prot · GS09137 · 2005-06-10 00:00:00 — Vi har en ny sexualbrottslagstiftning, som vi hoppas väldigt mycket på. Det är möjligt att den kommer att hjälpa rättsväsendets myndigheter att komma till rätta med det här och stoppa dessa brottslingar. Men, justitieministern! Det finns inga poliser som kan den här brottsligheten. Det finns inga som kan gå in och stoppa detta. Det finns ingen som kan avslöja brotten. Det finns ingen som kan utreda de här brotten. Det finns vidare ingen åklagare som kan väcka åtal, när det inte finns någon utredning och inte finns någon polis som har kunnat bevisa att brott har begåtts. Och finns det inte heller någon domstol som kan döma och ge praxis om nuvarande lagstiftning tillåter det här eller om det är ett kriminaliserat område. Hur tänker justitieministern agera på det här väldigt otäcka området? För att förstärka det här vill jag vara budbärare. De här tre tjejerna samlade in mer än 500 namnunderskrifter för att förmå lagstiftare och justitieministern att se till att hitta verktyg för att stoppa de här snuskgubbarna på nätet. Jag har nöjet och äran att få lämna över dem till justitieministern, och jag hoppas att han kommer att förvalta dem på allra bästa sätt. 41 Justitieminister (): Är det någonting som man arbetar med inom polisen för att utveckla sitt arbete är det just de brott som talar om. Det pågår också ett intensivt samarbete, bland annat efter initiativ från min sida när det gäller att komma åt den här typen av brottslighet, nämligen mellan , teleoperatörer och andra som arbetar med de här frågorna för att få bukt med just den här brottsligheten. kanske inte känner till det, men jag kan senare gärna ge lite närmare rapporter om hur det här arbetet bedrivs. Det är ett väldigt intressant och spännande arbete, som visar hur samverkan också kan ge konkreta resultat. Nog görs det många saker från polisens sida. Det är lite orättvist mot polisen att inte säga det, även om interpellationen handlar om någonting annat. Ta gärna del av arbetet, för det är ett mycket imponerande arbete som polisen bedriver. Den här typen av brottslighet bedrivs ibland i mer organiserad skala, där större organisationer arbetar med pedofili och annat. Där är det viktigt att polisen får möjlighet att infiltrera på ett bättre sätt. Det finns möjligheter , men de försvåras när det är brottsliga organisationer, som kanske är mera vaksamma och misstänksamma. Därför är det så viktigt att polisen också får möjlighet att arbeta under skyddade identiteter. Det gäller just den här typen av brottslighet. Polisen kan i mycket större utsträckning än många tror till exempel gå in och svara de personer som söker unga personer på nätet. De kan gå in och låtsas vara barn och svara så att man ska kunna upptäcka vilka dessa personer är. Det är en väldigt viktig del. Den här debatten handlar framför allt om det som har skrivit i sin interpellation, även om jag håller med om att detta naturligtvis är en väldigt prioriterad fråga. Jag fick en konkret fråga: Ska det här också gå till organisationer som arbetar utanför det ordinarie arbetet för kvinnoorganisationer? Jag tror att den saken inte är helt avgjord det är inte jag som fördelar pengarna. Men jag vill understryka att de kvinnoorganisationer som finns, och som gör ett väldigt bra arbete runtom i landet, tar emot 12 000 kvinnor och också barn. Deras arbete är också väldigt viktigt att lyfta fram, om man nu ska satsa på kvinnor och barn. Hur fördelningen exakt ska gå till kommer att avgöras något . Jag tror inte heller att det är jag som kommer att vara det ansvariga statsrådet. För min personliga del får det gärna fördelas så att det också kommer andra organisationer till godo. Det handlar kanske om bland annat brottsofferjourer men också mansjourer. Detta är inte något som är regeringens slutliga ståndpunkt, men för min del får det gärna komma till andra också. Till saken hör att dessa organisationer arbetar med samma människor. Oavsett hur den slutliga fördelningen är kommer det att komma kvinnor och barn till godo. Det som är viktigt, och som skiljer oss åt, är att vi har anslagit 135 miljoner. I budget är det . När det gäller den här frågan leder alltså regeringen med 135 miljoner mot 0. Även om jag har idrottat i hela mitt liv har jag aldrig någonsin varit med om en så stor seger om man nu får säga seger här. Vi får väl se om återkommer med förslag. Men ser det ut så här: 135 miljoner mot 0. 42 (): Vi ska inte ta en budgetdebatt , men jag tror att ministern förlorar i andra avseenden när det gäller budgeten för rättsfrågor. Det är bra att justitieministern är positiv till att organisationer som gör en bra verksamhet för unga brottsoffer kan få ta del av pengarna och att justitieministern tar fram sin egen uppfattning i frågan. Brottens offer drabbas hårt. Det gäller inte bara själva händelsen i sig. Det är mycket som ställs på huvudet för den som är drabbad. Stöd till brottsoffer borde vara fråga om en mänsklig rättighet. Konsekvensen av att inte göra något, herr talman, blir förödande för brottsoffren. Det gäller alla offer, men det är särskilt påtagligt då brottsoffret är ungt. En del brott utreds inte utan läggs på hög. Statistiken kan också vara missvisande, eftersom den anger nedlagda utredningar på ett sätt som kan läsas som uppklarade brott. Bakom varje siffra i statistiken döljer sig en människa av kött och blod, en ung människa som blivit kränkt i frihet, frid eller egendom. Rädslan att inte kunna röra sig fritt ökar, och så finns den där gnagande oron för att bli utsatt igen. Det är tråkigt att behöva konstatera, men faktum kvarstår att hos många polismyndigheter ligger det brottsförebyggande arbetet i stort sett helt nere. Det som görs i brottsförebyggande syfte görs av andra än polisen. Brottsoffrens rättigheter måste ges samma prioritet som brottslingarnas rättigheter, och den process som behandlar brottslingen får inte medföra att brottsoffrens problem ökar. All lagstiftning som rör brottsoffer borde samlas i ett enda regelverk. På så sätt skulle vi få en bättre överblick. Det skulle också bli enklare att analysera vilka tillägg och ändringar som behöver göras. Vad avser ministern att göra för att unga människor ska våga anmäla brott och för att de ska känna trygghet i det? Kommer brottsofferjouren att ges möjlighet att hjälpa även de unga brottsoffren i större utsträckning i det fall justitieministern kan vara med och påverka? 43 (): Inte för att jag är någon sportfåne, men nog är 1 600 miljoner mer än 135. Precis som sade, satsar vi betydligt mer på brottsoffren och på hela rättsväsendet än vad enkelt vill låta påskina. Jag är ledsen att jag splittrar upp debatten, men de här flickorna, och barn i deras och , är verkligen utsatta för att bli brottsoffer. Om de råkar lämna ut sitt telefonnummer, om de råkar träffa den här pedofilen eller om de i webbkameran låter sig avfotograferas och den här pedofilen och alla andra får tillgång till bilden är de att betrakta som brottsoffer, tycker jag, och borde inrymmas inom den nya sexualbrottslagstiftningen. Det jag är angelägen om är att vi får det här prövat, för det är inte prövat . Därför måste vi faktiskt satsa på att poliser kan gå in och göra just det som justitieministern sade, att låtsas vara barn. Det krävs mycket kompetensutveckling och utbildning för det. Det krävs också att man sprider detta, inte bara på , så att man även i kan möta det här på rätt sätt, så att man kan binda en gärningsman till det här och få det prövat i domstol. vet vi ju inte. Där kan vi göra mycket, och det är där jag vill veta av justitieministern vad han tänker göra. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2004/05:617 om utredningsstöd vid bidragsfusk 44 Justitieminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag har vidtagit eller ämnar vidta för att polisen ska kunna ge ett förbättrat stöd i utredningar om bidragsfusk. Missbruk av vårt trygghetssystem kräver en bred insats från hela samhället inte bara polisen. Därför har regeringen fattat beslut om ett samlat paket mot fusk med förmåner och bidrag. En utredare har tillkallats med uppdraget att se över behovet av en modernare och mer ändamålsenlig straffrätt i fråga om oegentligheter vid utbetalningar från trygghetssystemen. Utredaren ska bland annat överväga lämpligheten av att införa särskilda straffbestämmelser på området. Vidare ska en arbetsgrupp inom inrättas med uppdrag att se över vissa frågor om återbetalning av felaktigt utbetalda ersättningar och bidrag. Arbetsgruppen ska bland annat överväga om bestämmelser om återbetalningsskyldighet bör samlas i en särskild lag. Statskontoret får i uppdrag att granska hur kontroller av utbetalningar sköts hos våra myndigheter och hos arbetslöshetskassorna. Statskontoret ska bland annat se över omfattningen av genomförda kontroller, samt titta på hur elektroniska kontroller används. Slutligen tillsätter regeringen en delegation för åtgärder mot felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen. Delegationen ska arbeta fram och består av företrädare för alla berörda myndigheter. När det gäller polisen vill jag peka på att regeringen har gjort kraftiga satsningar och höjt anslagen med samt aviserat tillskott för 20062007 med . Dessutom ökar antalet poliser . har antalet poliser ökat med ca 1 200. Utöver detta pågår det ett fortlöpande arbete inom för att på ett övergripande plan utveckla och effektivisera svensk polis. Regeringen har bland annat initierat en rad utredningar i syfte att ta fram förslag om renodling av polisens arbete, förbättrade arbetsmetoder, mer ändamålsenlig lagstiftning på polisens område med mera. Däremot är fördelningen av resurser för till exempel utredning av olika brottstyper en fråga för och polismyndigheterna. Jag vill avslutningsvis säga att regeringens stora satsningar på polisen i kombination med det utvecklingsarbete som pågår kommer att leda till att polisens brottsutredande arbete förbättras ytterligare. Då som framställt interpellationen anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav förste vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 45 (): Det har visat sig att det är mycket svårt att följa upp misstankar om fusk i bidragssystemen. Möjligheter finns att ställa frågor mellan myndigheter som betalar ut bidrag, men det finns små möjligheter att följa upp ärenden om det inte gäller uppgifter som är registrerade hos andra myndigheter som betalar ut bidrag. För noggrannare utredningar av misstänkt fusk med sjukpenning och förtidspensionering är tjänstemän begränsade till att göra hembesök, ringa på dörren och snällt fråga om till exempel en sjukskriven person arbetar. Tjänstemän vid arbetslöshetskassor och länsarbetsnämnder har samma begränsade möjligheter till utredning och har dessutom haft mindre möjligheter än att ställa frågor till andra myndigheter. För att de ska kunna göra utredningar krävs att bidragsbetalande myndigheter får hjälp av polisen. Också hos polisen krävs det att man har en hög kompetens när det gäller bedrägeriutredningar. Denna hjälp går emellertid inte att få om brottsmisstankarna redan kan beläggas. Konsekvenserna blir, herr talman, att de utredningar och polisanmälningar som görs i de allra flesta fall inte kan leda till rättsliga åtgärder utan att fallet får avskrivas. Jag ska inte ta upp frågan om polisens resurser här, som justitieministern tog upp. Jag kan bara konstatera att de här beramade satsningarna fortfarande inte syns ute i verkligheten, . Så är det faktiskt. Jag vill upprepa min fråga till . Mot den här bakgrunden vill jag fråga vilka åtgärder han ämnar vidta för att polisen ska kunna ge ett förbättrat stöd i utredningar om bidragsfusk. Där finns det stora bekymmer . 46 Justitieminister (): Jag tycker inte heller att vi ska ägna oss åt det. Det gör vi vid så många andra tillfällen. Jag ska inte ta upp tid med det. Jag tycker bara att det var lite elakt mot de poliser som har kommit ut att de inte ska finnas eller synas eller märkas. Jag tror att de gör ett väldigt bra arbete, och med tanke på hur många fler de är tycker jag ändå att det känns lite orättvist mot dem. Men låt oss ta det i ett annat sammanhang. Låt oss också konstatera att det naturligtvis är ett bekymmer, det sade jag också inledningsvis och där är vi överens, när ett förmånssystem inte används på rätt sätt utan det faktiskt förekommer fusk. Det går ju också ut över alla andra, som verkligen är i behov av förmånerna. Det är självklart så att också polisen på egen hand ska se till att man utvecklar sin verksamhet. Men är det någonting som kommer fram i till exempel den här utredningen som på något sätt berör polisen är det också självklart att polisen involveras i arbetet. Hur man sedan själv organiserar sitt arbete är jag övertygad om att polisen är bäst lämpad att avgöra. Det som är frågan är också om vi själva ska se till att det kanske behövs en särskild lag för återbetalning. Detta berör alltså alla möjliga olika områden. Det är lagstiftningen, det är samverkan mellan myndigheterna och det är polisens eget sätt att bedriva de här utredningarna. Det är så man bäst kommer till rätta med de här problemen. Helt kommer man nog aldrig att komma till rätta med dem och kunna lösa varje enskilt fall. Däremot är det viktigt att man på olika sätt markerar. Både ur ekonomisk och ur principiell synvinkel är det också viktigt att den här typen av missbruk beivras. 47 (): Enligt undersökningar, bland annat i en rapport från Brå som publicerats, framgår att fusket med bidragssystemen är betydligt mer omfattande än man har trott. I direktiven till en av de utredningar som ministern nämner projicerar man en siffra på 160 000 fall . har möjlighet att kontrollera uppgifter mot a-kassornas utbetalningar. har också kontrollen ökat. Särskilt har man gjort kontroller mot utbetald a-kassa. 2004 polisanmäldes 930 fall av misstänkt fusk. Den här interpellationen tar upp två problem. För det första är det behovet av polisens stöd för utredning. Det är ju inte så att allt fusk går att kontrollera mot a-kassan. Det kan till exempel finnas de som arbetar som de är sjukskrivna. Detta är svårt att bevisa när enda möjlighet är att göra hembesök, ringa på dörren och fråga om vederbörande arbetar som han eller hon är sjukskriven. Personalen på kan inte bedriva spaning av naturliga skäl, och det är väl kanske inte önskvärt att de ska göra det heller. De behöver alltså hjälp av polisen, vilket de mycket sällan eller aldrig får. Och polisen behöver som sagts kompetens när det gäller att utreda bedrägeribrott. Den kompetensen har, vågar jag påstå, försämrats . För det andra har vi den mycket låga andel av de anmälda fallen som leder till polisutredning. av de fall som anmälde efter upptäckt av dubbla bidrag avskrevs utan åtgärd, herr talman ! Andelen avskrivna fall för en a-kassa som hade anmält 200 fall på likartad grund var . Jag är medveten om att regeringen har tillsatt utredningar. Man är ganska duktig på det. Men de kommer inte att kunna resultera i lagstiftning förrän om . Det problem som bör åtgärdas just nu är att dessa utredningar måste prioriteras i polisens arbete, och polisen måste ha resurser för detta utredningsarbete. Återigen: Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att polis och övriga delar av rättsväsendet ska kunna utreda bidragsfusk mer effektivt? 48 Justitieminister (): Vårt ansvar är förstås att se till så att polisen får resurser även i fortsättningen för att kunna bedriva denna liksom annan verksamhet. Det kommer man också att få. Däremot hur polisen organiserar sitt arbete är man själv bäst lämpad att göra. Men, som sagt, vi har också ett ansvar för att se till så att det straffrättsliga systemet blir bättre. Och det finns alltså ett behov av en mer modern och ändamålsenlig straffrättslig reglering i fråga om olika oegentligheter vid utbetalning från trygghetssystemen. Den utredare som är tillsatt ska överväga lämpligheten i att vid sidan av bestämmelser om bedrägeri införa särskilda straffbestämmelser på området och särskilt utreda detta behov och lämpligheten av en utvidgning av det straffbara området genom att kriminalisera grovt oaktsamma beteenden. Det handlar också om ytterligare saker som jag nämnde inledningsvis. Det finns alltså flera olika saker som behöver utredas, vilket nu görs på uppdrag från regeringen. Det är ingenting som på något sätt innebär att polisen inte ska fortsätta att bedriva sitt arbete. Det är inte så att polisen ska vänta med sitt arbete på att de straffrättsliga frågorna ska kunna lösas och förhoppningsvis kunna resultera i någon form av lagändring. 49 (): Man kan ge polis och rättsväsende bättre möjligheter att effektivt utreda den här typen av brott utan att lägga sig i dessa myndigheters inre arbete. borde ändå kunna ange en politisk viljeinriktning här . Jag konstaterar, jag vet inte för vilken gång i ordningen, att någon sådan viljeinriktning förmodligen inte kommer, om den inte kommer i justitieministerns sista inlägg. Men är som justitieminister villig att avge en sådan politisk viljeinriktning i fråga om just en effektivare utredningsverksamhet när det gäller denna typ av brott? Det är inte effektivt , det visar alla siffror. 50 Justitieminister (): Det är inte så att olika brott rangordnas. Det skulle vara en mycket märklig situation om vissa brott skulle lågprioriteras. Däremot tror i alla fall inte jag att polisen känner något tvivel när det gäller vår prioritering på detta område. Om känner det kanske han ska tala med polisen. Jag tror nämligen inte att polisen uppfattar det på det sättet. Det gäller att man tar sitt ansvar för olika delar. Jag har ett ansvar för att se till att det blir resurser även i fortsättningen. Vi har gett ett ansvar till utredaren att se till så att vi får bra lagförslag. Och polisen har sitt ansvar för att se till att man förbättrar sin verksamhet. Och även om polisen blir bättre och bättre på olika områden, finns det ingen anledning att slå av på takten, utan man måste fortsätta att utvecklas. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellationerna 2004/05:618, 635 och 638 om ytterligare polishögskolor i 51 Justitieminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ekonomiskt möjliggöra en fjärde polishögskola, för att förbättra den etniska sammansättningen hos poliskår samt för att säkerställa att en kommande fjärde polishögskola placeras i i . har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att fler poliser ska utbildas och vilka åtgärder jag avser vidta för att en av de nya polisutbildningsorterna blir . har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka utbildningskapaciteten för poliser i samt i vilken del av jag avser att verka för att en fjärde polishögskola placeras. frågar också om jag avser att verka för att tidigare förslag om polisutbildning lyfts fram i en eventuell process för ytterligare polisutbildning i samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att klarlägga omständigheterna kring de förtida pensioneringar av poliser som enligt uppgift nu sker i . Jag har valt att besvara frågorna gemensamt. Regeringen har, som jag upprepat, gjort kraftfulla satsningar på polisen. ska 4 000 poliser utbildas. har polisens anslag ökat med . I budgetpropositionen har regeringen utöver de tidigare satsningarna aviserat en anslagshöjning på nästan , vilket innebär ett tillskott på nästan 3 ½ miljard kronor. Utöver kraftfulla satsningar på polisen så pågår det fortlöpande arbete inom såväl som polisen för att utveckla och effektivisera svensk polis. En utvärdering och översyn av polisutbildningen är därför en naturlig del av detta arbete. Jag kommer därför att låta utreda den framtida polisutbildningen där en del i utredningen kommer att behandla lokaliseringsfrågan. Jag vill därför på det här stadiet inte föregå processen genom att ange antal utbildningar eller var de ska lokaliseras. 52 (): blev jag mycket glad när jag läste ett uttalande av justitieministern i . I det uttalandet sade ministern att han ansåg att det behövs polishögskolor på fler orter för att underlätta rekryteringen från hela landet till polisyrket. Dessutom konstaterade han ganska naturligt att behovet av fler poliser innebär ett behov av fler polishögskolor. Min glädje kom sig av att detta innebar att ministern instämde i den bedömning som jag och har gjort i tidigare debatter, bland annat i den som vi hade här i kammaren om etableringen av en polishögskola i . Det har nämligen tidigare konstaterats att behöver både fler poliser och bättre förutsättningar för att anställa dem. Jag kan emellertid börja med att som jag tackar för svaret konstatera att jag inte är nöjd med det. Jag får nämligen inget svar på hur den etniska sammansättningen av poliskår ska kunna förbättras, alltså en av de grundläggande anledningarna till att jag skrev interpellationen. I interpellationssvaret finns det inte något svar på det. Faktum är att mer än hälften av svar är en uppräkning av vad vi tre interpellanter har skrivit i våra interpellationer. Och själva svaret på frågorna är koncentrerat till 14 rader. Detta är inte acceptabelt, och jag förväntar mig därför ett mer utförligt svar här . är den enda stadsdel, och jag tror faktiskt den enda delen av , där polisen regelmässigt utsätts för stenkastning när den gör ingripanden. Jag tror inte att det finns någon företrädare för något parti i den här kammaren som tycker att det är okej. Men det räcker inte med att bara fördöma den utveckling som lett fram till en situation där en polisman inte kan vara säker på att den privata bilen inte är full av brandsläckarskum och vandaliserad när han kommer för att hämta den, att man inte utsätts för brandattentat när man sitter på polisstationen eller att ens egen familj eller liv hotas på ganska regelbunden basis. Det räcker inte att här i kammaren tala om de bakomliggande strukturerna. Regeringen måste handla i dessa frågor. Den bästa åtgärden som jag kan se är att lokalisera de nya högskolor som justitieministern talar om till orter och platser där deras placering gör störst nytta. Av erfarenhet vet vi nämligen att närheten till högskolan är viktig för att skapa ett intresse och ett engagemang hos de sökande. Detta gäller främst studenter från icke studievana miljöer. i är ett utmärkt exempel på ett område som skulle kunna gynna rekryteringen av invandrarungdomar till utbildningen i enlighet med principen om att närhet skapar intresse. Det är nämligen så att så länge som det inte upplevs som att polisyrket är ett fullkomligt naturligt val för någon som har en annan bakgrund än svensk kommer vi inte att få se några förändringar i poliskåren. Jag tycker att det är tråkigt att svar inte ens innehåller en hänvisning till utredning om åtgärder för att underlätta rekrytering av personer med utomeuropeisk bakgrund eller med annan etnisk och kulturell bakgrund än svensk. Min fråga är: Varför? I vår debatt var detta en bärande balk i ministerns resonemang. Men tycks det som om utredning med de goda förslagen är lagd på hyllan. Jag vill också avslutningsvis peka på att justitieministerns svar på min interpellation 2003 om en polishögskola i korthet gick ut på att hänvisa till måluppfyllelsen. Jag skulle vilja veta om detta ställningstagande också gäller i dagens diskussion eftersom ministern då sade: När det gäller fråga om en polishögskola i hänvisar jag till det svar som jag gav här i när han ville att en fjärde polishögskola skulle placeras i hans hemlän . Den utbildningstakt som vi har är tillräcklig för att klara regeringens mål om att utbilda 4 000 poliser . Det var det svar som jag fick på frågan om i . Frågan är: Gäller det givet ministerns ändrade ställningstagande? 53 (): Som sagts här har justitieministern slagit fast att det kommer att behövas ytterligare polishögskolor i för att klara de mål som regeringen har satt upp när det gäller antalet poliser. Men vi moderater har faktiskt högre satta mål än regeringen.