prot · GS09112 · 2005-04-26 00:00:00 — Stora, dyra investeringar står helt outnyttjade , , helgdagar och kvällar, och detta som många patienter sitter i väntrummen och väntar på vård och behandling och har ont. De kan vänta i månader, ja, till och med . Jag vet också som lantbrukarhustru att stora, dyra investeringar av genom att bönderna går samman i maskinringar och olika konstellationer för att utnyttja dessa stora, dyra investeringar till fullo, gärna dygnet runt. Men inom vården förbjuder man ett sådant tänkande. Där ska dessa investeringar stå tysta och oanvända i ett nedsläckt rum. Släck, stäng, förbjud! På väntar barn på operation, kan vi läsa i tidningen, medan personalen förbjuds arbeta. Det borde vara straffbart! På har man nu kört ned ett fyrtiotal sängar i källaren trots att personalen både vill och kan arbeta på övertid. De ville bilda bolag och använda resurserna när de stod tomma i de nedsläckta operationsrummen, men detta förbjöd Socialdemokraterna. sitter patienterna i väntrummen och väntar. De återfinns säkert i sjukskrivningsstatistiken och säkerligen, , i förtidspensioneringsstatistiken. Detta är socialdemokratisk politik och en verklighet för många som inte kommer fram i vården. Ideologin har fått regeringen och samarbetspartierna att se suddigt och tappa fokus. Hur vore det med ett par nya glasögon eller varför inte en starroperation? Dessa operationer hade varit omöjliga att genomdriva i detta antal utan privata vårdavtal. Kostnaderna skulle fullständigt ha ruinerat landstingen om man hade tvingats ha de kostnader som hade förut . har kvaliteten ökat och kostnaderna pressats ned till genom konkurrens i vården. Det passar sig utomordentligt bra med vinst i vården. och har fått ett nytt vårdavtal. Det innebär att inte får ta emot några försäkringspatienter. Men en klinik har tillåtits bryta sig loss ur sjukhuset och flytta till en annan lokal för att få ett nytt vårdavtal. Detta visar bara, herr talman, stora vånda. Man vill egentligen inte förbjuda en god vård som patienterna och personalen är nöjda med och som är kostnadseffektiv. Ändå gör man det av ideologiska skäl. Man gör en kullerbytta. Det är helsnurrigt. När det gäller sjukhuset i protesterade invånarna mot det socialdemokratiska förslaget 1998 om att lägga ned sjukvården. Socialdemokraterna förlorade valet, befolkningen i blev vinnare och vården blev inte bara kvar utan utvecklades också. Man fick ett närvårdskoncept. Det förhatliga diket mellan slutenvården och öppenvården togs bort. , återigen med socialdemokratiskt styre, återinförs diket mellan vårdformerna och grävs upp igen. Företag med vinst och som tillåter vinst i slutenvården ska förbjudas, men man har dem fortfarande kvar i den öppna vården. Därmed gröps diket ur igen. är ett annat sjukhus som lever farligt och som bland annat har försökt sig på förebyggande hälsovård, precis som berättade. Det gäller till exempel att uppmärksamma följdkomplikationer för diabetessjuka. För detta merarbete ville inte politikerna betala. I , där de borgerliga nu styr, har företaget fått förtroendet att skapa ett närvårdskoncept och en hållbar vårdkedja, som vi har fått höra. Men tänk om företaget nu börsintroduceras! Ska det då förbjudas? Slutligen, herr talman, har privatfinansierad vård varit tillgänglig på sjukhus som Sophiahemmet, Röda Korset, och Spenshult. försöker man från vänsterkartellen att rädda sig från ytterligare en politisk kullerbytta trots att dessa sjukhus utför en blandfinansierad vård. Regeringen säger sig nu inte vilja lägga sig i om de går med vinst och tar ut vinst. Man menar att det är grönt ljus också för landstingen fortsättningsvis att köpa vård från de här sjukhusen trots att man säger att de får fortsätta att ha en blandfinansiering. Det är ett bra förslag och ett bra ställningstagande. Jag tackar så mycket för det. Men jag beklagar att inte flera vårdgivare får samma möjlighet. Överläggningen var härmed avslutad. Propositionen hänvisades till socialutskottet. 3 § Meddelande om ändring i frågestunden Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle statsrådet delta i stället för statsrådet . 4 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2004/05:528 Till Interpellation 2004/05:528 av () om den svenska livsmedelsproduktionens konkurrenskraft Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utrikes tjänsteresa. 5 § Svar på interpellation 2004/05:513 om ersättning till lokala polismyndigheter vid stora evenemang 45 Justitieminister (): har frågat vad jag avser att göra för att inte i själv ska behöva bära bevakningskostnaderna i samband med Euroatlantiska partnerskapsrådets säkerhetsforum i Åre . Hon har även frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att arbeta fram tydliga och långsiktiga regler för hur polisens kostnader ska hanteras i samband med stora arrangemang med förhöjda säkerhetskrav. Som så tidigare upprepar jag återigen att regeringen har satsat och satsar stora pengar på polisen, vilket inte kan ha undgått . har polisens anslag ökat med ca . I budgetpropositionen har regeringen utöver de tidigare satsningarna aviserat en anslagshöjning med nästan . Målsättningen om att 4 000 poliser ska utbildas ligger naturligtvis fast. Regeringen har genom de kraftiga resurstillskotten sett till att polisens förutsättningar att bedriva verksamheten är goda. Det är som ansvarar för att fördela polisens resurser och kostnader över landet. Det gäller även i samband med arrangemang där förhöjda säkerhetskrav är nödvändiga. har också stor vana av att göra detta. Jag utgår från att tillsammans med i kommer att lösa frågan. 46 (): Jag vet att det snart är uppehåll för gruppmöten. Den här debatten hade inte behövt föras, och jag skulle inte ha behövt ställa de här frågorna. Men tyvärr är vi där nu igen. , efter , stod det klart att det var en stor extrakostnad som polismyndigheten hade fått i samband med säkerhetsarrangemangen. Sedan följde ett antal riksdagsdebatter där justitieministern fick frågan om hur detta skulle kompenseras. Det gavs inga svar. Vi höll på , då äntligen regeringen insåg att man måste göra någonting och beviljade ett tillskott i budgeten för de extra kostnaderna. står vi här igen med ett nytt stort möte som regeringen är värd för, och man ger inte någon kompensation. Då tycker jag att det är lite tråkigt att justitieministern börjar prata om sitt eviga mantra om antalet poliser. Jag är inte feminist, men jag skulle ha mycket att säga om den debattekniken om jag vore det. Då, , gällde frågan en stor myndighet. är ganska stort ekonomiskt sett. , , gäller frågan en liten myndighet inte geografiskt, men ekonomiskt sett. Det är en tredjedel av dess budget som kommer att gå åt för att arrangera mötet. Då är frågan naturligtvis: Vad anser justitieministern att ska ta sig till? i kommer alldeles säkert att göra ett utmärkt arbete. Den kommer att genomföra säkerhetsinsatserna lika bra som polisen gjorde under . Men vad kommer att hända sedan? Och hur ska man upparbeta de stora kostnaderna ? Det är den frågan som är så viktig. I anknytning till detta borde vi en gång för alla klara ut hur vi gör med de här kostnaderna vid stora möten. Då skulle vi slippa årslånga diskussioner här i kammaren där vi besvärar herr talman. Vi skulle också slippa oron från myndigheterna för hur de ska klara den löpande verksamheten. Låt mig återgå till pengarna. hade besök av generaldirektören för . Han kunde konstatera att några pengar för att kompensera i finns inte att tillgå hos . Det var inte det enda de inte hade pengar till. Jag har en lång lista på detta. Jag måste få ställa mina två frågor igen. Det är viktigt att få svar på dem. Vad tycker justitieministern att i ska göra? Vad är det för fel med att sätta upp regler som en gång för alla klarar ut hur man ska hantera poliskostnader i samband med stora arrangemang med höjda säkerhetskrav? 47 (): Det är obegripligt att vi i det här landet inte har ett system som gör det självklart att kostnader för nationella arrangemang, inte minst ett arrangemang som genom står värd för, också finansieras nationellt. Det har vi uppenbarligen inte. Det kommande mötet med Euroatlantiska partnerskapsrådets säkerhetsforum i Åre om en månad är ett mycket stort arrangemang där den regering som sitter i också är värd. Över 40 utrikesministrar kommer att finnas på plats, och det ställer självfallet mycket stora krav på säkerheten. Polisen i arbetar för fullt med planeringen inför jättemötet. Men hur den stora polisinsatsen, 1 700 poliser beräknas vara på plats, ska betalas vet inte den ansvariga för planeringen av polisinsatsen, . Vad han däremot vet är att kostnaden blir , och kanske ännu mer om Jämtlandspolisen dessutom ska stå för de från övriga landet extrainkallade polisernas grundlön. Det har också varit en diskussion om det . Och detta ska man göra inom en årsbudget på . Det är absurt att polisen i inte får klara besked om hur den stora polisinsatsen ska betalas. Jämtlandspolisen har ansökt om extramedel från men inte fått några besked, och vi hörde här av att man inte anser sig ha några pengar på det hållet heller. De tidigare erfarenheterna lovar inte gott. Polisinsatsen vid i kostade polisdistrikt 145 miljoner, och först fick man ett extraanslag på från . Kommer läns polisdistrikt att behandlas lika illa? Kommer man att få några pengar över huvud taget? Och när kommer i så fall besked om detta? Polisen i vill göra ett bra jobb och ställa upp för nationen när vårt land ska stå värd för ett stort internationellt möte. Ungefär 50 av länets 194 poliser är redan engagerade i förberedelsearbetet, men om inte eller regeringen skjuter till vad insatsen kostar kan denna vidsträckta region komma att stå utan poliser och bli något av ett laglöst land. Hur ska man annars finansiera verksamheten? I så fall finns det inga pengar att finansiera polisverksamheten i ett område som täcker av yta, och så får det naturligtvis inte bli. Jag vill uppmana justitieministern att ge klart besked nu om att nationen tar ekonomiskt ansvar när nationen står värd för ett stort internationellt möte, som det kommande mötet i . Skam vore det annars. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2004/05:524 om översyn av fastighetsmäklarlagen 48 Justitieminister (): har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att direktiv till en översyn av fastighetsmäklarlagen ska läggas fram och vilken tidsplan jag har för tillsättandet av en utredning. Den lag om fastighetsmäklare som gäller är . Under de här tio åren har det hänt mycket på fastighetsmarknaden. Användningen av Internet har förändrat bostadsköpen på ett sätt som knappast kunde förutspås vid lagens tillkomst och fastighetsmäklarnas roll har kommit alltmer i fokus. Det finns ett behov av att nu genomgripande se över hur regelverket för fastighetsmäklarverksamheten bättre kan anpassas till de förhållanden som gäller . Inom departementet pågår arbetet med att ta fram direktiv till utredningen. Som nämner hölls det en hearing där berörda myndigheter, organisationer och företag fick möjlighet att lägga fram sina synpunkter. I det sammanhanget fick vi många goda förslag på frågor som utredningen bör ta upp. Jag kan säga att utredningen kommer att få ett brett upplägg. Det handlar om att se till att konsumenter har ett fullgott skydd när de genomför sitt livs kanske viktigaste affär, men även om att ge mäklarna så goda förutsättningar som möjligt att bedriva sin verksamhet. Konkurrensvillkoren på marknaden för fastighetsmäklartjänster kommer också att ses över. Som nämner är det min avsikt att en utredning för att se över fastighetsmäklarlagen ska tillsättas . Ett beslut bör kunna fattas . 49 (): Tack så mycket. Jag ska gå direkt på pudelns kärna. Jag förstår att ministern är på väg härifrån och att jag kanske kommer att få ett skriftligt svar på de här frågorna. Jag tar upp det väsentliga i det här svaret. Jag tycker att det är viktigt att fastslå varför översynen av fastighetsmäklarlagen är så viktig, vilka frågor som en sådan utredning bör belysa och vilka frågor som vi moderater tycker är viktiga. För det första är det ett faktum att lagen ovillkorligen måste anpassas till de regler som gäller i den europeiska unionen. upplevs den av dem som måste leva efter den som ett hinder för den fria rörligheten för tjänster. Och enbart detta faktum borde vara tillräckligt för att man ska förstå varför det är nödvändigt att uppdatera regelverket. Detsamma gäller också frågan om konkurrensneutraliteten. Jag hoppas att den kommer att ingå i direktiven till den här utredningen. Jag utgår ifrån att jag kommer att få ett svar från justitieministern på vad som gäller i det fallet. Det är också viktigt att fastslå att i och är det tillåtet för mäklare att ta betalt för sidotjänster. Detta har resulterat i att de kan ta lägre provision när det gäller försäljning av fastigheter. Det här är naturligtvis speciellt allvarligt i min hemstad och valkrets , i , i och i fjällområdena i . Där har de utländska mäklarfirmorna helt klart en konkurrensfördel gentemot de svenska mäklarna. Det finns också en aspekt på lagen som är särskilt allvarlig, och där vill jag också gärna efterlysa ett svar från justitieministern om den kommer att inkluderas i direktiven eller inte. Det gäller förbudet mot så kallade förtroenderubbande sidoverksamheter som till exempel att driva en mäklarfirma som man driver en städfirma. Det är uppenbart att lagen är ganska snurrig på den här punkten. Fastighetsmäklarna i hindras ju från att ge en typ av service och stöd som kunderna förväntar sig vid en försäljning av en fastighet. Det är många som efterfrågar en ökad service från en mäklare som de redan känner och som de litar på. Många av konsumenterna uppfattar reglerna som väldigt oklara. Om en mäklare avvisar en sådan här förfrågan från en kund kan det också få väldigt konstiga konsekvenser. Man kan till och med uppfatta det som bristande service. Det är också en fråga som jag vill ha svar på från ministern. I och finns för övrigt inte ett motsvarande förbud. Där har mäklarna i stället ålagts en upplysningsplikt gentemot konsumenterna. De måste alltså tala om huruvida de driver en sådan här verksamhet och vilka samarbeten som de har. Avslutningsvis har vi frågan om transparens i budgivningen. För att kunna hindra spekulation, det vill säga falsk budgivning, bör möjligheten att upprätta en så kallad budlogg ses över i lagstiftningen. En sådan har också införts i andra länder. En budlogg bör innehålla uppgifter om budgivare, tidpunkter, belopp och lämnas till köpare och säljare efter avslutad affär. För undvikande av integritetsproblem bör en advokat eller juristfirma kunna lägga bud för en klients räkning. Det här var bara ett axplock av alla de problem som finns med den nuvarande fastighetsmäklarlagen. Jag hoppas att justitieministern i sitt svar inte bara kommer att instämma i mina kommentarer här i kammaren om hur allvarliga de här uppräknade problemen är utan också de facto, med tanke på den enorma mängd fastigheter som omsätts i , preciserar när en utredning kommer och vilka direktiv som den kommer att få. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2004/05:531 om barn i rättsprocesser 50 Justitieminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att anpassa dagens rättsprocesser mer till barnens behov samt på vilket sätt jag avser att stödja barnahussatsningen i och i övriga . Regeringen arbetar kontinuerligt med att förbättra situationen för de barn och unga som drabbas av brott både genom att utveckla barnperspektivet inom rättsväsendet och i lagstiftningen. I regleringsbreven för både och finns särskilda återrapporteringskrav om vilka åtgärder som myndigheterna har vidtagit för att tillgodose ett barnperspektiv i rättsprocessen. För att förtydliga barnperspektivet i domstolsprocessen har beslutat om lagändringar som syftar till att principen om barnets bästa ska få ökat genomslag. När det uppstår misstanke om att ett barn har utsatts för brott inleds ofta flera utredningsprocesser av såväl rättsväsendet som och hälso- och sjukvården. Det innebär att barn som har utsatts för våld eller sexuella övergrepp inte sällan kommer i kontakt med flera myndigheter och måste upprepa sina berättelser för flera personer och vid olika tillfällen. Det finns mycket som tyder på att barn tar skada av detta. Myndigheterna ska samverka med varandra i dessa frågor. Det finns också ytterst en skyldighet för polisen och hälso- och sjukvården att på initiativ samverka när barn eller unga far illa. Det finns flera lokala projekt och verksamheter som ytterligare utvecklat samverkan mellan berörda myndigheter. nämner arbetet som bedrivs i . Ett liknande arbete bedrivs i . Utöver dessa verksamheter finns även väl fungerande samarbete mellan polisen och på många platser i landet. Som ni alla säkert känner till så föreslogs i departementspromemorian Barnen i brottets skugga flera åtgärder som på olika sätt kan förbättra situationen för de barn och unga som utsätts för eller bevittnar brott. Det uppdrag som regeringen gav till , , och att medverka till att etablera flera försöksverksamheter med samverkan under gemensamt tak vid utredningar kring barn som misstänks vara utsatta för allvarliga brott är en av dessa åtgärder. Inom ramen för uppdragets genomförande kommer myndigheterna att ta ställning till var verksamheterna ska vara placerade i landet och hur de ska vara utformade. Detta uppdrag är viktigt för att vi ska kunna förbättra situationen för de barn som hamnar i en rättsprocess, och jag kommer att noga följa hur myndigheterna genomför detta uppdrag. Slutligen vill jag framhålla att det runtom i landet på lokal nivå utförs betydande insatser för att stödja barn och unga som drabbas av brott eller lever i familjer där det förekommer våld eller hot om våld. Vi har alla ett ansvar i arbetet med att förbättra situationen för dessa barn och unga. Detta arbete är oerhört viktigt, och det kan aldrig betraktas som avslutat. 51 (): Jag har alldeles fått reda på att vi inte kommer att ha en debatt här , och det tycker jag är väldigt tråkigt eftersom det finns mycket att säga i den här frågan. Jag vet att justitieministern har ett engagemang för barn och bland annat har lagt fram departementsskrivelsen Barnen i brottets skugga. Det är bra, men själv tror jag att mycket av det kommer att få litet genomslag eftersom inte lyckas få resten av regeringen att inse att det behövs mer resurser till rättsväsendet. När jag har tittat över vad som har gjorts inom det här området, barn i rättsprocesser, är det tydligt att det kan göras mycket mer. En del har gjorts för barn som begår brott och för dem som indirekt berörs av brott, men alltför lite har gjorts för barn som är direkta offer, och därför skulle jag verkligen ha velat ha en debatt om detta. Men jag får försöka vara konkret här i detta enda inlägg som jag får. Minst 10 000 barn var det som utsattes för mycket svåra brott såsom misshandel och sexualbrott. De här barnens värld har i väldigt många fall slagits i spillror. Då måste samhället snabbt komma till undsättning och se till så att gärningsmannen blir dömd. Att genomgå en rättsprocess är mycket påfrestande för de allra flesta. Rättsprocesser är anpassade för vuxna, vilket leder till låga uppklarandesiffror och stora avskrivningar av brott med unga offer. tänker jag ge ett antal konkreta förslag här. Jag ska vara snabb och konkret för att verkligen ska få det här med sig. För det första: finns det regleringar om att det ska vara särskilt snabb handläggning av ungdomsmål, men detta gäller bara när barn är tilltalade. Jag tycker att även mål där offret är ett barn borde få förtur. För det andra: Det bör ske en kompetenshöjning hos alla som barnen träffar i samband med rättsprocessen. Det handlar om utbildning av poliser i förhörsteknik och specialisering av åklagare och domare. När rikspolischefen besökte justitieutskottet fick han frågan: Vad är polisen bäst respektive sämst på? Och beträffande sämst på svarade han: Bemötandefrågor. Det är väldigt tråkigt. När riksåklagaren var på besök berättade han att ville specialisera sig på sexualbrott och familjebrott och att man vill utbilda 35 barnspecialister, men det kräver att regeringen skjuter till resurser, och det gör inte regeringen. I stället får de liksom andra myndigheter dra åt svångremmen för att klara av besparingar. Det står alltså inte så bra till ute i myndigheterna. Jag skulle vilja att regeringen skjuter till lite pengar för vidareutbildning och barnkompetens. För det tredje: Själva rättegången måste barnanpassas. Det handlar mycket om att se vad barn ser. I har man ställt upp regler för hur barnanpassning ska ske, och det säkerställer en viss likhet för alla barn, oavsett var rättegången äger rum. I beror anpassningen mycket på domaren. Barnanpassning kan innebära bland annat att barn får veta vilka alla är i rättssalen och att tillåta att även en förälder sitter med bredvid barnet och inte i publiken. Och det borde vara självklart att när ett barn är med vid en rättegång så ska vårdnadshavarens resa också bli betald. Det här är bara några åtgärder för en barnvänligare rättegång, och det finns många fler, men jag ska stanna där för att hinna säga något om barnahusen. Jag kommer från , och där har man kommit väldigt långt i samverkan mellan olika myndigheter. Jag tror väldigt starkt på att det här kommer att bli en mycket bra verksamhet som kommer att betyda mycket för de barn som blivit utsatta för sexuella övergrepp. Men jag tycker att det är väldigt tråkigt att det inte skjuts till några medel, därför att de myndigheter som ska samverka är redan så tyngda av andra uppdrag. kommer i stället ideella krafter och privata medel att tillföras för att man verkligen ska kunna sätta i gång. Jag tycker nog att man i stället skulle ha kunnat öronmärka pengar för den här verksamheten och satsat ordentligt så att den kommer i gång och fungerar. 52 (): Jag instämmer med : Det är besynnerligt att vi inte kan få en debatt i viktiga rättsfrågor här . Vi får väl reda ut det . Den fråga som har väckt är väldigt viktig. Ursprunget är departementspromemorian Barnen i brottets skugga, en på många sätt ganska bra katalog över hur det ser ut och en hel del bra förslag. Det här med barnahus är ett väldigt bra förslag. Men justitieministern och jag har stått här och debatterat familjevåldsenheter så . Det började med en rapport jag såg 1999 från , där man hade gått igenom bemötande, hur man hanterar barnutredningar och hur man skulle kunna bli bättre. rekommenderade att man skulle inrätta teamarbete på landets myndigheter, men eftersom vi nu har egna myndigheter så kunde man inte peka med hela handen, och statsrådet har inte pekat med hela handen heller. Och det är dags att göra det. Man kan titta på familjevåldsenheten i . Den har utvecklats till ett barnahus. Det är en naturlig utveckling. Beträffande att det här är en försöksverksamhet är det klart att en sådan här verksamhet ska finnas i hela landet och att det ska vara en ordinarie verksamhet. Det ska inte vara något projekt. Tittar vi på hur viktigt det här är och att det måste till pengar så kan vi ju bara läsa tidningarna om undersökning, där sex av tio poliser säger att de kan för lite om det här området, där också barn ingår. När det gäller familjevåldet är ofta barn djupt inblandade i frågorna. Frågan om hur det här ska finansieras och komma på fötter är oerhört viktig. Vi skulle ha behövt svaret på den frågan . 53 Justitieminister (): Jag ska ge korta svar. Det efterlyses en lag för brottsoffer. Den har vi infört på mitt initiativ. Jag tror att det var 2001 eller möjligen 2002 som den trädde i kraft. Jag instämmer helt, och det var därför som jag tog initiativet. Jag håller helt med om att bemötandefrågorna ska vara viktiga. Det ligger också som en av de viktigaste sakerna i brottsofferpropositionen som lades fram .