prot · GT0947 · 2005-12-08 00:00:00 — Det är fullständigt riktigt. Som framgår av utskottets betänkande gör vi även en betydande satsning på högskolan och forskningen. Det är faktiskt en traditionell socialdemokratisk politik. Vi har alltid haft en väldigt positiv inställning till utbildning och forskning. Med något enstaka undantag har vi ökat satsningarna på det här området. De enda år som det inte har gjorts är på mitten 90-talet då vi tvingades sanera ekonomin av kända skäl. Det är det här som ligger bakom att ligger i topp när det gäller snart sagt allt man mäter på högskolans eller forskningens område. Vi ligger kanske inte absolut i topp men bland de tvåfyra bästa. Det gäller antalet studerande i en årskull, andelen med höga examina, antalet vetenskapliga publikationer och hur mycket som satsas på varje student. Jag noterade här att sade att vi måste satsa mer på studenterna. Under frågestunden fick jag tillfälle att gå upp och kontrollera fakta i den frågan. Det visade sig att det framgår av Education at a Glance, utgiven i 2005, att näst efter är det land som satsar mest per högskolestudent. Det är alltså fullständigt felaktigt att säga att vi satsar lite på det här området. Att vi har den här positionen i är naturligtvis något att glädjas åt, men jag förstår ju att det ger oppositionen lite problem. Vad ska man egentligen opponera mot? Det är klart att man kan ha lite randanmärkningar, men man vill gärna har något ordentligare att ta i. Oavsett sympatiska inlägg finns det ändå ett par avgörande punkter där ni verkligen svartmålar det som sker på ett felaktigt sätt. Låt mig ge tre exempel. Ni skriver till exempel i er motion 346 följande: Ett vanligt mått på forskningsframgång är hur ofta man citeras i vetenskapliga sammanhang. Det har skett en minskning när det gäller citaten av svensk forskning . Återigen gav mig frågestunden tillfälle att kontrollera detta. För det första finns en rapport från som naturligtvis ger belägg för antalet svenska citeringar ökar. När det gäller läser jag följande: Citeringar av svensk vetenskaplig produktion : 1 446 651. Citeringar av svensk produktion : 1 841 611. Eftersom jag har läst matematik vid kan jag lätt konstatera att den senare siffran är större än den förra, vilket alltså betyder att antalet citeringar har ökat. Svensk universitetsforskning har ökat sin kvalitet i det här avseendet. Det har också lett till att , då det gäller framställning av patent och innovativ förmåga över huvud taget, av de stora internationella instituten som till exempel eller nu sist regelmässigt rankas bland de mest innovativa länderna i världen. Det förklarar i sin tur varför vi har en av de absolut högsta produktivitetstillväxterna i västvärlden. Här har ni rakt av fel. Citeringarna har ökat. Ni skriver att de har minskat. Låt mig ta en annan sak. Ni skriver också så här: har anslagen till grundutbildning urholkats med . nämns lite olika siffror. Jag noterar att sade och sade , fru talman. Det är lite variation på buden. Men fakta i målet är att har det ökat med 13 ½ % i de uppräkningar där man använt sig av den uppräkningsmodell som infördes av den borgerliga regeringen, och som inte har ifrågasatts fram till . Man säger också jag tyckte mig höra det även från , som ju också har en väldigt nyanserad syn på det här att den socialdemokratiska regeringen har urholkat anslagen till forskning och utveckling. Det står också så i er motion. Men sedan vi tog över regeringsmakten, alltså , har vi ökat resurserna i budgeten , alltså från 18 till 24 miljarder, och ökat antalet anställda . Antalet professorer har ökat med 2 000 till 3 700. Ja, så här kan man hålla på fram och tillbaka. Men summan av vad jag vill säga är väl att vi sakligt sett ligger oerhört bra till. Det är till en väldigt stor del resultatet av en mycket medveten politik från den socialdemokratiska regeringens sida, och i det här fallet samarbetspartierna också, och det finns ingenting som tyder på att vi kommer att ändra vår politik i det här fallet. Det hävdas på ett antal ställen från den borgerliga oppositionen att man anslår mer medel till forskning, men det är heller inte sant. Ni påstår till exempel att ni satsar 200 miljoner mer under nästa budgetår till det här området, men vad ni bortser från är ju de 300 miljoner som vi satsar på industriforskningen, vilket sammanlagt gör att vi satsar mer än vad ni gör. Kort sagt: Läget är gott. Vår politik är klart inriktad på det här området, och vi kan bara önska lycka till! 170 () replik: Det senaste som sade kan jag instämma i. Jag önskar också lycka till! Jag är heller ingen pessimist och svartmålare, utan det torde ha framgått av både detta och andra anföranden som jag har hållit att jag är rätt imponerad av svensk forskning. Det är ett känt och farligt misstag att slå sig till ro och vara nöjd. Forskning är långsiktig, och väldigt mycket av de framsteg vi ser är resultat av de stora satsningar som gjordes . Det var bland annat då som den borgerliga regeringen såg till att forskningsstiftelsen kom, som betyder väldigt mycket för nya medel till forskning. Men faktum är ändå att en väldigt stor utbyggnad har skett till priset av att de goda det ska erkännas resurser som vi tillsätter har urholkats. Sulf, regeringens egen utredare , , med flera räknar med en urholkning av undervisningsresurserna , lite beroende på hur man räknar. Den kostnadsökning som vi har sett till universitet och forskning är medan kostnaderna och lönerna har stigit . Vi ska inte svartmåla, men det vore livsfarligt att i en situation när och storsatsar på elitforskning och med utan konkurrens som världsetta slå sig till ro med det vi har. Vi ser oroande tecken. Vi ser också oroande tecken när det gäller undervisningen. Det är ett faktum, , att alltfler studenter får ägna sig åt självstudier. De som hade tio föreläsningar eller seminarier har bara två tre och får ägna sig åt självstudier. Vi måste diskutera det här allvarligt och inte bara slå oss för bröstet. 171 () replik: Helt rätt, helt rätt! Vi måste diskutera det här allvarligt och varken svartmåla eller slå oss för bröstet. Men, , studera Socialdemokraternas program i det här avseendet, och du ser att vi inte slår oss för bröstet! Vi har lagt fram en forskningspolitisk proposition som ökar anslagen med 2,3 miljarder. Dessutom har vi nu fastlagt en målsättning om att vi ska uppnå av bnp till forskningen . Det betyder att ytterligare kanske 3 miljarder kommer att tillföras forskningen. Vi är alltså fullständigt medvetna om vad det här betyder för framtid och vad det betyder för ungdomar att kunna hävda sig på arbetsmarknaden och så vidare. Det är precis därför som vi har drivit den här politiken att vi ska ha en bred utbildning, att den ska vara spridd över hela landet och att människorna ska vara välutbildade. Det är med utbildningen som vi väsentligen konkurrerar med omvärlden. Det är riktigt att det gjordes en del satsningar under de borgerliga åren, men huvudresultatet under de borgerliga åren var tyvärr det att ni gjorde rätt mycket av era satsningar med lånade pengar. Då är det väldigt lätt att satsa. Problemet är att pengarna ska betalas tillbaka, och det var det vi tvingades till . Det vi nu genomför är fullt finansierade satsningar, till exempel på en utbyggnad av antalet studerande. Där noterar jag tyvärr att den samlade borgerligheten även , vilket smärtar mig mycket, faktiskt motsätter sig att ge ungdomar den här möjligheten att skaffa sig en högskoleutbildning. Vi ska inte tvinga några ungdomar att gå till högskolan, men genom att tillhandahålla de här platserna ger vi dem den möjligheten, och ni vill inte göra detta. 172 () replik: Jag var inte med i vare sig eller regeringen när vi hade en borgerlig regering, men den regeringen lyckades inleda en finansiering av de fortlöpande underskotten i statsfinanserna som sedan Socialdemokraterna fortsatte, och sedan lyckades man dessutom av löntagarfondspengar detta misslyckade experiment inrätta forskningsstiftelser som har haft en väldigt stor betydelse för satsningar på forskning. Men jag har några enkla frågor när vi pratar om det här, . Vill verkligen förneka att prislappen per student är mindre nu än vad den var ? Alla uppgifter säger att den är mindre, och det har drabbat särskilt naturligtvis humaniora och samhällsvetenskap, som redan har väldigt lite undervisning, men även andra områden. Det är alltså den första frågan: Vill förneka att prislappen har urholkats? Det har jag faktiskt inte hört någon sakligt förneka. Den andra frågan är: Tycker inte , som själv är forskare, innerst inne att det skulle bli en mycket mera kreativ och skapande miljö om vi fick mer basanslag direkt till universiteten så att fler forskare fick en fast anställning och de forskningsmiljöer som finns kunde stärkas? 173 () replik: Den första frågan kan jag direkt svara ja på. Jag förnekar det! vet jag inte exakt hur det är när det gäller . De siffror jag tog fram är från , och då är det fullständigt klart, precis det jag säger: Då har beloppen per student ökat , och det är de sex åren som ni nämner i er motion. Därför har jag tagit fram den siffran. Jag har inte de exakta siffrorna från . Men det här har följt den omräkningsmodell som vi har använt och som ni i och för sig nu vill ompröva. Men ni tillför ju inga nya pengar till det hela, så jag förstår inte riktigt hur det ska gå till. Men kort sagt: Jag förnekar det! Den andra frågan är mer komplex. Blir det bättre om man satsar på mer fasta forskartjänster än om man satsar på det vi har gjort ganska ordentligt , nämligen att ge pengar till som nota bene styrs av forskare? Det har en majoritet av forskare i sina styrelser. Forskarna får där välja ut de projekt som de tycker är vetenskapligt mest lovande. Jag ska ge ett fullständigt ärligt svar. Jag vet inte! Och jag tror inte att heller vet det. Vi har inga vetenskapliga belägg som säger att man bör satsa alla sina pengar på fasta tjänster på lång sikt eller att man bör satsa på att konkurrera om medel. Det här är i den meningen ett terra incognita, men vi tror ändå att den här satsningen som vi har gjort på vetenskapsråd styrda av vetenskapsmän garanterar inte bara forskningens friheter, utan också en hög kvalitet. Men självfallet, , måste det vara en blandning av båda formerna. Exakt var gränsen går kan vi tyvärr inte säga. 174 () replik: och jag har debatterat dessa frågor . brukar ju säga att han är stolt men inte nöjd. är alltid både stolt och helnöjd. Han säger gärna att han har fakta. I själva verket är det statistik han har, precis som den som jag åberopat. Vi vet alla vad man brukar säga om statistik, nämligen att det lite grann beror på vilka tidsföljder man väljer och hur man vänder och vrider på dem. Jag tittade i Education at a Glance. Du påstod att jag ljög, och jag påstår att jag har rätt, för där står nämligen, om man läser innantill, att utgifterna per student sjunkit på grund av stor utbyggnad. Därför står ord mot ord. Det är häpnadsväckande att står här och säger att han inte kan se de neddragningar per student som skett fastän många rektorer, och andra påstår just detta. Det finns tydligen ingen som helst insikt i den här frågan från sida. När det gäller den industriforskning som du nämnde, de 300 miljonerna, kan jag inte hitta dem heller i budgeten. Du får gärna utveckla var de finns. Jag har letat men kan inte hitta dem i er budget. 175 () replik: Om vi börjar med den sista frågan är det rätt att de inte finns i vår budget. De ligger under och finns därför inte i det här utgiftsslaget. Men de bör naturligtvis räknas in i det totala forskningsanslaget. Det är det första. Då det gäller det andra du tog upp om Education at a Glance, det som du sade att de skriver om åren 19952002, var det inte det jag svarade på, utan det jag sade var att för att komplettera bilden behöver man också den här siffran. Vi är fortfarande det land, efter , som satsar mest på högskolestuderande; där var det . Den tredje saken gällde att jag förnekar Sulfs utredningar och så vidare. Ja, då det gäller det totala anslaget till universiteten kan vi konstatera att detta per lärare gått från 11 studenter per lärare till 13 studenter per lärare. Då kan man visserligen säga att det är en försämring som skett , men det man lätt glömmer är att det finns ganska ordentliga stordriftsfördelar i undervisningen. Att ge en föreläsning för tio elever eller ge den för 30 elever innebär att man fortfarande bara har en föreläsare; sedan finns där en liten del som är rörlig. Då det gäller studentpengarna, som jag uttalade mig om, är det faktiskt precis som jag sade, oavsett vad Sulf har sagt. 176 () replik: Det som jag reagerade på tidigare var att sade att jag ljög. tolkar jag det som att han backar och säger att det var fråga om ett annat sätt att se på statistiken. Att vi har en väldigt hög andel av befolkningen som läser i högre utbildning, som tog upp i sitt inledningsanförande och jag nu återkommer till i replikskiftet, stämmer. Jag tycker att det är bra så länge man kan upprätthålla en god kvalitet. Men om vi tittar på statistiken i den som vi nämnt tidigare kan man se att har en vikande trend när det gäller utgifter per student. Det handlar om . Om man sedan tittar på andra som satsat mycket på utbyggnad, till exempel , ser vi att de har en ökande trend . Där är siffran . som de svenska lärosätena fått uppleva den här neddragningen har vi också kunnat konstatera att alltfler nybörjarstudenter har sämre och sämre kunskaper med sig från gymnasieskolan. Dels har alltså utgifterna per student minskat, dels har bördan på universiteten ökat i form av repetering av kurser från gymnasieskolan. Om regeringen får fortsätta med den här politiken, om trenden så att säga får fortsätta, kommer det inte att betyda någonting alls ifall ligger högt i de internationella tabellerna över befolkningsandel med högre utbildning. Det riktigt viktiga är ju att vi ligger högt i de tabeller som visar kunskapsresultaten. Därför, fru talman, skulle jag avslutningsvis vilja fråga vad ämnar göra för att säkerställa kvaliteten i den högre utbildningen framöver. 177 () replik: Det gör vi självfallet genom att tillföra resurser. Som jag sade tillför vi ordentligt med resurser där vår målsättning är att komma av bnp. Det innebär en höjning på totalt 5 miljarder. Då det gäller själva kvaliteten på forskningen, som ni ägnar er oerhört mycket åt, är frågan: Hur mäter man kvaliteten på forskningen? Kvaliteten på forskningen mäts genom den vetenskapliga produktionen såsom den accepteras i vetenskapliga tidskrifter. Jag kan då helt klart konstatera att när det gäller antalet publiceringar, både och om vi jämför mellan länder, ligger i topp. När vi jämför per person publicerar vi oerhört mycket mer än länder som exempelvis , , och , som vi vanligen framhåller som vetenskapliga föredömen. Ett annat led i att garantera den vetenskapliga kvaliteten är precis den politik som vi fört, nämligen genom att lägga över väldigt mycket resurser på vetenskapsråden. Dessa är styrda av forskarna, och de får bedöma vilka projekt som anses bra utifrån rent vetenskapliga kriterier. Det är ett annat sätt att garantera kvaliteten i det hela. Jag kan bara konstatera att när vi går igenom statistiken ligger vi i topp, om inte i den absoluta toppen så i alla fall bland de två tre främsta. Det är självfallet möjligt att framtiden blir mörkare. Men om vi drar de hittillsvarande erfarenheterna kan vi fråga oss när vi hade den mörkaste tiden för svensk vetenskap. Det var när vi tvingades till saneringar för att man fört en osund ekonomisk politik. En av garantierna för de svenska universiteten och för studenter är faktiskt att man för en allmän ekonomisk politik som garanterar att de får de anslag som utlovas. 178 Utbildnings- och kulturminister (): Vi lever i globaliseringens tid. När gränser rivs ned och kontakterna mellan människor, företag och länder ökar skapas en dynamik som ger goda frukter nu och erbjuder många löften för framtiden. Men globaliseringen sätter individerna i vårt samhälle under press. Den konkurrens som ökar produktiviteten och tillväxten skärper förändringstrycket. Jobb, företag och hela branscher växer, förändras eller försvinner i snabb takt. Det gör att politikens viktigaste uppgift är att ge människor i vårt land förutsättningar att stå starka i förändringen och därigenom göra starkt i globaliseringen. Denna uppgift skapar tydliga vägval . Den socialdemokratiska modellen innebär att investera offensivt i forskning och utbildning för att öka konkurrenskraft som vi ger människor trygghet och styrka i omvandlingen. Det ska vi göra genom att säkra att den som förlorar sitt arbete inte får sin ekonomi raserad, genom utbildning av hög kvalitet för alla och genom en arbetsmarknad med starka och flexibla kollektivavtal. Denna samhällsmodell värderas allt högre internationellt. I sin bok om globaliseringen skriver världsberömde krönikör att länderna har stor frihet att möta globaliseringen. Han redovisar en stark argumentation om de nordiska välfärdsstaternas goda konkurrenskraft, och han drar följande slutsats: Generösa socialförsäkringar ökar människors känsla av trygghet och gör dem därför mer villiga att bejaka förändring. Utbildningssystemet är centralt i modellen. Vi har sänkt avgifterna för förskolan och höjt kvaliteten. förstärks för att fler elever ska nå de grundläggande kunskapsmålen. På gymnasienivån stärker vi yrkesutbildningarna som har kunskapsmål som möter arbetsmarknadens krav. Vi har en väl utbyggd vuxenutbildning för att människor ska få nya möjligheter när arbetslivet förändras. Stora satsningar görs på universitet och högskolor . Regeringen föreslår till 17 500 nya utbildningsplatser. Denna investering i högre utbildning påverkar arbetskraftens kompetens och konkurrenskraft framöver. Jag har rest frågetecken om hur många nya studenter det blir . Utbildnings- och har samlat in uppgifter från samtliga universitet och högskolor och gör nu bedömningen att vi får mer än 13 000 fler studenter jämfört med . 13 000 fler studenter i högskolan motsvarar antalet elever i 500 gymnasieklasser. Kom ihåg att lärosätena annars, alltså om alliansens stopp skulle vinna majoritet i voteringen om någon timme, hade gått åt andra hållet och dragit ned på utbildningarna med flera tusen studenter. Det hade de måst göra för att klara sin budget. Det har insett, och de kompletterar alliansens motion med en egen, speciell motion för att neutralisera denna effekt som de tre övriga alliansbröderna med berått mod bejakar. tillförs extra resurser för att förbättra utbildningarna. visar på att i svenska universitet och högskolor är lärartätheten högre än i samtliga övriga länder utom . Trots detta föreslår regeringen ett tillskott om i höjda anslag, drygt en kvarts miljard, för att stärka utbildningens kvalitet. Sammanlagt innebär regeringens resurstillskott att högskolorna kan anställa ett par tusen fler lärare. Med alliansens förslag blir det inte många fler lärare i undervisningssalarna, inte mer resurser till , till internationalisering eller till breddad rekrytering ett ord som har varit talande frånvarande från inläggen. När det gäller forskningspolitiken genomförs stora satsningar med tydlig profil. satsar vi på spetsforskningen med stora och långsiktiga anslag till starka forskningsmiljöer med internationell konkurrenskraft. För att stärka forskningens kvalitet ökar vi dessutom de anslag som fördelas efter prövning av vetenskaplig excellens. Sammantaget får ytterligare . Vi ökar anslagen direkt till lärosätena med , och vi inför ett nytt stöd på för att stödja forskning och utveckling i små och medelstora företag. anslag för industrinära forskning ökar , eller . En särskild satsning på genomförs för att i samverkan med industrin göra strategiska satsningar inom nyckelbranscher som fordon, IT, telekom, metallurgi, läkemedel, skog, trä och bioteknik. Vi stärker möjligheterna för framtidens forskare med resurser till anställningar för nydisputerade forskare. I årets regeringsförklaring gjordes det kanske största forskningspolitiska åtagandet någonsin med målet om att satsa av bnp av offentliga medel på forskning. Regeringen har presenterat förslag som innebär att vi kommer att lägga över 2 ½ miljard kronor mer än på forskning. Med rimliga antaganden om utvecklingen av bnp gör jag bedömningen att vi med det nya enprocentsmålet kommer att satsa mer i slutet av nästa mandatperiod, , än vi gör . Det är också flera miljarder mer än vad de borgerliga orkat med i sin gemensamma motion, som av kosmetiska skäl har sträckts ut till att också gälla 2010 där kan vi ju jämföra forskningsambitionerna. Vi socialdemokrater gör alltså en distinkt satsning på spetsens skärpa som vi bygger bredden. Mot denna ambitiösa och sammanhållna politik står ett annat alternativ från partierna i den borgerliga alliansen när det gäller vilken väg ska välja i globaliseringen. Det är väl känt att de borgerliga vill sänka ersättningen till arbetslösa kraftigt så att arbetslösa ska tvingas söka jobb till mycket låga löner. Borgerliga företrädare motsatte sig fackföreningarnas kamp för att värna löntagarnas kollektivavtal i . För att ytterligare understödja profilering med mer av låglönejobb vill alliansen införa särskilda subventioner för de lägst avlönade jobben på arbetsmarknaden. Denna låglönelinje på arbetsmarknaden hänger klart samman med att utbildningen ska klyvas i en högkvalificerad del för en mindre grupp och en stor del som ska utbilda en växande skara lågavlönade. Denna höst har vi kunnat se flera borgerliga förslag med den inriktningen: Höjda avgifter i förskolan, åtskillnad av elever i skolan, allmän kurs med tunnare innehåll i , avkortade yrkesutbildningar i gymnasieskolan med sänkta kunskapsambitioner, massiva nedskärningar av möjligheten till utbildning för vuxna. På varje nivå finns förslag för att öka skillnaden mellan de framgångsrika i skolan och de som har sämre utgångsläge. För mig som socialdemokrat är det självklart att sträva åt motsatt håll och stötta dem som har svårare att klara sig väl i skolan och de skolor som har ökade svårigheter. Men det kanske tydligaste gemensamma borgerliga förslaget är studentstoppet. När den borgerliga alliansen träffades i för att manifestera sin enighet och sin samsyn kom man överens om att sänka skatten med stora belopp. Då blev en neddragning av högskolan en central finansieringskälla. har det inte hörts mycket om den högskolepolitiken i inläggen från borgerligt håll. Jag hoppas få höra mer. Men den här neddragningen passar in i en lång tradition av nej till nyetablering av högskolor och nej till fler utbildningsplatser. sätter ni borgerliga avskaffad förmögenhetsskatt före ungdomens utbildningsmöjligheter. Inte ens i denna enda paradfråga är ni överens. Fyra partier har fört fram fyra förslag som skiljer sig åt med miljardbelopp när det gäller resurserna till högskolorna och hur stor neddragningen av antalet studenter ska bli. Enskilda ledamöter från alla era partier har dessutom på tvärs mot detta lagt fram förslag som skiljer sig från partilinjen till fördel för ett visst lärosäte, till exempel hemmavid. Jämför det med Socialdemokraterna, ! Vi är helt överens om vartenda anslag i hela denna budget. Det är en avgörande skillnad. På departementet har vi räknat på effekten av ett studentstopp. Utgångsläget är att väldigt många vill läsa en högskoleutbildning men att de inte kommer in. Av 120 000 sökande vid den senaste intagningsomgången kom bara ungefär 50 000 in. Förslaget om stopp för nya studenter kommer i av kraftigt växande ungdomskullar. Antalet ungdomar i åldern ökar med inte mindre än 137 000 personer. Det blir 137 000 fler än i åldern . När kullarna växer snabbt ökar trycket från ungdomarna. Regeringens utbyggnad av 17 500 platser säkerställer ungdomarnas möjlighet att studera , trots kullarnas tillväxt. Våra beräkningar visar att med ett studentstopp skulle oavbruten ökning av övergången från gymnasium till universitet och högskolor vändas till sin motsats.