prot · GT0951 · 2005-12-14 00:00:00 — Det var bara en enkel fråga: Vore det inte rimligt, när vi ser vilken vikt de har, att vi inte bara från statligt håll kan placera folk utan att man under vissa förutsättningar äger rätt att få vissa reduktioner för att man gör den här insatsen inte minst för de medföljande. 80 () replik: Med tanke på vad tidigare sade, nämligen att det här var en väldig försämring för personalen, kan man också fundera över om de ideella organisationerna vill ingå i det här systemet. Det finns många frågor som i så fall skulle behöva besvaras, och det har regeringen inte tyckt att man ska göra i det här sammanhanget. Därför är det de statligt anställda som det är fråga om. 81 (): Sist vi debatterade frågan om beskattning av lön och ersättningar till statligt anställda under utlandsstationeringar var . var då kritiska till att reglerna inte var nog tydliga och att det var en brist att det i alltför stor utsträckning fanns möjlighet till skattefria ersättningar. Precis som det står i dagens betänkande påpekade vi då att det kunde få negativa konsekvenser för framtida pensioner. Med detta menar jag att vi välkomnar det betänkande som finns på bord , där man nu föreslår enhetliga regler och ett mer tydligt regelverk för vad som ska beskattas. styr vi om från obeskattade utlandstillägg till beskattad lön, och det tycker vi är helt riktigt. Det görs bland annat genom att vi får en tydligare reglering av de skattefria ersättningarna till samtliga utlandsstationerade personer vid de statliga myndigheterna. Med det korta anförandet vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. 82 (): Jag tror att vi alla blev tagna av den mycket kortfattade motivering som utskottets ordförande levererade. Jag hann inte riktigt med. Jag vill ändå ställa några frågor till utskottets ordförande, för jag tycker att det är synd att det inte i riksdagsprotokollet kommer att ingå vad som motiverar det här, varför detta bara ska omfatta statligt anställda. Utskottet skriver: I materiellt hänseende är det som utrikesutskottet anfört möjligt att helt överblicka förslagets effekter för de utlandsstationerade först sedan ett nytt avtal träffats mellan de berörda arbetsmarknadsparterna. Men sedan kommer den väsentligaste frågan. Är det så att de förhållanden som präglar utlandstjänsten enligt regeringen, Socialdemokraterna och majoriteten här är särpräglade för statens representanter? Det är det som reservationen omfattar. Jag noterade att utskottets ordförande inte med ett ord berörde den här frågan i sitt huvudanförande. Det står också att det inte finns anledning att utsträcka tillämpningen till andra grupper. Den här formen av särredovisning av just statligt anställda är ju vad det handlar om. Vi motsätter oss inte att man ska ha detta när det gäller statligt anställda, men varför ska just statligt anställda särbehandlas? Det gäller ju en så viktig fråga som pensionen, och Socialdemokraterna brukar ju vara väldigt noga med att samma villkor ska gälla alla grupper. inför man en lagstiftning som inte gäller likadant för alla grupper. 83 () replik: Jag sade ju att det var just särpräglade regler. Om man representerar svenska staten och svenska folket så intar man ju faktiskt en särställning. Jag kan också säga att man kan göra utredningar om även detta självklart men man har i det här fallet från vår sida valt att det här gäller de statligt anställda, människor som representerar den svenska staten och det svenska folket. Det gör att de är i den här speciella situationen. Sedan är det väl dessutom så att om nu de här reglerna, som vi har fått höra från de fackligt anställda är så, vad jag förstår enligt vissa, dåliga, så verkar det ju konstigt om flera skulle vilja omfattas av dem. I det här fallet har vi valt att ta de statligt anställda, som på andra områden också naturligtvis har regler som är inskrivna på det här sättet. 84 () replik: Jag tackar utskottets ordförande för den här utförliga motiveringen för avslaget på den motion som har väckt och som vi har ställt oss bakom. När det gäller den första frågan ska vi inte blanda äpplen och päron. När utskottets ordförande säger att det skulle innebära en försämring så innebär ju detta bara en jämförelse med nuvarande förhållanden. Vad vi frågade efter var varför samma villkor inte ska gälla alla svenskar i utlandstjänst. Det är ju inte den jämförelsen som jag riktar mig emot över huvud taget. Detta är ett sidospår. Vi menar tvärtom, som vi skriver i reservationen, att det finns snarlika förhållanden för statsanställda och andra. Jag noterar att utskottets ordförande vill särbehandla just den här gruppen och att ni har valt detta. Men vad ska vi andra säga till alla andra svenska medborgare som arbetar för svenska intressen i utlandet? Ska vi säga att det bara är statligt anställda som Socialdemokraterna och deras stödpartier vill ska ha de här villkoren? Varför ska just denna grupp särbehandlas? Varför motsätter ni er att man ens utreder detta? Det tycker jag är en intressant fråga som de långt fler svenskar som jobbar för och svenska intressen i utlandet har anledning att ställa. Varför vill det nuvarande regeringspartiet plus stödpartierna inte ens utreda frågan att det ska vara samma villkor för alla svenskar i utlandet? 85 () replik: Det är klart att vi måste göra en selektion av vilka utredningar som ska tillsättas. Vi tycker att den grupp av personer som är anställda av svenska staten och som arbetar för svenska intressen intar en särställning genom att de dessutom är betalda av svenska folket, till skillnad från andra grupper som arbetar utomlands. Därför tycker vi att det som vi tar är just detta. Sedan är det faktiskt så som jag sade tidigare. Och om man läser remissvaret från till exempel när det gäller dessa ärenden ser man att de människor som arbetar på det sätt som säger ofta lyder under de skatteregler som finns i det land där de arbetar eftersom de ofta har längre anställningar än man har vid ambassaderna runtom i världen. Där gäller ofta en treårsregel. 86 () replik: har vi fått ett nytt argument, nämligen att det är själva utredningskapaciteten som sätter en gräns för detta. Det är inte själva tanken som sådan att man inte kunde utreda, utan man måste välja vilka man utreder och så vidare. Det var ett nytt argument. Jag tackar för det. Jag förstår det. Och jag ska föra vidare till de svenskar som jobbar för svenska företag, och andra i utlandet att det är det som är den ena motiveringen. Men den andra motiveringen som kom , är en helt annan. Att statligt anställda avlönas av svenska intressen är alldeles riktigt. Men skatteutskottets ordförande ska veta att det finns många svenskar i utlandet som bidrar med skattemedel till att avlöna just dessa människor. Det är nämligen inte alla svenskar som lyder under lokala regler, utan det är många svenskar som gör stora insatser i utlandet och som skattar i . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 12 § Skattefrågor med anledning av tjänstepensionsdirektivet Föredrogs skatteutskottets betänkande 2005/06:SkU12 Skattefrågor med anledning av tjänstepensionsdirektivet (prop. 2005/06:22). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 15 §.) 13 § Vissa skattefrågor med anledning av ny aktiebolagslag, m.m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 2005/06:SkU9 Vissa skattefrågor med anledning av ny aktiebolagslag, m.m. (prop. 2005/06:22 delvis och prop. 2005/06:39). 87 (): har tidigare beslutat om en ny aktiebolagslag som träder i kraft , alltså . Det innebär att vi får ett nytt, modernt och effektivt regelverk för det svenska näringslivet. Målsättningen med lagen har varit att förenkla för små och medelstora företag och regelverket ska förhindra brottslighet och oegentligheter i företagssektorn. I skattelagstiftningen finns det förstås en mängd kopplingar till aktiebolagslagen. Därför behövs det nu även en del följdförändringar i inkomstskattelagen och kupongskattelagen. Det handlar framför allt om rent språkliga anpassningar men också om några innehållsmässiga förändringar, exempelvis frågan om att det nominella värdet på aktier försvinner och att vi i stället inför ett kvotvärde. En aktie ska alltså inte ha något nominellt värde utan kommer i stället att utgöra en viss andel, en kvot, i bolaget. Det är väl den förändringen i aktiebolagslagen som också i sin förlängning har väckt lite intresse i det betänkande som vi nu debatterar. Det faktum att vi inte behåller det nominella värdet på aktier gör att vi bedömer att reglerna om en kontantgräns vid andelsbyten är ändamålsenliga. Vi kommer att få höra vad några av de borgerliga partiernas representanter och möjligen också någon från har att säga om behovet av en retroaktiv lagstiftning på detta område. För vår del nöjer vi oss med att konstatera att det inte är aktuellt med retroaktivitet när det gäller kontantbegränsningsregeln. Dels pågår flera rättsprocesser som det är klokt att invänta, dels bereder regeringen frågan och avser att återkomma i ett annat sammanhang. Jag yrkar därför bifall till förslaget i utskottets betänkande. 88 (): De materiella förändringar som görs i skattelagstiftningen med anledning av den nya aktiebolagslagen står hela utskottet bakom. Av den anledningen finns det inte heller något säryrkande. Däremot har vi från alliansens sida med förvåning noterat att regeringen inte i detta sammanhang har återkommit till frågan om retroaktivitet beträffande de fall där kontantgränsen vid andelsbyten har lett till en kraftig pomperipossaeffekt, det vill säga att man har fått erlägga skatt långt över vad en reavinst på försålda andelar har inneburit. Det handlar om en handfull personer som har råkat väldigt illa ut. I samband med avyttring av deras företag har det funnits en kontantdel, och de har fått motta andelar i ett nytt företag och inte kunnat sälja dessa andelar. Dessa andelar har sedan av åsatts ett värde som på grund av framför allt den nedgång som skedde i IT-sektorn varit oerhört högt. Sedan har man debiterats skatt för den skenbara vinst som man har gjort. Men man har debiterats skatt, och på det sättet uppstod det faktiskt ett antal fall där pomperipossaeffekten uppgick till ca 1 . Beträffande just detta extremfall har det sedan kunnat noteras att när den slutliga avyttringen kom att ske kom pomperipossaeffekten att bli ett gott stycke . Men hela den så kallade reavinsten kom att gå till skatt. Som anger är det rättsligt fortfarande inte fullständigt klarlagt hur lagen skulle tolkas. Det kommer rättsutslag som kan vara av intresse i sammanhanget. Men av större intresse är dock att utskottet tidigare i sin skrivning har angett att regeringen borde återkomma med en lösning här, och denna skrivning har faktiskt varit enig. Det var väl mer eller mindre utlovat att en sådan lösning skulle komma. Då är det anmärkningsvärt att regeringen, när man nu hade ett osökt tillfälle att återkomma i samband med denna förändring av skattelagen, inte återkom utan i stället hänvisar till att frågan om retroaktivitet ska avgöras i ett senare sammanhang. Och vi har i ett särskilt yttrande skrivit att när nu utskottet accepterar att frågan ska behandlas i ett senare sammanhang så vill vi påminna om utskottets tidigare skrivning att regeringen borde ha återkommit till med ett förslag . Det är så det står i utskottets betänkande. Det är alltså väldigt angeläget att regeringen nu uppmärksammar den opinion som finns i för att återkomma. Sedan vill jag notera att frågan i det särskilda yttrandet har kommit att beskrivas lite felaktigt på grund av att den kd-motion som det särskilda yttrandet utgår från också innehåller felaktigheter där det står talat om latent skatt från den första affären. Det är alltså inte fråga om latent skatt, utan det är fråga om skatt som är debiterad, och det är en väldigt stor skillnad eftersom de som har drabbats faktiskt har fått rättsutslag om att de ska betala en skatt på en skenbar vinst. 89 PER (): Jag vill kommentera det sistnämnda om att frågan i det särskilda yttrandet har kommit att beskrivas felaktigt. Jag har trott att det är vi här i kammaren som lägger särskilda yttranden och att vi läser igenom dem och står för vad som står där. Men så är det tydligen inte på den borgerliga sidan. Man vet inte vad man skriver i sina särskilda yttranden. Då får man i kammaren rätta sig själv. Ärendet som sådant är rätt beskrivet av . Dock har vi faktiskt en domstolsprövning just när det gäller värderingen av aktierna. Därför tycker jag att det är ganska lämpligt att avvakta kammarrättens dom för att se om hela den här problematiken löses utan att vi går in med en retroaktiv lagstiftning. Om kammarrätten ger den klagande rätt i detta fall löses problematiken på ett väldigt enkelt sätt. Vi slipper gå in och ändra lagstiftningen retroaktivt, vilket naturligtvis annars skulle kunna vara ganska jobbigt och medföra en massa arbete. När ärendet ändå ligger i kammarrätten kan vi inte förstå varför man i nuvarande läge ska gå in och skapa en retroaktiv lagstiftning. Sedan får vi naturligtvis se. Om det som det också står i betänkandet behövs en översyn av detta när kammarrätten har avkunnat sin dom finns det en beredskap för detta i . Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Dock är det lite märkligt att i det särskilda yttrande skriva att regeringen gör den märkliga bedömningen. Jag tycker, som sagt, inte att det är märkligt att avvakta en dom. Den domen skulle eventuellt också kunna innebära att ett antal andra fall när det gäller optioner också omfattas om de på samma sätt varit felaktigt värderade. Då löser vi inte bara det problem som är aktuellt här utan kanske också ytterligare problem genom kammarrättens dom. 90 () replik: Per väljer att polemisera mot sig själv. Han har ju varit med om att anta utskottsskrivningar där vi mycket tydligt har bett regeringen återkomma med en lösning på problematiken. Att det skulle ske i form av retroaktivitet i lagstiftningen har varit fullständigt klart. kan man luta sig mot att det, förhoppningsvis, kommer ett utfall i rättsinstansen som gör att frågan kan lösas på det sätt som Per anger. Men det är alldeles uppenbart att detta, om så inte sker, för dem som blivit drabbade på det här sättet endast kan lösas genom retroaktivitet i lagstiftningen. Sådan retroaktivitet har vi ju haft i andra sammanhang när det har varit till förmån för den skattskyldige. Per gör sak av att jag i fråga om det särskilda yttrandet uttryckte mig i passivum, att det har kommit att beskrivas fel. Självfallet borde jag kanske ha varit ännu tydligare för att Per skulle förstå att jag själv när jag läste igenom texten och gjorde en del andra ändringar i yttrandet inte upptäckte denna felaktighet. Jag brukar faktiskt försöka vara en noggrann person. Men i det här fallet var det ett förbiseende. Jag har noterat att det förbiseendet tydligen lever kvar på grund av att den kd-motion som texten delvis utgår från hade samma fel. Men det försvarar inte att jag var slarvig när jag läste igenom det hela. 91 PER () replik: Jag hoppas verkligen inte att domstolen ska göra ett utfall möjligen ett utslag. Det vore förfärligt om den gjorde ett utfall mot vad vet jag inte. Jag går tillbaka till sakfrågan. Återigen: När kammaren förra gången fattade beslut om att regeringen skulle återkomma var det inte bekant att ett ärende var på väg i kammarrätten. Men när det är bekant tycker jag att det är väldigt viktigt att avvakta den behandlingen, mycket därför att det på det sättet blir så mycket enklare. Vi slipper ju ändra lagstiftningen och så vidare. Viktigast är väl trots allt att frågan får en lösning, förhoppningsvis genom kammarrättens behandling. Om inte återkommer väl frågan hit. Jag ser faktiskt inte något problem där. 92 () replik: Det är trevligt att Per är på humör när det gäller att märka ord. Jag ska gärna tillstå att det självfallet är ett utslag från domstolen som vi väntar på. Det kommer i så fall att kunna ge ett bättre utfall för berörda. 93 (): Det finns egentligen ingen anledning att förlänga debatten eftersom den, tycker jag, har varit rätt klargörande mellan och . Jag skulle ändå vilja ha ett förtydligande från representanten för regeringspartiet. Delar han den uppfattning som Per här har gett vid handen? Givet är att om det blir ett utslag i kammarrätten borde detta vara normgivande. Om inte kommer ärendet skyndsamt att återkomma till kammaren för avgörande. Jag vänder mig alltså till . 94 PER (): I motionsform har vi i alliansen tidigare krävt utskottet har också uttalat sig och senast kräver i en motion att den kontantbegränsningsregel som slopas också slopas retroaktivt. Jag tänker mig att det inte kan vara rimligt, och ännu mindre rättfärdigt, att företagare som råkat ut för en orimlig beskattning realiserad sådan, inte bara latent; var den latent men tvingades att bli realiserad ska tvingas betala. Visst, kammarrättens dom ska inväntas. Utgångspunkten är den lagstiftning som då gällde. ändrar vi den, men vi skulle väl ändå kunna få ett besked. Är detta en tingens ordning som är rättfärdig eller inte? Någonting kan väl den samlade vänstern ändå säga rent kvalitativt om den här typen av ärenden. När det gäller den så kallade kontantbegränsningsregel i aktiebolagslagen som slopas undrar jag om inte Per eller kunde säga att konstruktionen i lagtexten var fel redan från början. Den har varit fel . Ja, den har varit så fel att den har lett till fall som inte blivit rättsfall. Men det reella värdet har naturligtvis varit oerhört mycket större än det nominella värdet. Kontantbegränsningsregeln har då kommit att innebära enormt mycket och har egentligen varit genant för svensk skattelagstiftning och därmed för riksdag. Syftet med regeln har varit att tvinga fram reavinstbeskattning vid försäljning av företag eller vid skiften på olika sätt. Men i och med att det föreskrevs av det nominella värdet har det blivit direkt skadligt och en orättfärdig reavinstbeskattning, även när det inte varit den här typen av pomperipossafall. Ett erkännande här vore på sin plats. gjordes det, som vi hört, många företagsaffärer inte minst inom IT-sektorn eftersom branschen då var under ett starkt omvandlingstryck. Man kunde få betalt i aktier i det köpande företaget och vara förhindrad av köpeavtalet att sälja aktierna. Det blev pomperipossaaffärer när man inte upprättade dubbla avtal. När aktierna minskade i värde stod man tomhänt, så när det står mellan rättfärdighet och rättvisa å ena sidan och makt å andra sidan bör vi välja rättfärdighet och rättvisa. 95 PER () replik: Per fortsätter att prata om latent skatteskuld. Det är alltså inte fråga om latent skatteskuld. Den blir direkt debiterad till det värde som man bestämmer vid andelsbytet. Det är inte fråga om någon latent skatteskuld. Det är en definitiv skatteskuld. Sedan går det alltså inte att kvitta i systemet i nästa led, när värdet går ned. Stryk det där med latent, för det gäller inte. Fel från början jaha. Var det inte en enig riksdag som antog den här kontantandelsprincipen, som i sin tur byggde på ett EU-direktiv som man i och för sig kan ifrågasätta huruvida det tolkades riktigt? Vi hörde ingenting då från de borgerliga om att det var fel från början. Det är först när det här som ingen kunde förutse inträffade som det blev ett problem, tillsammans med övriga pomperipossaaffärer. Eftersom enigt har uttalat att detta är ett problem tror jag att alla uppfattar det på det sättet. har åtminstone uppfattat det på det viset och drivit frågan, och vi vill ha en förändring till stånd. Men om det var så fel från början, Per , varför ställde sig då bakom den här lagstiftningen från början? Här står Per och orerar om hur orättfärdigt det är och det ena med det andra. Han drar väldigt stora växlar på detta. Men ni har ju varit med på lagstiftningen som sådan? 96 PER () replik: Det är inget orerande. Om man identifierar orättvisa och orättfärdighet ska man också stå för det. Det säger ju själv, herr talman, att han har gjort. Det gäller då för . Men vilken kamp har vi inte haft i utskottet för att baxa det ända hit. Vi får se hur långt vi kommer. Sedan är det klart att det har handlat om realiserade skatteskulder. kan gärna få utnyttja detta in i det sista. Och det är ju det värsta när de realiseras naturligtvis. 97 PER () replik: Det där sista förstod jag över huvud taget inte. Men vi kan väl enas om att har beställt en förändring av detta. ligger det alltså ett förslag eller det ligger två mål i kammarrätten som behandlar detta. Låt oss då avvakta dem. Är det så att man kan lösa det här retroaktivt genom ett domstolsutslag är det mycket bättre och lämpligare än att vi löser det genom att gå in i en ganska krånglig lagstiftning. Vi identifierade det här problemet också när det verkligen blev aktuellt. Men det är något annat att gå in och säga att detta var fel från början och liksom försöka svära sig fri och säga: Vi har insett detta. Så var det inte. Ni borgerliga var med på den här lagstiftningen fullt ut från början. Så försök inte stå här och moralisera på det sätt som ni gör i denna fråga. Det ger bara en lite fadd smak i munnen. 98 PER () replik: får gärna stå kvar. Alla utgår vi från moral och etik när vi bedömer handlingar, när vi bedömer lagstiftning. Skulle då ett parti ensamt stå för moraliserandet när alla utgår från etik och moral? Det kan vara mer eller mindre omedvetet. Det kanske är omedvetet från sida. Om jag skulle följa debatteknik skulle jag markera ord här och säga: Det ligger tydligen ett förslag hos kammarrätten. Och så rättar han sig själv. Och så ska jag då bita mig fast i den där felsägningen. kan det bli fel, , även i dina repliker. Och kan det bli fel i särskilda yttranden också. Det är klart vi inte svär oss fria från fel. Men så snart vi kan identifiera fel ska inte statsmakterna av någon typ av prestigeskäl vara ihärdiga in i det sista utan erkänna att här har det blivit fel. Kontantbegränsningsregeln var felaktigt formulerad. Den utgick från det nominella värdet. De reella värdena kan ha varit skyhöga, och de har ju varit det, i fall då det inte av andra skäl, av integritetsskäl eller av någon typ av privata sekretesskäl, inte har kommit till domstol utan då man helt enkelt har fått finna sig i effekterna av en felaktig lagstiftning. rättar vi till det här. Det är bra. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 14 § Reformerade beskattningsregler för ägare i fåmansföretag Föredrogs skatteutskottets betänkande 2005/06:SkU10 Reformerade beskattningsregler för ägare i fåmansföretag (prop. 2005/06:39 delvis och prop. 2005/06:40). 99 PER (): I skatteutskottets betänkande nr 10, som ska debatteras, föreslås reformerade beskattningsregler för ägande i fåmansföretag. Som bakgrund kan anges att de särskilda reglerna för beskattning av utdelning från och kapitalvinst vid avyttring av andelar i fåmansföretag infördes vid skattereform. Reglerna syftade till att inkomster som härrör från ägarens egna arbetsinsatser i företaget ska beskattas på ungefär samma nivå som anställdas löneinkomster. Det ska motverka att bolag används till att omvandla progressivt beskattade förvärvsinkomster till proportionellt lägre beskattade kapitalinkomster. Kritik har framförts mot gällande regler dels för att de anses krångliga att tillämpa, dels för att de inte tar tillräcklig hänsyn till den risk det innebär att starta och driva företag. De regler som föreslås i föreliggande betänkande innebär att kopplingen mellan de löner företaget betalar ut och ägarens beskattning blir starkare. Fåmansföretag med många anställda får en möjlighet att i praktiken undantas från regelverket. Reformeringen för också med sig att systemet förenklas något. En ny schablonregel för beräkning av det kapitalinkomstbeskattade utrymmet kommer att göra det enklare att deklarera för ett stort antal småföretag, särskilt för dem som har litet kapital eller är nystartade.