prot · GS0969 · 2005-02-03 00:00:00 — Vi har fattat beslut om en rovdjurspolitik. Det är bra att vi har en debatt och en diskussion, och det är öppet för alla att vara med i denna och att driva på om man vill förändra den här politiken. Men vi måste också vara skarpa och tydliga i vår kritik mot grupper som undergräver den här politiken, till exempel genom illegal jakt som inte gör annat än fördärvar våra möjligheter att få en väl fungerande rovdjurspolitik med en bra medverkan i den lokala och den regionala förvaltningen. Det gäller till exempel också den här typen av möjligheter att veta var vargen finns. Det finns en önskan att kunna vara betydligt öppnare och att visa det och utveckla tekniska möjligheter. Men då måste vi också visa att grupper inte så att säga missutnyttjar den möjligheten att veta var vargen finns. Vi ser ju nu att vi, efter att ha fått en ny typ av sändare för vargarna, haft en mindre avskjutning av varg än vi hade med de sändare som då fanns och som det gick att lokalisera. Det här tycker jag är tänkvärt. Vi har alltså även ett ansvar för att både upprätthålla den här politiken och respektera den så länge det är den politik som gäller. När det gäller våra förvaltningsstrategier är det precis som säger, att vi har en väldigt livaktig forskning. Vi lär oss ständigt nytt kring rovdjurspopulationerna och kan också ha anledning att se över förvaltningsstrategier. Våra myndigheter följer detta väldigt noga. Löpande presenteras nya forskningsresultat. Särskilt intressant är naturligtvis den kunskap vi nu får om den genetiska variationen. Som jag sagt är det just detta som gör att vi tycker att det är så viktigt att samråda så att vi också vet vad vi gör när vi tillåter skyddsjakt på varg. Det gör vi ju också i eller för andra länder, till exempel , när jakt tillåts. Jag kan också konstatera att vi fick meddelande om att nya vargar kommit in över svensk gräns. Detta är väldigt hoppfullt. Vi har ställt oss mycket tveksamma till att vi skulle manipulera genom att flytta hit varg för att förbättra den genetiska variationen det skulle vara ett väldigt kontroversiellt beslut. Vi har vår utgångspunkt i vår egen vargstam som finns här. Men vi lär oss, och vi vet att den genetiska variationen är, och kan bli, avgörande för hur vi ska hantera vår rovdjursförvaltning. Vi kommer att fortsatt följa forskningen och utveckla våra förvaltningsmetoder efter detta. 124 (): Jag vill betona att jag delar statsrådets uppfattning att illegal jakt ska bekämpas. Sådant kan vi inte på något sätt ställa oss bakom. Men måste vi ha klart för oss att för att nå goda resultat i sådana här sammanhang fordras det en folklig förståelse. Tyvärr finns en sådan inte . Vad gäller det som sker i och det som tog upp hade vi ju en rätt stor debatt om den skandinaviska rovdjurspolitiken en debatt där vi tog avstånd från att ta upp diskussionen med och , något som jag anser vara förödande om vi nu ska ha en gemensam politik. Eftersom vi har en gemensam vargstam borde vi också ha en gemensam politik. I den typen av dialog det är nämligen en dialog också i det avseendet är det också fråga om att både ge och ta. Jag är helt övertygad om att såväl som hade vunnit på det. Kanske hade vi nått fram till det resultat som utredaren ville ha. Det tror jag var ett rätt så vettigt och rimligt förslag. Men nådde vi så att säga ingenstans, utan nu blir det ställningskrig mellan våra båda länder. Det är inte bra just eftersom vi har en gemensam vargstam. Jag återkommer igen till frågan om det inte är dags att ta ett initiativ och försöka få en uttalat skandinavisk rovdjurspolitik så att vi har samma inriktning. Jag är övertygad om att vi då kommer fram till ett resultat som är sådant att såväl värmlänningar som dalfolk och så vidare kan acceptera det här. 125 Statsrådet (): Jag menar att bilden inte är så ensidig som hävdar när det gäller detta med att det inte finns någon folklig förståelse. Vi har en tudelad opinion i frågan det är mycket tydligt och jag hör båda sidorna. Det finns många som är mycket angelägna om att vi ska värna om den svenska vargstammen. Det tycker jag också är viktigt att komma ihåg. är vi naturligtvis medvetna om den snabba utveckling som varit. Vargen har varit borta från under en mycket och kommer tillbaka. Det är en besvärlig situation. Vi måste lära oss att leva under nya villkor och hantera lägen som kan vara besvärliga. Vi har stor respekt för och känner stor ödmjukhet inför att vi måste arbeta med det här och att det är svårt för många som ställs inför svåra situationer. När det gäller samarbetet med har jag nu väldigt tydligt tagit initiativ till att vi ska förbättra vårt samråd. Jag kommer att träffa miljöminister personligen . Då får vi tillfälle att diskutera de här frågorna. Jag tycker att det är ett viktigt första steg mot bakgrund av den väldigt olika syn vi har. Det är viktigt att vi samarbetar, och vi har ett gemensamt uppdrag det har jag understrukit men vi har också internationella förpliktelser. ingår ju också i Europeiska unionen med unionens höga ambitioner när det gäller naturvård och rovdjurspolitik. Det innebär att vi inte kan kompromissa hur långt som helst därför att vi anser också att vi har ett ansvar när det gäller att uppfylla de internationella konventionerna. Här ser jag som miljöminister ut över världen, och jag ser många av mina kolleger miljöministrar i bland annat och som har betydligt tuffare uppgifter när det gäller att bevara den biologiska mångfalden i länder där människor ofta inte ens har mat för dagen men där man ska försvara till exempel elefanternas eller lejonens överlevnad. Jag tycker att vi ska kunna klara det här i och hoppas att vi kan få ett bättre samråd med och en större samsyn . Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2004/05:305 om studieresultat i friskolorna 126 Statsrådet (): har frågat vilka åtgärder statsministern är beredd till för att tillgodogöra sig information om studieresultaten i grund- och gymnasieskolan. Då jag har ansvaret för skolfrågorna har interpellationen överlämnats till mig. statistik för läsåren 1998/992002/03 visar att en större andel elever i fristående än i kommunala grundskolor fick behörighet till gymnasieskolan. Liknande skillnader finns avseende gymnasieskolan. Orsaken till skillnaderna är inte så enkel som interpellanten vill göra gällande. En sak är att konstatera statistiska skillnader. En annan sak är att försöka analysera de bakomliggande orsakerna till skillnaderna. Det är beklagligt att väljer att använda statistik utan att söka de bakomliggande faktorer som kan ha betydelse. En grundläggande fråga vid sådana jämförelser är om elevpopulationen är densamma i fristående och i offentliga skolor. redovisade en kartläggning av elevsammansättningen vid ett representativt urval av fristående skolor med avseende på elevernas bakgrund och föräldrarnas utbildnings- och inkomstnivå. Elevsammansättningen jämfördes med offentliga grund- respektive gymnasieskolor. För elever i gymnasieskolan redovisades dessutom betygspoängen vid intagningen till gymnasieskolan. Andelen barn med en förälder som har eftergymnasial utbildning uppgick till i fristående grundskolor och till i kommunala grundskolor. Den disponibla inkomsten efter skatt var generellt sett högre för föräldrar med barn i fristående skolor. Andelen barn med en förälder som har eftergymnasial utbildning uppgick till i fristående och till i offentliga gymnasieskolor. Fyra gymnasieprogram dominerade i de fristående skolorna: specialutformat program, medieprogram, samhälls- och naturvetenskapligt program. av eleverna i fristående skolor gick på dessa program mot i kommunala skolor. Skillnaderna i meritvärde vid intagningen till gymnasieskolan speglar det faktum att fristående gymnasieskolor tar emot ett begränsat urval elever, medan offentliga gymnasieskolor ger plats åt alla elever. En annan aspekt är om betygssättningen är likvärdig i fristående och kommunala skolor. gjorde en granskning avseende en rättvis och likvärdig betygssättning i 100 skolor i 20 kommuner. granskades 18 fristående skolor med utbildning på grund- eller gymnasieskolenivå. Några avsevärda generella skillnader från granskningen i de fristående skolorna jämfört med granskningen i de kommunala skolorna kom inte fram. fann dock en risk för betygsinflation hos de fristående skolorna på grund av bristfälliga kriterier och få generella referenspunkter. Till osäkerheten hörde också bristande kunskaper om betygssystemet hos en del lärare. Även skolornas olika erfarenheter av betygssättning, från mångåriga till mycket begränsade erfarenheter hos nyetablerade skolor, bidrog till osäkerheten. publicerade och dess effekter inom skolområdet. En enkätundersökning hade riktats till 4 700 föräldrar med barn i skolår 2, 5 och 9. En annan enkät hade riktats till 262 kommuner och 92 kommun- respektive stadsdelar. Rapporten visar bland annat att framför allt högutbildade föräldrar hade valt fristående skola och att elever i fristående skolor nått bättre studieresultat än elever i kommunala skolor. framhåller att uppgifterna bör tolkas med försiktighet, då man vet att många fristående skolor rekryterar elever från hem med stark studietradition. Av rapporten framgår även att fristående skolor har lägst antal elever per skola. Elevernas bakgrund och skolstorlek är faktorer som brukar ha betydelse för studieresultat även i kommunala skolor. Skolan i dess olika former är formellt sett öppen för alla, men valfriheten utnyttjas olika av olika föräldragrupper. De så kallade valfrihetsreformerna har inte minskat segregationen i skolan. Val utnyttjas i större utsträckning av högutbildade och är vanligare i storstäder. Högutbildade föräldrar är klart överrepresenterade inom kategorin föräldrar till elever i fristående skolor. 127 (): Bakgrunden till min interpellation var ett uttalande som statsministern i egen hög person fällde . Han antydde i en TT-intervju att dåliga nationella studieresultat vid internationella jämförelser kunde bero på våra friskolor. Den statistik som skolministern har presenterat talar i samma riktning. Den bekräftar egentligen det påstående som jag har gjort i min interpellation, att friskolornas resultat, åtminstone så långt vi vet, generellt sett ligger över de kommunala skolornas. hade elever som gick ut från friskolor högre betygspoäng, och fler av elever i dessa skolor än i den kommunala skolan var behöriga för de nationella programmen. Den här undersökningen har gjort inom ramen för en nationell utvärdering år , och resultaten har varit entydiga. Skolministern gör en poäng av att elevernas bakgrund i respektive skolform inte är identisk. Han nämner att föräldrar till elever i friskolor har högre inkomst och längre utbildning. Men jag undrar: Varför nämnde skolministern inte att de friskolor som vi har i har mindre resurser per elev i genomsnitt att röra sig med än de kommunala skolorna? Varför nämnde han inte att andelen elever med utländsk bakgrund faktiskt är fullt jämförbar med den kommunala skolan? Föräldrar med kort utbildning och låga inkomster väljer inte friskolor i samma utsträckning. Jag har ingen anledning att ifrågasätta det påståendet. Min fråga är: Vad gör regeringen i det här landet för att stimulera människor med en sådan social bakgrund till att aktivt välja friskolor? Friskolorna är öppna för alla barn i det här landet. Friskolorna är helt kostnadsfria. Jag invänder mot det resonemang som skolministern för när han säger att friskolorna rekryterar barn från hem med långa utbildningar och att de har ett begränsat urval. Men de har en skyldighet, så länge samhället understöder deras verksamhet, att hålla sina skolor öppna för vem som helst som ställer sig i kön. När det gäller stimulansen av föräldrar att välja friskolor är sanningen den att regeringen inte gör någonting. I stället talar man nedsättande om friskolorna. Statsministerns uttalande är bara ett exempel på detta. Jag noterar att skolministerns svar innehåller många förklaringar till varför friskolornas elever lyckas bättre med sin utbildning. De har andra föräldrar, föräldrarna har högre inkomster, friskolorna är mindre än de kommunala motsvarigheterna. Men frågan var inte detta. Frågan handlar om statsministerns påstående att friskolorna drar ned de svenska resultaten vid internationella jämförelser. Något stöd för detta har skolministern inte visat. I stället har allt det material han egentligen tagit fram i sitt svar pekat på motsatsen. Skolministern beklagar att jag inte beaktar de bakomliggande orsakerna till att friskolorna lyckas bättre, och det kan man göra. Men jag beklagar i minst lika hög grad att statsminister felaktigt påstått att friskolorna drar ned utbildningsresultat. Han är enligt min mening, fru talman, skyldig tiotusentals elever, föräldrar och lärare i friskolorna i en ursäkt. 128 Statsrådet (): När vi debatterar i denna kammare är det viktigt att vi gör det på riktiga och sanna grunder utgående från fakta. Vad statsministern sade i den TT-intervju som interpellanten relaterar till var att friskolorna har en låg andel behöriga lärare, i gymnasiet och i . Detta är fakta. Han sade vidare: Jag vet inte om friskolorna bidrar till de försämrade prestationerna. Detta var vad statsministern sade. Det är en rimlig fråga att ställa sig därför att 2000, den undersökning som gör, var tydlig på en punkt, och det var att den pekade ut att en sammanhållen skola, med en god blandning av elever, generellt sett presterade bättre resultat än skolor där man sorterade ut sig redan i tidiga åldrar. Den svenska skolan har genomgått enorma förändringar . Vi har haft en ekonomisk situation som har varit allt annat än bra, kombinerat med ett stort antal reformer, däribland friskolereformen. Att då ställa sig frågan om den ökade segregationen inom skolväsendet har bidragit till att försämra resultaten är rimligt. Svaret på den frågan behöver vi ta reda på. Det är viktigt att göra djupa analyser och inte bara stödja sin politik på ytliga statistiska uppgifter. Att elever i fristående skolor generellt sett har högre betyg kan vi se i vilken statistik som helst. Men man måste också fråga sig varför. Vad beror detta på? Vad är det gör att det är på det viset? Ja, det finns naturligtvis många förklaringar, och jag har försökt att ge några av dem. Jag tycker att gör det väldigt enkelt för sig när man bara tittar på betyg. För att ta ett konkret exempel: För att komma in på NV-programmet på friskolan gymnasium 2004 krävdes 315 av 320 möjliga poäng. Motsvarande för det kommunala gymnasiums NV-program var 185 poäng. Detta är bara ett exempel på skilda förutsättningar i skolan. Varför väljer att bortse från de skillnader som finns i förutsättningarna för skolorna när man debatterar friskolor? Varför vägrar att föra en nyanserad debatt om vårt skolsystem när det kommer till de fristående skolorna? Jag har i grunden en väldigt positiv syn på många av de fristående skolor som finns i vårt land. Dock har jag och statsministern sett ett antal inslag som har bidragit till att öka segregationen i den svenska skolan. Att lyfta fram detta till debatt för att hitta åtgärder som leder till en förbättring av vår gemensamma skola, hela vårt skolsystem, är inte bara vår rätt utan också vår plikt, fru talman. 129 (): Dessvärre måste jag med en viss envishet uppehålla mig kring frågan om kvaliteten. Det var det som motiverade mig till att framställa interpellationen. Det är mycket möjligt att de jämförelser och undersökningar som görs av , vår nationella myndighet, kan ifrågasättas och diskuteras. Är det verkligen exakt samma elever, är det exakt samma utbildning, är det exakt samma villkor som gäller? Det är klart att det inte är. Precis som på den kommunala sidan finns det stora skillnader mellan varje friskola. Någon absolut rättvisa går ju aldrig att få. Återigen: Svaret från skolministern handlar om förklaringar till varför friskolorna lyckas bättre med att undervisa eleverna och få goda studieresultat. Men enligt min mening innehöll statsministerns uttalande ett påstående om att friskolorna kvalitativt var underlägsna sina kommunala motsvarigheter. Det var bra att du läste upp citatet. Jag vet inte, lär ha sagt, om friskolorna bidrar till att dra ned resultaten. När statsminister säger detta på bästa sändningstid i tv är det självklart att det tolkas som ett nedsättande omdöme om friskolorna. Jag anser att statsministern helst själv borde ha besvarat den här interpellationen och att hade borde ha bett friskolorna, föräldrarna, eleverna och lärarna om ursäkt, alldeles särskilt som i han nästa andetag efter att ha ifrågasatt friskolorna sade: Det här kan komma att bli en valfråga för socialdemokratin val. Jag är också ledsen över att behöva konstatera att regeringen inte vill agera för att man genom på bästa sätt ska belysa friskolorna och deras prestationer. För bara någon vecka sedan drog tillbaka en rapport med . I den rapporten framgick det enligt en del mycket tydligt och enligt andra mindre tydligt att resultaten av de verksamheter som bedrevs i friskolorna var bättre än i de kommunala motsvarigheterna. Det framgick vidare att undervisningen var mer effektiv. Man fick mera ut av de pengar som samhället investerade i undervisning i friskolorna. Varför efter det att skolministern kritiserade rapporten för att vara onyanserad drog tillbaka den, vet jag inte. Men jag vet att den frågan är föremål för utredning på annat håll. 130 Statsrådet (): En sammanhållen skola där barn med olika bakgrund, olika religioner och olika socioekonomiska förutsättningar möts är en väldigt stor tillgång för det svenska samhället. Vi vet inte minst genom forskning och de Pisa-rapporter som har kommit att detta bidrar till att öka resultaten i den svenska skolan. Vi vet också att det är viktigt för sammanhållningen i samhället att vi har en skola som kan överbrygga skillnader, som kan skapa förståelse för människors olikhet. Detta är väldigt värdefullt för oss socialdemokrater och någonting som vi kommer att fortsätta att kämpa för. Det är av den anledningen som vi känner en oro när vi ser en ökad segregation inom den svenska skolan. Den sammanhållna skolan har tidigare betraktats inte minst av som en stor tillgång, inte minst för att förbättra resultaten. När vi nu ser att skillnaderna ökar är det rimligt att fråga sig: Kan det bero på att den sammanhållna skolan håller på att segregeras? Det är en rimlig fråga för alla, men uppenbarligen inte för , och det beklagar jag. Att inte göra en ordentlig analys innan man tar till åtgärder kan ju leda väldigt snett. En viktig del av regeringens politik är att stärka uppföljningen och utvärderingen av den svenska skolan. Därför har fått regeringens uppdrag att kontinuerligt granska det svenska skolväsendet och den resursanvändning som man har där. Vi vill naturligtvis veta hur våra resurser används, om de används på rätt sätt. Om de inte gör det vill vi veta vilka förändringar som krävs för att de ska göra det. har lämnat en rapport och sedan dragit tillbaka den. Den förklaring som jag har fått av är att den inte höll den kvalitet som man var beredd att stå för. Jag har ingen anledning att överpröva ett beslut som självständigt har fattat. Jag respekterar det. Jag känner en stor oro när jag hör argumentera i skolfrågor och diskutera dem. lösningar är att ha en skola där man sorterar ännu mer. Redan ska eleverna skiljas åt genom allmän och särskild kurs. Elever som behöver hjälp och stöd får endast sitta kvar i skolan, alltså sitta kvar när deras kamrater börjar en högre årskurs. vill också införa en skolpeng som ska vara lika för alla, en skolpeng som sätter likheten först och inte jämlikheten. Detta oroar mig, och jag tror att det i än högre grad skulle bidra till att öka segregationen i den svenska skolan. I stället för att vara jämlik och solidarisk skulle det göra den till orättvis. I det läget skulle resursfördelningen inte ske efter behov, utan den skulle vara lika för alla, trots att vi vet att våra barn och ungdomar har olika förutsättningar och olika behov. Vad den svenska skolan behöver är att anpassa sig mer efter elevernas olika förutsättningar än att behandla alla lika. Det skulle bidra till en utslagning framför allt av dem som skulle behöva en god utbildning. 131 (): Kort om skolpengen: Jag har varit kommunalpolitiskt aktiv bland annat i , och jag har aldrig sett en borgerligt konstruerad skolpeng som innebär att alla elever i skolan ska få precis lika mycket pengar. Det har alltid funnits en respekt för och ett erkännande av att barns och ungdomars förutsättningar är olika, och att det därför krävs kompletterande system. Den skolpeng som jag var med om att sjösätta i hade just dessa komponenter. Sedan talar skolministern väldigt mycket om den ökande segregationen. Jag är inte alldeles säker på att han i alla delar har rätt när han påstår detta. För två mandatperioder sedan i införde man det system som också fanns i . Det innebar att elever på gymnasieskolorna inte skulle sorteras efter sin bostadsadress, för det var väldigt segregerande. Man skulle i stället gå på betygen, och de som hade de högre betygen fick välja gymnasieskola i första hand. Jag har följt upp den reformen. Åtminstone på de stora centrala gymnasierna i är bilden även om det inte finns någon statistik över det att det är fler invandrarbarn på och på Petriskolan i än vad det har varit tidigare. Jag ger skolministern rätt i vissa stycken, men bilden är inte fullt så enkel. Sedan tycker jag likväl att det är märkligt att , efter det att skolminister säger att den här rapporten aldrig borde ha släppts ut, drar tillbaka den. Vad som fick att göra detta kan vi ha olika tankar om. Men återigen, innan jag avslutar, har jag försökt göra en poäng av att min interpellation handlar om att statsministern utmålat friskolorna som sämre, att de presterar elever med sämre kunskaper än den kommunala skolan. Detta påstående har skolministern inte hittat något fog för. 132 Statsrådet (): Det är en aning märkligt att finna något att invända mot att en skolminister besvarar en fråga som handlar om skolan, i det här fallet de fristående skolorna och hela vårt svenska skolväsende. Jag tycker att det är det mest naturliga i världen att en skolminister gör detta. Det finns, fru talman, ett grepp som ofta förekommer i den svenska debatten. Det handlar om att när man pratar om människor med invandrarbakgrund buntar man ihop dem i begreppet invandrare. Då pratar vi kanske om 120130 olika nationaliteter med sinsemellan oerhört olika förutsättningar och historia. Dessa slår man ändå ihop och säger: Här har vi fler människor med invandrarbakgrund och här har vi fler invandrare. Detta brukar man också, tyvärr alltför ofta, förknippa med problem. Jag skulle vilja nyansera den debatten. Det finns i den här gruppen oerhört olika förutsättningar. Låt mig ta ett exempel. När vi tittar på skolresultaten i den svenska skolan ser vi, om vi ska generalisera, att flickor med invandrarbakgrund har bättre resultat i den svenska skolan än etniska svenska pojkar med arbetarbakgrund. Därför vill jag inte som säga att en skola är mer eller mindre segregerad på grund av att det finns invandrare i den. Det är inte det jag pratar om när jag pratar om segregation. Jag pratar framför allt om den socioekonomiska bakgrunden, för den har enligt alla bedömningar betydligt större genomslag på utbildningsresultatet än om man har invandrarbakgrund eller inte. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2004/05:Fi2 och Fi3 till finansutskottet /05:L8 till lagutskottet /05:Bo5Bo9 till bostadsutskottet /05:Ju30 till justitieutskottet /05:N10 och N11 till näringsutskottet /05:MJ10 och MJ11 till miljö- och jordbruksutskottet /05:Ju31 och Ju32 till justitieutskottet 20 § Bordläggning och beslut om förkortad motionstid