prot · GT0942 · 2005-12-01 00:00:00 — Det är fråga om en handelspolitik där har en viktig roll att motverka den växande protektionism vi ser i . Det innebär att vi kan stödja kommissionär , som i många stycken har en uppfattning som ligger nära den svenska, som pressas inom Europeiska unionen av de länder som framför allt ser hoten med globaliseringen, inte möjligheterna. Det leder till att vi stöder WTO som institution och rättsordning. Det är oerhört viktigt för som land i världen men inte minst för fattiga länders möjligheter att få en röst i diskussionerna om hur världshandeln ska formas . 90 PER () replik: Jag tolkar inlägg som att det inte har hänt så mycket de senaste tre och att det därmed inte finns så mycket att rapportera som är alldeles dagsaktuellt. Det är väl inte heller helt oväntat eftersom det brukar bli ganska tyst och introvert veckan före ett så stort toppmöte. Jag förändrar min fråga lite grann: Finns det några nya snubbeltrådar som man kan förutse eller befara av typen bomull, banan och socker? Näringsministern var inne på att skor kanske skulle vara en ytterligare sådan snubbeltråd. 91 Näringsminister () replik: Det har varit en blygsam utveckling . Men vi ska inte underskatta att när vi närmar oss Hongkongmötet ökar pressen ytterligare. Den typen av förhandlingar behöver ett visst mått av kris och press för att komma framåt. Det är inte kris av den art vi har varit med om tidigare där hela förhandlingen slutar. Det är vi inte betjänta av. Men det kan vara en känsla av att vi nu måste komma överens. Det finns en viktig faktor i bakgrunden, nämligen att den amerikanska presidenten har mandat från den amerikanska kongressen. finns det inget mandat. Det sätter press på alla aktörer att komma överens . Det gör att blir viktigt om vi ska ha en chans att komma överens. Det finns gott om snubbeltrådar. Det är alla de vi beskriver; socker, bomull, bananer. tog EU ett steg framåt när det gäller socker. Det har drivit . fick vi hjälp av WTO. Det är ännu ett bra exempel på hur WTO kan fungera. Det finns utslag i WTO som säger att EU måste ändra sin sockerpolitik, minska på subventioner, öppna upp för handel. Det driver igenom och sätter press, och det blir en bra vän för internt i Europeiska unionen. Det kan öppna upp. Till Per vill jag säga att en annan snubbeltråd är den argumentation som för om frågan om tjänster. Använd inte WTO och internationell handel som en bakväg att bryta upp det som människor tycker är oerhört angeläget hemma när det gäller offentlig sjukvård. Om det sprider sig kommer det snabbt att bli en insikt bland många människor i : Är det vad det ska användas till, att privatisera sjukhusen? Det tror jag kommer att undandra mycket av det folkliga stödet. Koncentrera er på de privata tjänsterna. Det är det viktiga i tjänsteförhandlingarna. Där har vi stora möjligheter från både tredje världens och sida. 92 PER () replik: Jag försökte att vara tydlig. Man kan, precis som jag tror att sade, inom välja vilka tjänster man vill hålla inom offentlig sektor. Däremot måste man när man väl öppnar upp ha ett förfarande där alla företag har samma chans. Jag tror inte att näringsministern behöver oroa sig särskilt mycket i förhandlingarna för att vi ska bidra med någon snubbeltråd. 93 Näringsminister () replik: Det är bra om ni avstår från detta. Det finns oerhört många missuppfattningar kring handel med tjänster och hela den frågan. Det är mycket oro som är berättigad. Det måste man ta på största allvar. Men det finns också en rad missuppfattningar som handlar just om att den skulle användas till för att driva igenom strukturella förändringar av offentlig sektor. Det kommer vi inte att ställa upp på. Därför är det så viktigt att handlingsfriheten finns inom tjänsteförhandlingarna. Man kan faktiskt säga att vi värnar offentlig sektor. Vår utbildning, vår offentliga sektor och vår sjukvård ska inte privatiseras bara för att vi är för frihandel för varor och tjänster i allmänhet. 94 () replik: Jag ställde en fråga till . Vi välkomnade skrivelsen. Den är jättebra. Men på en punkt skiljer vi oss åt. är väldigt entusiastisk när det gäller bilaterala och regionala avtal. Jag menar att de har många nackdelar. Det är bland annat den orättvisa som uppstår genom att de fördelar som ett land vinner inte kan delas till andra länder. Det i sin tur bromsar förhandlingar inom WTO där alla får tillgång till fördelarna. har utskottet och kommit överens om att vi ska vara försiktiga och dämpa den entusiasmen. Kommer du att handla därefter? 95 Näringsminister () replik: Vi har inte olika uppfattningar på något vis när det gäller synen på regionala och bilaterala avtal. Den är identisk mellan och regeringen. Ryggraden är WTO. Däremot finns en poäng med att i vissa fall ha regionala avtal. Det kan också fungera stärkande på WTO. Dels kan nya modeller tas fram som sedan tas in i WTO, dels kan man också se till att få fart i WTO-förhandlingarna genom att hämta stimulans från regionala förhandlingar. Det får icke bli så att WTO sjunker undan som institution i takt med regionala förhandlingar. Det har snarare varit tvärtom. Vi har fått in fler medlemmar in till WTO i takt med att vi också har haft en del regionala avtal. WTO som sådant spelar den alldeles avgörande rollen. Dessutom ska regionala avtal vara förenliga med . På så vis får vi en kompatibilitet mellan vad ett regionalt avtal är och vad WTO är. Jag har exakt samma uppfattning som utskottet och skiljer inte ut mig ett dugg. WTO är för oss ryggraden i hela processen. 96 () replik: Nej, , du har inte samma uppfattning som utskottet. Din skrivelse har en helt annan uppfattning. Du jobbar för att flera regionala avtal ska skrivas. Jag har rest runt i olika . I till exempel säger man: Ta det lugnt. Vi vill fortsätta att ha våra kvoter till . Vi har det bra. Jag vet att i ett grannland som inte har dessa kvoter och inte har tillträde längtar man bara efter att WTO ska öppna vägar så att de kommer in i våra marknader. Den typen av åsikter finns i ett antal olika länder. Det är vad som hindrar WTO-förhandlingar. Du säger att WTO inte får backa. WTO är ingenting annat än sina medlemsländer. När medlemsländerna backar därför att de vinner vissa fördelar i förhållande till EU och till andra länder i kommer WTO att hamna efter. Jag skulle vilja att du här säger: ska ta det lugnt inom EU:s krets när det gäller regionala avtal. 97 Näringsminister () replik: Ivern att hitta en skillnad i åsikter blir lite lustig, för den finns inte. Det vi gör med AVS-länderna får vi kritik för från ett par av talarna . Vi är med inom EU och driver på det som är WTO-förenligt när det gäller det speciella avtal vi har från EU:s sida med AVS-länderna. Det måste närma sig . Där är vi med aktivt och driver på detta. Det är ett bra exempel på hur ett regionalt avtal efterhand måste komma in i WTO-strukturen. Precis som du beskriver finns också hos mig en oro. Hittar man alldeles för många speciella lösningar för behjärtansvärda ändamål riskerar det att till slut bli en börda för det land som får anpassa sig till de speciella lösningarna. Hela produktionen riktas kanske in mot ett par produkter som man har fått sina speciella villkor för, och man blir oerhört känslig vid förändringar. Därför måste den här balansen finnas. Det ska finnas möjlighet till regionala avtal. Men de ska vara WTO-förenliga, och man ska arbeta med att få in det i WTO och använda det som inspirationskälla till WTO. 98 () replik: Vi diskuterar här väldigt mycket inriktning i WTO-förhandlingarna. Jag skulle trots allt vilja vidga det lite grann med tanke på att näringsministern också hänvisar till den debatt och diskussion som kanske sker i andra länder med anledning av protektionism. Det handlar om rädsla för att öppna sina gränser. Vi kan skönja att den också finns i . Det är rädslan för att jobben försvinner och produktionen åker utomlands. Det finns två parallella diskussioner som kan förenas i det mest negativa. Näringsministern beskriver väldigt mycket ambitioner att positionera EU och vara en del i EU:s samlade inriktning. I många av EU:s gamla medlemsländer har vi just den här diskussionen om protektionism. Där finns rädslan för ett mer globalt näringsliv och mycket diskussioner om vi och dem. Min fråga gäller positioner i förhållande till EU:s samlade diskussioner, hur mycket ministern nu kan gå in i de diskussionerna. Det har trots allt ett samband. Det leder till nästa fråga. Hur starkt och villigt är EU att skapa sina egna självständiga positioner i förhållande till positionering? 99 Näringsminister () replik: Jag tror också att det finns en rädsla i . Så är det absolut. Det som är väldigt viktigt att notera är att i leder inte det till väldigt starka folkliga krav på tullar och skyddskvoter. Det gör det i många andra länder. måste ta till sig att det handlar om väldigt praktiska frågor. Om man försämrar det sociala skyddsnätet för människor kommer många att uppleva det som väldigt klokt och rationellt att då kräva skydd i en annan form. Även om man i det abstrakta kan förstå att någonstans långt där borta finns det en belöning i att vara öppen blir det rationellt att nu kräva skydd och stopp för strukturomvandlingen. Det blir väldigt praktiskt. När vill försämra a-kassan blir det en väldigt praktisk fråga. Det kommer att upplevas av människor som ett hot mot det stöd i omvandlingen som alla behöver. Det är en väldigt viktig fråga för framöver. Det gäller att bevara det som vi har. Det är fackföreningsrörelse och breda befolkningsgrupper som ställer upp på det som är så svårt att få stöd för i andra länder. Det är öppenhet, konkurrens, frihandel och de konsekvenser det medför av ständig strukturomvandling. Man måste ständigt vara beredd att prova nytt och gå från ett jobb till ett annat. Det är en av hemligheterna bakom varför har en så stark ekonomisk utveckling, och inte minst under det närmaste året. roll i EU blir väldigt mycket att vara en tydlig förespråkare för frihandel. Det hjälper kommissionen att faktiskt utforma en politik som blir frihandelsvänlig. Om inte skulle agera så kraftfullt skulle kommissionen helt och hållet bli framföst av de länder som av principiella skäl säger nej till ytterligare öppningar inom jordbruket. är en motförhandlare och en medförhandlare. Vi följer definitivt inte i några ledband. Det gör vi inte. Men det som behövs i Europeiska unionen är starkare kraft inifrån att driva öppenhet i jordbruksfrågan. Där spelar en nyckelroll. 100 () replik: Jag tror det är viktigt, och jag hade hoppats att näringsministern också hade sett värdet av, att skapa förutsättningar för näringslivet att utvecklas i . Det är grogrunden för att skapa nya jobb och utveckla befintliga företag i landet just så att vi får fler jobb till de människor som är rädda för att jobben ska försvinna eller står utanför arbetsmarknaden. Det är i sig väldigt viktigt att se näringslivets möjlighet att själv vara en del av den svenska attityden sett i ett globalt perspektiv. Där har näringsministern i allra högsta grad ett avgörande uppdrag så att svenskt näringsliv känner att det finns en utvecklingspotential även i . Jag tror att vi kan möta detsamma i många av de gamla medlemsländerna i EU som inte orkar med att fånga in den förändring som sker i den globaliserade världen. Men tillbaks till relationen mellan och : Min fråga innebar inte att det skulle vara något ledband. Men hur självständigt kommer EU trots allt att vara när det gäller att självständigt gå vidare med förändringar, till exempel inom jordbrukspolitiken, med just relationen till egna ställningstaganden? Det är ett fortsatt ställningskrig vi håller på med. 101 Näringsminister () replik: Jag tror när det gäller den sista frågan att det är mer avgörande vad som sker i opinionen inom EU än i förhållande till vad gäller de framtida initiativen från EU:s sida. Viktigt är att trycket på EU ökar väsentligt från tredje världen. EU har starka intressen av att få ett avtal till stånd. Min bedömning är att EU måste vara berett att ta ytterligare initiativ. Våra krav på initiativ från och är starka och tydliga. Där måste vi se en rörelse. De kan inte bara sitta och vänta in. De bör röra sig, men då måste också EU vara berett att ta ytterligare steg. Det kommer att driva inom Europeiska unionen. När det gäller engagemanget för näringslivets utveckling i kan jag försäkra att det är väldigt starkt. Den utveckling vi ser i leder faktiskt också till resultat för näringslivet. Exporten ökar kraftigt. Små och medelstora företag har mycket positiva framtidsutsikter när de beskriver vad de ser framför sig. Investeringarna har gått upp mycket kraftigt upp i industriinvesteringar. Tjänstesektorn börjar komma precis som det är i en konjunkturutveckling där den avlöser exportindustrin. Och vi ser en bnp-prognos från som kom på för starkast i Europeiska unionen bland de gamla medlemmarna. Det är klart att det finns mycket att göra, men visst är det så att näringslivet i har mycket fina framtidsutsikter. Dessutom samarbetar jag väldigt nära med som organisation när det gäller just handelsfrågan för att få i gång andra delar av europeisk industri och tjänstesektor att kräva liberaliseringar av handeln. 102 (): Först måste jag komma ihåg att yrka bifall till reservation 1. Det får inte glömmas bort. Sedan måste jag genast haka på vår kära näringsminister och då inte sälla mig till grupptrycket eller den förväntade konsensusgruppen. Vi har konsensus om att bra världshandel är bra. Det tycker vi allihop. Det tror jag verkligen att vi kan säga. Men vi måste också komma överens om vad som är bra och skillnaden mellan retorik och praktik. Jag tycker att det är det som den här diskussionen borde handla om. talar jag till allihopa. Man vet inte riktigt om man ska vända sig till utskottet, , regeringen, EU eller WTO självt när man pratar om de här frågorna, för de tycker ungefär lika. Protektionismen är ju inte problemet. Det är inte protektionismen vi sida upp och sida ned i utskottets betänkande måste värja oss emot, utan det är bristen på effektiv fattigdomsbekämpning där världshandelsinstrumentet skulle kunna vara det allra bästa. Där ska problemställningen ligga. Jag och tycker inte att betänkandet speglar det, inte heller regeringens skrivelse, agerandet i EU eller agerandet i WTO. Även om det är en Doharunda så har inte utfallet för de fattiga länderna och deras möjlighet att kapa åt sig bättre välstånd över huvud taget kommit dit där det skulle vara. Jag hade egentligen tänkt att börja i den djungel som WTO är av förkortningar, processer, underavtal, motstridiga fakta och en hel världs tyckande. Jag hade tänkt att börja med tre korta avsnitt ur UNDP:s årsrapport om human development, alltså mänsklighetens utveckling, med bärighet på det här. De säger på s. 24 i den korta versionen: söder om har marginaliserats ytterligare det här är alltså under rubriken . står regionen och dess befolkning på 689 miljoner människor för en mindre andel av världsexporten än med sina 10 miljoner gör. På s. 27 står det: spenderar rika länder en dryg miljard dollar på bistånd till fattiga länders jordbruk och en knapp miljard dollar på att subventionera överproduktion i det egna jordbruket. Här ligger problemen, mina vänner. Detta är problemet, inte protektionismen. Det tredje avsnittet, kära ministern kul om du lyssnar: Bomullsodlare i konkurrerar med amerikanska bomullsproducenter som tar emot mer än i stöd, en summa som är större än bnp. Det är de här orättvisorna som vi har att brottas med och som jag skulle önska att den svenska var lite mer medveten om. Jag sitter inte i det här utskottet och är inte riktigt familjär med hur ni bygger upp era betänkanden, så jag har till exempel inte riktigt klart för mig vilken status kompletterande uppgifter har och vad som är utskottets genuina värderingar. Men jag ser att gång på gång, på s. 11, s. 16 och s. 47, kommer detta credo, denna trosbekännelse om hur viktig frihandel är. Javisst, det är väl viktigt, men då måste den fria handeln vara rättvis. Den måste gå ut på att de som ska spela på samma spelplan har samma förutsättningar. Det här är innebörden av att inte ställa upp på det väldiga konsensusbekännandet om att frihandeln är viktigast. Jag saknar lite mer bett från till exempel som också i grunden har förstått den här problematiken, alltså konsekvenserna av den världshandelsordning som vi har . Det handlar om vilken bild man har av vad som sker. Jag har några siffror. De går faktiskt allihop ut på att de flesta inte gynnar de fattiga länderna. av jordbruksstöden i världen går till av bönderna, alltså är jordbruket den svåraste biten, nyckelbiten, den som antingen bör angripas först eller tills vidare lyftas ur eftersom den låser de andra underförhandlingarna. var det de allra fattigaste länderna, som man kallar för MUL på svenska eller LDC, Least Developed Countries, på engelska som bara hade av bidraget, som alltså bidrog så lite till världshandeln. Tullmurarna i världen kostar 700 miljarder för alla . Så det är stora summor som det handlar om, och obalanserna är stora. Så sent som skrev 41 afrikanska stater ett långt brev till Lamay och deklarerade sitt missnöje med vart WTO-processen i sin helhet barkar hän. Då undrar man varför det svenska etablissemanget ändå ställer upp så mycket på tron på att det är frihandelsmodellen enligt WTO som är okej. Jag har ytterligare några siffror. i säger: Om skulle implementeras fullt ut skulle det kosta de fattigaste länderna mer än vad ett bättre marknadstillträde för jordbruket skulle ge dem. Allt är sagt för att visa att vi måste ha samma världsbild för att kunna landa i samma åtgärder. Kriget mot protektionismen är då inte det viktigaste, utan kriget mot fattigdomen. En internationell rättsordning, näringsministern, är precis vad vi vill och bör ha. Vi bör stödja WTO som institution. Det är helt rätt. Men det kan inte vara den starkes rätt inom WTO. Det har ju varit så. Processen inom WTO har inte gjort att de fattiga länderna har kommit till tals. Synen på att kollapsen i var till nackdel för de fattiga är fullständigt tondöv. Det handlar om att de fattiga länderna låt oss säga MUL, även om det är ogiltigt som kategori själva menar att processen inte går deras väg. Därför backade man ur. har syd om jag säger så i stället för de fattiga länderna börjat vakna. Vad vi kan hoppas på inför är att vi jämnar ut spelplanen lite mer och börjar lägga en vettigare grund. Jag har en del konkreta punkter, förut dem som tog upp och som jag naturligtvis håller med om. Det behövs en tidtabell för avskaffandet av exportsubventionerna, inte bara en deklaration och en deklaration som bara är luft. De 70 utlovade procenten nedskärningar ska inte stå för att man boxar om och plockar ned i den trevliga gröna boxen det som förut var i den mindre trevliga blåa boxen av handelsstörande subventioner och man ska inte räkna sådant som man inte har utnyttjat. Vi har en schweizisk modell för tullsänkningar som inte fungerar. Handelsministrarna i AVS-länderna, alltså de gamla koloniländerna, har sagt att det här kommer att leda till en avindustrialisering och minskade statsinkomster. Man bör i stället fundera på att ta bort tullar och kvoter för de fattiga länderna. Man borde också sluta med korsförhandlingar, det vill säga att på den ena sektorn och det ena underavtalet göra erbjudanden eller hot som ska tas ut på ett annat område. Värst är det när man dessutom blandar in hot om indraget bistånd till exempel i WTO-förhandlingarna. Allt detta är orimligheter i hela WTO-processen som de fattiga länderna har vänt sig emot. Det är det som är vårt problem. Det har ordats en hel del om GATS. Man kan spekulera i om det är fråga om en privatiseringsprocess eller inte. Det är i alla fall fråga om att exponera för konkurrens. Det som har hänt, och som flera har sagt här, är att det står var och en fritt att erbjuda vad man vill, men kommer det en modell som och ställer sig bakom. Det kallas bench marking och innebär att det inte alls står var och en fritt längre. tycker och det står i skrivelsen att kvaliteten på de bud som har givits är för dålig. Det betyder i korthet: Vi vill ha mer exponerat för konkurrens. Erbjud mer och sätt ribban gemensamt, alltså en ytterligare press på fattiga länder. Vatten har varit en av de mycket kritiska frågorna i GATS-förhandlingarna och den har kommit upp gång på gång. Något annat som har nämnts , och som gärna får tala om varför det är så bra, är att öppna upp för finansiella tjänster. Jag, och många av de duktiga kritiska NGO:er som kan mycket av det här, menar att finansiella tjänster som exponeras genom GATS-ramen skulle kunna bli förödande i små fattiga länder. Vem tycker, på aidsdagen, att TRIPS har hjälpt till för att få fram bättre aidsmediciner? Man försenar och förhalar en reformering av . Till och med UNDP säger att TRIPS är ett utvecklingshinder, för att inte tala om det som TRIPS gör för att inte underlätta valet mellan människa och miljö. TRIPS patenträtt är tyvärr viktigare än vad skyddet av miljön är. Det visar sig tydligast på området om konventionen för biologisk mångfald. Det som vi inte har hunnit säga nu kanske vi kan ta på flyget till . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 8 § Följdändringar med anledning av ny aktiebolagslag, m.m. Föredrogs lagutskottets betänkande 2005/06:LU5 Följdändringar med anledning av ny aktiebolagslag, m.m. (prop. 2004/05:158 delvis och prop. 2005/06:25). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §.) 9 § Nya anslutningar till Romkonventionen Föredrogs lagutskottets betänkande 2005/06:LU8 Nya anslutningar till Romkonventionen (prop. 2005/06:14). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §.) 10 § Förändring i sexmånadersregeln för sjömän, m.m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 2005/06:SkU8 Förändring i sexmånadersregeln för sjömän, m.m. (prop. 2005/06:21). 103 (): Herr talman, skatteutskottets ledamöter och alla övriga i kammaren! Den här propositionen handlar ju om en förändring av sexmånadersregeln för sjömän med mera. Här föreslås en förändring i inkomstskattelagen så att sjömän som arbetar för utländska redare också ska omfattas av sexmånadersregeln. De skattemässiga förutsättningarna för sjömän blir på det här sättet oberoende av i vilket land inom EES som hans arbetsgivare hör hemma. Det råder inga delade meningar om detta i utskottet. Det är de båda orden med mera som den här debatten kommer att handla om igen. Det gäller en liten justering avseende paragrafen i lagen som beskriver vilka bilar som inte är skattepliktiga enligt lagen om trängselskatt. Det handlar om ett förtydligande när det gäller de bilar som är utrustade med en teknik för drift med alkohol. Den nya skrivningen föreslås vara: med en bränsleblandning som till övervägande delen består av alkohol. Man går alltså från skrivningen alkohol, till den nya skrivningen övervägande delen består av alkohol. Det är det det hela handlar om. Ändringen har beretts av och . De har inte haft några synpunkter eller invändningar. De borgerliga partierna har ett särskilt yttrande som inte med ett ord berör det som propositionen egentligen handlar om. Det handlar bara om att man egentligen inte vill ha den här miljöstyrande avgiften. Den frågan är debatterad ett otal gånger. Det har det skrivits spaltkilometer om. Vi må ha olika uppfattningar i sakfrågan, men beslutet är fattat här i kammaren. Det är fattat på demokratiska grunder enligt vår svenska grundlag. I det borgerliga särskilda yttrandet i det aktuella ärendet, alltså det som gäller förtydligandet av bränsle för bilar som är utrustade med teknik för alternativa bränslen säger man när det gäller justeringen av skrivningen alkohol till den nya skrivningen bränsleblandning som till övervägande delen består av alkohol: Det nu aktuella ärendet visar brister från konstitutionell, principiell och författningsteknisk utgångspunkt. Man får fundera.