prot · GT0928 · 2005-11-11 00:00:00 — Bonden ses som en potentiell miljöbov, och hans eller hennes verksamhet ses som en miljöfarlig verksamhet. Ändå har vi ett mycket mer miljömedvetet kunskapsjordbruk . Det finns en syn hos regeringen att ju mindre desto bättre, ju mer extensiv desto bättre. Den stora anses som farlig och skadlig fastän den lägger grunden för den livsmedelsproduktion vi har och är en viktig bas för vår förädlingskedja. De ställer hårda krav, i världsklass, på både miljö och djuromsorg. De har dessutom råd att vara lönsamma. Varför ställer ministern dessa mot varandra? Vi behöver ett aktivt jordbruk i för att också ha ett mänskligt liv på landsbygden. Varför envisas man med att ha fokus bara på produktionsform? Det är en viktig signal som inger framtidstro till alla dem som faktiskt vill fortsätta att vara aktiva jordbruksföretagare. Om inte ministern inser detta behövs det verkligen en annan regering som i allians är beredd att verka för företagande. Det ska vara en regering där åtminstone jag är beredd att gå in med ett ledarskap som stärker företagare i allmänhet och våra svenska bönder i synnerhet. 9 Jordbruksminister (): Jag tycker att biter sig fast vid produktionsmål. Det är att ta långa kliv tillbaka. Det är inte så vi kan se på utvecklingen av branschen. Vi har en framtid i det svenska jordbruket. Det är en framtidsbransch. Det är inte så att man i olika satsningar kan räkna upp alla branscher. Tittar man på vilka branscher som är uppräknade i de strategiska satsningarna finns det kopplingar till livsmedelssektorn och en utveckling av livsmedelssektorn. Det är sådant som ger oss komparativa fördelar och ligger i det som är spännande . Jag håller med om att vi måste vara väldigt uppmärksamma på kostnadsbilden inom svenskt jordbruk. Många jordbruksföretag har problem med lönsamheten. Jag har i mitt svar redovisat ett antal åtgärder som regeringen vidtar och kommer att vidta när det gäller skatter, att förenkla för företagen och på olika sätt stötta inriktningen på produktionen. Allt ligger inte hos det allmänna. Företagen själva har ett ansvar och också möjligheter att vidta åtgärder för att öka sin lönsamhet. De studier vi har gjort visar att vi kan bli bättre på företagande. Det är stora variationer i lönsamheten bland jordbruksföretag med samma yttre förutsättningar. Det beror på att man hanterar företagandet på olika sätt. Vi kan minska våra kostnader när det gäller investeringar. Vi har jämfört med och tittat på hur vi bygger. Om vi lyfter bort det som är ökade kostnader på grund av miljöregler och regler för djurhållningen ser vi att danska företag har ett annat förhållningssätt när det gäller att bygga. Både åtgärder från det allmännas sida och åtgärder som näringen själv kan vidta påverkar kostnaderna, och det ska vi arbeta med. Det låter som om inte lyssnar på vad jag säger när det gäller engagemang och hur vi ska satsa på jordbruket. Jag tycker att jag har svarat på allt det som du tar upp. Det är ingen låt-gå-attityd. Det finns tydliga åtgärder när det gäller att öka konkurrenskraften, att få den levande landsbygden. Där kommer jag in på det som tog upp, att få ett företagande och stimulera utveckling av ny verksamhet. Det som händer i landsbygdsutvecklingen med bas i areella näringar är spännande. lägger regeringen fram en skrivelse på bord för att visa vad vi ytterligare kan göra för att få den småskaliga livsmedelsproduktionen att bromsa. Det är ett ben i jordbrukspolitiken. Jag säger inte att vi bara ska ha småskalig livsmedelsproduktion. Vi behöver alla företag inom sektorn, men det här är något som skapar förutsättningar för sysselsättning på landsbygden och en diversifierad verksamhet. Regeringen gör tydligt vad vi vill göra för att underlätta för företagande, göra regelverket mer flexibelt. Det kan handla om slakt, köttbesiktning eller avgifter. Vi vidtar åtgärder för att det ska vara lättare för företagen att nå sin marknad att nå kunden. Man säger att jag gömmer mig bakom konsumenterna. Ja, det är väl klart att konsumenterna måste vara i centrum. Det är viktigt att vi gör tydligt för konsumenterna att svensk mat har mervärde. Det gör vi på olika sätt. 10 (): Jag och många andra har hävdat att de gröna näringarna med bland annat jordbruk och livsmedelsindustri är framtidsnäringar. Att förnybart producera det materiellt sett viktigaste som människan behöver, mat och energi, kommer att bli en lysande affär för landet och företagarna vartefter som världens människor blir alltfler och de fossila energireserverna sinar. Här kan jordbruksministern och jag vara överens. Den nu snabbt expanderande förnybara drivmedelsmarknaden kommer självfallet att snabba på tidpunkten när det blir brist i stället för överskott. Växtodlingen är på väg, och det kan gå rätt snabbt. Men framför allt för animalieproduktionen är läget mycket bekymmersamt, och det kan ta innan det lyfter rejält. Då får vi inte börja från scratch med till exempel självförsörjning och ett fåtal livsmedelsindustrier. Därför måste jordbrukets konkurrenskraft öka från den bottenplacering som vi faktiskt har i EU. Visst kan näringen göra en del, men staten kan göra mycket mer också. Därför måste de tre åtgärder jag föreslår till. De generellt bättre villkoren för småföretagare mäktar tyvärr inte en socialdemokratisk regering med. Det får anstå . Men sänkta kostnader i alla led är ett måste. För att ingjuta mod så att framtidens animalieproducenter vågar ta stor risk och investera behövs visioner och klara samhällsmål för vad vill med sin livsmedelsproduktion. Det behövs snabbt en kostnadskommission konkurrenskraftskommission. pekade på regeringsförklaringen. Det är rätt talande. Det var tydliga framtidsnäringar och visioner . sägs det att krav och kontroller ska öka, säker mat och miljöhänsyn ska prioriteras oavsett hur näringen utvecklas till sin storlek. Det säger i alla fall någonting om var fokus ligger. Jag vill att regeringen ska ha ett mycket bättre fokus på att utveckla basnäringen. Jag ser fram emot att en ny borgerlig regering kan ta tag i frågan och göra saker. 11 Jordbruksminister (): Jag håller med om att jordbruket på olika sätt är en framtidsnäring. Vi behöver ett konkurrenskraftigt jordbruk. Vi ska se till att vi har en primärproduktion som ger en råvara till vår livsmedelsindustri. Jag ser också att jordbruket kommer att ha en central roll när det gäller att få den hållbara utvecklingen, och då handlar det inte bara om att använda våra arealer för att producera mat utan också om att producera förnyelsebar energi. Jag tror att det finns en mycket stor potential där. Jordbruket, de areella näringarna, har också en mycket stor potential när det gäller att bevara och utveckla den levande landsbygden. Ja, vi ska ha visioner. Och jag tycker att vi har visioner för hur vi vill utveckla jordbruksnäringen. Men jag menar att vi inte ska gå tillbaka till de produktionsmål som talade om. Vi behöver inte den typ av kommission som beskriver. Det är klart att vi från regeringens sida arbetar ihop med olika intressenter. Vi arbetar ihop med näringen och med olika experter. Vi lägger pengar på forskning inom den här sektorn jag angav siffror i mitt interpellationssvar. Det är ett sätt att få den kunskap man behöver och också utveckla näringen så att vi ska kunna ha ett konkurrenskraftigt jordbruk för en hållbar utveckling. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2005/06:28 om influensaberedskap och beslutsordning i händelse av pandemi 12 Statsrådet (): har frågat mig: 1.Hur jag avser att klargöra ansvarsfördelningen vid en pandemi på nationell nivå. 2.Vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att rätt prioriteringar görs på nationell nivå. 3.På vilket sätt jag avser att uppfylla mitt löfte om att vi i ska ha ett system som garanterar alla svenskar vaccination. Utbrotten av fågelinfluensa i bland annat har lett till att behovet av en väl fungerande beredskap för pandemisk spridning av influensa kommit att uppmärksammas världen över. Denna allvarliga form av fågelinfluensa har även konstaterats hos fåglar i , och . Fågelinfluensan har drabbat fåglar i stor utsträckning, men endast smittat ett fåtal människor i . Det största hotet mot människors hälsa är inte fågelinfluensan i sig, utan risken att den ska ge upphov till en helt ny influensavariant med förmåga till snabb global spridning bland människor. Detta har inte varit fallet, men hotet om en världsomfattande influensaepidemi orsakad av ett förändrat virus kvarstår. Landstingen, och i tillämpliga fall kommunerna, är ytterst ansvariga för hälso- och sjukvården och smittskyddsarbetet inom sitt område. ansvarar för samordning av smittskyddet på nationell nivå och ska ta de initiativ som krävs för att upprätthålla ett effektivt smittskydd. ska följa och vidareutveckla smittskyddet. ska som expertmyndighet följa och analysera det epidemiologiska läget nationellt och internationellt och föreslå åtgärder för att landets smittskydd ska fungera effektivt. Enligt uppfattning lägger smittskyddslagstiftningen, och annan tillämplig lagstiftning, en god grund för såväl beredskapsplanering som möjligheten att hantera epidemier när de inträffar. På uppdrag av regeringen har tagit fram en nationell handlingsplan för beredskap mot en influensapandemi. I handlingsplanen föreslås åtgärder för att stärka den nationella beredskapen mot en influensapandemi. Handlingsplanen innehåller också underlag för landstingens och kommunernas planering för att hantera de påfrestningar på samhällsviktiga verksamheter som kan uppkomma under en pandemi. Handlingsplanen belyser också behov och prioriteringar för dem som har störst risk för allvarliga komplikationer och vikten av att upprätthålla en god hälso- och sjukvård. På regeringens uppdrag har köpt in cirka en miljon behandlingar med antivirala läkemedel. Regeringen har också givit i uppdrag att utvärdera den strategi för att tillgodose behoven av beredskapslagring av antivirala läkemedel som redovisades i den nationella handlingsplanen. I uppdraget ingår att ta ställning till om det är nödvändigt att komplettera den beredskapslagring som sker. I uppdraget ingår också att göra en fördjupad bedömning av storleken på de grupper som i första hand bör få tillgång till antivirala läkemedel och bedöma möjligheten för andra grupper att få tillgång till antivirala läkemedel inom ramen för nuvarande planering och lagerhållning hos stat och landsting. Normalt utvecklas influensa först i på södra halvklotet och sprider sig därefter till resten av världen. Vacciner mot influensa kan produceras först efter att det nya viruset har kartlagts. Utifrån kartläggningen av viruset lämnar WHO riktlinjer för hur verksamma vacciner mot det specifika viruset kan tas fram. Inte heller vid en influensapandemi är det möjligt att förutse vilka förändringar av viruset som kommer att ske. Därför är det av yttersta betydelse att man snabbt kan identifiera virustypen så att man kan skapa förutsättningar för att börja produktion av vaccin. pågår det ett intensivt arbete för att förbättra metoderna att snabbt utveckla vacciner när virustypen väl är känd. Det finns även utarbetade riktlinjer för att snabbt kunna godkänna ett nytt influensavaccin som behövs vid en pandemi. har vidare uppdrag från regeringen att utreda förutsättningarna att vid en pandemisk spridning av influensa säkerställa försörjningen av influensavaccin. En slutredovisning lämnades och är under beredning i . Jag har också tillsammans med mina kolleger i de nordiska länderna tagit initiativ till att utreda förutsättningarna för ett nordiskt samarbete. har i sin nationella handlingsplan för beredskap mot en influensaepidemi konstaterat att målsättningen bör vara att kunna erbjuda alla tillgång till vaccin i händelse av ett allvarligt influensautbrott. Jag delar uppfattning. Vi måste därför tillsammans med landstingen göra vårt yttersta för att stå så väl rustade som möjligt för att lösa tillgången på vaccin om en influensaepidemi bryter ut. Det är angeläget att utreda hur staten ska kunna bistå landstingen med ett samordnat upphandlingsförfarande. Vidare har pekat på behovet att pröva förutsättningarna för att lösa tillgången till vaccin genom avtal med en internationell vaccinproducent eller genom att tillskapa en inhemsk produktion. Sammantaget är ansvaret för smittskyddet tydliggjort i den handlingsplan som tagits fram av . Handlingsplanen berör även hur prioriteringarna vid en pandemi ska gå till. Det pågår ett intensivt arbete när det gäller att klarlägga förutsättningarna att vid pandemisk spridning av influensa säkerställa försörjningen av influensavaccin i . 13 (): Jag vill börja med att tacka för svaret på min interpellation. Vi har redan haft en riksdagsdebatt om krisberedskap vid händelse av en pandemi, närmare bestämt . Fokus då låg på den nationella beredskapen, inte minst frågan om en framtida vaccinproduktion och distribution. , som då, vill jag närmare gå in på just regeringens ledningsansvar för krisplanering och hantering. Låt mig först kommentera något om den aktuella situationen. Nästan har det gått att läsa alarmerande rapporter om döda fåglar, människors oro, nya utbrott och ett rekordintresse för att låta vaccinera sig inför vinterinfluensan. manar ett antal ledarsidor och experter till lugn och eftertanke, att reaktionerna är överdrivna och riskerna minimala, för att inte säga obefintliga. Men bedömningarna går också isär. Bushadministrationen avsätter miljarder på vaccinframställning , medan fortfarande utreder. Statsrådet redovisar , kommunernas, , smittskyddsenheternas ansvar och roll. Jag pratar om regeringens roll. I nationella beredskapsplan inför en pandemi står följande: Regeringens överordnade roll i myndighetsstyrningen såväl före som under en pandemi beskrivs heller inte närmare här. Beredskapsplanen beskriver myndigheternas krisplanering och övervakning. Den nämner inget om regeringens roll. Enligt beror det på att regeringen inte har gett dem i uppdrag att behandla den frågan. När jag reste den här frågan i riksdagsdebatten svarade att regeringens ansvar är att styra med lagstiftning, budget och uppdrag till myndigheterna. Han framhöll att han aldrig tänker ta ett operativt ansvar i en krissituation, trots att min fråga inte handlade om det. Jag avsåg och avser fortfarande ledningsansvaret för risk- och krishantering, och jag är inte ensam om att ställa den frågan. fick regeringen kritik av för den bristfälliga krishantering vi upplevde i samband med flodvågskatastrofen. Kommissionen menade att regeringen saknade rutiner för informationsbevakning och analys samt mål och riktlinjer för hur strategiska respektive operativa insatser skulle bedrivas i praktiken. Dessa frågor handlar inte om operativa insatser utan just om ledarskap och styrning. Kanske tolkar jag och regeringens ansvar för ledning och styrning på olika sätt. För att vi ska förstå varandra det är viktigt föreslår jag ett tankeexperiment, ett scenario för att använda krisexperternas ord. Anta att statsrådet får ett telefonsamtal på mobiltelefonen från en journalist som uppger att en svensk familj har smittats av det farliga H5N1-viruset i och att indonesiska myndigheter har satt familjen i karantän! Det är naturligtvis osannolikt men inte omöjligt, precis som flodvågskatastrofen. Så vad gör ? Har regeringen jag upprepar har regeringen någon risk- och krisplan för en sådan situation? 14 (): Jag tycker att det är bra att har ställt den här interpellationen. Den är ju viktig också liksom den var . Det är en trygghetsfråga för hela svenska folket och för världen i övrigt. Det visar att det är en viktig fråga att har den uppe. har varit på ett antal möten i där olika folkhälsoministrar har frågan uppe. Det finns anledning att säga att likaväl som Bushregeringen har avsatt miljarder kronor så vet jag att har avsatt miljarder kronor på nationell nivå. Av det skälet måste väl ändå regeringens roll vara mycket betydande. Jag läser här att landstingen och i lämpliga fall kommunerna är ytterst ansvariga för hälso- och sjukvården och smittskyddsarbetet inom sitt område. Det är en mycket kraftfull skrivning att man är ytterst ansvarig. Då är min fråga: Hur pågår arbetet nu med kommuner och landsting? Jag vet att jag lyfte fram det på vår aktuella debatt här då man till och med hade haft ett arbetsutskott men inte tagit upp frågan. Därför undrar jag det. Jag är glad att och tycker att alla i ska få vaccin. Men när jag läser svaret när det gäller antivirala läkemedel verkar det som att inte alla ska få det. Det bekymrar mig något eftersom man ska ta antivirala läkemedel direkt när man insjuknar och absolut senast efter att man har blivit sjuk. Det är alltså inte av någon förebyggande karaktär. Jag vill fördjupa frågan så att får möjlighet att svara på den. Är det verkligen uppfattning att vi inte ska ha antivirala läkemedel så att alla som insjuknar ska kunna få ett medel som gör att de inte blir lika sjuka och risken för komplikationer minskar som man blir sjuk ? Det är en viktig fråga, tycker jag. Sedan handlar det om vaccinproduktionen. Vi vet att vi i inte har någon vaccinproduktion. Jag vet också att man inte kan producera just det här vaccinet förrän man vet vilken sorts baselusker det handlar om. Men vi måste ju se till att vi har en fabrik där vi kan producera vaccin. Den måste vi planera för . Den tar ju faktiskt tre fyra kanske att bygga, om vi ska vara raka och ärliga, eftersom det behövs så minutiösa kvalitetsaspekter på en sådan fabrik. Då är min fråga: Vad gör regeringen nu för att få i gång den? Jag har läst att man i funderar på om man ska köpa in av någon externt eller om man ska ha en inhemsk produktion. Själv tycker jag det vet statsrådet att vi borde satsa på en inhemsk produktion, inte bara för oss själva utan också för tredje världen, ha ett bilateralt utbyte för människor i tredje världen som faktiskt inte har råd och möjligheter. Jag tycker alltså att om man bygger en vaccinfabrik i så är det bra ur många fler perspektiv än att försörja just vårt behov. 15 Statsrådet (): Jag börjar med ledningsansvaret och den frågan. Skillnaden mellan en bra och en dålig politiker tror jag är, delvis, att en bra politiker känner sina begränsningar. Det innebär bland annat att man drar sig för att gå in och ta ett direkt operativt ledningsansvar i frågor som våra expertmyndigheter kan hantera mycket bättre. Det är faktiskt delvis därför vi har expertmyndigheterna. Det var bakgrunden till mitt svar i föregående debatt som vi hade , nämligen att regeringens huvudstyrning sker via budget, lagstiftning och de uppdrag som vi ger till myndigheterna för att ge goda förutsättningar för myndigheterna att agera. Var och en förstår att det inte är regeringen som ska bestämma över vilka flygplan som ska stoppas, vilka gårdar som ska spärras av, vilka bostadsområden som ska spärras eller hur karantänsbestämmelserna ska tillämpas. Jag kommer aldrig att sätta vare sig mig själv eller att göra de bedömningarna. Det är med bakgrund av det förvaltningssystem som vi har i Sverige expertmyndigheternas ansvar, och så ska det också förbli. Det vore fel av mig att ta över en sådan operativ ledningsfunktion. Även om säger att han inte är ute efter den typen av operativa beslut leder ändå hans fråga när det handlar om konkreta avvägningar rakt in i sådana beslut. får gärna förtydliga sig om vilken typ av annan ledning han ser framför sig. Om vi skulle få ett fall i med en svensk som insjuknar och då blir satt i karantän kommer jag naturligtvis direkt att söka kontakt med de myndigheter och den statsledning som finns där för att fråga hur de hanterar den situationen. Jag tror att jag skulle dra mig väldigt mycket för att bryta en karantän och överpröva besluten där. Det får man se från fall till fall naturligtvis. Om man skulle bryta en karantän och kanske då få en spridning av sjukdomen på ett sätt som man inte skulle ha fått annars tar man på sig ett väldigt stort ansvar. Jag skulle nog dra mig för det. Det finns ingen regering som har gjort mer på smittskyddsområdet än vad denna har gjort. Vi har en ny smittskyddslagstiftning, den första nya . Vi har en ny lagstiftning när det gäller extraordinära smittskyddsåtgärder med starkare instrument för att kunna ta tag i de här krissituationerna. Vi har köpt in antivirala läkemedel för ett värde av . Vi har en miljon doser. Det innebär att vi är ett av de länder i som har allra mest av antivirala läkemedel. Det är ett fåtal länder som har lika mycket som vi har eller mer. , som nämnde, har mindre antivirala läkemedel än vad har. , som också nämndes, har avsatt pengar för att kunna stärka sin beredskap, men det som skiljer från många andra länder är att vi redan har hunnit göra det under det här året. Vi har också någonsin en ordentlig pandemiplanering som har tagit fram i samarbete med hälso- och sjukvården. Och vi jobbar nu med att försöka lösa vaccinfrågan. Där är vi i samma läge som de allra flesta andra länder i världen, nämligen att man inte längre sitter på några egna statliga produktionsmöjligheter. Jag fick en rapport från där man pekade ut den väg som man tyckte att man skulle gå. Den tolkning som jag gjorde av den rapporten är att vi bör ha en nordisk produktion i partnerskap med ett befintligt vaccinföretag för att snabbt kunna komma i gång. får vänta lite på ytterligare besked om hur det ska se ut. Det försiggår nu en förhandling med de övriga nordiska länderna om hur en sådan lösning ska ta sig ut. 16 (): Statsrådet säger att han känner sina begränsningar, och det har jag respekt för. Det som är viktigt för mig är att det ska vara tydlighet och klarhet och finnas en fastställd plan för vad som gäller för regeringens roll och funktion. Det är därför som jag hänvisar till flodvågskatastrofen. Det var inte det då. Det är därför som jag ställer frågan om det finns någon risk- och krisplan i regeringen för en situation som jag exemplifierade. Då handlar det inte om att man nöjer sig med svar som: Jag skulle dra mig för, och så vidare. Min fråga är: Finns det en risk- och krisplan för en sådan situation? Svara ja eller nej. Jag ska försöka förtydliga mig något. Regeringen har ett formellt ansvar för lagstiftning, budgetarbete och myndighetsstyrning i normala tider. Det är den nationella chefsrollen. Men dessutom har regeringen ett ansvar för ledning och styrning av mer informell natur, då saker som man inte har kunnat förutse sker. Under alla oros- och kristider dyker det upp frågetecken och situationer som man inte har kunnat planera för. En central ledningsuppgift i kris- och riskhantering är därför att planera hur ledningen ska organisera sig och fungera om just sådana kriser inträffar. Därför är regeringens ansvar i händelse av en pandemi en sådan jätteviktig fråga. Det är också därför som jag spetsar till frågan, för att få denna tydlighet. I regeringens ledningsansvar lägger jag inte bara myndighetsstyrningen i händelse av kris utan också styrningen av risk- och krisinformation till allmänheten, såväl före som under en pandemi. Det är fortfarande oklart när det gäller den nationella risk- och krishanteringen. Det är till och med oklart vilka myndigheter som ska lämna riskinformation när, var och hur. Låt mig ta upp tre verkliga exempel på vad jag verkligen menar. Exempel ett: uppger att det inte finns något skäl att hålla tamfåglar i . Efter ett utbrott i meddelar att det kan finnas skäl att hålla tamfåglar inomhus i vissa områden. senare meddelar myndigheten att höns och kalkoner som man har i kommersiellt syfte inte längre får gå ute. Exempel två: varnar EU:s myndighet för säkra livsmedel. EFSA, för att äta råa eller löskokta ägg och icke genomstekt kycklingkött. Dagen efter går ut med kontrainformation om att det inte finns några vetenskapliga belägg för att virus för fågelinfluensa kan spridas till människa via smittad mat. Exempel tre: uppger att har infört importstopp på fågelprodukter från 14 länder, däribland .