prot · GT0926 · 2005-11-09 00:00:00 — Men vi kan stjälpa hela trovärdigheten för flyktingpolitiken. Öppna båda ögonen, . Fokusera åt två håll om det går. Det är jätteviktigt att få majoriteten med oss och att alla uppfattar detta förslag som rättssäkert, tryggt och bra och inte som ett hastverk. Tyvärr finns det mycket som säger att det är ett hastverk. 22 () replik: Jag tycker att du har fel. Den här gången har vi så tydligt börjat med just att försöka få en mer rättssäker process som berör framtidens flyktingar och dem som finns här i övrigt. Vad vi nu diskuterar är dem som har kommit emellan och hamnat i kläm i det gamla systemet. Vi måste hitta en lösning på det. har vi gjort det bästa möjliga. Jag är glad över det, trots att konstrar lite grann och försöker att hitta någon variant här som möjligtvis skulle kunna ha varit lite bättre. Vi kommer ändå såvitt jag förstår till syvende och sist att i bred majoritet rösta igenom ett förslag som ger många människor som har farit väldigt illa en chans att få stanna i och leva ett mer drägligt liv. 23 (): När samlades till det nya riksdagsåret inledde socialförsäkringsutskottet med att debattera och med att besluta om en stor reform inom det flyktingpolitiska området. En ny instans- och processordning beslutades liksom en rad förändringar i utlänningslagstiftningen. Ikraftträdandet av den nya lagen ska ske , och beslutet innebär också att läggs ned. Tre av landets länsrätter kommer härefter att utgöra migrationsdomstolar som en andra instans i prövningen. beslut är första instans. Detta beslut har föregåtts av en bred diskussion i utredningar och följts upp av socialförsäkringsutskottet i form av såväl bredare hearingar som utfrågningar inom ramen för utskottets hantering. Vi var många här i kammaren som gladdes åt den stora samsyn som förelåg i beslutet om den nya instans- och processordningen liksom om de nödvändiga förändringar som gjordes i utlänningslagstiftningen. Detta är ett led i att möta upp de nya flyktingströmmar som nått vårt land . Jag vill påstå att såväl regeringen som genom sitt ställningstagande tog ansvar för flyktingpolitiken och härigenom värnade den tradition som och riksdag kännetecknats av i det internationella sammanhanget. En av de frågor som skilde partierna åt i den debatt som föregick riksdagsbeslutet om en ny instans- och processordning är hur den skulle ges förutsättningar för en bra start av sin verksamhet. Förslag lyftes fram av ett antal av partier om en bred amnesti för vissa grupper för att skapa en bättre start för de nya domstolarna. En riksdagsmajoritet avslog dock förslaget. Flera faktorer talade för att en minskning av antalet ärenden kunde ske på och genom att den befintliga organisationen fick ytterligare tillskjutna medel. Härutöver sågs värdet av den individuella prövningen som starkare än det kollektiva ställningstagande som en allmän amnesti skulle innebära genom en så kallad nollställning. I det förslag som debatteras, Ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut, som jag härmed yrkar bifall till, läggs nu fram förslag om en tillfällig ordning inför ikraftträdandet av den kommande lagstiftningen och processordningen. Förslaget har sin grund i en gemensam motion från s, v och mp. Denna tillfälliga ordning avser möjligheterna att få till stånd en ny prövning för vissa grupper som kommit att vistas i och vars avvisnings- eller utvisningsbeslut av olika anledningar inte har verkställts. Bland de grupper som genom den föreslagna lagstiftningen ges nya och ökade möjligheter att få uppehållstillstånd finns vissa barnfamiljer. Det gäller också vissa personer där besluten inte bedömts kunna verkställas på grund av förhållandena i mottagarländerna. Prövningen gäller lagakraftvunna beslut och kan initieras av såväl den enskilde genom ansökan som självmant. ska kunna bevilja uppehållstillstånd om det kommer fram nya omständigheter som, under vissa givna förutsättningar, utgör ett hinder mot att verkställa avvisningsbeslut. De grunder som lyfts fram i den föreslagna lagstiftningen utgörs av följande: Uppehållstillstånd ska kunna beviljas vid behov av skydd eller vid praktiska eller medicinska hinder mot verkställighet. Det kan utgöras av mottagarlandets ovilja att ta emot utlänningen, eller också kan utlänningen ha blivit så svårt sjuk att det inte går att genomföra en verkställighet. kan även bevilja uppehållstillstånd om det annars skulle vara humanitärt angeläget. I sammanhanget ska en samlad bedömning göras av de sakskäl som åberopas i den nya prövningen. Vid prövningen av frågan om uppehållstillstånd ska särskilt beaktas om personen gjort sig skyldig till brottslighet eller brottslighet i förening med annan misskötsamhet. I debatten har diskuterats att det skulle finnas en luddighet i lagstiftningen. Jag vill säga samma sak som vi också uttryckte i den diskussion som föregick denna debatt i utskottet, nämligen att lagstiftningen är gjord så att lika fall ska behandlas lika. Förslaget har därigenom tillmötesgått Lagrådets synpunkter i den frågan. Beredningen av ärendet har varit forcerad, vilket också kritiserats av Lagrådet som i sitt yttrande över ärendet ingett en rad viktiga synpunkter som inarbetats i betänkandet. Utskottet har viss förståelse för Lagrådets kritik att remissinstanserna haft på sig i sin beredning. Enligt utskottet är det dock ytterst angeläget att den nya ordningen kan genomföras omgående. Utskottet lämnade på eget initiativ ärendet till Lagrådet som självt avgjorde vilken tid man ansåg sig behöva för sin beredning. Lagrådets synpunkter har härefter fått genomslag på en rad områden i det föreliggande förslaget. Utskottet har i sin beredning kallat till sig såväl UD som och , detta för att få en bild av antalet personer som kan vara berörda liksom de kostnader som den tillfälliga ordningen kan innebära. Utskottet efterhörde också verkens beredskap för att ta sig an prövningen av de berörda ärendena liksom planeringen tillsammans med kommunerna om boende under och efter prövningen av ärendena. Vid dessa träffar har det framkommit att det har varit svårt för berörda myndigheter att få fram exakta uppgifter vad gäller antalet och vilka personer som kan bli berörda, detta utifrån förhållandet att många av de berörda lever gömda i samhället. Vissa uppgifter går dock att räkna fram genom verkens statistiska uppgifter. Osäkerheten är dock stor enligt myndigheterna, och en budgeterad kostnad från regeringens sida kan komma att behöva justeras i samband med kompletteringsbudgeten. Vid den utfrågning som genomfördes tydliggjorde såväl som för utskottet att situationen trots sin komplexitet skulle kunna hanteras utifrån de vid tillfället kända förutsättningarna. Till betänkandet har fogats ett antal reservationer. Jag ska försöka belysa några av dessa och utskottsmajoritetens ställningstagande. yrkar avslag på samtliga motioner. Man gör det utifrån, som man uttrycker det, såväl legalistiska som ekonomiska skäl. Jag har förståelse för dessa invändningar, men som jag tidigare anfört ser utskottsmajoriteten det som ytterst angeläget att den tillfälliga ordningen kan genomföras. En stor grupp människor lever i i ett slags utanförskap där man gömmer sig från fattade avvisnings- och utvisningsbeslut och också för att verkställighet ej har kunnat ske till mottagarlandet. Situationen är en realitet i samhället , och riksdag och regering måste ta ansvar för situationen tillsammans med berörda kommuner och det civila samhället. Rättssamhället kräver att det finns kontroll av vilka som vistas i vårt land. Inte minst av humanitära skäl bör därför en prövning av verkställighetshindren ske. På så sätt skapas en tydlighet i samhället och en möjlighet för individen att få eventuella nya skäl bedömda. Prövningen ska dock ej gälla åberopade flyktingskäl som har prövats tidigare. De ekonomiska beräkningarna är svåra att göra, men vetskapen att personerna befinner sig i och att återvändandet ej kunnat ske på önskvärt sätt gör att samhället har ett ansvar att hantera situationen. förslag finns även ekonomiska beräkningar, och medel kommer att budgeteras. Utifrån den debatt som förts i det civila samhället, och inte minst av de kyrkliga samfunden, bör vi kunna utgå ifrån att föreningsliv och samfund kommer att vara delaktiga i ett offensivt integrationsarbete för dem som efter prövning erhåller uppehållstillstånd eller som stöd till dem som ska återvända efter det att den nya prövningen skett. I debatten har förslag om nollställning eller det som ibland kallas amnesti lagts fram. har avvisat förslagen med hänvisning till den individuella prövningen som av rättssäkerhetsskäl måste gälla enligt tidigare ställningstagande. Trots detta återkommer förslaget, om än i något modifierad form och ej heller som ett samlat förslag från fem partier. Vad gäller denna nollställning har inga ekonomiska konsekvensberäkningar eller andra bedömningar gjorts. Utifrån de delinformationer som utskottet har fått talar dock allt för att de ekonomiska konsekvenserna vida skulle överstiga nu budgeterade medel liksom att prövningsprocessen skulle bli än mer komplicerad. En ytterligare justerad form av kollektivt beslut kopplat till en form av tidsförordning förs fram av i en egen reservation. Förslaget är kopplat till en rad grundförutsättningar för ett uppehållstillstånd, vilket kräver nogsam prövning. Förslaget ligger i linje med vad som tidigare avvisats av . Migrations-, asyl- och flyktingpolitik liksom integrationspolitik är lätta att koppla samman, och bör ses utifrån ett sammanhållet perspektiv. En riksdagsmajoritet har kunnat hantera situationen trots den komplexitet den innebär. En viktig del av processen utgörs av det civila samhället. Vi kan alla som individer eller i politiken, föreningslivet och kyrkorna vara än mer aktiva och delaktiga i integrationsarbetet som stöd för människor. I detta ingår även att vara lyhörda gentemot den lagstiftning som finns. Detta kan innebära att hjälpa människor att förstå och efterleva den svenska lagstiftningen. Detta arbete kan gälla såväl i integrationsarbetet som i stöttandet av människor vid återvändandebeslut. Jag vill än en gång yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer samt tacka de tjänstemän och de företrädare för partier som på ett mycket aktivt sätt har deltagit i debatten för att på det sätt som beskrivits här ifrån talarstolen lyfta fram detta betänkande . Arbetet har varit kraftfullt, och jag upplever att det finns en stark majoritet för grundtankarna i det förslag som vi ska votera om här i kammaren. 24 () replik: fortsätter att påstå att vårt förra förslag skulle innebära ett kollektivt beslut för de människor som skulle prövas. Jag tycker att skulle läsa motionerna än en gång. Då skulle han se att det var ganska tydligt att vi inte talar om ett kollektivt beslut. Vad är det i så fall som skiljer här? Tycker att det är ett kollektivt beslut som fattas nu? Det är ju ungefär samma sak när det gäller detta. Det känns nästan som att kasta sten när man sitter i glashus när man fortsätter att kritisera det som vi lyfte fram då. Sedan har det också talats väldigt mycket om att detta med humanitära skäl var ett luddigt begrepp som vi använde oss av tidigare. Jag skulle gärna vilja att vidareutvecklade detta med humanitärt angeläget. Vad ligger egentligen i den värderingen? Det är inte så enkelt för gemene man att förstå. Vad betyder egentligen humanitärt angeläget? 25 () replik: I den debatt som fördes för ungefär sedan hade vi en intensiv diskussion om just begreppet amnesti eller nollställning, som var det begrepp som användes från oppositionens sida. Vi konstaterade då att det handlade om kollektiva beslut. Det var stora grupper som skulle få ett uppehållstillståndsbeslut utan individuell prövning. Jag kan inte se att det var annat än en diskussion om kollektiva ställningstaganden där de individuella prövningarna och de individuella skälen inte skulle lyftas fram. Jag visade också på den problematik som det skulle innebära i ett internationellt perspektiv eftersom också har hävdat att man inte ska använda begreppet kollektivt när det gäller så kallade säkra länder. Jag varnade för den situationen. Jag upplever fortfarande, även om jag har läst motionen från och övriga partier vid ytterligare ett antal tillfällen, att jag inte kan få fram något nytt ställningstagande i frågan. Det handlar om kollektiva beslut. Det upplever jag också av den debatt som vi har haft här . Vi ser skiljelinjerna, och vi ser att vi börjar närma oss den situation där det förslag som föreligger har ett bredare perspektiv och ett annorlunda synsätt på begreppet individuella prövningar. 26 () replik: Det är som om man läser och förstår det man vill läsa och förstå. Jag tycker att det ganska tydligt står att man skulle pröva varje enskild familj och varje enskild person för sig. Om man upprepar en lögn tillräckligt kanske man till slut tror att den är sann. Vad var det som gjorde att , som så starkt kritiserade vårt förslag att människor som var gömda i skulle få stanna, ändrade uppfattning i den här frågan? Jag har en fråga till. Var kommer gränsen att dras för att ha vistats i ? Lång tid för ett litet barn kan ju vara ganska för dig och mig som har på nacken. Var kommer gränsen att dras? 27 () replik: I politiken får vi läsa in och titta på de ideologiska argument som ligger till grund för våra ställningstaganden. Jag upplever att i den debatt som vi hade vid föregående tillfälle med den markering som jag gjorde handlade det inte om det goda eller det onda. Det handlade om att se på grunderna och de individuella skälen till rätten att få stanna. För mig var det så viktigt att se just den individuella prövningen som grund för ett uppehållstillstånd. Det står jag fortfarande fast vid. När det gäller tidsaspekterna är det naturligtvis svårt. Det framgår också av betänkandet. Därför är det en sammanvägd bedömning av såväl tidsaspekten som andra skäl som kommer att få ligga till grund för de ställningstaganden som myndigheten ska göra i dessa frågor. har ju ingen ytterligare replikrätt, men jag ställer mig frågande. När man tittar på det förslag som ställer sig bakom och vilka ekonomiska konsekvenser och övriga mottagandekonsekvenser det skulle få upplever jag att luddigheten är bra mycket större i det förslag som har funnits från , och tidigare i fempartimotionen. 28 () replik: representerar ju ett parti, Socialdemokraterna, som backar i asylfrågan. Den lag som ni tillsammans med och vill pressa igenom i saknar en hållbar underbyggnad och riskerar tyvärr att underminera trovärdigheten i asylprocessen. Låt mig därför fråga dig om två saker som är särskilt bekymmersamma. Lagrådet har ju visat att det finns en uppenbar risk för att det kommer att existera två parallella system, det vill säga att lika fall kommer att behandlas olika. Hur ser du på det problemet, ? Du sade i ditt anförande att man har rättat till den bristen. På vilket sätt? Kan du precisera tydligare hur man kommer runt problemet? Jag vill också fråga hur du som företrädare för regeringspartiet ser på användandet av kriteriet . Det är också en förutsättning som sätts upp för att man ska kunna få asyl. Du sitter i . Det är den myndighet som ska nyttja de lagar som ska stifta. Det borde ju ge dig en särskilt stor trovärdighet när du här i talarstolen uttalar dig kring den här frågan. Hur ska begreppet egentligen tillämpas av de handläggare som ska fatta besluten? 29 () replik: Jag sade inledningsvis i mitt anförande att jag respekterar och synpunkter. De är helt relevanta. Jag tycker ändå att vi i vårt betänkande har lyft in den problematiken och tagit intryck av den diskussion som har funnits rörande de frågeställningar som lyfter fram. Det gäller också den kritik som Lagrådet har lagt fram i sin diskussion. Vi kan dra oss till minnes att Lagrådet egentligen i två olika skeden har reagerat i ärendet, vid det ena tillfället på initiativ från regeringen och vid det andra tillfället som en reaktion på att utskottet självt tog initiativ till att lämna över ärendet till Lagrådet. Jag upplever, som jag uttryckte, att vi har tagit intryck och vägt in de synpunkter som Lagrådet har haft, inte minst vad gäller frågan om att lika ärenden ska behandlas lika. Vi konstaterar att inom ramen för den lagstiftning som vi nu lyfter fram och som berör en specifik grupp kommer, inom den specifika gruppen, lika ärenden att behandlas lika. Vi kan, precis som i andra lagstiftningsärenden, konstatera att grupper kan komma i såväl ett tidigare som ett senare skede och vara berörda av ett annat lagrum. Inom ramen för det förslag som läggs fram kommer lika ärenden att behandlas lika. Jag måste också ställa frågan: Vad är syn på de frågeställningar som lyfter fram när det gäller vilka som ska ges möjlighet att stanna? Man säger att de som har arbete ska få stanna, men inte de som inte har arbete. Var går skiljelinjerna mellan arbetskraftsinvandring och flyktingpolitik i och synsätt? 30 () replik: Den sista delen av anförande är enklast att svara på. Vi tror på arbetslinjen. Det innebär att om man har varit i , rotat sig här, skaffat sig ett jobb och egen inkomst och är självförsörjande ska man få stanna. Det var precis vad jag sade i mitt inledande anförande. Därmed skulle man säkert också kunna behandla den större delen av den grupp som har vistats i . svarade inte på mina frågor, trots att han sade att de moderata synpunkterna hade varit relevanta i behandlingen och att Socialdemokraterna hade tagit intryck av dem. Jag förstår inte på vilket sätt menar att man har tagit intryck. Den kritik som Lagrådet har riktat har ju inte på något sätt förminskats. kommer två parallella system att gälla för fall som har inlämnats och ligger i pipeline. Det beror naturligtvis på att om man lämnar in ett fall fram till och med röner det en behandling. Om man kommer och får prövning för nytt uppehållstillstånd kommer man naturligtvis att få en annan behandling i det andra systemet. Det är inte rimligt. Utlänningslagen måste ha en och samma referensram. Det får man inte med det nya förslaget. Eftersom vi fortfarande ser att fallen kommer att bli olika behandlade inom ramen för samma system, medger du då inte att Lagrådets kritik är oförändrad? 31 () replik: Som jag tidigare sade har utskottet tagit intryck av Lagrådets synpunkter. De har vägts in, även vad gäller synpunkterna kring just det som lyfter fram. Jag upplever att man inte kan sammanblanda olika grupper och olika lagrum på det sätt som har gjorts. Inom ramen för den grupp som vi nu diskuterar kommer lika ärenden att behandlas lika i det lagstiftningsförslag som vi kommer att gå till votering om . Vi är helt överens om arbetslinjen som en viktig del i att klara det svenska samhället och inte minst integrationspolitiken, vilket har lyfts fram tidigare i debatten. Jag upplever ändå i den diskussion som lyfter fram i sitt inledningsanförande att det är en sammanblandning av flyktingpolitik och arbetskraftsinvandring som är olycklig och som kommer att drabba de människor som kommer till för att söka skydd. Jag tycker att det är olyckligt att vi hamnar i den diskussionen. Vi kanske får anledning att föra en bredare diskussion om detta när utredningen om arbetskraftsinvandring lägger fram sitt betänkande . Låt oss vänta med den diskussionen till det tillfället. 32 () replik: hävdar att man har tagit hänsyn till Lagrådets yttrande. Egentligen är det omöjligt. Det som Lagrådet i första hand dömde ut var själva beredningen. Det står tydligt i Lagrådets yttrande att den beredning som skett inte är godtagbar. Det kan ni givetvis inte göra om. Att ni valde att lägga fram en motion och inte en proposition var ett sätt att kringgå regeringsformen och inte bereda ärendet på ett tillfredsställande sätt. Det var därför ni gjorde så. Det här är mycket betänkligt. I sådana här ärenden ska man försöka följa det sätt som är normalt och vanligt och som har en legitimitet. Det borde ha varit en proposition. Det har ni inte gjort, och ni kan inte göra om detta. Sedan vill jag fråga vad gäller identiteten: Varför ändrade ni kravet att detta skulle vara en förutsättning och skrev i stället stor vikt? Varför mjukade ni upp ett så grundläggande krav i hela den här processen? : Hur är beredskapen för att ta emot dessa människor? Hur ligger ni till vad gäller integrationen? Har ni en politik som kan göra att de får ett värdigt liv i ? Vad tänker ni göra? Har ni krismöten för att försöka komma på någonting som inte späder på utanförskapet? 33 () replik: har ju nogsamt följt arbetet i utskottet när det gäller hanteringen av det här betänkandet. Det innebär att också har kunnat följa hur utskottet lämnat ärendet till Lagrådet, tagit intryck av den diskussion som funnits och försökt väga in de synpunkter som finns. Det är dock klart att det finns frågeställningar som emellanåt blir svåra att hantera, och en sådan är frågan om identitetskontroll. Här i kammaren har vi också tidigare fört en debatt, inte minst och jag, om kontrollen av resedokument och andra handlingar som dokumenterar individens identitet. I den och den nuvarande debatten känner jag dock inte igen . När vi har lagt fram förslag om åtgärder för att komma åt dokumentlösheten har reserverat sig. När vi har försökt vara starka i de här frågorna har och reserverat sig. lyfter vi fram detta och säger att det är en viktig del, och då börjar vända på problematiken igen. Så kanske man agerar ibland när det är tillfälligheter som gör debatten. Vår uppfattning är att dokumentlösheten är ett problem som vi måste hantera. Vi upplever också att vi i det förslag till betänkande som vi nu lägger fram har hanterat det på ett tillfredsställande sätt. Vi kanske får invänta en ny hållning från sida när frågan lyfts fram vid nästa tillfälle, för här har varit väldigt snabba under resans gång. 34 () replik: Min fråga, , var: Varför ändrade ni skrivningen att fastställande av identitet skulle vara en förutsättning för att i stället skriva stor vikt, vilket ju är ett sätt att mjuka upp detta? Jag skulle vilja få en förklaring. Vad gäller inställning i denna fråga är den helt tydlig och klar. Vi kan också inleda samtal med ministern när ni önskar för att komma på bättre lösningar i identitetsfrågan. Men den fråga, , som jag tror majoriteten ställer sig är: Hur gör vi så att dessa människor blir integrerade och inte en del av det växande utanförskap vi har i ? Vi har tagit på oss ett stort ansvar. Många fler människor kommer att få laglig rätt att stanna. Vilken beredskap har ni för att det ska bli bra? 35 () replik: Medan vi diskuterar diskriminering och utanförskap och försöker driva en politik på detta område är utspel fler poliser och andra åtgärder. Precis som nämnts här tidigare i talarstolen tror inte vi, och tydligen inte en majoritet av denna kammare heller, att det är lösningen på integrationsproblematiken. Här finns naturligtvis en rad frågeställningar. Jag har själv här nämnt att vi i politiken, samfund och föreningsliv, men också det civila samhället i övrigt, mer aktivt måste vara delaktiga i den här processen. Med den debatt vi haft i minnet utgår jag också från att det civila samhället på ett mer offensivt och aktivt sätt kommer att delta i integrationsarbetet. Inte minst de senaste veckornas situation i vår omvärld gör att vi ser nödvändigheten i det. Vad gäller frågan om dokumentlösheten är den naturligtvis ett problem även för . Jag läser rakt upp och ned från betänkandet vad ni själva har skrivit i er motion: Som villkor för att permanent uppehållstillstånd skall beviljas genom ny prövning skall gälla att personens identitet skall vara styrkt eller gjorts sannolik. Jag minns inte att använde det begreppet i sitt inledningsanförande här i debatten. Då var det betydligt hårdare ord som användes om situationen. Jag upplever att vi ligger ganska nära varandra, men retoriken bjuder kanske någonting annat. 36 Statsrådet (): debatterades i denna kammare förslaget till ny instans- och processordning.