prot · GS09115 · 2005-04-29 00:00:00 — Motfrågan blir naturligen: Vad innebär ett ja till EU-konstitutionen? Din egen partiledare stod här och sade: Nja, detta är det bästa vi kan komma fram till, men vi är inte nöjda med allting. Nähej, men röstar man ja i en folkomröstning eller du röstar ja här i om det , tyvärr, blir så att ska fatta beslut om detta vad innebär då ett ja inför din väljargrupp och vad innebär det för dig? Det är en lika svår fråga att besvara som att jag här ska kunna berätta varför människor i röstar nej. Jag har bara en allmän uppfattning, och jag har en argumentation. När jag är ute och möter människor får jag oftast höra: Vi tycker att EU bestämmer för mycket. Vi vill ha internationellt samarbete. Men varför ska EU lägga sig i alltför mycket? Det är på detta jag grundar min uppfattning om att väldigt många människor i inte gillar EU-konstitutionen. Du gör säkert en annan bedömning utifrån din väljarkår och dina möten. Men du är säkert inte nöjd med allting i EU-konstitutionen. 97 () replik: är lite slarvig med orden. Han sade nämligen: Jag inte vill lämna all beslutsmakt till EU. Men vilken politiker har sagt att all beslutsmakt ska överlämnas till EU? Vidare raljerar över konventets sammansättning. Men jag kan berätta att jag fortfarande inte är pensionsmässig, och ännu mindre var jag det när jag satt med i konventet. Dessutom finns det en principiellt väldigt intressant frågeställning här, , som ju har ett väldigt stort förtroende för de nationella parlamenten. Konventets ledamöter utsågs av de nationella parlamenten. De var tydligen inkompetenta när de här ledamöterna utsågs. Eller hur ska man tolka synpunkter på detta? uttalande är också åldersdiskriminerande. Jag visste inte, , att ålder och kompetens var relaterade i den meningen att kompetensen sjunker med ålder. Är det så, , man ska bedöma människor det vill säga att kompetensen försvinner ju äldre de blir? 98 () replik: Nej, absolut inte! Men jag tycker att det är viktigt att man i en församling som ska utarbeta ett förslag som är så framtidsinriktat tar med olika ålderskategorier i samhället. Problemet, som jag ser det, är att EU-konventet hade en så stor majoritet av en åldersgrupp, ett kön och en uppfattning. Det tror jag att vi faktiskt kan ha delade åsikter om. Jag har stor respekt för de nationella parlamenten; därom säger jag ingenting. Som jag sagt tidigare: Jag beklagar att inte fler ledamöter är med på de här debatterna. Det är också därför som jag driver detta med att måste ändra sitt sätt att arbeta med EU-frågorna. Lägg ned och se till att varje utskott tvingas att sätta sig in i EU-frågorna och att behandla dessa som en naturlig del av det svenska samhället så länge vi är med i EU! 99 () replik: Man kan inte kritisera sammansättningen som man tycker att de nationella parlamenten har gjort ett bra val. Önskemål om olika sammansättningar kan man ju alltid ha. Jag får kanske ställa ytterligare ett par frågor. sade också att jämställdheten lyser med sin frånvaro. Ja, den finns nämnd i värdeartikel II och i målartikel III. Kan inte läsa innantill? En annan fråga gäller synen på det här med folkomröstningar. säger att man ska ha folkomröstning när det är viktiga frågor oklart hur det ska bestämmas. säger att man ska ha folkomröstning när partierna är oeniga oklart hur det ska fastställas. Hur ser på folkomröstningsinstitutet? När, var och hur ska folkomröstningsinstitutet träda in, och hur ska den systematiska uppbyggnaden vara? 100 () replik: Jag och är för att vi mer ska använda oss av folkomröstningsinstrumentet. Jag tror att det är en viktig del i samhället både att vi har en stark representativ demokrati och att vi utnyttjar möjligheten att ha folkomröstning i en del frågor. Det är jag för, och det är en politik som jag tycker är bra. Jag tror att som nation skulle tjäna på att ha en större debatt om EU än vi har om en så stor förändring av EU:s framtid som den nya konstitutionen innebär. Ja, ordet jämställdhet står med i absolut! på samma sätt som ordet bank används 176 gånger i . Ordet kapital finns omnämnt 23 gånger och ordet marknad 88 gånger. De orden finns nämnda. Men vilken makt är det fråga om, och vad läggs in i orden? Jag har tyvärr inte räknat hur ordet jämställdhet nämns i det nya fördraget, men jag misstänker att det är betydligt färre gånger än ordet bank används. Tyvärr är det så. 101 () replik: Jag vill först göra en reflexion. säger: Jag har en allmän uppfattning och en allmän argumentation mot fördraget. Ni som säger ja till fördraget säger ja till hela fördraget. Ja, det är väl helt riktigt och det säger väl också vad frågan är, vad man säger nej till om man nu skulle säga nej. Säger man ja, då säger man ja till fördraget. Det tror jag att vi kan lägga fast i och med denna debatt. Jag reagerade faktiskt på resonemang om att det här var en sådan högervridning av politiken i EU. Men , det finns högermän ute i det är nämligen huvudsakligen fråga om män som kritiserar att det finns för mycket av fackliga rättigheter och för mycket av sociala rättigheter i fördraget. Vad ska du säga till dem som tycker att det är fel med fördraget därför att det finns för mycket av nämnda saker? Jag tycker inte att det är bra, men jag tycker att det i alla fall är ett stort steg framåt att detta med diskriminering till exempel utifrån sexuell läggning finns inskrivet i fördraget. Det fanns inte med i något av de gamla fördragen. måste väl ändå hålla med om att det är en framgång för fördraget. 102 () replik: Jag har aldrig nekat till att det finns en del positiva skrivningar i EU-konstitutionen. Det skulle ju vara märkligt om det på 800 sidor inte finns någonting som är bra skrivet. Då skulle jag bli ännu mer bekymrad än jag är. Frågan är vilken tyngd man lägger i detta. Jag menar att de skrivningar, den beslutsstruktur och det maktomfång som den nya konstitutionen innebär är ett steg i fel riktning. Först säger här att allting är bra med den nya EU-konstitutionen och att man därför ska rösta ja. Sedan säger han att allting inte är bra i konstitutionen. Nej, precis. Man får göra en helhetsbedömning där majoriteten landar i ja eller nej till huvudinriktningen. Eller är det så att och säger ja till allting som står i konstitutionen? 103 () replik: Varken jag eller Socialdemokraterna säger ja till precis varenda del i konstitutionen. Det har framgått klart av alla debatter. Just nu handlar det om att vi ska göra en sammanvägd bedömning över hela konstitutionen, inte delar av konstitutionen. Ska vi anta fördraget eller ska vi inte anta det? Det är det som är frågan för dagens debatt. I vilket avseende har man skärpt detta med marknadsekonomi och ekonomisk liberalisering av det här fördraget jämfört med de andra fördrag som har funnits tidigare? Det skulle jag vara intresserad av, för det kan jag inte läsa ut ur fördraget. Jag har läst igenom det ett antal gånger, men jag kan inte hitta att det finns någon skillnad jämfört med hur det är . Vad är i så fall högervridningen av fördraget jämfört med det gamla? 104 () replik: Jag skulle nog behöva lite mer tid än en minut för att redogöra för det. Jag ska ta den diskussionen med dig . Men faktum är att kapitel III i EU-konstitutionen, som handlar om politikens innehåll, är förändrat jämfört med det fördrag vi nu har, , när det gäller synen på ekonomisk tillväxt. Marknaden ska styra, konkurrensen ska öka på lika villkor och så vidare. Det innebär en mer nyliberal politik än . Framför allt finns det en passus om att det är som står över grundlag i alla frågor. Det innebär att vi kan fatta beslut här i om vi vill ändra politikens innehåll på de områden som faktiskt finns omnämnda inom EU-konstitutionen. Där är grundproblematiken demokratiskt inflytande. Hur mycket makt ska ligga på EU-nivå? Där tycker jag att det ligger alldeles för mycket makt. 105 (): Jag vill börja med att säga att jag absolut inte är emot folkomröstningar som sådana. Jag tyckte att det var bra att vi hade en EU-omröstning och en EMU-omröstning med de skäl som anfördes för dessa. Däremot jag är väldigt förvånad över att man kräver folkomröstning i det här fallet. Man blir förvånad när man ser resultatet av konstitutionsarbetet. Arbetssättet var helt unikt i EU:s historia. Aldrig någonsin har folket involverats i en diskussion inför fördragsändringar, utan man har på toppmötet helt enkelt beslutat. Här har man gjort så att man under , som konventet arbetade, haft demokratiskt valda representanter från hela som har förhandlat men inte nöjt sig med detta utan även fört en folklig dialog i de enskilda länderna. Jag tror att just den här folkliga dialogen är en orsak till att fördraget har blivit så bra som det har blivit. Sedan är det givetvis så att allt inte är perfekt, men det är beroende på att det gamla fördraget inte heller är perfekt. Det nya fördraget är det gamla fördraget med de justeringar som har gjorts i och med det här arbetet. Det handlar inte om att allt ska vara perfekt i konstitutionen, utan det handlar om att jämföra nuvarande fördrag med det nya fördraget. Det är den jämförelsen det handlar om. Det är också där som jag är förvånad. Man har inget tydligt alternativ. Man säger att man ska säga nej till denna konstitution. Vad innebär det nejet? Innebär det nuvarande lapptäcke av fördrag med alla de dåliga delar som finns i det? Innebär det ett nytt konvent? Vad är det som säger att svenska intressen skulle ha större chanser att hävda sig om vi får en ny förhandlingsrunda? Det är till och med så att det på en del håll i i debatten, inte minst i folkomröstningsdebatten, har handlat om att det här förslaget är alldeles för urvattnat, att det inte alls innebär tillräckligt mycket överstatlighet. En del länder tycker att det borde vara mer av överstatlighet. De här stämningarna kommer naturligtvis att göra sig gällande vid en eventuell kommande ny förhandlingsrunda. Detta tycker jag är olyckligt med tanke på att vi faktiskt har fått igenom svenska intressen i stort sett till punkt och pricka. Det är egentligen ett fantastiskt resultat att ett så litet land som har kunnat påverka så mycket. Frågan om överstatlighet har kommit att dominera debatten. Det är inte så att man går mot ökad överstatlighet. I de avseenden man gör det tar man lika många steg tillbaka. Ta till exempel det här med nationella parlament. De nationella parlamenten kan faktiskt stoppa EU-förslag. Det är en oerhörd makt för nationerna. Man kan göra medborgarinitiativ. Man behöver inte ens så att säga mellanlanda på de nationella parlamenten utan kan gå direkt till EU. En miljon namnunderskrifter krävs för att få upp en fråga på EU:s dagordning som man måste behandla. Det låter väldigt mycket i ett litet land som , men med tanke på EU:s enorma folkmängd är det motsvarande endast kring 10 000 namn i . Det går ganska lätt att samla in så många namnunderskrifter i i en fråga som engagerar både svenskar och övriga . Man kan på punkt efter punkt visa att det tas lika många steg bakåt som framåt. Med tanke dessutom på utträdesparagrafen är det ännu mer ofattbart att man inte kan godkänna fördraget. Många av dem som driver att vi ska ha en folkomröstning och är emot fördraget vill ju lämna EU. Även i de känsliga delarna, som handlar om utrikes- och säkerhetspolitik, behåller vi faktiskt enhälligheten. Det krävs ett enhälligt beslut för gemensam politik. När det gäller brott och straff har vi varit inne på att det känns orimligt att vi ska kunna stoppa arbetet mot människohandel och knarksmuggling. Det blev svårare att bedriva det arbetet med 25 medlemsländer i stället för 15. Risken att en enda slår bakut och hindrar alla andra från att göra något blev än större. Till råga på allt inför man faktiskt ändå en möjlighet till nödbroms. När ett land känner att man i en hjärtefråga riskerar att bli överkörd kan man alltså dra i nödbromsen. På punkt efter punkt kan vi säga att det inte är alls en självklar övergång till överstatlighet, utan det är minst lika mycket makt som går i andra riktningen. Jag ifrågasätter att det skulle vara fråga om något slags feghet, att man inte vågar fråga folket. Den stora fegheten vore faktiskt att lämna över ansvaret i den här frågan. Det var det som hände i där kände att han hade en svag ställning opinionsmässigt. Då lämnar man över en kontroversiell fråga och slipper ta ansvar i ett kommande val. Jag ifrågasätter verkligen att detta är politiskt mod. Det är snarare ett sätt att komma undan en fråga. Jag tycker att andra fördragsändringar sedan vi gick med i EU har varit minst lika stora och viktiga. Varför kom inte kravet på folkomröstning i de frågorna? Opinionen kan mycket väl vara sådan att det är majoritet för en folkomröstning, kanske även majoritet mot konstitutionen, men det finns en mängd andra frågor där man skulle kunna få det resultatet. Många vill till exempel ha skärpta straff eller en skärpt asylpolitik. Men man går inte ut och frågar folket, utan det tar man i samband med de allmänna valen. Då får folk ta ställning till en helhet, och det gäller givetvis även denna fråga. Folk är inte dumma. Även om man inte debatterar EU-politiken tillräckligt är det klart att folk tar ställning. Det ser man i allmänna val. Därför förespråkar jag ett ja till konstitutionen och ett nej till folkomröstningen. Jag har väldigt svårt att förstå varför just denna fråga har väckt krav på folkomröstning. 106 () replik: Egentligen var det ett fint inlägg. Jag vill bara korrigera det på en punkt. Då det gällde både och Amsterdamfördraget ställdes det krav på folkomröstningar. Men då sades det från talarstolen att de fördragen var så betydelselösa att det inte behövdes någon folkomröstning, alltså precis det ni säger om detta. Men, , min fråga gällde tolkningen av ett eventuellt ja eller nej, men det är väl ganska naturligt. Om det blir ett ja i en folkomröstning innebär det ju folkets välsignelse över den väg som vi har valt när det gäller EU-politiken. Man säger: Okej, vi godkänner att ni har överlåtit mer makt genom det här fördraget. Om det å andra sidan skulle bli ett nej är det ett tydligt besked till oss: Nej, ni har gått för långt. Ni har lämnat ifrån er för mycket makt. Ni bör absolut göra halt här eller helt ta ett par steg tillbaka. Det är den uppenbart naturliga tolkningen av ett ja eller nej i . Svårare än så är det väl inte, ? 107 () replik: Vid de tidigare fördragsändringar som har skett sedan vi gick med i EU var det inte denna enorma kampanj med namnunderskrifter. Man driver denna fråga som om den vore den viktigaste i svensk politik. Det förvånar mig att man inte bedrev denna enorma kampanj inte minst vid Amsterdamfördraget där man slog fast tredje pelaren, utrikespolitik och brottsbekämpning. Det som förvånar mig ännu mer är att man i så fall inte kräver att vi lämnar EU. Det vore ett tydligt och naturligt alternativ för väljarna. Vi går framåt med det här fördraget som innebär många förbättringar av EU eller också lämnar vi EU. Det blir ju absurt att många av dem som vill lämna EU driver folkomröstningskravet. Därmed försvarar de det nuvarande EU som är alternativet. Det ter sig lite märkligt. 108 () replik: Jag tycker inte att jag fick svar på frågan. Vid de tidigare fördragen Amsterdamfördraget och fördes det fram krav på folkomröstning, men det avvisades med att, som det sades, dessa fördrag var så betydelselösa. säger att de var oerhört betydelsefulla jämfört med det här. Men varför har man nu startat en större kampanj? Jo, det är väl helt enkelt av samma skäl som man har haft i de tio länder som ska ha folkomröstning. Den här konstitutionen vilket inte minst benämningen visar markerar ett slags slutlig konfirmation av den politiska utvecklingen av EU. Det ligger mycket symbolik i det, men det finns också en hel del fakta. Men det är skälet till att man har startat en kampanj, inte bara i utan också i de tio andra länder som ska ha folkomröstning. Är det inte så enkelt? 109 () replik: Det är naturligtvis olika orsaker till att man ska ha folkomröstning i olika länder. En del länder har ju till och med grundlagsfäst att de måste ha folkomröstning. I exemplet lämnar man ifrån sig frågan till folket när situationen för den sittande regeringen är svår. Jag tror alltså att det finns olika svar i olika länder. Om svenska folket skulle rösta nej, hur skulle man tolka det? Betyder det att man tycker att EU är jättebra som det är ? Nej, jag tror inte det. Framför allt de som driver frågan att vi ska säga nej till konstitutionen tycker ju inte att EU är bra. Många av dem vill till och med lämna unionen. Det blir ett osjyst val för väljarna, och ska vi ha en folkomröstning ska den handla om antingen att vi ska gå vidare med förbättringarna i fördraget eller också att ska vi ska lämna unionen. Det vore det naturliga och tydliga alternativet. Därför är jag väldigt förvånad över att det inte är det kravet som framförs. 110 () replik: Jag har lyssnat intresserat till inlägg. Det var en sak som du sade som var fel. De nationella parlamenten har inte rätt att stoppa ett förslag, utan de har rätt att be att ompröva förslaget. Om sedan ändå väljer att lägga fram förslaget kan den göra det, men ett nationellt parlament kan inte stoppa det. Sedan undrar jag hur man ska kunna dra i nödbromsen i EU-arbetet när man har tagit bort vetorätten och infört kvalificerad majoritet. Hur ska ett enskilt land kunna dra i nödbromsen? Den möjligheten finns med det här förslaget, . Och: Vid alla fördragsändringar sedan gick med i EU har vi krävt folkomröstning. Men varför är det viktigare den här gången? Jo, därför att man på toppmötet i sade att syftet med konventet var att föra EU närmare folket, och då borde också folket få avgöra om EU:s stats- och regeringschefer har lyckats i sitt uppdrag. 111 () replik: Man har fastslagit exakt hur detta med nödbromsen ska gå till, om man känner behov av att dra i den. Ett enda land kan kräva att frågan förs upp till där man sedan fattar beslut. De andra länderna kan ändå gå vidare, även om ett land ställer sig utanför. Däremot kan man inte tvinga det landet att gå vidare. Det finns alltså en tydlig möjlighet att gå vidare, och det är väldigt viktigt att vi antar konstitutionen. kan ju ett enda land låsa de andra länderna i viktiga frågor. Är det demokratiskt? Nej, jag tycker att det här alternativet är bättre. 112 () replik: Det var en ny intressant tolkning. Jag måste be utveckla detta vid ett annat tillfälle och då ange de exakta formuleringarna i fördraget om denna nödbroms. Jag väntar på svar på frågan om varför det blir nej till en folkomröstning. Hela syftet med den nya konstitutionen är ju att föra EU närmare folket. EU:s regerings- och toppchefer var väldigt bekymrade över det låga valdeltagandet vid valet till . Det hela bottnade ju i det fruktansvärt låga intresset för EU, och därför ville man föra EU-frågorna närmare folket. Varför ska man då förvägra människor att få säga om de tycker att inriktningen av EU är bra eller dålig? säger att man inte utesluter att det skulle bli ett nej i en folkomröstning, och jag utesluter inte heller att det kan bli ett ja. Men det viktiga här är att väljarna får en chans att uttrycka om de tycker att det är rätt eller fel. Det är därför som en folkomröstning är så viktig. 113 () replik: Jag ska besvara den fråga som ställde tidigare. Den handlade om att nationella parlament som gick samman för att stoppa ett EU-förslag inte skulle kunna göra det eftersom kommissionen då bara omprövar beslutet. Det ligger i sakens natur att när man omprövar ett beslut måste man givetvis ta hänsyn till den remissrunda som ska ske och som de nationella parlamenten kommer att delta i. Sedan kommer man att justera de förslag som inte gillas, och de nationella parlamenten ger ju signaler om exakt vad i förslaget som inte är bra. Även om detta inte kommer att fungera förs frågan sedan upp till ministerråden och i många fall till . Framför allt i ministerråden måste ministrarna ta hänsyn till vad deras nationella parlament har sagt. Något annat vore ju otänkbart. Folkomröstning är ingen garanti för ett folkligt engagemang. I visste folk knappt vad det handlade om, och det var ett lågt valdeltagande. Däremot ska vi prata mer EU-frågor i den dagliga vardagspolitiken, och där tror jag att vi är överens. 114 PER (): Jag kan börja där slutade. Vi måste prata mera EU-politik i . Den aspekt som jag tänker ta upp är just en sådan. Den gäller gapet mellan oss förtroendevalda och de som är våra väljare. Vi som tillhörde ja-sidan i eurokampanjen fick smärtsamt uppleva att vi fick stryk, trots att det fanns en mycket stor majoritet i den här kammaren. sade ja, sade nej. röstar om EU:s konstitutionella fördrag som vi har pratat så mycket om . Om man ska tro opinionsundersökningarna finns det en uppenbar risk eller chans hur man nu ser på detta att det blir ett klart nej till fördraget, detta trots att det finns en mycket stor majoritet i nationalförsamlingen för ett ja. Jag hade den stora äran att få följa med talmannen och ett antal andra riksdagsledamöter till . Jag hade då tillfälle att diskutera denna fråga med franska ministrar och franska parlamentariker: är det så stor skillnad mellan vad de folkvalda tycker och vad väljarna tycker? Vad har vi gjort för fel? Jag hoppar över de teorier som går ut på att det är folket som gör fel. Om vi ska vara konstruktiva måste vi nog ta på oss ansvaret själva. Den första teorin handlar om syndabocken. Det vill säga att allt som är bra på hemmaplan tar riksdag och regering på sig som något de själva har åstadkommit, medan det som är dåligt skyller man på syndabocken, EU. Man säger att det beror på EU, att det är EU som tvingar oss att göra si eller så eller att är dåliga. Det är en viktig teori. Den andra teorin handlar om dålig förankring. Det vill säga att vi inte är ute tillräckligt mycket på föreningsmöten och övertygar dem som redan är medlemmar i våra partier att gå ut som ambassadörer på sina möten och prata om EU-frågorna och sätta in dem i ett sammanhang. Det tredje, och det som många fransmän sade var deras största problem , var att det var så få parlamentariker i nationalförsamlingen som verkligen brann för den här konstitutionen. Det kan jag förstå. Vem springer omkring och brinner för 800 sidor tättskriven text. Men man måste få ned detta till något som är viktigt för oss och för människor och som går att kommunicera. Jag tror att det är en viktig delförklaring. En annan sak, där jag kan vara lite självkritisk, är att man känner sig så säker på sina egna väljare. I eurovalet sade vi nog lite till mans att om vi förlorar så beror det på att sossarna inte får med sig sina väljare. Det visade sig att det var ganska många moderata väljare som tyckte att de hade goda skäl att säga nej till euron. Därmed tror jag att vi moderater slarvade med att övertyga våra egna väljare. Jag tror att varje väljare vill bli övertygad vid varje val. Det är ytterligare en av de teorier som jag tycker att man ska ta upp. Folkomröstningar handlar om allt annat än huvudfrågan. Den teorin var fransmännen för tillfället mycket inne på. Jag ska inte recensera dagens debatt, men nog anade man att en och annan ledamot i det här parlamentet också ibland gled in på sina favoritfrågor. Man börjar med att tala om konstitutionen eller om hur vi ska få ett bättre EU men glider snart in på sina favoritfrågor. Ytterligare något som många fransmän var inne på är att en folkomröstning är en möjlighet att ge den sittande regeringen en liten spark på smalbenet eller någon annanstans utan att det gör ont i den egna plånboken. Det vill säga att det är en missnöjesyttring från frustrerade väljare som i halvtid inför nästa val vill tala om att man inte är nöjda och att man vill varna: Akta er, annars byter vi parti! Det finns säkert många fler möjligheter och skäl. har det väl varit en god debatt där många riksdagsledamöter har om inte brunnit för konstitutionen så åtminstone brunnit för att göra EU bättre. Kanske är det det som debatten skulle handla om. 115 () replik: