prot · GS09132 · 2005-06-02 00:00:00 — Anledningen till att jag har begärt ordet en gång till är att jag kort vill beröra en annan form av illegal alkoholhantering, nämligen försäljning via Internet. Den har enligt uppgift stor omfattning. Enligt levererar enbart en leverantör till konsumenter i , och andra leverantörer kommer till vid sidan av det. Den här verksamheten är illegal på två sätt. Dels innebär det att man kringgår det monopol som finns i svensk alkohollag och som EU har godkänt, dels innebär det också att man kringgår den svenska beskattningen eftersom man påstår att man bara behöver betala den lägre skatt som tas ut i det land som varorna kommer ifrån. Monopolet har som sagt godkänts av både och Europeiska kommissionen. I ett särskilt rättsfall som heter The man in black-målet som gällde cigarretter slog domstolen också fast att varor som kommer in med kommersiell transportör, alltså inte av konsumenten själv införda varor, ska beskattas med den skatt som gäller i konsumtionslandet. säger man att rättsläget är oklart i den meningen att två hovrätter här har fattat olika beslut. Frågan ligger nu hos som har begärt att få ett utlåtande från . gör alltså tidningar, framför allt , reklam för den här försäljningen och påstår att den är laglig, medan motsätter sig det. Syftet är naturligtvis att få in mer billig alkohol i . Jag hoppas att regeringen och myndigheterna agerar med kraft och tillbakavisar de här försöken. Skulle det mot förmodan visa sig att godkänner det här måste EG-rätten ändras. Jag hoppas att vi är eniga om att vi inte gick med i EU för att få ökade alkoholskador. 123 () replik: Först och främst vill jag verkligen instämma i det tar upp. Jag tycker att det är en viktig fråga, och jag tycker att det är bra att frågan förs upp. Framför allt är det viktigt att det leder till åtgärder. Vi är nog flera som har fått erbjudanden på Internet. Det är ganska upprörande. Det har varit hopplöst, åtminstone för mig, att kunna följa upp och se varifrån erbjudandena har kommit, varifrån man har sänt dem. Egentligen borde man polisanmäla den här typen av åtgärder, vilket jag också har funderat på. redovisar att det finns ett oklart rättsläge. I en sådan situation borde det rimligen vara på det sättet att tills annat sägs är det svensk lag som gäller. Det funderar jag lite grann på och skulle vilja höra synpunkt på. I övrigt: Här behövs åtgärder, här behövs insatser. Bra, , att du tog upp detta. 124 () replik: Jag sade att det var ett oklart rättsläge i den meningen att två svenska domstolar har fattat olika beslut och att ärendet ligger hos . Men jag menar ju att det är en orimlighet att medan en fråga prövas i EG:s rättssystem ska man till och med från svenska juristers sida hävda att nu är det ett oklart läge så nu kan vi strunta i den svenska lagstiftningen. Om vi har skapat ett sådant system måste det rättas till. får vi se hur det går med , men jag tycker att den faktiskt måste ta upp det här i EU och få klarlagt på något sätt att så länge som det inte finns ett utslag från som säger att den svenska lagstiftningen är felaktig och strider mot EG-rätten ska den svenska rätten tillämpas. Jag menar också att om det är så att säger att det är något fel på den svenska lagstiftningen, till exempel som man har sagt när det gäller Apoteksbolaget, att det är fel på tillämpningen, betyder inte det att den svenska lagen plötsligt inte existerar. Då måste den och ha på sig att ändra på lagstiftningen. Vi kan inte ha en situation där stora delar av den nationella lagstiftningen sätts ur spel eller att vi ska få ett väldigt forcerat lagstiftningsarbete. Det måste skapas en ordning. Hur förtjusta vi än är i den europeiska integrationen måste det skapas en ordning där vi faktiskt har ett lagligt tillstånd där svenska myndigheter vet vilka regler de ska tillämpa. Annars blir hela Europasamarbetet komprometterat. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 11 § Hälsofarliga varor och narkotikaprekursorer Föredrogs socialutskottets betänkande 2004/05:SoU23 Hälsofarliga varor och narkotikaprekursorer (prop. 2004/05:127). 125 (): I detta betänkande behandlas proposition nr 127 från innevarande med namnet Vissa lagändringar beträffande hälsofarliga varor och narkotikaprekursorer och åtta motionsyrkanden som väckts med anledning av den propositionen. Vidare behandlas två motionsyrkanden som väckts under den allmänna motionstiden och elva motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Förslaget i betänkandet innebär att utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i lagen om kontroll av narkotika och lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Den tidigare lagstiftningen har inte varit utformad för att tillämpas på varor som har en omfattande användning inom bland annat industrin. Det ökande missbruket av substanserna GBL, gammabutyrolakton, och 1,4-butandiol har gjort att detta uppmärksammats som en brist i lagstiftningen. Förslaget innebär en lagstiftning som bland annat möjliggör en skyndsam klassificering som hälsofarlig vara av ämnen som används som droger som de har ett stort industriellt användningsområde. Detta innebär att den legala användningen inom till exempel industrin kan fortsätta men att det blir möjligt att ingripa mot övriga som tillverkar, innehar eller försäljer dessa ämnen alltså en möjlighet att ingripa mot droghandel med dessa ämnen. Utskottet anser att det är angeläget att regeringen skyndsamt inleder den aviserade översynen av lagstiftningen beträffande narkotika, dopningsmedel, hälsofarliga varor och flyktiga lösningsmedel och återkommer till med förslag i dessa delar. Samtliga motionsyrkanden avstyrks. I betänkandet finns fem reservationer. Med denna inledning överlämnar jag ärendet till debattörerna. 126 (): Det har smugit sig in en väldigt tillåtande attityd till droger hos alldeles för många unga människor. Men än så länge står vi gemensamt i det svenska samhället starka och enade i kampen mot drogerna, trots att det är många drogliberala krafter ute i och trots att de börjar göra sin röst hörd även här i . Det finns tyvärr alldeles för många unga som inte ser de nya drogerna som någonting annat än ett medel att festa och ha kul med. Det tycker vi moderater är en utveckling som är väldigt oroande och som absolut måste brytas. Vi tycker att det är glädjande att regeringen nu vill inleda en översyn av lagstiftningen när det gäller narkotika, dopningsmedel, hälsofarliga varor och flyktiga lösningsmedel. Det är något som de borgerliga partierna har påpekat och arbetat för i otaliga riksdagsdebatter, i interpellationer och motioner. Det är ett arbete som är synnerligen nödvändigt och som måste sättas i gång . GHB är en dödlig drog. Det finns tråkiga erfarenheter kring den på flera platser i landet. Ämnet blev fast efter narkotikaklassat. Men uppfinningsrikedomen är stor. När det blev narkotikaklassat upptäckte några personer att ett rengöringsmedel, GBL, gick att dricka och att detta miljövänliga rengöringsmedel i kroppen omvandlades till en drog. De som tillförde en laglig, ofarlig kapsyl GBL till sin kropp drack ingenting olagligt, men de kemiska reaktionerna gjorde att det blev en dödlig drog, GBH, i stället. Så nu använder man GBL, och det blir GBH. vill regeringen att GBL ska klassificeras som en hälsofarlig vara. Det tycker vi är fel. GBL blir narkotika i kroppen. Men vi tycker att det är orimligt att klassa det ena ämnet som narkotika och det andra som något annat om effekten är likadan. Det finns bekymmer med att klassa GBL som narkotika på det viset att GBL används i industrin. Men vi tycker att i den här frågan får våra ungdomars hälsa gå före allting annat. Dessutom finns det en möjlighet att inte klassa denaturerad GBL som narkotika, nämligen att tillsätta kräkmedel. Då klarar man industrins behov som man är konsekvent. I flera uppmärksammade fall har polisen varit tvungen att lämna tillbaka ämnen till missbrukare eller till langare. De har varit tvungna att göra det därför att ämnet inte varit narkotikaklassificerat eller haft beteckningen hälsofarlig vara. Detta måste självklart ändras. Det är inte rimligt att ett ämne som är beroendeframkallande, stimulerande, lugnande eller ger hallucinationer inte ska kunna förverkas av polisen. I själva verket tycker vi moderater att det är alldeles direkt stötande att det har förekommit att poliser har varit tvungna att lämna tillbaka en dunk GBL till en langare särskilt om man vet att det efteråt kommer att säljas vidare till ungdomar, med de konsekvenser vi själva kan räkna ut. Om man anser att detta är svårt, och att polisen inte själv ska fatta beslut om ett eventuellt beslag eller förverkande, tror vi att det finns möjligheter att lösa den knuten. Det är i de lägena bättre att låta en domstol pröva frågan om ett förverkande. Vår uppfattning är att en fråga som så uppenbart inte rimmar med det allmänna rättsmedvetandet måste få en lösning. Det är inte rimligt att polisen ska behöva lämna tillbaka narkotika till langare eller missbrukare. Om lagstiftningen lägger hinder i vägen, måste regeringen sätta in resurser och med förtur reda ut detta så att det går att snabbt återkomma till med förslag på hur det här ska lösas. Vi har haft en ödmjuk talesman för Socialdemokraterna i talarstolen. har haft en ödmjuk och öppen inställning. Jag hoppas att han har det här med. beklagar vi moderater att Socialdemokraterna och stödpartierna inte stöder vår uppfattning i frågan. står självfallet bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation nr 1. 127 (): Vi upplever att det ständigt kommer nya preparat med narkotiska effekter som används som berusningsmedel. Därför är vi säkert ense om att vi måste ha en snabb procedur för att klassa de nya preparaten på ett sådant sätt att man kan beslagta dem och förverka dem så att försäljningen till dem som tänker använda preparaten som berusningsmedel blir olaglig. Det är bra att det här förslaget har kommit. Det är ungefär som med det förra lagförslaget vi behandlade, nämligen att det är bättre sent än aldrig. Men även här är det ändå sent. Frågan har diskuterats . Problemen har varit kända . När ändå en lösning kommer är det en nödlösning eftersom en översyn av lagstiftningen ska startas. Men som sagt: Det här är bättre än ingenting. Det hade varit trevligt när vi nu i plenum behandlar två propositioner från statsrådet om statsrådet hade varit här och diskuterat med oss. Även om vi nu är eniga om huvudlinjen hade det varit sympatiskt om statsrådet hade visat den respekten, men han har väl något som är ännu viktigare att göra. Det här är i långa stycken tekniska frågor, hur man ska förfara med ämnen som har en nyttig användning i industrin men när de används som berusningsmedel är farliga. I fall som GHB och GBL kan de vara dödliga. Det är tekniska frågor, men jag vill ändå lyfta fram en fråga som jag tycker är enkel. Den har en väldig sprängkraft när man diskuterar detta i samhället, nämligen om man ska tvingas att lämna tillbaka ämnet som är beslagtaget till den som har stått utanför en skola och sålt det till ungdomarna. Kanske till och med när ämnet har förorsakat dödsfall bland ungdomarna ska man vara tvungen att lämna tillbaka det. Det är inte konstigt om människor tycker att samhället är helt handfallet med en sådan lagstiftning. Min partivän , som står på talarlistan senare, och som är från , kommer att redogöra för de erfarenheter som finns där av ett aktuellt fall. Fallet har tagits upp i flera av motionerna. Det kan finnas svårigheter med att utforma lagstiftningen så att den håller . Därför är det ett minimum att man, medan man grubblar om detta, skapar en ordning där man kan förverka sådana ämnen och preparat när det är så uppenbart att de har använts i berusningssyfte och inte i någon legitim industriell verksamhet. Precis som föregående talare vill jag fråga majoritetens företrädare. Ni säger att ni har en viss förståelse för motionärernas synpunkt och att frågorna hör hemma inom ramen för den översyn som regeringen aviserar. Därmed tycker ni att motionerna är delvis tillgodosedda. Skulle vi inte kunna enas om att det är en så pass enkel fråga att den borde kunna tas med förtur så att inte människor i samhället behöver uppleva att här har någon sålt ett livsfarligt preparat till ungdomar som dör eller skadas av det, men ändå ska dessa människor ha rätt att få tillbaka preparatet. Kan vi inte vara eniga om att detta måste tas med förtur? Med dessa ord ber jag att få yrka bifall till reservation nr 4. Reservationen handlar just om detta. vill jag betona att vi som representerar i det här utskottsbetänkandet står bakom alla de reservationer vi har skrivit på. 128 (): välkomnar flera av de justeringar som föreslås i betänkandet om hälsofarliga varor och narkotikaprekursorer. Ändringarna som föreslås kan ha en positiv betydelse i kampen mot drogerna. Det gäller till exempel förtydligandet att även naturprodukter som innehåller narkotikaprekursorer kan omfattas av bestämmelserna. Vissa bestämmelser som skärps rör kontroll över handeln för att ytterligare försvåra att narkotikaprekursorer går till illegal narkotikaframställning. Det är förstås också välkommet att vi får beskedet som ges i betänkandet att det jobbas på i för att vi ska få en lagstiftning som ska definiera när ett hanterande av narkotikaprekursorer ska betraktas som ett brott. Som föregående talare har tagit upp är vi i några reservationer inne på att få en rappare hantering av saken. I reservation nr 2 föreslår vi att ämnen med narkotiska effekter ska narkotikaklassas. Polisen måste få de verktyg som är nödvändiga för att effektivare kunna bekämpa narkotikamissbruket. Precis som och har påpekat är det oerhört frustrerande att GBL, gammabutyrolakton och 1,4-butandiol inte är under kontroll och inte kan beslagtas om de påträffas hos någon som inte har tillstånd. Det är bra att majoriteten föreslår att GBL och 1,4-butandiol ska klassas som hälsofarlig vara, med de inskränkningar det medför av förbud mot införande i landet utan tillstånd. Men vi vill gå ett steg längre och få ämnena även narkotikaklassade, vilket vore det principiellt riktiga eftersom GBL har samma narkotiska effekt som GHB. Därför begär vi i reservationen att regeringen återkommer med förslag om detta. Här tycker jag att regeringen borde kunna gå oss till mötes och säga att det är klart att regeringen ska återkomma så fort man bara kan. Jag yrkar sålunda bifall till reservation nr 2. I reservation nr 3 begär vi en utredning för att bringa klarhet i hur klassificeringsprocessen för såväl narkotika som hälsofarliga varor ska kunna genomföras fortare. I betänkandetextens motiv för att avslå vårt förslag återfinner jag endast att vi har en snabbare möjlighet genom lagen om hälsofarliga varor . Det är regeringens och utskottsmajoritetens motiv. Det är då tydligen nöjaktigt. Det anförs också i ett svar från att vi internationellt sett har en relativt snabb process. Men med tanke på den otillfredsställande långa tid som hanteringen av GBL och 1,4-butandiol tagit borde majoriteten visa upp ett lite större tillmötesgående och också visa en viss otålighet, som vi i oppositionen gör. Majoriteten aviserar en översyn av narkotika, dopningsmedel, hälsofarliga varor och flyktiga lösningsmedel. kommer säkert här att ytterligare motivera varför han inte vill ha en utredning för en snabbare och flexiblare klassificeringsprocess men väl vill ha denna utredning om narkotika, dopningsmedel, hälsofarliga varor och flyktiga lösningsmedel. Regeringens inställning, som den redovisas, är att regeringen är rätt nöjd med klassificeringsprocessen men att den ändå inte är i alla delar tillfyllest. I texterna ser det ut som om vi vill samma sak, men det ena ska avslås och det andra ska göras. Regeringen och majoriteten vill ha en förbättring av klassificeringsprocessen, men regeringen säger ändå nej till vårt förslag om en utredning för en snabbare och flexiblare klassificeringsprocess. Kan möjligen reda ut detta? Varför säger man nej till vår reservation men ja till att se över det mesta? I reservation nr 5 föreslår vi att regeringen återkommer med ett tydliggörande förslag om att det är som ska göra bedömningen av vilka varor som ska klassificeras som hälsofarliga varor eller narkotika. Som redovisas i utskottsbetänkandet har inte den kompetensen som de kanske tvingas skaffa sig om de i stället får ansvaret. har hand om frågor som rör tillståndsgivning för narkotikaklassade läkemedel. Utskottet ställde sig också bakom regeringens förslag att ska vara behörig myndighet att om så behövs meddela föreskrifter med anledning av förordningen om narkotikaprekursorer. Varför då inte fullfölja det och säga att i konsekvens med detta ska också få ta hand om klassificeringsarbetet? 129 (): Samhället håller på att lösas upp i sina grundvalar på grund av drogerna, och något måste göras snabbt. Drogproblemet i detta land splittrar familjer och gör så att människor förlorar allt de har, sina jobb, sina hem och sin självrespekt. Dessa ord beskriver läget i , och citatet är hämtat från Narconon-nytt nr 4, 2003. Det har gått orden skrevs, och ibland undrar jag om vi i är på väg in i en liknande situation som de har i . , när jag var ung, fanns hasch, amfetamin och ibland LSD för den som ville prova på verklighetsflykt. har av droger växt till mängder av preparat, och att få tag i dem är absolut inga problem. En älskad dotter hade drömmar om framtiden, drömmar som slogs itu då hon tillsammans med en kompis sniffade butangas. Något gick fel, och hon dog. Här handlade det om butangas, men det kunde lika gärna ha varit några av de andra preparat som betänkandet behandlar. GHB och GBL vi har fått lära oss nya bokstavskombinationer. Lättillgängliga medel, egentligen avsedda för rengöring, används i stället i berusningssyfte. Vi vet att polisen efterlyser en lagstiftning som skulle hjälpa dem att agera på ett mer effektivt sätt. Ämnen med narkotiska effekter ska narkotikaklassas. I massmedierna ser vi ibland bilden av en vädjande polisman. Bilden är från en västsvensk polisstation. Vi ser beslagtagna dunkar. Dunkarna med innehåll kommer från ett beslag hemma hos någon langare, med goda kontakter i ungdomsvärlden. Men polisen måste lämna tillbaka dunkarna därför att innehållet ännu inte är klassat som narkotika eller hälsofarlig vara. Här behövs en ändring i lagstiftningen. Det är inte rimligt att sådant som hotar människors hälsa, liv och framtid inte ska kunna förverkas utan i stället lämnas tillbaka för vidare distribution i missbrukarledet. Att stifta lagar ska ta tid det får vi respektera. Att klassificera droger och hälsofarliga varor måste förstås också få ta tid. Men nog måste det finnas genvägar i utredningsprocessen. Från efterlyser vi flexibilitet och snabbare tempo i utredningar och lagstiftningsarbete. Här gäller det att agera snabbt och effektivt. Annars kommer fler och fler att hamna i den svåra process som innebär omhändertagande, avgiftning, behandlingshem, öppenvård, psykologer och piller. Vi vet också genom flera uppmärksammade dödsfall att några ungdomar inte ens kom in i den vårdkedjan, utan det som provades av nyfikenhet var också det som satte stopp för alla framtidsdrömmar. Organisationer av olika slag och privatpersoner kämpar en hård kamp mot de nya drogerna. Myndigheterna bör ställa sig på deras sida. Vi i uttrycker detta i de reservationer som vi deltar i och som jag naturligtvis ställer mig bakom, men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation nr 3. I debatten i går hade jag anledning att återge ett latinskt citat, och jag fick frågan av : Blir det något latin också? Det ska det naturligtvis bli. Jag vill återge några latinska ord som jag tycker bra sammanfattar de åsikter som jag har framfört i mitt anförande och som betonar allvaret i det vi debatterar här . De latinska orden lyder: Periculum in mora. Det betyder: Det är fara i dröjsmål. I mitt lexikon kommenteras citatet så här: Detta uttryck används då det gäller sådant som ej utan våda kan uppskjutas. 130 (): Dagens förslag handlar om att laga ett hål i systemet, inte om att med någon form av trollslag få en fulländad lösning på den problematik som narkotikan för med sig. Om det hade funnits en sådan lösning, en enkel lösning, på de här problemen lovar jag att den hade tagits fram. Och jag tror att vi hade delat det förslaget, för är det någonstans vi har en gemensam syn så är det när det gäller just narkotikan och hur vi ska kunna bekämpa den. Som togs upp tidigare här från talarstolen tror jag att det, när vi diskuterar den här problematiken kring narkotika, är viktigt att vi har en ganska stor bit av ödmjukhet med oss. Det är, som sagt, ett ämne där vi tycker väldigt lika. Och det finns inga enkla lösningar. En framgångsrik narkotikapolitik består av en rad olika inslag. Lagstiftning och kontroll är en del. Men för att leva upp till den svenska narkotikapolitiska modellen, som vi är så pass stolta över, krävs det en hel skala av förebyggande insatser. Vi pratar om information. Vi pratar om repressiva åtgärder, om polisiära insatser, behandling, eftervård och olika insatser för att få ungdomar att inte kliva in i missbruket och, när de har klivit in, få dem att sluta att missbruka och komma tillbaka till samhället. I årets budget inleds en flerårig satsning på förbättrad missbrukarvård. Det blir bland annat billigare för kommunerna att skicka olika personer med missbruksproblematik på behandling. Det är efterlängtade satsningar. Det görs också en satsning på bättre vårdkedjor, från uppsökande verksamhet till avgiftning, institutionsvård, stödboende, arbetsträning och eget boende med meningsfull fritid. Målet kommer alltid att vara ett riktigt arbete och oberoende, både från droger och från bidrag. En viktig del som uppmärksammas i statsbudgeten är problemen med missbruk på våra fängelser. Vi kan inte på något sätt tolerera att någon fortsätter sitt missbruk på ett fängelse och kanske än mindre tolerera att någon kanske till och med startar sitt missbruk på ett fängelse. Många intagna på fängelserna har ju en missbruksproblematik som ofta också är orsaken till den kriminella problematiken. För att personer som avtjänar fängelsestraff ska kunna återanpassas och bli hederliga, arbetande skattebetalare krävs det att alla former av beroenden är brutna. Vi måste med behandlingsinsatser på våra fängelser satsa även på de människor som har hamnat långt ute i marginalen, de människor som kanske dagligdags får känna utanförskapets örfilar vina. Vi måste se till att de kanske får en utbildning på fängelserna. Men framför allt måste vi se till att drogberoendet bryts. Budgeten innehåller en särskild satsning för de här ändamålen. Totalt satsas för att stoppa narkotikan och dess konsekvenser på våra fängelser. Och jag måste säga och jag tror att vi är överens om det att våra fångar har rätt till narkotikafrihet på fängelserna. Att påverka attityder och beteenden är en annan viktig pusselbit. De senaste mätningarna visar att det är färre ungdomar som prövar narkotika. Det är återigen någonting som vi tillsammans kan glädjas åt. Det är en seger, men vi är som vanligt inte nöjda, även om andelen ungdomar som prövar narkotika har sjunkit . Vi är inte nöjda, men det visar återigen att den svenska narkotikapolitiska modellen, som vi kan vara så stolta över, faktiskt fungerar. Det är någonting som vi verkligen kan vara stolta över. har de flesta kommuner någon form av drogpolitisk handlingsplan, och kommunerna har ökat sina insatser mot narkotikan. Det vi måste göra är att nogsamt följa upp och se vad som faktiskt ger resultat. Vi måste finna vilka metoder som fungerar, och vi måste lära oss att arbeta med evidensbas. Det som fungerar ska vi göra mer av, och det som inte fungerar ska vi sluta upp med. En gammal sanning är att en dålig idé inte blir bättre för att man häller mera pengar på den. Som sagt: Fortsätt att göra mer av det som fungerar! Ta bort det som inte fungerar!