prot · GS09140 · 2005-06-15 00:00:00 — Mer än av den svenska krigsmaterielsexporten gick till länder med utbredd fattigdom. Till historiens ironi hör att som en rad nationella och internationella institutioner världen över bland annat den stolt proklamerar att det viktigaste målet i den internationella politiken är fattigdomsbekämpningen blomstrar krigsmaterielindustrin. Stolta mål som fattigdomsbekämpning och millenniemål förbleknar i sammanhanget. I många länder är krigsmaterielimporten en tung post i ländernas magra budgetar. Den svenska krigsmaterielexporten sätts på intet vis i relation till de millenniemål som antagit när det gäller fattigdomsbekämpning och mänskliga rättigheter. Det är uppenbart att tillgången till krigsmateriel fungerar som ytterligare bränsle i uppflammande konflikter. Förekomsten av krigsmateriel fördjupar och förvärrar konflikter för vilka de allra fattigaste blir mest utsatta. Fattigdomsbekämpningen har en tydlig koppling till jämlikhets- och jämställdhetsfrågor och kvinnors situation i världen. Av världens 1,3 miljarder fattiga består majoriteten av kvinnor. Därför anser vi att de mål som proklamerades för internationella utvecklingssamarbete, där samstämmighet mellan olika politikområden starkt betonades, måste gälla även för den svenska krigsmaterielexporten. vill jag säga att vi är medvetna om att vi lever i en absurd värld. Krigsmaterielexport kan inte frikopplas från staters maktförhållanden och maktambitioner. Fattiga befolkningar i krigsmaterielimporterande länder tillhör den förlorande parten i dessa maktspel. Med den nya världsordning som vi ser växa fram, med en ensam stormakt, finns det anledning att förhålla sig starkt kritisk till de länder med vilka samarbetar eller exporterar krigsmateriel till. Därför säger vi att borde gå först i ledet för att införa en viktig rätt för att uppnå en balanserad restriktivitet gällande krigsmaterielexporten. En rätt till veto i EU skulle kunna stoppa en medlemsstat att sälja vapen till ett icke-EU-land dit ett annat medlemsland tidigare vägrat att exportera. Införandet av en sådan rätt kan möjligtvis skapa en rättvis balans då EU:s särskilda uppförandekod inte ger rätten för medlemsstater att stoppa andra länders export. Med anledning av detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservationer under punkterna 4, 6 och 7. 150 (): Jag tyckte att det var fint när Sermin Özürküt beskrev den svenska vapenexporten. Jag tyckte mig kunna höra en liten ton av indignation eller upprördhet över den blomstrande krigsmaterielexporten. Man kan höra att Sermin Özürküt inte precis tycker om den. Då undrar jag hur det kan komma sig att , som inte gjort sig känt som krigsmaterielexportivrare eller ens försvarsivrare, nu ställer sig bakom att länder, däribland , öppnar för möjligheten att sälja vapen till , som är världens största diktatur. 151 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik: Jag förstår att söker polemisera för att få någon sorts balans i lustiga och obalanserade uttalanden under många herrans år. Jag ska försöka svara. Jag förstår hennes upprördhet, och i utskottet försökte vi balansera detta och ta in hennes upprörda texter om och och allt det där. Hon ville dock köra rakt på och hamnade då i den ställning som hon nu befinner sig i. Hon till och med påstod att jag var nöjd med att hade en stor vapenexport. 152 () replik: Jag är inte ett dugg upprörd. Jag är alldeles lugn. Däremot är jag förundrad och skulle vilja ha en liten förklaring till agerande i den här frågan. Om man läser utskottets ställningstagande ser man dessa oerhörda paradoxer, och därför är jag förundrad över att ett parti som tidigare alltid följt en mycket entydig linje nu gjort avsteg från den linjen. Jag är alltså inte ett dugg upprörd eller agiterande eller något annat. Jag är bara förundrad. Red ut mina frågetecken! 153 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik: För att tillfredsställa din förundran kan jag läsa direkt ur betänkandet. På s. 22, näst sista stycket, står: Utskottet konstaterar att det fortfarande förekommer allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna i . Genom att upprätthålla vapenembargot ger EU:s medlemsstater en tydlig signal till om att man är bekymrad över situationen för de mänskliga rättigheterna i landet. Det ligger heller inte i strategiska intresse att häva vapenembargot mot . EU:s uppförandekod kring vapenexport bör skärpas särskilt vad gäller kriterier kring mänskliga rättigheter, stabilitet och säkerhet i regionen samt nationell säkerhet för vänligt sinnade nationer och allierade. Jag kan tillägga vad vi säger i vår reservation. Också det är väldigt tydligt. Där säger vi följande: Innan en diskussion om att häva vapenembargot kan föras måste en rad förbättringar ske; situationen för de mänskliga rättigheterna i måste förbättras avsevärt. Så sägs i utskottets betänkande. Du kan själv läsa det. 154 FÖRSTE VICE TALMANNEN: har inte rätt till någon ytterligare replik enligt riksdagsordningen, det vill säga en lagreglering. 155 (): I detta betänkande behandlas regeringens skrivelse om strategisk exportkontroll av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden . I betänkandet behandlas också motioner i anslutning till skrivelsen och från den allmänna motionstiden senast. har inte funnit anledning att motionera. Vi gör ungefär samma bedömning i sak som regeringen när det gäller politiken på vapenexportområdet. Det innebär en traditionell restriktiv syn på export av krigsmateriel, som ska fullföljas genom den översynsutredning som gjorts. avvaktar den översyn av reglerna för export som gjort och som remissbehandlas. En sådan översyn är viktig och nödvändig. Den säkerhetspolitiska situationen i och i vårt närområde har genomgått grundläggande förändringar sedan den nu gällande lagen om krigsmateriel förbereddes, beslutades och därefter trädde i kraft . Vi anser att en samlad bedömning bör göras i samband med att de förslagen behandlas i . I betänkandet tas också EU:s vapenembargo mot upp, vilket här diskuterats. Jo, , jag minns mycket väl den junidagen 1989. I bostadsutskottet planerade vi en studieresa till . Vi hade fattat beslutet. När händelserna på inträffade upphävde vi beslutet att resa dit, och jag har inte besökt . Jag är i sak ense med om vapenembargot, om den beskrivning hon ger av situationen i och också om beskrivningen av situation. Jag ska inte upprepa den, för hon är mycket bättre än jag på att dramatisera detta. Min och syn i den här frågan är anledningen till att finns med på en reservation i detta betänkande som behandlar just vapenembargot mot . Vapenembargofrågan har avhandlats tidigare i andra betänkanden, liksom i i samband med att frågan varit aktuell i EU. Det här är en favorit i repris. Med det vill jag inte säga att frågan inte är viktig, och från sida ser vi nu inte ett hävande av vapenembargot som möjligt. Det har hänt en del sedan frågan först väcktes i samband med och förslagen därifrån att embargot skulle slopas och i stället en stärkning av uppförandekoden för vapenexport göras. Från sida har vi hävdat att ett hävande av embargot inte borde ske. Några påtagliga förbättringar av människorättssituationen i , som motiverar ett hävande av embargot, har inte skett. Det är inte heller rimligt att häva embargot för att blidka regimen i och ge ökade möjligheter för vissa andra medlemsländer i EU att öka sin vapenexport till och i eget intresse stimulera handeln med landet. Hanteringen i EU har ju senare gått i linje med vad med flera partier hävdade i samband med EU-behandlingen. Trots att den svenska positionen vid ministerrådet var att gå med på ett hävande fann andra medlemsstater det klokt och riktigt att inte häva embargot. inser även regeringen att embargot inte bör hävas. Kanske var majoriteten i utskottet även tidigare mer restriktiv i sin syn på ett hävande i förhållande till regeringen men ger nu klara och tydliga signaler om att embargot inte ska hävas. råder alltså enighet i utrikesutskottet om att vapenembargot mot inte ska hävas. Därmed borde betänkandet i denna del vara enigt. Men det är det märkligt nog inte. Jag var inte med vid behandlingen och kan konstatera att majoriteten och minoriteten skär igenom alla numera aktuella partikonstellationer. Jag är lite fundersam över hur det kunde bli så, men jag var ju ganska långt från utskottet . Framför allt lyssnade jag med intresse på hur Sermin Özürküt skulle lösa den otacksamma uppgiften att försvara sin och position att som majoritetsbärare tillsammans med Moderata samlingspartiet och Socialdemokraterna försvara majoritetens ställningstagande i vapenembargofrågan. Jag måste säga att hon gjorde det riktigt bra. Utskottets förslag i den här frågan är väl ett uttryck för konsten att visa att man inte är överens fast man är överens. Jag yrkar bifall till reservation nr 8 för att något motvilligt markera även omutlighet i frågan om att häva EU:s vapenembargo mot och hävda säkerhet. I övriga delar yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 156 (): Man skulle kunna tro att det är ett Kinabetänkande vi har framför oss , men det är det inte. Det handlar om vapenexport. Av elva reservationer är tio från och . Det här är verkligen kärnpolitik för oss. Det är med stor möda som jag har tvingat mig själv att inte yrka bifall till allihop. Jag nöjer mig med reservation nr 3 och reservation nr 5 i det här stycket. Vi står också bakom, och kommer att rösta för, Kinaembargoreservationen. Tiden är verkligen inte mogen att häva embargot. är en stormakt i vardande och världens avståndstagande mot deras maktaspirationer och mot fortsatt och ökad handel med vapen i världen är väldigt viktig för oss. Vi står bakom detta och hade egentligen behövt göra den markeringen på ett tidigare stadium i politiken, men var det ett lämpligt tillfälle. Jag kan inte låta bli att också påtala inkonsistensen hos som talar sig varmt för demokrati i biståndssammanhang, och nämner det nu i förbigående men har en selektiv syn. Man bör tillämpa demokratikriterium också i andra sammanhang, väldigt många sammanhang, när det gäller vapenexport. Jag ser inte riktigt det engagemanget hos . Det var en lång plädering mot ett land. Var har vi kritiken mot till exempel? Vad kommer dessa unarmed vehicles, eller vad de heter, att leda till? Varför har vi snart en militärattaché i ? Varför har den största vapenproduktionen per capita i världen? Varför är de inte värda kritik? Varför åker ÖB:ar mellan och ? Vad är det som sker? Varför finns inte den tydliga kritiken mot alla länder som brister både i mänskliga rättigheter och i demokratihänseende? Varför har vi på papperet en restriktiv syn och restriktiva regler starka regler som vi går ut med i världen och säger att de är bra när vi i realiteten faktiskt exporterar till krigförande länder? exporterade vi både till och till fastän de var i krig i . Det är inte en hållbar syn. Det är inkonsistens i den Socialdemokratiska vapenexportpolitiken som vi har tagit som vår stora uppgift att påtala. Vi kan inte leva med en på papperet restriktiv politik som det våldförs på i med undantag efter undantag och inte ens med öppet deklarerad praktik. Det tycker vi är det problematiska med svensk vapenexport, både produktion och handel. Vi tycker dessutom, i relation till det betänkande som vi pratade om, nämligen FN:s reformering och FN:s stora uppdrag att avskaffa världsfattigdomen, att relationen mellan våra mål i PGU och våra åtaganden i millenniemålsuppfyllelsen och vapenexport är något oerhört bristfälligt som är värt väldigt mycket kritik. Där vill vi lägga tyngdpunkten. Vi vill kunna kritisera enskilda länder. Vi vill att de restriktiva regler vi har ska appliceras likvärdigt på alla länder, , och andra diktaturer eller också ska de jämföras med de fattiga länder som lägger stora delar av sin magra statsbudget på vapenköp. Vi tycker att det är ohållbart att svenska regeringsrepresentanter åker runt och agerar krämare och skriver brev och vill kränga Jasplan och annat världen runt. Det är inte det världen behöver. Så enkelt är det. Det är vår politik. Det speglas i våra tio reservationer. Där vill vi ha tyngdpunkten. vill ha tyngdpunkten på och ingenting annat. Nyckelordet för Sermin Özürküt var restriktivitet, och det med all rätt. Det finns många detaljer i det här som är synliggjorda, förutom dem jag har nämnt . Jag skulle vilja fördjupa mig lite kort på två punkter. Den ena är, tycker jag, ett okänt område och har att göra med spridningen av lätta vapen. Vi tycker att det ofta är försumbart eller ointressant med alla puffror som sprids världen runt. De flesta av dem är faktiskt inte registrerade och inte kontrollerade, utan finns i var mans hand på en bio nära dig, höll jag på att säga. Det dödar fler än de stora vapensystemen. En effektiv kontroll med spårning och märkning är inom räckhåll . Det bör satsa krut på. Det vi i verkligen skulle vilja se är, som jag nämnde i det förra anförandet, en konvention en arms trade treaty där man tar ett rejält grepp globalt på small arms and light weapons. Det tycker vi saknas. Avslutningsvis finns det ett och annat område som vi har motionerat om och som finns med i en reservation. Det handlar om utarmat uran. Det är också någonting som är väldigt allvarligt och som används i de konflikter vi ser. använder det i och . Det användes i före detta . Det är ett kemiskt gift och det är radioaktivt. Det ingår i . Det har väldigt stor sprängkraft. Det avger radioaktiv strålning under miljontals år. De giftiga och radioaktiva ämnena sprids med luften och grundvattnet. Det som händer kemiskt är att den oxidering av uranoxid som sker i samband med detonationen förvandlas till ett damm som lägger sig överallt. Det kommer in i kroppen på människor genom inandningsluften och genom sår. Den alfastrålningen skadar vävnaderna väldigt mycket. Det visar sig relativt snart. De här skadorna börjar nu spridas i . Det är väldigt allvarligt. Det är ingen som pratar om detta. Vi menar att man måste ta tag i den här frågan på olika sätt och kräva att det blir ett förbud och att det påtalas att det strider mot de regler och konventioner vi har i det här stycket. Kvällen är sen. Hela krigsmaterielexporten är en viktig och känslig fråga. kommer att fortsättningsvis återkomma med antagligen lika många både reservationer och motionsyrkanden. Vi står bakom alla våra plus den gemensamma om fortsatt vapenembargo mot . 157 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner och reservationer. Det utskottsbetänkande vi behandlar innehåller utrikesutskottets ställningstagande till regeringens skrivelse rörande strategisk exportkontroll 2004, Krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden, och ett antal motioner och reservationer. Som framgår av titeln behandlar ämnet hur vi hanterar export och import av vapen. Utskottet konstaterar att det pågår en omfattande utredning på området om krigsmaterielexport som utskottet vill låta arbeta färdigt innan tar slutlig ställning i de här viktiga frågorna. Jag vet också att denna har varit ute på remiss. Remissvaren kommer att sammanställas, och vi kommer att ha tillfälle att debattera de här frågorna igen. Eftersom några har citerat utredningen så här långt vill jag bara påminna ledamöterna om att detta är en normal del av en demokratisk process där utredningens förslag inte alltid blir det förslag som kommer i slutändan. Det sammanvägs sedan av regeringen med vad remissinstanserna säger, och det som slutligen hamnar här och kan bli föremål för debatt behöver inte nödvändigtvis vara exakt det som utredaren har lagt fram. Jag delar alltså utskottets mening men vill ändå presentera och utveckla några av de synpunkter som vi framför i betänkandet. Exporten av krigsmateriel regleras av lagstiftning, praxis och de riktlinjer som regering och riksdag lagt fast. Det innebär att varje exportaffär ska prövas innan ett utförseltillstånd utfärdas. Vad det handlar om är en helhetsbedömning där samtliga relevanta omständigheter måste beaktas. Riktlinjerna anger att en balans måste finnas vid varje exporttillfälle mellan våra säkerhets-, försvars- och utrikespolitiska intressen. I en och samma situation kan vissa riktlinjer tala för fortsatt export medan andra kan tala emot. Ett väpnat angrepp, med eller utan ett FN-mandat, reser till exempel alltid direkt frågan om krigsmaterielexporten från bör stoppas. Bland de prövningar som görs ingår folkrättsliga överväganden, vilka också måste balanseras mot den stora vikt regeringen fäster vid ett långtgående internationellt försvarsindustriellt samarbete för att trygga framtida materielförsörjning. I balansen mellan olika riktlinjer för krigsmaterielexporten har nationens eget intresse förtur. Ytterst måste det handla om att slå vakt som långsiktiga säkerhet. En leveranssäkerhet byggd på långsiktighet är av vitalt säkerhetspolitiskt intresse för . Vårt internationella samarbete bygger på ömsesidighet och trovärdighet som samarbetspartner. Detta gäller inte enbart på exportsidan, utan är också beroende av import för att säkra våra försvarsbehov. Här har några, tycker jag, relevanta frågor kring vår krigsmaterielimport ställts som jag anser bör komma tillbaka i den debatt som vi sannolikt kommer att ha här . Det intressanta är att se vad utredningen och remissinstanserna kommer fram till. Därför har vi byggt upp en långsiktig samverkan på det försvarsindustriella området med en rad länder. har alltså av utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska skäl valt att i viss utsträckning tillåta export av krigsmateriel. Det är stora variationer i hur mycket säljer och inte säljer. Detta har att göra med krigsmaterielens natur. Vissa år levererar vi stora delar av de produkter som har tagits fram. då vi till exempel levererar har vi väldiga intäkter från krigsmaterielexport medan de ett annat år kan gå ned igen. Ändå är det väldigt tydligt att är väldigt framgångsrikt på vissa områden vad gäller produktion och export av krigsmateriel. Jag tycker inte att det finns något skäl att hyckla. Vi har valt att ha en krigsmaterielexport. Majoriteten i denna kammare anser att det är viktigt för att vi har det för vår egen säkerhets skull. Så länge man håller sig inom de riktlinjer som vi har dragit upp ska vi inte vara förvånade om svenska företag på området också är framgångsrika på det. I skrivelsen från regeringen redogörs för exportkontrollpolitikens inriktning och uppgifter om hur den bedrivits 2004, informationsverksamhet på området, gällande regelverk och nationell tillämpning samt internationellt samarbete inom EU och FN. I skrivelsen ingår också en redovisning av årets internationella arbete inom områden som antikorruption och immateriella överföringar. Vidare återfinns i skrivelsen en sammanställning av uppgifter om svensk krigsmaterielexport och exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden. Jag anser precis som utskottet att det är värdefullt att göra en samlad översyn av exportkontrollagstiftningen. Den säkerhetspolitiska situationen i och vårt närområde har genomgått grundläggande förändringar sedan den nu gällande lagen om krigsmateriel trädde i kraft . Jag vill påminna om att det står i regeringens skrivelse att betänkande ska remissbehandlas. Därefter ska regeringen ta ställning till om en proposition ska utarbetas och underställas . Min och utskottets generella utgångspunkt är alltså, som jag sagt, att vi inte ska föregripa regeringens översyn utan i stället avvakta regeringens förslag. Utskottet konstaterar att det av regeringens direktiv till framgår att en utgångspunkt för översynen av krigsmateriellagen är att den svenska traditionellt restriktiva synen på export av krigsmateriel ska upprätthållas. Enligt lagen om krigsmateriel får tillstånd för krigsmaterielexport lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för detta och det inte strider mot utrikespolitik. De närmare principerna för prövning har lagts fast i regeringens praxis och kommit till uttryck i regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan. Riktlinjerna uttolkas med brett parlamentariskt stöd och är vägledande för , , vid prövningen av ärenden om tillstånd. Varje utförselärende prövas individuellt. Riktlinjerna är ett balansinstrument där också faktorer som talar för export vägs in. Inget av kriterierna, förutom de tre så kallade ovillkorliga hindren, har en direkt förbudseffekt. De tre typer av ovillkorliga hinder som riktlinjerna anger och som, om de finns, omöjliggör export är beslut av , internationella överenskommelser som biträtt samt de neutralrättsliga reglerna i . I regeringens skrivelse redogörs för motiven till att producerar och exporterar krigsmateriel. Där sägs bland annat att den nya säkerhets- och försvarspolitiken innebär samverkan även på materielförsörjningsområdet. Styrande för den svenska materielförsörjningen är försvarets förmåga att genomföra internationella insatser och att ha nödvändiga resurser för att hävda vår territoriella integritet. Det internationella samarbetet på materielförsörjningsområdet är enligt skrivelsen en förutsättning för försvarets flexibilitet och anpassningsförmåga inför nya hot och risker som kan uppstå. Det ligger därför i säkerhetspolitiska intresse att slå vakt om långsiktigt och kontinuerligt samarbete med traditionella samarbetsländer. Detta ömsesidiga samarbete, inklusive samarbetsprojekt, bygger på såväl export som import av krigsmateriel. förblir enligt regeringen ett intressant land för internationellt samarbete endast med fortsatt utveckling av en teknologinivå som har en internationell konkurrenskraft. En konkurrenskraftig teknologinivå förutsätter för sin existens dels tillräckliga ekonomiska resurser för att kunna bestå och utvecklas, dels i sin tur ett visst mått av samarbete över gränserna. Exporten bedöms vara en nödvändig faktor i bevarandet av en hög svensk teknologinivå med internationell slagkraft. I ingår också att undersöka konsekvenserna av införandet av ytterligare riktlinjer, däribland införandet av ett demokratikriterium. Sammanfattningsvis anser utredningen att det varken finns tillräckliga skäl eller förutsättningar för att införa ett demokratikriterium för prövningen av ärenden om export och internationellt samarbete avseende försvarsmateriel. Utskottet konstaterar att regeringen nu ska ta ställning till utredarens förslag, och naturligtvis också till remissinstanserna, och eventuellt lägga fram förslag som innehåller ändringar av de svenska riktlinjerna. Utskottet ser positivt på arbetet för att motverka anhopningar och spridning av lätta vapen och välkomnar att det inletts förhandlingar inom ramen för FN i syfte att åstadkomma ett internationellt instrument för märkning och spårning av lätta vapen. I den fråga som gäller , som har tagits upp här i flera anföranden, har utskottet väldigt klart och tydligt tagit ställning här i kammaren och i vår behandling i utskottet. Jag blev lite förvånad över den upprördhet som vi har tagit del av här. Har man lyssnat till den debatt och dialog vi har haft i utskottet tror jag ingen kunnat gå ifrån den debatten utan att veta att vi alla är av den uppfattningen att för svenskt vidkommande är det inte aktuellt med någon export av krigsmateriel till . Det har heller inte handlat om att den ene är mer för och den andre är mer mot, utan det har handlat om två olika synsätt för att i stället uppmuntra och stimulera till ökad demokrati och anpassning. Jag vill avsluta med att i det hänseendet säga att inget land är statiskt. till exempel är ett land som var utsatt för bojkott och hade en apartheidregim. , som , är landet aktuellt för krigsmaterielexport från flera olika länder i världen. Inget land är statiskt. Det kan skildra lite grann de olika synsätt som vi har haft i debatten. Men ingen av oss kan sägas vara någon Kinakramare som skulle vilja exportera vapen till . Det tycker jag är väldigt viktigt att ha sagt glasklart här i kammaren.