prot · GS09106 · 2005-04-15 00:00:00 — Människor med funktionshinder är inte så speciella; de är människor som kan bidra med ett arbete precis på motsvarande sätt som de flesta andra. Därför tror jag att vi också ska ta oss an attitydfrågan. Vi måste bana väg för de arbetshandikappade så att de i högre grad kan få fäste på arbetsmarknaden. 83 (): Jag skulle vilja spinna vidare på ministerns tankar om hjälpmedel. kan lämna bidrag till personligt biträde i vissa arbetssituationer med . Ett exempel är en synskadad som kan behöva hjälp. Jag undrar hur synskadade ska kunna få tillträde till arbetsmarknaden när detta belopp inte har justerats . Tycker inte ministern att det är dags att höja beloppet nu? Arbetslösheten bland gruppen synskadade är . Anser ministern att denna siffra är acceptabel i ett samhälle där vi hävdar allas rätt till arbete? Jag tycker att det är lovande med ministerns resonemang om attitydförändringen hos arbetsgivarna. Vi har en stor grupp som utgörs av de förståndshandikappade. Vi vet att de sociala företagen och gör insatser för dem. Jag undrar också hur andra presumtiva arbetsgivare ska kunna övertygas om det positiva i att ta emot dem som har förståndshandikapp. Jag tror att det behövs mer information där. Det handlar också om hjälpmedel. När vi ändå diskuterar vad som kan ges i form av tekniska hjälpmedel, arbetsplatsanpassning och personligt biträde skulle jag vilja höra hur det förhåller sig med rättigheterna för en arbetshandikappad som har en företagsidé och vill starta eget. Utgår det även här liknande bidrag, eller prioriteras ett anställningsförhållande framför att en person får stöd vid bildande av företag? Vi vet att mycket väl behöver fler nya företag. Vi tror också att många arbetshandikappade har idéer om hur man skulle kunna starta och bedriva ett företag. Jag undrar vilket stöd som ges åt dem. Vi har tidigare nämnt . skulle kunna vara en resurs för arbetshandikappade. Men vad är det som har hänt på ? Jo, har minskat antalet anställda med arbetshandikapp . Då undrar jag: Vad händer med dem som får sluta på ? Vad händer med dem som inte får någon chans att komma in? Förmodligen hänvisas de till ett bidragsberoende, och får ta ett större ansvar. Det blir ökade kostnader för att alltfler utestängs från arbetsmarknaden, och individerna mår sämre. Jag undrar hur ministern ser på agerande. 84 Statsrådet (): Jag kan inte gå in på allt som jag skulle vilja göra, inte heller på allt vi kommer att göra, förrän vi får överlämna propositionen när det gäller arbetshandikappade. Där har vi med lönebidragsfrågorna, frågan om , och där kommer vi också att gå igenom de angelägna frågor som tar upp när det gäller hjälpmedel, personligt biträde och så vidare. Jag känner starkt för detta. Vi kommer att återkomma till med regeringens förslag till förändringar och förbättringar när det gäller de arbetshandikappade. Jag räknar med att vi kommer att göra det . Jag känner starkt för personligt biträde. Jag vill återupprepa det. Jag har blivit kontaktad och uppvaktad av olika handikapporganisationer. Det är så lätt att förstå och att sätta sig in i nödvändigheten av att ha den typen av stöd i en svår situation. Där man får det kan man vara med och göra så mycket. Bara möjligheten att få hjälp att ta sig till en arbetsplats! Jag har sett personliga biträden som är med och hjälper till att jobba för att en person ska kunna utföra det man har kraft och kapacitet att göra. Det där känner jag starkt för. Jag lovar att återkomma med klara besked i propositionen. 85 (): Jag vill skicka med en liten hälsning från . Det gäller och förslaget att lönebidraget ska begränsas till för att därefter upphöra. Det skulle få förödande konsekvenser för mer än tusen lönebidragsanställda i . Det är faktiskt så att arbetsförmedlingarna i redan har tagit fasta på ett eventuellt kommande beslut och börjat arbeta efter förslaget. Jag vill läsa upp vad det kan innebära. För en snart 50-årig stomiopererad man, rörelsehindrad på grund av ryggmärgsbråck, har arbetsgivaren fått meddelande om att han får lönebidrag i max till och att det ska trappas ned . Mannen har redan på grund av försämrad fysik gått från heltid till deltid . Jag undrar om ministern kan förklara för mig vad samhället skulle vinna på att förpassa ett antal tusen människor i från en relativt väl fungerande tillvaro ut till arbetslöshet, social isolering och för tidig pension. Det är kostnader för statskassan i båda fallen, men samhället lär få mera tillbaka genom en lönebidragsanställning än genom pension, och individerna mår betydligt bättre. slog fast att människor med funktionshinder ska bli fullt delaktiga i samhället. Vi vet också att regeringen vill öka tillväxten genom att få fler människor i arbete. nonchalerar regeringen sina egna mål i handikappolitiken och tillåter segregeringen i arbetslivet att bestå. Det är mycket allvarligt. Jag hoppas att denna debatt kan inspirera ministern att gå från ord till kraftfulla åtgärder. 86 Statsrådet (): Jag ska avsluta och tacka för debatten. Jag tar medskicket från . har förstått att när man sitter och filar på en proposition går det inte att förekomma det. Däremot är det rimligt att i debatterna kunna skicka med det som ledamöter önskar. Jag noterar det och hoppas att få chans att återkomma när vi kan redovisa innehållet i propositionen. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2004/05:490 om finansiell samordning för sjukvård och rehabilitering 87 Statsrådet (): har frågat mig om jag har övervägt åtgärder för att möjligheten till finansiell samordning ska utnyttjas på fler håll i landet. Samverkan mellan olika parter är en viktig del i regeringens strategi för att återföra människor i arbete. Som ett led i denna strategi infördes en ny lagstiftning som ger försäkringskassa, länsarbetsnämnder, kommuner och landsting möjlighet att samverka för en mer effektiv resurshantering vid rehabiliteringsåtgärder. Den finansiella samordningen syftar till en mer effektiv rehabilitering av personer med behov av samordnade rehabiliteringsinsatser från flera av de samverkande parterna. Utformningen av den finansiella samordningen i den nuvarande formen bygger till stor del på erfarenheterna av de försöksverksamheter som bedrivits inom ramen för de så kallade Finsam- och Socsamprojekten som är väl bekant med. Som framför har den nya möjligheten till finansiell samordning funnits . finns det tolv samordningsförbund, och i ett flertal kommuner och landsting kommer det att bildas ytterligare samordningsförbund. Det pågår runtom i landet omfattande aktiviteter som syftar till att påbörja samverkan. Det är viktigt att komma ihåg att samverkan ska ske på initiativ av de lokala aktörerna och utifrån lokala förutsättningar och behov. Innan ett samordningsförbund bildas måste de ingående parterna tillsammans komma överens om hur man ska samarbeta på bästa sätt. Dessa förberedelser gör att det tar ett tag innan samordningsförbunden kan börja verka. efter lagens ikraftträdande börjar vi nu se resultat av lagstiftningen. Vid sidan av den nya formen för finansiell samordning finns också en annan form av samverkan inom rehabiliteringsområdet, det så kallade Frisam. Omfattningen av insatserna inom ramen för Frisam har ökat och beräknas öka även . För samverkan enligt Frisam och för finansiell samordning enligt den nya lagstiftningen förfogar av de beräknade kostnaderna för sjukpenninganslaget. Min bedömning är att formerna för samverkan och samordning kontinuerligt utvecklas och att vi kommer att se ett antal samordningsförbund bildas runtom i landet. Tillsammans med den samverkan som sker inom ramen för Frisam skapar detta förbättrade förutsättningar för enskilda att återgå i arbete. För att följa utvecklingen av de samordningsinsatser som sker har regeringen givit Statskontoret i uppdrag att utvärdera finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. Vid sidan av Statskontorets uppdrag sker också en utveckling av ett system för sektorsövergripande uppföljning. Systemet gör det möjligt för samverkansparterna att gemensamt följa upp rehabiliteringsverksamheten. Tillsammans kommer dessa insatser för att följa upp de olika samverkansaktiviteterna som finns i landet att ligga till grund för framtida ställningstaganden om hur samordning av insatser för personer som behöver rehabilitering ska se ut . Jag vill också framhålla att regeringen noga kommer att följa utvecklingen av den nya lagstiftningen. Det är viktigt att samordningsförbunden påbörjar sin verksamhet och att fler människor får komma i fråga för samordnade insatser från det offentliga. En intressant utveckling pågår, och jag ser därför inte att det finns anledning att från regeringens sida vidta ytterligare åtgärder för att finansiell samordning ska användas på fler håll i landet. 88 BO (): Först vill jag tacka statsrådet för svaret. De kostnader och det mänskliga lidande som har att göra med sjukskrivningar och förtidspensioner är något som har ökat väldigt i vårt land. 1997 bokfördes det kostnader på redan det en hisnande summa. handlar det, om jag har förstått de senaste uppgifterna från regeringen rätt, om . Det har framförts mängder av idéer för att kunna hantera problemet. Det har gjorts väldigt lite från regeringens sida. Den interpellation jag har ställt rör en av de tänkbara åtgärder som skulle kunna påverka det hela och minska kostnader och mänskligt lidande på samma gång. Det brukar ibland kallas finansiell samordning. Det skulle på något vis sänka murarna mellan sjukvården och sjukförsäkringens finansiering i första hand. Idén om att det är bättre att ordna så att människor får rehabilitering, operation eller behandling i stället för att betala sjukpenning till dem medan de väntar i alldeles för långa köer väcktes för 20 eller , såvitt jag har kunnat utröna. Det är väl beslöt om försöksverksamhet med den. Det är sedan rikets förnämsta myndigheter på området och utvärderade försöken och kom fram till att det var något väldigt positivt. Det är , och gjorde en uppgörelse med regeringen om att den här möjligheten skulle införas i . finns det en minilagstiftning på det här området. Det jag i samband med interpellationen var intresserad av var närmast om det har blivit några effekter av denna minilagstiftning. Såvitt jag har tolkat svaret har det bildats ett antal samordningsförbund. Jag fattade att det är ett dussintal. Det intryck jag har av det hela är att ingen människa i ännu har haft någon glädje av den här idén som väcktes för så länge sedan. Statsrådet får gärna rätta mig om jag har fel, men tycks nästan alltihop handla om förberedelsearbete av olika slag och organisation av verksamheten. Jag är intresserad att höra om statsrådet tror att det finns någon levande människa i vårt land som har haft glädje av den lagstiftning som med så oerhört lång fördröjning kom på plats. 89 Statsrådet (): Jag funderade före debatten på vad den här debatten egentligen skulle handla om. Jag tänkte att det kanske var en möjlighet för att dra en lans för förslag härvidlag. Det går inte att ta miste på sociala patos. Det måste jag uppriktigt säga. Det är ett djupt och äkta engagemang som visar i den här typen av frågor. och har varit väldigt pådrivande och engagerade när det gäller samordningsfrågorna. Det vill jag ge ett erkännande för. pratar vi om människor i väldigt svåra situationer. Där har ett djupt socialt engagemang. Jag måste få fråga om verkligen är berett att ingå i en regering med ett parti som kommer att sänka ersättningsnivåerna till och fullständigt utplåna inkomstbortfallsprincipen i socialförsäkringarna. Det är ju en princip som , precis som Socialdemokraterna, har värnat om. Ta en chans nu när vi debatterar, . Förklara hur ni egentligen tänker i . Jag vet att har en annan idé, och jag vet att är lite störd över att det inte blev precis som hade tänkt sig och som det fanns intentioner för i tidigare. Men det blev. Den kritik som jag fick ta emot från här var att det inte blev något. Jag fick ändå vara den som undertecknade propositionen och jag kunde redovisa att vi nu är framme med en generell lagstiftning som möjliggör samordning mellan myndigheterna för att människor ska få det stöd man så väl behöver i många situationer när man är utsatt på grund av sjukdom eller skador. Jag ska inte bemöta alla alternativa förslag. får väl försöka skrapa ihop en ny majoritet för att genomföra det som vill på den här punkten. Till dess är det den här lagstiftningen som får gälla. gissar jag, . Det är en risk att göra det när man står i talarstol. Det är så pass många som har kommit i gång att det vore underligt om inte någon levande människa hade fått nytta av detta. Men det är sant, som också säger, att det har varit med förberedelser. Det har varit då både landsting och framför allt kommuner har haft ekonomiska svårigheter att bidra i detta. Jag vet vad kommer att svara på det. Men så är det. Jag vill ändå säga att jag är entusiastisk för den här samordningsformen. Jag tror på den. Jag följer den, och jag frågar och tar reda på hur det går. var jag i och fick mig till livs det kanske senast startade samordningsförbundet och med vilka intentioner man där tänker gå i gång. Det kommer att ge resultat. Jag ska vara med och arbeta för detta, . Det kan bli riktigt bra. 90 BO (): Det kan vara farligt att gissa i talarstol. Jag har inte heller kunnat räkna de människor som kan ha haft någon glädje av det hela, men min misstanke är att det är mycket få. Det kanske inte har hänt något alls . Jag är också ute och reser i landet och stöter på exempel på hur det har dragit ut att över huvud taget komma i gång med detta. Med den tidsuppräkning jag gjorde i mitt förra inlägg försökte jag visa hur oerhört långsamt saker går i vårt land, åtminstone under en socialdemokratisk regering. Det är ju en regering som präglas av att vara så otroligt långsam. På ett fält som ligger nära det som vi talar om i interpellationsdebatten har vi sådana saker som önskemål om en socialförsäkringsreform och att de partier som vill förhoppningsvis alla i skulle kunna sätta sig ned och se om vi kunde göra något liknande den stora pensionsreformen. Det är vi föreslog det från sida. Det är statsministern lovade att detta skulle ske. Det kanske kan ske att en sådan grupp börjar sitt arbete , om jag har räknat rätt. Andra områden gäller sådant som vår oro för att det dröjer väldigt länge innan det händer någonting. Vi är i princip ganska eniga mellan våra partier om det välfärdssystem som ligger i grunden, om dess existens och inkomstbortfall. Det förekommer förstås fusk, överutnyttjande och felutnyttjande, som i alla andra försäkringssystem, privata eller offentliga. Det nämns i årets vårproposition, såg jag i går. Det verkar inte finnas några större satsningar på att öka möjligheterna för . Jag hoppas att jag har fel på den punkten. Det var bara några exempel, herr talman, på att regeringen på område efter område är utomordentligt långsam. Jag tänker återkomma och följa den här frågan, så vi får hoppas att det har hänt något och att någon människa har haft någon riktig glädje av det när vi träffas . När det gäller själva innehållet, som jag lyfte fram i första hand, tycker vi att vi hade ett bättre förslag som var mer långtgående och tillät mycket mer. Det har vi fört debatter om förut i kammaren. Det här är verkligen en minilagstiftning som ligger en bra bit från det som vi gjorde upp med regeringen med en föregångare till och som sedan aldrig blev av. Det är väl tyvärr så illa att vi får vänta tills får en ny majoritet, det vill säga . Det är väl det sannolika tillfället. Jag har nämligen lyckats tidigare. Förra gången vi hade en borgerlig regering lyckades jag samla ihop en majoritet som ville ha något kraftfullt på det här området. Med anledning av den debatt som statsrådet hellre vill föra än den om hur det har blivit med genomslaget för människor av hans lagstiftning, nämligen den debatt som handlar om de borgerligas syn på olika försäkringar, vill jag säga att jag har haft förmånen att sitta i en borgerlig regering tillsammans med de andra partierna utan att inkomstbortfallsprincipen har övergivits eller ens sänkts till de nivåer som sedan Socialdemokraterna sänkte till . Då sänkte man nivåerna till och till . Jag tycker alltså inte att statsrådet behöver ligga vaken av oro för att den borgerliga regeringen ska göra någonting på inkomstbortfallssidan som han tycker illa om. Det är bättre om han är vaken till och genomför reformer i . 91 Statsrådet (): När man beskyller regeringen för senfärdighet borde det gälla sammanhang där vi lovar men inte håller. När det gäller de framtida socialförsäkringarnas utformning är det inte senfärdighet, , utan vi har helt enkelt bestämt oss för i vilken takt denna utredning ska initieras och slutföras. Det stämmer inte överens med förväntningar, men det gör det möjligt för många i samhället att delta i debatten. Det gör det möjligt för oss att ta fram bra diskussions- och beslutsunderlag så att vi kan ha ett bra offentligt samtal om de framtida socialförsäkringarna och deras utformning. Detta är fundamentala frågor som kräver mycket eftertanke. Och på den punkten är jag inte orolig för att inte kommer att delta med kreativa inspel; det tror jag visst. När det gäller den fråga vi nu har diskuterat, samordningsförbunden och den nya lagstiftningen, är det inte förberedelsetid som alla finns i. Att det bedrivs verksamhet på flera av de här samordningsförbunden kan vi väl ändå vara överens om. Så är det. Det är inte planering; det är real verksamhet som pågår. Jag kommer att verka för att det blir fler samordningsförbund. I den mån jag kan ska jag också verka för att farten ökar i tillkomsten, inte minst genom att sprida goda exempel. Det är inget dåligt sätt att bidra. Vi följer utvecklingen. Det sker en utvärdering. Behövs förändringar i detta ska vi återkomma till det. Jag vet att i så fall har klokskap att tillföra. Jag har en öppen attityd och faktiskt inte så lite förtroende för i de här frågorna. Jag lyssnar gärna på . Jag kanske inte alltid håller med, men det har att tillföra brukar vara spänstigt, intellektuellt stabilt och påhittigt i varje fall i en del frågor. 92 BO (): Efter dessa vänliga ord är det svårt att hämta sig och komma igen och kritisera statsrådet. Jag hoppas att det inte var detta som var meningen utan att det var genuint på den punkten. Jag väljer tills vidare, för mitt goda humörs skull, att tro att det var genuint och tackar alltså för vänligheterna. Vi tycker att det är senfärdigt, och det inte bara av traditionell oppositionsroll. Det är naturligtvis oppositionens roll oavsett vilken den är och i vilket parlamentariskt system som helst att hävda att regeringen är usel, att det går långsamt och så vidare. Men på det här området som är ett av de största områdena i , som gäller hundratusentals människors välbefinnande och som gäller enorma belopp, belopp som har ökat så att de riskerar att tränga ut andra väsentliga välfärdsområden är ju senfärdigheten enorm. Framtida doktorsavhandlingar kommer att fälla en oerhört skarp dom över socialdemokratins hantering av sjukförsäkrings- och förtidspensionsfrågorna låt säga när det började skena i väg och fram till ; det är jag helt övertygad om. Om när och jag kanske har mer tid att läsa doktorsavhandlingar kommer de inte att vara någon rolig läsning för socialdemokratin med tanke på hur oerhört tafatt och långsam man varit. När det gäller det andra exempel statsrådet tog upp, frågan om socialförsäkringsreformen, var det ändå så att från det att vi väckte den enkla tanken att partierna kunde slå sig ned och se om vi hade något att lära av den pensionsreform som fem av partier är mycket stolta över och om vi kunde föra över detta till de andra socialförsäkringarna tog det innan statsministern från talarstolen här bredvid gav mig beskedet att det skulle tillsättas en sådan grupp. Sedan visade sig detta i sak innebära att det ska ta till eller något sådant innan den ens ska börja sammanträda. har alltså kostnaderna för sjukförsäkring och förtidspension skenat i väg. Det fanns en romersk befälhavare en gång i världen som fick öknamnet Sölaren. I hans fall gick det bra. Han lyckades till slut vinna sina strider. Jag tycker dock inte att det finns någonting som tyder på att socialdemokratin kommer att klara den här frågan. Därför blir det väl utmärkt även på den punkten att vi får en ny regering . 93 Statsrådet (): Det är alltid trevligt att möta i debatter. känns det som om de lite grann går i repris. Vi hamnar i samma frågor. svar är naturligtvis att det är klart att vi måste återkomma eftersom det tar sådan tid för regeringen; jag säger att väljer att ta upp de frågor han tror är bra för . Jag noterar att har slutat återkomma i frågan om hur det går med minskningen av sjukskrivningarna. Det kan ju tyda på att har tappat intresset för frågan eller att det inte är en nyttig fråga att debattera. Om återkommer också till den frågan ska jag gärna medverka och delta i interpellationsdebatten. Det skulle nämligen ge mig möjlighet att redovisa att det går rätt bra. Sjukfrånvaron minskar i en takt som jag inte tror att hade väntat sig . Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2004/05:496 om apatiska barn 94 Statsrådet (): har ställt en rad frågor till mig om regeringens politik och myndigheternas tillämpning av utlänningslagen och dess förarbeten i förhållande till barn i asylprocessen som har eller riskerar att utveckla svåra stressreaktioner i form av stark uppgivenhet, så kallade apatiska barn. Jag känner precis som stor oro för de apatiska barn som finns i asylprocessen. Dessa och andra barn som är sjuka eller riskerar att utveckla svåra symtom ska få den vård och allt det stöd de behöver. Barn som är livshotande sjuka och som inte kan få vård i hemlandet ska inte avvisas utan beviljas uppehållstillstånd i . Ett så kallat akutspår har skapats hos utlänningsmyndigheterna. Detta innebär snabbare rutiner för ärenden som rör asylsökande barn som kan utveckla stressymtom. Vi vet fortfarande förhållandevis lite om orsakerna till den apati som vissa barn uppvisar. Enligt den preliminära information som jag har tagit del av förekommer apatiska asylsökande barn endast i , åtminstone i någon större omfattning. För att samla kunskap och resurser för att stödja de apatiska barnen tillsatte regeringen en nationell samordnare. Inom ramen för sitt uppdrag ska samordnaren kartlägga och analysera förekomsten av symtom av aktuellt slag samt utveckla metoder för att upptäcka de barn som kan tänkas få dem. En forskningsstudie i två delar som görs i samarbete med andra experter har påbörjats. Den första fasen av studien kommer att redovisas i en preliminär rapport som planeras att lämnas i slutet av den här månaden. Rapporten kommer bland annat att innehålla en kartläggning av fenomenets omfattning. Vi har en debatt om de apatiska barnen som grupp automatiskt borde få uppehållstillstånd. Det vore enligt min mening fel att lyfta fram ett visst sjukdomstillstånd och säga att just detta ska vara en grund för uppehållstillstånd. Jag tror att det finns en risk att flera barn då skulle drabbas genom att pressen på barnen i asylprocessen skulle öka ännu mer. Flera läkare, psykologer och andra personer som arbetar med dessa barn delar min ståndpunkt. En human flyktingpolitik måste vara tydlig och förutsägbar. Lika fall ska behandlas lika. Alla har rätt till en individuell prövning. För barn liksom för vuxna gäller att skyddsskäl ska prövas först, innan möjligheten att ge uppehållstillstånd av humanitära skäl beaktas. Barn kan självfallet vara flyktingar eller skyddsbehövande i övrigt, något som har kommit bort i den allmänna debatten som har fokuserats på humanitära skäl. Grunden för den svenska asylrätten är Genèvekonvention om flyktingars rättsliga ställning. definition av flyktinggrunderna, som kommer till uttryck i utlänningslagen, överensstämmer med den i flyktingkonventionen.