prot · GS0960 · 2005-01-19 00:00:00 — Föredrogs betänkande 2004/05:KU10 Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. 58 (): Detta betänkande är något tjockare än det föregående. Det är ett viktigt betänkande därför att det behandlar många saker i den förvaltning som granskar på höstarna. Det handlar alltså inte om granskningen av enskilda statsråd utan snarare om , och det är därför en viktig granskning som gör. Det här betänkandet är i allt väsentligt enhälligt med ett undantag, en reservation. Låt mig först, fru talman, bara säga några ord om den. Den handlar om regeringens senareläggning av avgiften till den europeiska utvecklingsfonden. Vi reservanter det är de borgerliga partierna som reserverar sig anser att det var fel. Det var emot budgetlagen eftersom utgiftstaket ska fullföljas med hänsyn tagen till de åtaganden som man har gjort. Man kan inte brista i detta. Det är emot . Det förorsakar dröjsmålsränta. Det innebar också att man iklädde staten förpliktelser utan att hade hörts. Detta är i korthet den reservation vi har. Vi menar att regeringen har överträtt sina befogenheter och att regeringen därför förtjänar kritik. Jag yrkar på godkännande av anmälan i den reservation som finns. Låt mig också, fru talman, ta upp en annan sak som egentligen är en viktig del av det här betänkandet men där vi är ganska försiktiga med slutsatserna. Det handlar om . har ju kommit i fokus nu . Jag tänkte att det kunde vara intressant att göra några reflexioner kring detta. har haft en stark ökning. På en tioårsperiod har det varit nästintill en 50-procentig ökning om man jämför 1994 och 2004. Det är något förbryllande. I det här betänkandet sätter vi upp några funderingar utan att egentligen konkludera. Det här är en tioårsperiod när utvecklingen normalt har inneburit att centrala funktioner, huvudkontor etcetera, har dragits ned. Man har slimmat, som det heter, de centrala funktionerna. Datorteknik och annat har gjort det möjligt att ha mycket mindre format på huvudkontor och centrala ledningsfunktioner utan att för den skull ge efter på effektiviteten. Vi har inte heller ett EU-ordförandeskap. Det hade vi. Det är väl i vår vi hade det. Det är längesedan förbi. Så det skälet finns inte. Vi har också lärt oss att det inte beror på att man har haft någon ökning i sin krisberedskap precis inom . Jag funderar på 1994, innan den här jämförelsen görs. Det var en period när vi hade extremt stor aktivitet både i och i . Det var när avslutade sina EU-förhandlingar. Det var en mycket stor sak. Det var en enorm ansträngning. Vi skulle avsluta förhandlingarna över ett oerhört brett fält som hela EU omfattar. Det var också då vi förmodligen lagstiftade mer än någonsin, vare sig förr eller . Det berodde helt enkelt på att hela EU:s samlade lagstiftning skulle flyttas in i svensk lag. Det som heter acquis communautaire skulle bli svensk lagstiftning i stor utsträckning. Det innebar en väldig ansträngning både för och för . var kanske också det år då vi hade den största anspänningen vad gäller externa kriser. Det var i full gång. Vi hade trupp nere i Tuzla. Det var ett stort bekymmer eftersom det inte gick särskilt väl. Det var också en stor oro för de svenska truppernas säkerhet där nere. Det var, minns jag mycket väl, en stor ansträngning från kring detta. Till följd av detta var det också det år vi hade mest flyktingar i . 1994 var mer än var hundrade person i flykting, huvudsakligen från Bosnien och Kosovo, från före detta , . Det är en siffra som jag tror att vi har haft. Jag vet inte riktigt hur det var , under , men det har definitivt inte varit så , varken förr eller . Vi hade också ett mycket starkt engagemang för som hade blivit självständigt. Det var ett betydande svenskt stöd för att hjälpa dem att formera sin nya självständighet. Det är ganska intressant att tänka sig att dessa väldigt tunga och centrala uppgifter för ett regeringskansli klarade sig med ett regeringskansli som då var ungefär två tredjedelar så stort som dagens. Det är därför man ställer sig frågan: Vad är orsaken till det här? Vi svarar inte på det i betänkandet. Vi ställer lite frågor. Jag tror att det är viktigt att KU i sin framtida höstgranskning tittar just på de här frågorna. Jag tror att vi alla har anledning att fundera kring det här. Man ska ju ha ett effektivt regeringskansli. Det ska naturligtvis också stå i proportion till de arbetsuppgifter som faktiskt föreligger. Vi har ett EU-medlemskap som är tio är gammalt. Vi har i stor utsträckning funnit formerna för vårt medlemskap. Vi har inte de ansträngningar som kriser och krig i vårt närområde då gjorde anspråk på. Jag vill göra den här reflexionen för jag tror att det är en viktig sak för . Det är nämligen som ska granska . KU ska göra det, men in pleno har anledning att debattera och diskutera. Det är ju vårt exekutiva organ. Det är därför jag har velat fästa uppmärksamhet på de här frågorna. Men, fru talman, vi får komma tillbaka till det här eller kanske när vi gör nästa höstgranskning. 59 (): har vi att diskutera och debattera resultatet av höstgranskning. Vi kommer att diskutera och debattera det som oftast leder till störst uppmärksamhet utanför denna kammare, vår granskning av statsrådens och regeringens tjänsteutövning mer precist. Det innebär inte att det här betänkandet är ointressant och oviktigt. Det finns en hel del viktiga iakttagelser som förtjänar att diskuteras och lyftas fram. Jag tänkte försöka koncentrera mig på tre synpunkter. Det ena handlar om organisation och utveckling . Det handlar om den ekonomiska expansion som ägt rum inom och till följd av det att antalet anställda inom har ökat. Jag tror att det är en ökning med när det gäller antalet anställda bara . visar regeringens egen redovisning av hur antalet ärenden i olika ärendegrupper har sett ut att i de flesta ärendegrupper sjunker antalet ärenden. Det finns några grupper där antalet ökar, men i de flesta ärendegrupper minskar antalet ärenden. Det är en viktig fråga för och i helhet att ställa sig: Bedrivs verksamheten på , mot den bakgrunden, på ett effektivt och klokt sätt? Någon rimlig förklaring till den expansion som har ägt rum, både när det gäller personal och ekonomi, har inte getts från regeringen, så det finns skäl för att också framgent vara väldigt kritiskt och rikta stor uppmärksamhet mot den expansion som ägt rum. Jag tycker att utskottet i och med det här betänkandet tar ett första viktigt steg i den fortsatta granskningen. Den andra frågan jag skulle vilja ta upp handlar om senareläggning av avgiften till den europeiska utvecklingsfonden. Det här är ju en debatt vi för i repris i förhållande till när vi hade diskussionen om regeringens senareläggning av den sammanlagda EU-avgiften som då ådrog en dröjsmålsränta som också blev häftigt kritiserad inom Europeiska unionen. Tyvärr är det så att den åtgärd som vi diskuterar, senareläggningen av avgiften till utvecklingsfonden, bara är en del i en samlad bild av en regering som försöker tricksa och komma undan olika bestämmelser i budgetlagen via olika typer av manövrer. Det är ett oskick som vi måste komma bort ifrån. Det budgettricksande som regeringen i det här fallet ägnar sig åt menar vi har lett till att regeringen på flera punkter har brutit både mot och mot den budgetlag som vi har och som gäller budgethanteringen. Till att börja med har vi brutit mot ingångna avtal i och med att vi inte har betalat vår avgift till Europeiska utvecklingsfonden . Det innebär också ett brott mot den svenska budgetlagen. I den svenska budgetlagen står inte bara att regeringen ska göra vad den kan för att se till att utgiftstaket inte överskrids, utan det står att de åtgärderna ska vidtas med respekt för ingångna avtal. På den punkten har regeringen inte levt upp till budgetlagen. Vidare regleras i budgetlagen också att vi ska kräva en god hushållning med statens ekonomi. Det kan knappast vara rimligt att tänka sig att det är god hushållning med statens ekonomi att medvetet förflytta betalningen av en utgift från en del av ett årsskifte till en annan del av ett årsskifte och därmed se till att man drar på sig ökade räntor och dröjsmålsavgifter. Det är knappast god hushållning. Vi är alla överens om att statens utgifter på grund av den här manövern inte har minskat. De har tvärtom ökat. Slutligen menar vi att regeringen här har iklätt staten en ekonomisk förpliktelse som regeringen inte har rätt att ikläda staten. På den här punkten finns det alltså skäl att rikta kraftig kritik mot regeringens agerande, liksom . Jag ber att i denna del få yrka på godkännande av anmälan i den reservation som har lagts fram i utskottet. För det tredje tycker jag att det finns skäl att uppmärksamma det ställningstagande som utskottet gör när det gäller synen på hur EG-direktiv bereds. Det är välkommet att vi samlar oss kring uppfattningen och tydligt slår fast att det remissförfarande vi tycker är viktigt vid nationell lagstiftning också ska gälla som grundprincip vid beredning av lagstiftning som gäller EG-direktiv. Det är en väldigt bra svensk tradition att ha ett omfattande och klokt utredningsväsende men också att se till att de förslag som kommer fram bereds på bästa möjliga sätt. har det funnits en tendens att ersätta det klassiska remissförfarandet med remissmöten och informella kontakter som inte riktigt har kunnat urskiljas och som inte har lett till den kvalitet i processen som hade behövts. Det är utmärkt att utskottet nu slår fast att samma principer ska gälla för den här typen av lagstiftning som för vanlig nationell lagstiftning. Jag tror också att detta är viktigt i ett Europaperspektiv. Remissförfarandet ger ju väldigt många organisationer och myndigheter som är engagerade i den europeiska debatten möjlighet att tycka till och tänka till på ett tidigt stadium. En erfarenhet vi ska dra av de senaste årens debatt om hur vi ska förankra bättre bland medborgarna tror jag är att se till att människor får komma in på ett tidigt stadium i beslutsprocessen. Också i det perspektivet är utskottets ställningstagande på den här punkten välkommet och förtjänar att leda till efterföljd i . 60 Tredje vice talman (): Det finns i detta betänkande många intressanta uppgifter om sådant som väl får anses fungera tillfredsställande i liksom sådant som inte fungerar som man skulle kunna önska trots att påpekanden från KU har kommit . KU:s granskningar av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning är ett viktigt inslag i arbetet med att få ett effektivt regeringskansli, effektivt i meningen resurssnålt eller resurseffektivt men också effektivt i meningen att vi får ett regeringskansli som levererar produkter eller ett arbete av väldigt hög kvalitet. De områden som KU lyfter fram i detta betänkande förtjänar att ägnas uppmärksamhet av dem som har ansvar för arbete. Lite slentrianmässigt slänger vi ur oss att samhället snurrar allt fortare. Visst är det så att dagens snabbare kommunikationer leder till kortare informationsvägar, snabbare beslutsprocesser och så vidare. Men demokrati tar fortfarande tid och måste fortfarande få ta tid. Det tar tid att förankra politiska beslut. var lite grann inne på det här tidigare. Det tar tid att ta fram underlag inför politiska beslut. Det tar också tid att nå ut med information om politiska beslut, regeländringar och lagändringar. Det här kräver framförhållning i , och det finns flera frågor i betänkandet som kan granskas eller värderas just utifrån perspektivet vilken framförhållning eller planering man har i sitt arbete. KU har granskat beslutsfattandet på det utrikespolitiska området. Utskottet har gett möjlighet att kommentera regeringens beslutsfattande i frågor som rör EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. I sitt svar skriver att beslutsfattandet inom det så kallade GUSP-området inte sällan sker i ett så högt tempo att det kan vara svårt att följa våra nationella bestämmelser för sådana beslut. Det här är självklart inte acceptabelt, och det påpekar också ett enigt utskott. På det här området måste regeringen agera för att se till att beslutsformerna inom EU ändras så att vi kan följa de regler och processer vi har kommit överens om här i , eller så måste man självklart se till att de nationella bestämmelser vi har ändras, får en annan utformning, för att fungera tillsammans med EU:s beslutsfattande. Utskottet har också tidigare påpekat att författningar bör komma ut minst före sin ikraftträdandedag. är inte för myndigheter att informera om nya bestämmelser som kan röra enskilda medborgare. Det är för enskilda medborgare att sätta sig in i de förändringar eller nya regelverk som kan beröra dem. Trots detta kommer fortfarande en mängd författningar ut senare än före sitt ikraftträdande. Det här förtjänar också uppmärksamhet från dem som har ansvar för i form av en bättre framförhållning och en bättre planering av det politiska arbetet. Jag vill också, som talarna före mig har gjort, kommentera regeringens fortsatta expansion. Antalet anställda inom ökar som antalet ärenden inom olika grupper fortsätter att minska, möjligtvis undantaget antalet interpellationer och utrednings- och kommittédirektiv. Från hänvisar man till en ökad internationalisering. Det är väl också någonting som vi slentrianmässigt slänger ur oss inte bara att samhället snurrar snabbare utan också att internationaliseringen, globaliseringen och komplexiteten ökar i det beslutsfattande som regering och riksdag har att ägna sig åt. Sådana allmänna påståenden från går dock inte att utvärdera eller verifiera eftersom det inte finns en tillförlitlig resultatredovisning från på dessa områden när det gäller internationaliseringens betydelse för arbetsbördan på . Så länge vi inte har en tillförlitlig redovisning kommer vi kristdemokrater och av de andra debattörerna har jag förstått att vi är flera att fortsätta att ge detta kritisk uppmärksamhet. Det är inte rimligt att inte kan redovisa sin effektivitetsutveckling och vad omorganisationer etcetera leder till. Slutligen, fru talman, vill jag instämma i det yrkande om godkännande av anmälan i den reservation som finns i betänkandet när det gäller senareläggning av avgiften till Europeiska utvecklingsfonden. Jag vill också instämma i den kritik som har framförts här i talarstolen när det gäller regeringens hantering av den här frågan. Man har hanterat utgiftstaken på ett sätt som är tvärtemot intentionerna och syftet om en bättre kontroll över statens utgifter. Precis som andra har sagt här har regeringens handläggning av den här frågan lett till ökade utgifter och sämre kontroll över statens utgifter och finanser. 61 (): Dagens uppdrag är att granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Det är KU:s roll enligt vår grundlag, beslutad i laga ordning. Vi har gjort det. Jag vill i den här delen peka på några saker som också tidigare talare, fru talman, varit inne på. Jag vill börja med budgetlagen, stiftad av denna kammare. I förarbetena till den sägs att regeringen är förpliktad att se till att de åtaganden som staten har till följd av lag som denna kammare stiftar eller avtal som ingås fullföljs. Utgiftstak ska hållas; det har den här kammaren beslutat. Regeringen ska vidta åtgärder, alternativt föreslå denna kammare nödvändiga åtgärder, för att leva upp till detta lagkrav. I underpunkter i budgetlagen pekas det på att det finns möjligheter att ge snävare villkor för utnyttjande av anslag till underlydande myndigheter. Det finns också en markering om att anvisade medel på något eller några anslag helt eller delvis inte behöver utnyttjas. Men regeringen, fru talman, väljer att vidta andra åtgärder. EU-anslagen har blivit en spännande post för regeringens utnyttjande av budgetlagen. Vi har sett det förut, och vi kommer förmodligen att få se det igen om inte den här kammaren är väldigt tydlig i sin signal. EU-anslaget drygt tolv miljarder senarelades . Det kan synas som en liten förflyttning över tiden, men det är ändå inte rätt. Till det kommer frågan om anslagen till Europeiska utvecklingsfonden och Investeringsbanken. Här har, som vi ser det, regeringen överträtt de uppdrag man har om att följa lag och att följa avtal. Det är synd att inte den här kammaren samfällt är tydlig i den här delen. Det leder, befarar vi, till att man kommer att få se mer av detta . Jag vill i likhet med tidigare talare yrka bifall till den reservation som finns fogad till det här betänkandet i den delen. Jag vill också ta upp en punkt som berör beredningen av svenska ståndpunkter inför ministerrådets beslut om direktiv. Här är det, som framgått, viktigt att vi har ett bra underlag. Det är viktigt att hela svenska folket ska känna tilltro till att beredningen sker på ett bra sätt och att man får möjlighet att vara med och att vara delaktig. Här kan vi konstatera i vår granskning att det råder ganska olika ordning och ibland kanske till och med lite oordning när det gäller hur man förfar inom i den här delen. Det är viktigt att vi tar fasta på remissförfarandet som den vanligaste och viktigaste punkten för att säkerställa att den här kammaren får ett gott beslutsunderlag, att svenska folkets intressen kan tillgodoses och att vi vet vilka beslut som ska fattas, och också konsekvenserna av dem, innan vi fattar dem. En annan punkt som det ligger nära till hands att lyfta fram är regeringens kontroll över förvaltningsmyndigheternas internationella överenskommelser. Enligt 10 kap. 1 § ska överenskommelse med annan stat eller mellanstatlig organisation ingås av regeringen. Alla myndigheter ska redovisa på ett fullständigt enhetligt och överskådligt sätt. Vi kan i vår granskning konstatera att så inte är fallet. Därmed är det inte heller så enkelt att följa att de förutsättningar som anges i tionde kapitlet, att utrikesministern ska hållas informerad av myndigheterna om de avtal som ingås, fullföljs. Det är naturligtvis inte bra. Vi har tidigare pratat om information och brister i informationen, men här är det uppenbart att vi har avtal som har ingåtts med andra nationer utan att vi har kontroll över att de faktiskt existerar. Sedan, herr talman, har ju expansion inte undgått någon. har administrativt rationaliserats och effektiviserats genom att det har blivit en myndighet, en samlad myndighet. Detta vore naturligtvis välkommet om det ledde till rationalisering och effektivisering. Vi har också sett en departementsreform där man slog samman departement, också med sikte på att rationalisera och effektivisera. , herr talman, har vi kunnat se att ekonomiska ram har växt, delvis till följd av ordförandeskapsåret. Måhända har även EU i det här sammanhanget blivit en lämplig krok att hänga upp sig på när man motiverar ökade anslag. Under ordförandeskapsåret ökade anslag med 835 miljoner, pengar som skulle användas unikt för ordförandeskapsåret. Men det är en anslagsnivå som, när vi ser efter, kvarstått relativt oförändrad. redovisning är lite speciell eftersom det inte går att särskilja från regeringen. Det gör att vi inte går in i alla detaljer när det gäller redovisning. Men det har trots allt förtydligats under årens gång. Vi har fått en årsbok. Vi har också fått en del andra saker som vi kan studera. Vi ser att antalet ärenden sjunker, antalet regeringsärenden. Vi kan då få till svar från att EU-arbetet kräver ökade resurser. Men vi ser också i årsboken att antalet regeringsärenden som har koppling till EU sjunker. Antalet registrerade EU-handlingar sjunker. 7 000 nya medarbetare , kan notera. Jag läser i den här boken, Vad kostar det att regera?, att det finns en viss otydlighet när det gäller just fördelning av ansvar och resurser mellan departement och myndigheter, där myndigheter känner sig missnöjda med att regeringen tar över och där många av departement anser att de måste växa i stället för myndigheterna i de här delarna. Det ser ut som om det finns en dragkamp, men det vi tydligt kan konstatera är att kraftigt utökat sina resurser, antalet medarbetare, . Detta förtjänar noggrann analys. Jag vill också komma med en liten uppmaning att studera den mycket intressanta historiska rest som finns i vår granskning, genomgången av fideikommissärenden, en avveckling som beslutats . Det är ett arv som inte alltid uppmärksammas men som vi har uppmärksammat. Här verkar det finnas ordning, herr talman. 62 (): Låt mig få börja med att konstatera att det är enighet mellan de olika partierna i utskottet om det mesta i det här granskningsbetänkandet. Det är enbart frågan om avgiften till EU som det förekommer en reservation om. diskussion om jämställdhetsarbetet i är det särskilt glädjande att vi nu är eniga om att det har skett avsevärda framsteg på just det området inom . Vi har tittat särskilt på möjligheterna till, eller effekterna av, föräldraledigheter utifrån tesen att man allmänt sett förlorar i lön och karriärmöjligheter genom att man är hemma i enlighet med föräldraledigheten. Vi har konstaterat att man har uppmärksammat det här. Man har särskilda program för det och försöker arbeta ordentligt med att se till att jämställdhetsambitionerna kan fullföljas i . Det tycker jag är bra, och det är bra att vi enigt kan konstatera att det har skett framsteg på det området. Det som principiellt är intressant i betänkandet i övrigt jämställdhetsarbetet i är naturligtvis principiellt intressant är egentligen frågan om beredningen av EU-ärendena, alltså remissomgångarna och den diskussionen. Där kan vi konstatera att vi är eniga. Vi är väl inte särskilt nyskapande heller i utskottet, utan vi konstaterar att man i fortsättningen bör göra så som man var överens om att man borde göra i samband med EU-medlemskapet, nämligen bereda också EU-ärendena med en bred remissomgång, i princip efter de regler som gäller för propositioner till rent allmänt enligt regeringsformen. Ett annat principiellt intressant område är beslutsfattandet på utrikespolitikens område. Det har KU ägnat sig åt att arbeta med . Det är konstaterat att vi möjligen hade ambitionen att formalisera detta mer när vi började vårt granskningsarbete. Det hade sitt ursprung bland annat i EU-beslutet om bojkott av . Vi hade också intressanta utfrågningar bland annat med , som har erfarenhet från regeringsarbete. Vi talade också med den gamle kabinettssekreteraren . Det var rätt intressant, och jag kan rekommendera läsning av det som sades på denna utfrågning. Det är intressant att läsa vad han säger om det uttalande som gjorde om bombningar. Han säger: Det skrev vi ihop hemma vid köksbordet, och jag. Det var väl ungefär samma omfattande beredning av den frågan som när skrev till på egen hand och sade att inte har kontroll över kvardröjande gamla kommunistiska maktstrukturer på det militära området. Det hade med ubåtsdiskussionerna att göra. Jag säger detta för att visa komplexiteten i att fatta beslut på det utrikespolitiska området. I stället för att ägna sig åt de principiella frågorna har man ägnat stor uppmärksamhet åt att diskutera hur många som är anställda i . Det är utan tvekan en intressant diskussion. Tesen är enligt den statistik som vi har i detta betänkande att antalet ärenden har minskat och att antalet anställda därmed borde minska. I detta betänkande efterfrågar oppositionen argument för att man behöver just detta antal anställda. När vi för en eller annan månad sedan diskuterade budgeten var och flera andra partier på det klara med att man utan vidare kunde dra ned antalet anställda i med och att det inte behövdes någon närmare analys av detta. Det är per definition för många anställda. Det är intressant att vi faktiskt är eniga i utskottets betänkande om att man behöver få fram mer underlag för att bedöma storlek och få fram nyckeltal på olika arbetsuppgifter som har. Det som är själva resonansbotten för de borgerliga i kritiken av antalet anställda är att antalet regeringsärenden har minskat. De ökar i komplexitet. Man kan då fråga: Hur mäter man egentligen det? Det är möjligt att nyckeltal skulle kunna visa detta.