prot · GT0950 · 2005-12-13 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Svar på interpellation 2005/06:153 om och 1 Vice statsminister (): har frågat statsministern dels vilka åtgärder statsministern ämnar vidta med anledning av information till , dels vad statsministern avser att göra för att ska bli ett föredöme på tillgänglighetsområdet. Interpellationen har överlämnats till mig. Man kan lägga olika aspekter på begreppet tillgänglighet för personer med funktionshinder. En aspekt handlar om att göra information i exempelvis tryckt, muntlig eller digital form tillgänglig. En annan handlar om den fysiska tillgängligheten till lokaler, till exempel utformningen av entréer och arbetsplatser. Man kan också se på tillgängligheten ur en besökares eller ur en anställds perspektiv. Eftersom arbetet med handlingsplaner kommit olika långt i olika delar har den enkät som refererar till inte varit helt enkel att besvara entydigt. Om detta problem har haft telefonkontakt med i samband med att den första enkäten skulle besvaras. har fastställt Riktlinjer för en tillgänglig statsförvaltning. Dessa riktlinjer har varit styrande för arbete med att inventera och säkerställa tillgängligheten i de lokaler som departement och kommittéer disponerar. externa webb och informations- och kommunikationsmaterial är också väl anpassat utifrån riktlinjer. Tillgänglighetsperspektivet finns fastlagt i dokumenten Strategi och riktlinjer för och samt i policy- och handboken informationsmaterial till människor med särskilda behov. har arbetat fram nya riktlinjer för en arbetsplats fri från trakasserier och kränkande särbehandling. Riktlinjerna, som gäller den egna myndigheten, omfattar även diskriminering genom trakasserier på grund av funktionshinder. Riktlinjerna går utöver lagstiftningen i den meningen att även kommer att arbeta med att förebygga trakasserier på grund av funktionshinder och inte enbart med att utreda och vidta åtgärder mot eventuella trakasserier när sådana kommit till arbetsgivarens kännedom. För att få ett samlat grepp om de åtgärder som vidtagits i beträffande tillgänglighet för personer med funktionshinder avseende lokaler, information och kommunikation samt verksamhet tillsattes en arbetsgrupp för att göra en myndighetsövergripande inventering utifrån riktlinjer. Inventeringen är i det närmaste slutförd. Arbetet fortsätter med att sammanställa en sammanhållen handlingsplan inklusive ett åtgärdsprogram, vilka ska fastställas . 2 (): Låt mig inledningsvis tacka för svaret även om det under min korta tid i är ett av de mer innehållslösa svar jag har fått av en minister i den här kammaren. Bakgrunden till den här frågan är ju att för , , presenterade och dåvarande socialministern med buller och bång den nationella handlingsplanen för handikappolitiken. Ett av målen var att till 2010 ska vara tillgängligt för människor med funktionshinder. De här målen är bra, men från sida har vi sagt att det krävs resurser för att man ska uppfylla möjligheten att komma på en buss, öppna upp arbetsplatser som är offentliga eller komma in i . En del i handlingsplanen handlar om att staten och statliga myndigheter ska vara ett föredöme i att göra tillgängligt. I det arbetet ska varje myndighet ta fram en tydlig handlingsplan för hur man ser till att just den myndigheten är tillgänglig för människor med funktionshinder som arbetsgivare och för besökare. Det stora bekymret är att , en av våra största myndigheter med 4 500 anställda där statsministern är myndighetschef, nu efter handlingsplanens proklamerande fortfarande saknar en handlingsplan. Det är egentligen en skandal i sig att den regering som har sagt att de statliga myndigheterna ska vara ett föredöme inte ens klarar att se till att den egna myndigheten, , tar fram en handlingsplan. Än värre blir det hela när man ser att i sina svar till 2003, 2004 och 2005 har svarat att jodå, vi har en handlingsplan för att se till att göra tillgängligt. Vilken signal sänder det här till andra myndigheter? Vad säger det om regeringens trovärdighet i handikappolitiken? Vad ska göra och vad ska de andra myndigheterna i göra när de ser att inte ens tar den här nationella handlingsplanen på allvar? I svaret talar vice statsministern om att det finns olika aspekter på begreppet tillgänglighet. Det tål i och för sig att sägas. Men tillgänglighet, vice statsministern, handlar helt enkelt om ett synsätt där du ser till att samhället är öppet även för personer med funktionshinder, där du ser till att ta vara på kraften hos alla de människor som skulle kunna bidra till vår tillväxt och välfärd som hålls utanför arbetsmarknaden. Tillgänglighet handlar om att se till att människor inte handikappas, till exempel att se till att är en arbetsplats som är öppen för alla. Det ännu märkligare i vice statsministerns svar är när vice statsministern säger att enkäten från inte varit helt enkel att besvara entydigt. citerar jag ur vice statsministerns svar. Jag ska också citera den fråga som regeringen och har svarat ja på. Den lyder: Finns en färdig handlingsplan för hur lokalerna, verksamheten och informationen ska bli tillgängliga för personer med funktionshinder enligt förordning 2001:526? På denna fråga har svarat ja. Det är visserligen en byråkratisk svenska men jag har ganska svårt, vice statsministern, att förstå vad som är svårbegripligt i detta. säger vice statsministern att jo, det ska bli en sådan plan . Men sanningen är ju att ni har uppgivit för 2003, 2004 och 2005 att det redan fanns en sådan plan. Det är det som är så oerhört märkligt. Sedan hänvisar vice statsministern till i sitt svar. har kommenterat det faktum att det saknas en handlingsplan och då bland annat sagt att han förutsatt att regeringen följer sin egen förordning. Han visar förvåning över att man inte gör så. Det blir ett antal frågor som reses, men det är två frågor som det vore intressant om vice statsministern kunde svara på. Den ena är: Vilka signaler sänder agerande till andra myndigheter i ? Den andra är: Vad är svårbegripligt i enkät? 3 (): Att få möjlighet att växa som människa, tillsammans med andra. Att ha makten över sitt liv. Att bli sedd som en person med kunskaper och erfarenheter. Att slippa bli omyndigförklarad och förbarnsligad. Att vara saknad när det finns hinder för att man ska kunna delta. Att den självklara reaktionen blir att riva hindren. Det är att vara samhällsmedborgare med samma rättigheter och skyldigheter som andra. De ord jag nu läste är ett citat ur den bok som jag håller upp. De uttalas av . Boken heter bemötande av människor med funktionshinder Ett nationellt program för att öka kompetensen om bemötande. Denna bok kom , och det verkar som att den inte har blivit särskilt läst i . Hade den blivit det hade vi inte haft den här interpellationsdebatten. Handikappolitik är viktigt. Det är ytterst en demokratifråga. Samhället måste byggas med insikten om att alla människor är lika mycket värda och ska behandlas med samma respekt. Det innebär konkret att alla ska ha lika rätt och lika möjligheter att röra sig i samhället. Alla måste kunna ta del av information och göra sig hörda. All samhällsplanering och all byggnation måste utformas så att det skapar ett samhälle där alla människor kan vara delaktiga. Dessa ord kan tyckas som självklarheter. Men det är tydligen inte självklart för . Och det är oroväckande. Man brukar ju säga: Sådan husse, sådan hund. Det som sker ovanifrån påverkar också andra myndigheter och institutioner så att de kanske inte känner samma skyldighet att leva upp till tillgänglighetskraven. Jag har ett annat exempel som ligger mig nära eftersom jag jobbar inom kulturen. inventerade DHR 64 museer. 27 av dem var helt otillgängliga för funktionshindrade. När någon inte lever upp till förväntningarna och inte tar sitt ansvar bör detta påpekas. Det bör också utgå någon form av sanktioner. undrar jag: kan väl inte drabbas av sanktioner? Men det som vi hör i denna interpellationsdebatt är ytterst allvarligt. Och jag tror att skulle kunna titta lite grann på sin granne , där vi har kommit betydligt längre när det gäller tillgänglighetsfrågorna. Det finns också många bra organisationer. Vi har handikapporganisationer för olika funktionshinder. Och de vill säkert gärna hjälpa till så att det verkligen blir en riktig handlingsplan. 4 Vice statsminister (): Interpellationen handlar om huruvida har lokaler som är handikappanpassade efter de normer som finns. Svaret är ja. Det är det som är själva sakfrågan. planerades och uppfördes har tillsammans med dåvarande arbetat med tillgänglighetsfrågorna och bland annat samrått med handikapporganisationer. Därför uppfyller väl de grundläggande krav som återfinns i riktlinjer. Det är det som är det centrala. Den fråga som ställdes i enkät innehöll flera frågeställningar i samma fråga. Vid det tillfället tog kontakt med för att få ett klargörande om vilket svarsalternativ som passar in när färdiga planer finns för en delmängd av frågeställningen. Tjänstemannen på fick då uppfattningen att ja-alternativet skulle användas, och det har använts . Men den centrala frågan är egentligen inte om planen kan tolkas på det ena eller andra sättet, utan den centrala frågan är om uppfyller de grundläggande krav som finns i riktlinjer. På samma sätt som uppfyller sina krav uppfyller också de krav som finns när det gäller handikappanpassning av lokalerna. Det är den centrala frågan. 5 (): Även om vice statsminister inte säger det rent ut är det nu alldeles uppenbart att vi har samma verklighetsbeskrivning. Regeringen har sagt att myndigheterna efter ett riksdagsbeslut ska ha handlingsplaner för tillgänglighet. Regeringen har vilselett i sin information om huruvida man har det eller inte. Trots att jag citerar ur frågan påstår att den frågan är svårtolkad. För mig är det helt obegripligt. Den är inte svårtolkad på något sätt. , som hänvisar till, skulle ha godkänt mycket märkliga ja om man har en plan som inte finns och som ska komma . Varför ska den komma om den inte behövs? Det är ju nya linje. sade med anledning av dessa uppgifter i en kommentar : En av grunderna i handikappolitiken är staten som föredöme, och det behövs handlingskraft, inte bara vackra ord, för att handlingsplanen ska bli verklighet. säger vidare: har förutsatt att regeringen följer sin egen förordning. Och i den kommentaren konstaterar också att uppenbarligen saknar den plan som man har uppgett till att man har. Det är djupt allvarligt. Jag trodde att vi skulle få se det som är ganska modernt i svensk politik , nämligen att vice statsministern kom hit och bad landets funktionshindrade och om ursäkt eftersom detta är allvarligt. behandlar och sin egen målsättning för handikappolitiken på detta sätt sänder det en signal till varenda myndighet i och till varenda kommun i att det är okej om man tar fram lite tillgängliga webbsidor men att man inte behöver det breda greppet som handlar om tillgänglighet. Jag trodde att skulle be om ursäkt och svara på min fråga om vilka åtgärder som man tänker vidta med anledning av att man uppenbarligen har vilselett . Men det gör han inte. Det verkar som om han tycker att allt är frid och fröjd i detta agerande. Sedan säger att det viktiga är att är tillgängliga. Nej, , det är inte vad som står i den nationella handlingsplanen för handikappolitiken. Det är inte vad säger. Och det är inte vad som är viktigt för funktionshindrade. Det är en viktig del. Men handlingsplanen som ska ta fram ska se till att verksamhet, information och lokaler ska bli tillgängliga för funktionshindrade. Det räcker inte med lokaler, . Det där är väldigt viktigt när det gäller hur man ser på människor med funktionshinder och hur man ser till att skapa en verksamhet där man kan se till att människor i sin vardag, ifall de kan få ett arbete, inte handikappas utan faktiskt har möjlighet att med olika hjälpmedel göra en fullgod arbetsinsats. Det är viktigt hur man kan se till att människor med ett funktionshinder kan få det där arbetet och inte mötas av att det inte går att komma in med rullstolen, att handikapphjälpmedel inte finns på plats och att inte kunna delta i den verksamhet som bedrivs. Det är kärnan, vice statsministern, i att se till att skapa tillgänglighet i samhället. Och den kärnan finns uppenbarligen fortfarande inte fullt ut. Jag tror inte att jag kommer att komma längre när det gäller frågan om vad som är svårbegripligt i fråga. Jag tror att det bara är vice statsministern som tycker att fråga om huruvida man har en plan och man svarar ja på en plan som inte finns är svårbegriplig. Jag tror att det är ganska få andra som tycker så. Den fråga som det ändå vore intressant att få svar på, om man nu följer vice statsministerns resonemang, är: Om nu allt är frid och fröjd, varför behöver man då ta fram en handlingsplan i vår? Om den inte behövdes , förrförra året eller tidigare varför behövs den nu? en tillgänglig myndighet? Det är en ganska intressant fråga att få svar på, vice statsministern. 6 Vice statsminister (): För de funktionshindrade är det naturligtvis avgörande att är handikappanpassade. Det är de också. Jag noterar att inte ens bestrider det. Då är vi faktiskt överens i sakfrågan. Sedan kan ha lite tunt med argumentationen och måste föra ett resonemang om styrdokument hit eller dit. Men i sakfrågan, att är handikappanpassade, är vi tydligen överens. 7 (): Jag ber om ursäkt. är vice statsministern verkligen ute och snurrar. Han talar om att det är tunt i sakfrågan och att jag talar om styrdokument och annat. Hela den nationella handlingsplanen handlar om att göra samhället tillgängligt. har ålagt myndigheter att se till att deras verksamheter är tillgängliga. har satt upp stolta mål som man inte kommer att nå eftersom man inte har avsatt resurserna att till 2010 göra tillgängligt. Och det går vice statsministern upp och raljerar om och talar om lite styrdokument och så vidare. Men varför lade ni fram förslaget med och socialministern om att man skulle jobba på detta sätt om det bara är lite ointressanta styrdokument? Varför ska myndigheterna bry sig om något som här i denna talarstol kallas för ointressanta styrdokument? Problemet är, vice statsministern, att du i denna debatt fortfarande inte riktigt begriper begreppet tillgänglighet. Du säger: Ja men lokalerna är handikappanpassade. Ja, det må vara hänt. Men jag tror att om man gräver i det så finns det nog brister även där. Men verksamheten, vice statsministern, ska också vara handikappanpassad. Jag kan ta ett konkret exempel. Tänk er en person som är en av lysande doktorander i nationalekonomi och doktorerar. Men han eller hon har ett funktionshinder, och söker arbete på gamla departement, . Är det så att den personen kommer att kunna fullgöra sitt arbete? en fullt tillgänglig myndighet? Och är det så att vi kan ta till vara den begåvning och den intelligens som finns hos landets funktionshindrade, eller är det fortfarande så att och en rad andra myndigheter i har en verksamhet som inte är anpassad till människor med funktionshinder så att dessa människor handikappas och inte kan bidra och göra en insats? Det vore väldigt intressant att höra tydligt säga och ska vi granska det att är en myndighet som är tillgänglig. Min bild är att det inte är så. Det är därför ni kommer att komma med en plan . 8 Vice statsminister (): Den plan som nu efterlyser gäller naturligtvis landets alla myndigheter. Självfallet är det oerhört viktigt att den finns hos landets alla myndigheter. Jag refererar till att alltifrån dess början har anpassats efter de regler som funnits, och finns, och uppfyller de regler som har utfärdat. Det är självfallet också viktigt att det sker en förbättring att kvaliteten, kraven och anspråken höjs och att det sker en fortsatt successiv anpassning vad gäller verksamhet, lokaler och information framöver. Ett sådant arbete görs också i samråd med bland annat handikapporganisationer. Jag konstaterar att det är väldigt centralt för de funktionshindrade att lokalerna fungerar på det sätt som de ska fungera och att de riktlinjer som finns också följs. Sedan får väl försöka göra något åt det här, men i sakfrågan har han uppenbarligen inte några invändningar som haft någon bärighet. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2005/06:157 om spelmissbruk 9 Vice statsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra att fler människor hamnar i spelmissbruk nu när har fått tillåtelse att anordna nätpoker. Regeringen är väl medveten om de risker som är förknippade med pokerspel över Internet. Beslutet att tillåta AB att anordna pokerspel över Internet ska ses mot bakgrund av utvecklingen som inneburit att den ökande skara av spelare i som ägnar sig åt detta spel uteslutande varit hänvisade till anordnare som inte är föremål för kontroll och tillsyn av svenska myndigheter. Regeringen gör bedömningen att utvecklingen får sådana konsekvenser att det finns anledning att försöka kanalisera spelandet till en spelanordnare som är föremål för krav beträffande säkerhet och socialt ansvarstagande. Svenska Spels tillstånd att anordna pokerspel över Internet innehåller ett antal villkor som syftar till att minska risken för att spelet medför sociala skadeverkningar, såsom åldersgräns, , krav på att spelaren sätter en gräns för speltid och hur mycket han eller hon kan förlora med mera. Det ska också framhållas att, om förhållandena så påkallar, kan regeringen återkalla eller ändra tillståndet. Vidare avser regeringen att låta utvärdera verksamheten . 10 (): Först vill jag tacka för svaret på min interpellation om spelmissbruk. För många människor är spel ett oskyldigt och trivsamt avbrott i vardagen. Men vi är också smärtsamt medvetna om att spel även har en baksida med skulder och lögner för de spelande och för de närmaste. Jag talar alltså om spelmissbrukarna, som bara blir fler och fler. Antalet svenskar som spelar nätpoker uppskattas till 220 000 personer. Samtalen till har ökat markant, och majoriteten av de pokerspelare som ringer är . Samtliga är män som inte spelat regelbundet tidigare. gav regeringen tillstånd att starta nätpoker. Man räknar med att svenskarna spelar för runt 10 miljarder . har regeringen öppnat dörren. På tur står hästspelsföretaget som ansökt hos regeringen om att få flytta in sina spel i restaurangmiljö och kunna följa loppen via tv. Man gör spel alltmer tillgängligt, något som med stor sannolikhet leder till att en ny publik introduceras i spelandets värld. Vad leder detta till om inte ökad risk för problematiskt spelande med katastrofala följder för många familjer? har genom en rapport visat på ett antal slutsatser, däribland att det finns ett positivt samband mellan spels lättillgänglighet och spelberoende. var också en av de remissinstanser som avrådde från att skulle få tillstånd att införa nätpoker, just på grund av att forskning visar på risken för problematiskt spelande. Svenska staten tjänar 6 miljarder på spel. Men i budgeten för har endast 29 miljoner avsatts för att hjälpa dem som fastnat i spelmissbruk. Det är mindre än ½ % av statens intäkter. Anser vice statsministern att det är en rimlig summa utifrån att vi vet att svenska staten medverkar till att fler och fler hamnar i spelberoende? 11 (): Spel är ett av våra käraste folknöjen. Närmare nio av tio har spelat med pengar. Lite drygt tre av tio spelar på något . Människor i alla kulturer har spelat, och många spel har stått sig . Den moderna tekniken ger oss ständigt nya spel, och utvecklingen på området känns ibland spännande men ibland också oroväckande. Vi vet ju hur svårt det kan vara att spela lagom. Det är så mycket som lockar. Vi vet att drömmen om de stora vinsterna kan sluta i djupa mänskliga tragedier. Jag tror att just nätpoker är ett spel som lockar men som kan vara väldigt farligt. Spel kan brukas men naturligtvis också missbrukas. Det är ett missbruk som inte som andra missbruk syns, hörs och luktar men som är lika allvarligt. Jag tänker till exempel på den unge man som lånade i sina föräldrars namn. De pengarna försvann . Det finns omkring 100 000 personer som har oroväckande spelvanor. Av dessa är 30 000 direkt spelberoende. Det är inte lätt för dem att finna hjälp. De blir inte förstådda när de söker hjälp hos samhället i form av socialtjänstemännen, och det finns alldeles för få behandlingshem. Om vi nu ska ha alla dessa spel är det viktigt att också vidta bra åtgärder för att motverka spelberoendet. Min fråga till ministern är: Hur kan finansieringen av insatser mot spelberoende långsiktigt stärkas? Det är väl rimligt att särskilda ekonomiska medel avsätts av alla de pengar som spelandet genererar till staten. har önskat att de ska få till åtgärder för att motverka spelberoendet. Jag undrar om ministern är beredd att verka för att de siffrorna blir verklighet. 12 (): Jag vill börja med att tacka för en väldigt bra interpellation som jag vill passa på att ansluta till. I går läste jag . Det stod där så bra om en kvinna som hamnat i spelmissbruk och som hade haft väg för att ta sig tillbaka till lägenhet igen. Hon och hennes dotter hade bott i en bil. Detta är ett fall. I ett annat fall har jag på nära håll sett hur en person ligger i sjuksängen, som tur är med bara en höftled ur led detta tack vare änglavakt. Jag fick ett litet sms som lite vägledning inför dagens debatt, som jag ska läsa upp för vice statsminister . Det lyder så här, och har skickats från sjuksängen: Sms nr 1: man fyller 18 finns möjligheten att helt på egen hand kunna spela. Allt det man sparat på sina bankkonton finns plötsligt tillgängligt. Men man är inte vuxen den dagen man fyller 18. Man kan alltså helt på egen hand, utan föräldrars tillåtelse, spela bort allt man har sparat i livet på en kvart. Det är fullt möjligt. Nr 2 fortsätter: Av egen erfarenhet kan jag säga att jag hade sparat i fonder. Har man då bank över Internet tar det ungefär max en minut att sälja alla sina fonder, också det helt på egen hand. Sedan kan man gå in på spelsajterna och föra över hur mycket som helst . Om man då spelar på poker kan man förlora allt det på en enda hand om man inte har kontroll över sitt spelande. I sms 3 skriver han så här: Sammanfattningsvis kan man säga att det bara är att konstatera att bli beroende är inte svårt. Jag kan bara säga att jag har flera kompisar som vägrar inse att de också är beroende, men de är verkligen det. Så mörkertalet för antalet spelberoende är extremt stort, mycket större än vad alla experter på området kan ana. Om man nu skulle önska någonting så skulle man säga: Slopa alltihopa! Ta bort alltihopa! Det skulle vi väl kunna önska att ta bort allt som ställer till elände, men vi vet ju att det inte fungerar så, och jag tror inte heller att det är någon som ens i sin vildaste fantasi funderar på det. Men någonstans måste man se den här snabbheten och de summor som man har möjlighet att göra slut på och föra över. Det måste man ändå ta ett ansvar för när man har ett eget, statligt spelbolag. Men den allra viktigaste biten skulle jag vilja påstå handlar om vad man gör. Om man nu lyckas få in stora pengar 6 miljarder, som lyfter fram så måste man ju fundera på: Hur använder vi då dem för att hjälpa dem som hamnar fel? Vi kan se att både forskning, stöd, vård och behandling är alldeles otillräckliga. finns fortfarande ingen hjälp att tillgå. Det handlar om att man måste ha många starka runtomkring sig för att klara av att ens ta sig igenom det här. Jag kan känna att vice statsministerns svar andas att: Ja, men har vi vårt bolag och där sätter vi reglerna. Gör de inte det så ska vi givetvis följa upp det. Men jag skulle vilja påstå att vi självklart har ansvar för allt spelande som sker i vilket bolag det än är, antingen det är vårt eget svenska statliga eller utländska. Då är frågan: Hur använder vi de resurser som kommer in? Hur sätter vi av dem så att det blir stöd, vård och behandling?