskyddsminister. Det innebär att jag har ett ansvar för att försöka ha en ordning som gör att vi minskar riskerna för smittspridning. Vi har bedrivit sprutbyte . Men det har inte funnits någon lagreglering därför att politikerna bara har velat skjuta frågan framför sig. Det är en väldigt stor brist. måste man sätta ned foten och säga: Ska vi ha sprutbyte i eller ska vi inte ha det? Jag har sagt att landstingen själva bör få bestämma. Detta är en smittskyddsåtgärd. Men om man ska ha det måste det också vara en väldigt tydlig koppling till missbrukarvården. Det kan inte vara så att samhället delar ut sprutor till narkomaner som vill fortsätta med sitt missbruk om samhället sedan inte orkar erbjuda avgiftning för dem som vill sluta. Den lagreglering som jag vill gå fram med är att om man ska ha ett sprutbytesprogram, måste man också kunna erbjuda avgiftning, vård och behandling för den som vill sluta. Så vill jag försöka att lösa den konflikten. Alldeles lätt är det naturligtvis inte, men jag tror att det måste göras en gång för alla. Det skiljer sig för övrigt lite i synen på sprutbyte i . Där finns den här kopplingen ofta inte alls, utan det sker sprutbyte mer slentrianmässigt. Det gäller för övrigt också i andra narkotikaliberala länder i där man slentrianmässigt delar ut sprutor utan att vare sig fråga vem personen är eller koppla det till någon vårdinsats. Det har egentligen aldrig funnits i min föreställningsvärld att det ska gå till på det sättet. Vad har vi då gjort riktat utåt mot i övrigt? Ja, här finns ju hela biståndspolitiken. Sedan de baltiska länderna blev fria har vi faktiskt stått för väldigt stora resurser via det svenska biståndet. En hel del har gått till hälsofrämjande och också för att möta den här problematiken. Genom de kontakter som har med frivilligorganisationerna vet hon säkert likaväl som jag hur mycket en del av pengarna från Sida faktiskt har betytt. Biståndet har varit en del fram till nu när , och är med i EU. Det är klart att nu bistår vi ju inte på samma sätt längre, utan nu blir det en mer jämbördig relation oss emellan. Det var också mot bakgrund av det som var det första land i som jag åkte till jag var också i innan efter att ha blivit utnämnd just för att prata hivfrågor med den estniska ministern. När det gäller en kampanj på hemmaplan tror jag att det finns ett stort behov av ökade informationsinsatser. Hur det ska gå till och hur man ska målgruppsanpassa avvaktar jag gärna med att ge ett detaljerat svar på. Men när vi ska samla oss för att lägga fram en proposition om hur vi bättre förebygger hiv och andra sexuellt överförbara sjukdomar måste det finnas utrymme för en ordentlig ökning av informationsinsatserna till skolorna men också generellt sett ut till olika riskgrupper. Det tror jag också att vi är överens om i grunden. 93 (): Det fanns väldigt mycket som jag kan instämma i. Det här är kanske inte heller någon större partiskiljande fråga. Men eftersom jag bor i vet jag att det är här som hälften av de fall av hiv som upptäcks finns. Det är inom sjukvården och inom frivilligorganisationerna som man möter dessa personer. Därtill vet vi naturligtvis ingenting om hur stort mörkertalet är. I , även om det ligger långt ifrån , talar man om att det finns ett enormt mörkertal och att kanske uppemot var tredje hivsmittad inte känner till smittan och inte heller kommer att göra det förrän han eller hon faktiskt får aids. När det handlar om sprutorna, där vi har olika uppfattningar, kan det bara konstateras att risken är, som jag ser det, större att man dör av en överdos än att man råkar dö på grund av att man får hiv och aids. Jag får hoppas på den kommande propositionen. Jag vet inte om vi möjligen kan få se den . Det lät så i alla fall. Jag hoppas att man då tar till sig de kunskaper som finns hos organisationerna ute på fältet och ser att det här är en fråga som återigen måste väckas, precis som demokratifrågorna. Man kan inte tro att när man har informerat kan man ligga lågt i tre fyra och tro att kunskapen har sjunkit in, för det har den inte gjort, framför allt inte hos dem som är unga . Det har jag också förstått, och jag trodde inte heller annat, att ministern känner till. 94 Statsrådet (): Det är alldeles riktigt. I samband med att hiv kom till höjdes medvetandet om sjukdomen väldigt kraftigt, bland annat med hjälp av de kampanjer och informationsinsatser som gjordes då men också genom det faktum att det skrevs väldigt mycket om hiv . Sedan sjönk det undan. Då försvann frågan delvis från mediernas dagordning och därmed också från det offentliga samtalet. Då föll den från dagordningen också politiskt. Det är naturligtvis en väldigt stor risk med det, för pratar man inte om frågan riskerar man att inte nå de nya grupper av ungdomar som kommer in. Det som hänvisar till när det gäller kondomanvändningen är alldeles korrekt. Vi ser det också i spridning av andra sexuellt överförbara sjukdomar som sker väldigt snabbt, bland annat klamydia. Om vi skulle få in hiv i ungdomsgruppen, riskerar vi att få en väldigt snabb utveckling där. Här handlar det om att agera innan det sker. Därför planerar vi att lägga fram en proposition och hoppas med det att kunna göra ett nytt avstamp i frågan om hiv och andra sexuellt överförbara sjukdomar. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2004/05:269 om de statsfinansiella konsekvenserna av ökad alkoholkonsumtion 95 Statsrådet (): har frågat finansministern hur han kommer att agera för att minska de alkoholrelaterade kostnadernas belastning på statsbudgeten. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara frågan. Internationaliseringen och det svenska EU-inträdet har ändrat förutsättningarna att bedriva en traditionell svensk alkoholpolitik. För att motverka negativa effekter för folkhälsan beslutade om en nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador. Handlingsplanen lägger fast grundvalarna för en alkoholpolitik som syftar till att minska alkoholkonsumtionen och begränsa alkoholskadorna. Handlingsplanens huvudinriktning är att stimulera utvecklingen av målinriktade och samordnade förebyggande insatser på nivå. En särskild kommitté har tillsatts med uppdrag att samordna insatserna på nationell nivå och att i samspel med kommuner och landsting stimulera insatserna på regional och lokal nivå. För att genomföra den nationella handlingsplanen har ca avsatts för åren 20012005 utöver ordinarie insatser. Min bedömning är att de insatser som genomförts inom alkoholområdet har fungerat bra och varit nödvändiga för att få i gång en aktiv process, men att de är långt ifrån tillräckliga. Arbetet med att förverkliga handlingsplanens intentioner har pågått i . Insatserna är av långsiktig karaktär där stora ansträngningar görs för att utveckla kompetens, metoder och verksamheter på framför allt lokal och regional nivå. Handlingsplanen har mottagits väl. har kommit i gång ordentligt med sitt arbete. De medel som disponerats för handlingsplanens genomförande är ett betydelsefullt stöd, framför allt för det lokala och regionala förebyggande arbetet. har ca 290 lokala och regionala samordnare av det alkohol- och drogförebyggande arbetet anställts runtom i landets kommuner och landsting med hjälp av de statliga medlen. Detta får anses vara ett bra resultat med tanke på den korta tid som förflutit sedan medlen i praktiken funnits tillgängliga för ansökan. I syfte att analysera de framtida behoven inom området har jag bland annat tillkallat en särskild utredare, , med uppdrag att följa utvecklingen på alkoholområdet och föreslå de åtgärder som kan behövas för att minska de problem som ökad alkoholkonsumtion skapar. Han ska presentera sitt slutbetänkande till regeringen . har fått regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera de olika insatserna som följer av den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador. Uppdraget ska redovisas till regeringen och slutligen avrapporteras . De särskilda projektmedlen som efter ansökan fördelas av länsstyrelserna till kommunerna följs upp av och rapporteras till regeringen. har erfarenheter av arbetet med att uppfylla handlingsplanens mål samlats in från ett brett spektrum av samhällets organisationer, alltifrån myndigheter till frivilligorganisationer. Denna uppföljning är en viktig grund för det pågående arbetet med att ta fram en ny nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador för perioden . En proposition om en ny nationell handlingsplan kommer att presenteras för . 96 (): Statsrådet har kanske den viktigaste uppgiften i regeringen, och är med det också det viktigaste statsrådet, när det gäller de frågor som vi diskuterar även om jag just hade tänkt sätta fokus på de statsfinansiella konsekvenserna långsiktigt. Det här bekymrar mig oerhört mycket långsiktigt. hade jag ställt frågan till finansministern och får svaret av statsrådet . Jag vet naturligtvis att svarar för hela regeringen, så i det stycket är det ju inga problem. Det betyder inte att jag tycker att de mänskliga och sociala frågorna skulle vara mindre viktiga. Det är naturligtvis de som är allra viktigast. Men hade jag tänkt sätta fokus just på de statsfinansiella frågorna. Det har ju samband. Vi vet ju att vi , som jag har skrivit i min interpellation, räknar med att vi har över 150 miljarder i samhällskostnader som är orsakade av alkoholen. Man skulle kunna våga sig på en gissning om utvecklingen kommer att fortsätta. Jag har varit med om en resa som har gått per invånare och år , när jag kom till , till att vi har tio och en halv liter per invånare och år. Därför är jag rädd för att jag snart får vara med om att vi går över elvalitersvallen och är på väg upp mot . Då kan man se de samhällsekonomiska konsekvenserna av detta. Då blir det ju så, utifrån det perspektiv som både jag och statsrådet gemensamt har, alltså att vi har en socialdemokratisk regering som har en vision och en ambition att jobba för ett starkt solidariskt samhälle, att detta både direkt påverkar de människor som drabbas av det och också påverkar samhället i stort, det vill säga samhällets olika organ. Det gäller trygghetssystemen, tilliten till den sociala välfärden. Om den, i ett visst läge, skulle drabbas av ytterligare kraftiga samhällskostnader med människor som inte heller är delaktiga i samhället såsom vi vill, det vill säga att utanförskapet ökar, då hotas ju också demokratin ytterst. Om man vill vara pessimistisk, vilket jag inte vill, kan man se vad det här skulle kunna leda till i sin förlängning. Då är det inte bara kraftigt förhöjda samhällskostnader utan också en påfrestning för hela samhällssystemet och hela trygghetssystemet och därmed också naturligtvis för vår demokrati och detta med utanförskapet. Utifrån det perspektivet skulle jag vilja höra: Hur ser statsrådet på just den här utvecklingen? Den är oerhört dramatisk i ett längre perspektiv. Det är ingen kris som kommer över eller så, utan det är något som kommer smygande på oss. Jag tycker att det är viktigt att vi har detta fokus även om vi har på oss innan det värsta skulle kunna hända. 97 (): Jag har ett par frågor med tanke på det här svaret, som ju i väldigt hög grad är en redovisning av vad som är på gång. Det är ju så att vi också får ekonomiska vinster om vi kan rehabilitera människor som har ett beroende av alkohol. Man kan se i vårt land att alltfler behandlingshem läggs ned. Kommunerna säger sig inte ha råd att skicka människor dit även om de själva vill.