prot · GS09140 · 2005-06-15 00:00:00 — Lös arbetstidsfrågan, det vill säga låt oss som är friska och har arbete arbeta mindre. Det har han ställt ultimatum kring, men inte när det gäller de apatiska flyktingbarnen. Det tror jag att många är ganska frågande inför. Du samarbetar med en regering som kastar ut de här barnen i stället för att ge dem en i vårt land. 32 () replik: Det finns inget välbehag i att EU lider av en kris. Det finns ett välbehag i den hoppfullhet som de franska och holländska nejen har gett oss eftersom de visar att det kanske nu är möjligt att föra en diskussion om reella förändringar. Den europeiska unionen ska inte bara rulla på i gamla hjulspår i någon sorts ödesbestämd målsättning att skapa en europeisk superstat i utan folklig förankring. Vi måste demokratisera. Vi måste förändra. Vi måste lyssna till den starka kritik som fanns i i den svenska folkomröstningen om emu som enligt vallokalsundersökningen byggde på välfärds- och demokratiargument. Då måste man fråga sig: Vad saknas? Jo, välfärd och demokrati. Vad måste tillföras? Välfärd och demokrati. När det gäller de apatiska flyktingbarnen vill jag säga att ingår i en allians. I denna allians har det största partiet hjälpt regeringen att få igenom ett nej till det fempartiinitiativ som och jag stod bakom för att ge de apatiska flyktingbarnen en chans att stanna i . Vi är lika skyldiga du och jag, om inte säger: Jag kommer att ställa ultimatum till . Han kommer aldrig att bli statsminister med min hjälp om han inte ändrar sig vad gäller de apatiska barnen. 33 () replik: känner hoppfullhet när ledarna för två av största länder inte kan hålla en gemensam presskonferens längre. Det känner inte jag. Jag känner en oro inför vad som ska följa. Jag tror att samarbete och gemenskap är ett bättre sätt att möta gemensamma problem än att var och en går sin egen väg. Vi har sett vad det har lett till tidigare. Den tankepaus som av allt att döma kommer att uppkomma ger möjlighet att reflektera, fundera och arbeta för ett EU som är mer demokratiskt och som går mer i takt med sina medborgare, är mer öppet och så vidare. Det utrymmet vill jag att vi ska använda. Det finns det en bred enighet kring här i riksdag. står ju för en helt annan politik. Han tycker inte att ska vara med i den gemenskap som existerar. Han vill inte att ska vara med i det demokratiska samarbete som finns och som har löst mängder av problem och som jag tror behövs för att möta morgondagens utmaningar. Vad är ditt alternativ, ? Vilka ska samarbeta med om vi ska samarbeta med någon? När det gäller de apatiska flyktingbarnen arbetar vi inom i begränsad utsträckning med ultimatum. Ännu har inget ultimatum utdelats från något parti, utan vi samverkar och samtalar med varandra på ett förtroendefullt sätt. Den utveckling som vi har sett är också fyra partier som närmar sig varandra när det gäller bilden av verkligheten och när det gäller förslag till lösningar på de problem som finns. Tittar vi på vänsterkartellen ser vi en helt omvänd utveckling med tre partier som spretar alltmer, med en politik som skiljer sig alltmer och där råkurr är det gällande klimatet i stället för förtroende och samarbete. Det bådar inte gott. Jag konstaterar också att här valde kortare arbetstid för oss som har arbete framför de apatiska flyktingbarnen. 34 () replik: Med förlov sagt: Det finns större problem i än att och inte kan hålla en presskonferens tillsammans. Det finns problem med en arbetslöshet som i de flesta EU-länder är långt högre än den i . Det finns problem med ökade klass- och könsskillnader. Det finns problem med människor som inte kan forma sina liv därför att de inte får förutsättningar till det. Det finns problem med avregleringar, skattesänkningar och orättvisor. Det finns problem med bristande välfärd. Det finns problem med gamla könsmaktsstrukturer. Men är bekymrad för att och inte kan hålla en presskonferens tillsammans. Låt oss lösa de verkliga problemen! Låt oss ta väljarnas nej på allvar och säga: Vi hörde. Det finns för lite demokrati och för lite välfärd. Vi måste förändra. Det vore att ta väljarna och medborgarna på allvar. När det gäller de apatiska flyktingbarnen är det uppenbart att en röst på kan bli en röst på syn att de apatiska flyktingbarnen inte ska få stanna i . Det är vad säger. Och du beskyller oss för att inte ta till storsläggan i den frågan! Som en annan, dig närstående partiledare sade i en tv-debatt: Sopa rent framför egen dörr först! 35 (): tar tusentals ungdomar studenten. Uppsluppna röster sjunger om att den ljusnande framtid är vår. Vilken underbar bild när är på väg in i högsommar! Ta den bilden och tänk tillbaka . Hur var det när ni själva tog studenten? Hur kändes det när ni äntligen fick ta på er studentmössan, när ni fick lämna klassrummet och springa ut i vårsolen? Visst kommer känslorna tillbaka av optimism, förhoppningar och framtidstro. För många studenter är det precis så det känns som om en hel värld, full av möjligheter, ligger för deras fötter. Så känns det för alla dem som lämnar gymnasiet med ett slutbetyg i handen, som vet att sommarjobbet väntar och kanske studier på högskola eller universitet. Till alla er vill jag säga: Vi ser er och gläds med er för de mål ni har uppnått! Och vi har ett besked att ge er: Vi är överens, från höger till vänster, om att varannan gymnasiestudent ska kunna gå vidare till högskolan. Men långt ifrån alla lämnar gymnasiet med ett slutbetyg. Vilket är vårt besked till alla dem som inte kan ta på sig studentmössan , till alla som började gymnasiet med stora förhoppningar men som gymnasieskolan svek och som till slut inte såg någon annan utväg än att hoppa av ? Vilket är beskedet till alla dem som trots svårigheter kämpade sig igenom men som står där med ett ofullständigt betyg i handen? Vilken är deras chans till en ljusnande framtid och ett livslångt lärande? Det är klart att man kan göra som på LO. När hon får prata fritt ur hjärtat tycker hon att det är bra att jobb som inte kräver högskoleutbildning flyttar utomlands. Det är beskedet från en av arbetarrörelsens främsta företrädare. För mig är det ett slag i ansiktet på alla dem som inget hellre vill än att skaffa sig en bra yrkesutbildning och ett bra jobb. Man ska kunna vara yrkesstolt. Det är mitt besked till var och en som valt en yrkesutbildning på gymnasiet, som inget hellre vill än att bli snickare, rörmokare, sömmerska eller tapetserare. Er insats är värdefull! Ni är också viktiga i det svenska samhället. Ni behövs för att den ljusnande framtiden ska bli vår. Och ska det löftet vara något värt krävs det en annan gymnasieskola en som inte lämnar var femte elev i sticket och pressar in alla i samma mall, en som ser både den som lär bra med händerna och den som lär bra med huvudet och som inte säger att det ena är finare än det andra. I själva verket är det ju som två händer på samma kropp som båda behövs för att helheten ska fungera. I mitt finns det inga överflödiga jobb, inga jobb som hellre borde göras utomlands än här hemma i . Det finns inga överflödiga människor och inga insatser som är för små för att tas till vara. Men den insikten saknas hos socialdemokratin. I stället tvingas vi se på hur skolavslutningarna passerar och kön av ungdomar som gymnasieskolan lämnat i sticket bara växer. Vi tvingas se på när ungdomsarbetslösheten, som ett brev på posten, rakar i höjden och är uppe i samma extrema nivåer som under krisen . Vi tvingas se på när , med regeringens goda minne, förtidspensionerar 30-åringar trots att de borde ha ett långt och rikt yrkesliv framför sig. Vad är det för samhälle? Vad är det för arbetsmarknad som inte verkar ha plats för vare sig invandrare, kvinnor, dem som är över 55 eller, för den delen, dem som är under 30? Måste man verkligen vara en vit, medelålders man utan sjuka barn att ta hand om och bosatt i en större stad för att få plats på den svenska arbetsmarknaden? Är det verkligen okej att mer än en miljon människor inte hade ett jobb att gå till? behöver alla jobb vi kan få. Alla ska få en chans att vara med och bidra. Men många svenskar känner sig inte uppskattade. Ta alla snickare, elektriker, städare och industriarbetare kvinnor och män som jobbar från morgon till kväll, som betalar sina skatter, som drar sitt strå till stacken och som sliter för att få vardagspusslet att gå ihop men som ändå inte värderas. Lika lite värderas företagarnas och entreprenörernas bidrag. När statsministern får frågor om brist på tillväxt och företagande är nämligen svaret att det nu är den offentliga sektorns tur att växa. I frågestunden sade han att det viktiga var att hålla uppe bidragen så att köpkraften kan öka. Han drog samma visa . Vad säger det egentligen om statsministerns syn på tillväxt och utveckling och om hans kunskaper i ekonomi? För var börjar det egentligen? Börjar tillväxten och utvecklingen med stora satsningar på offentlig sektor? Eller börjar det med en utveckling i företag och näringsliv? Det kanske låter som en enkel och självklar fråga, inte minst för ekonomer. Men sanningen är att den är befogad och att svaren visar på en fundamental skillnad i synsätt mellan vänsterkartellen och alliansen. För mig börjar det med människor som får vara företagsamma, med att vi ger entreprenörer en sportslig chans att starta och driva företag där de kan utveckla och tillverka nya produkter och sälja dem, här i men också utomlands, så att vi får intäkter till landet. För mig börjar det med företagare som producerar, anställer och betalar sina skatter så att vi får pengar att betala för vården, skolan och omsorgen och allt som vi vill göra gemensamt. Så är det inte för statsministern. För honom börjar det med den offentliga sektorn. Företagarna och entreprenörerna får klara sig bäst de vill, och resurserna till det gemensamma är som manna som faller ned från himlen. Jag tycker att det är intressant att se att kommunisten och socialisten är helt överrens om denna ekonomiska teori. Visst är det lätt att förstå att människor frågar sig vart alla pengarna tar vägen när det är dessa två herrar som styr ekonomin i . Skillnaden i synsätt mellan och socialdemokratins vänsterkartell är fundamental. Det är det som gör det självklart att huvuduppgiften för mig är att skapa fler jobb i fler och växande företag, så att fler kan gå från bidragsberoende till arbete och egen försörjning. För det är bara så vi kan få pengar till fler lärare i skolan, fler undersköterskor i vården och fler hjälpande händer i äldreomsorgen. Det är nästan så man skäms, men sanningen är att helt saknar ett samlat program för att skapa nya jobb. Trots att vi har en skyhög arbetslöshet har vi inte haft någon riktig debatt om hur vi skapar de här nya jobben, men väl en ständigt återkommande debatt om socialförsäkringarna, trots att Socialdemokraterna egentligen är överrens med om ersättningsnivåerna, om än i olika system. Trots mer än en miljon arbetslösa har vi bara ett enda mål som handlar om jobben, medan vi har 16 mål som handlar om hur vi ska förbättra miljön. Jag tycker att det är hög tid att får ett samlat program för jobb, riktiga jobb, i vårt land, inte bara konstlade Amsåtgärder som förmodligen statsministern kommer att återkomma till . Just därför kommer vi i att fokusera på det här programmet på centerstämman här i . Vi kommer att fokusera på att sätta upp konkreta mål, inte för hur man manipulerar statistik utan för hur vi skapar riktiga nya jobb, på att skapa ett bra företagsklimat, som bygger på ett större regionalt ansvar för jobb och företagande, med regelförenklingar och skattelättnader som gör det lönsamt att starta och driva företag, på bättre kommunikationer och service i hela landet, på kraftfulla och träffsäkra insatser som gör det lönsamt att anställa de som tvingas leva på bidrag, på utveckling och forskning för att ta tillbaka till toppen i miljöarbetet, där vi använder miljön som en hävstång för fortsatt jobbutveckling, på skattesänkningar för människor med låga och normala inkomster, företrädesvis kvinnor, som ger mer pengar kvar i plånboken för den som går från bidragsberoende till eget arbete och på ett arbetsliv med delaktighet och ansvar som gör människor friska, inte minst i den offentliga sektorn. Vi i tar arbetslösheten på allvar. Vi sätter upp konkreta mål för hur vi ska skapa fler jobb. Vi vill sätta i arbete, och vi vill ta ett samlat grepp för att åstadkomma det. Vi ska ge hopp och framtidstro till svenska folket. Förvalskampanjen har precis börjat, och Socialdemokraterna tar nu varje chans att tala om att den svenska modellen har lyckats. Och många köper det. Det stämmer ju så bra med den självbild som vi har fostrats in i. Men är det verkligen så bra som man säger? Det är klart, om man väljer sina siffror kan man få ihop vilken sanning som helst. Det vet redan en student på grundkursen i statistik. fick vi svart på vitt från vad socialdemokratisk politik innebär. Och jag måste säga att som centerpartiledare blir jag särskilt bekymrad av det som sker. Vi tog ansvar för , både i den första borgerliga regeringen och tillsammans med Socialdemokraterna. Vi var med och sanerade statens finanser därför att krisen var så allvarlig, underskottet var så stort och statsskulden så hög. Det handlade om framtid. I lärde vi oss en del av det: att det handlar om att samla i ladorna under de goda åren, för att ha något att ta av när lågkonjunkturen kommer, och att inte vältra över skulderna på våra barn och våra barnbarn. Men Socialdemokraterna tycks ingenting ha lärt. Även om de gör sitt bästa för att skyla över är sanningen att upplåningen ökar och skulderna växer. Enligt den senaste beräkningen kommer statsbudgeten att gå med 170 miljarder i underskott . Det sker precis efter en högkonjunktur och som ungdomsarbetslösheten ligger på skyhöga . Alltför många unga går direkt till pensionärslivet utan att ens ha fått chansen att passera yrkeslivet. Om jag vore arbetslivsminister skulle jag skynda mig att ändra devisen på min hemsida till Mannen som gav massarbetslösheten ett ansikte. Det handlar om framtid, men det handlar också om framtid. Därför att vår förmåga att skapa jobb och företagsamhet hänger samman med hela konkurrenskraft. I går signalerade statsministern att regeringen sannolikt skjuter upp den svenska processen kring fördraget. Från sida tycker vi att det är naturligt att nu vänta in resonemangen från toppmötet, för att sedan kunna ta ställning till hur den svenska processen ska se ut. Tidtabellen kan inte vara viktigare än att få ett fördrag som är brett förankrat hos folk. är den debatt som växer runtom i i själva verket ganska lätt att förstå. För kritiken vi hör är effekten av att EU har tillåtits växa för mycket på bredden. Socialister runt har låtit EU ta sig an för många frågor som inte hör hemma på EU-nivå. Och människor tycker inte om den utvecklingen. Den senaste i raden var alldeles som tyckte att EU skulle ägna sig åt välfärdsfrågor också. Vi i gick till val i Europaparlamentsvalet på ett smalare men vassare EU. Den devisen känns mer aktuell . gäller det att vi ser till att vi får den möjligheten, att vi nyttjar den tid som vi får för reflexion till att gå vidare och forma ett smalare men vassare EU, ett EU som är starkt nog att ta sig an miljöfrågorna, som har muskler nog att ta sig an den internationella brottsligheten och som tar ansvar för säkerheten i och bidrar till en fredlig utveckling utanför EU:s gränser, men som inte lägger sig i det vi hellre kan besluta om här hemma. Jag tror på . Jag tror på EU som idé. Oavsett vad som händer med det här fördraget måste idén om utvecklas och leva vidare. Oavsett det som sker måste vi slå vakt om det som är EU:s grundidé, att i fredlig samverkan fläta samman länder för att minska spänningar och förebygga konflikter. Om vi inte ser upp är risken stor att vi får en helt annan Europadebatt, en debatt som handlar mer om vilka som inte får plats i EU-samarbetet än vilka som får det. Finns det plats i EU för muslimer? Finns det plats i EU för ? Finns det plats i EU för länderna på ? Får vi en sådan debatt, vad har då hänt med själva grundtanken i Europasamarbetet? Möjligheten till ett EU-medlemskap har spelat roll för den snabba demokratiseringen i Öst- och , och den betyder mycket för dem som står på tur. Om vi stänger den möjligheten, vad ska de då längta till? Vad ska kvinnorna i , som ser EU som sin chans att få samma rättigheter som männen, längta till? Och vad ska alla de som kämpar för demokrati och frihet på och i längta till? För mig är svaret självklart. Utvecklingen får inte leda till ett EU som sluter sig mot omvärlden och flyttar fokus inåt. Vi slogs för den utvidgning som precis har ägt rum. Vi kommer att kämpa för att också , , och länderna på ska kunna längta efter en plats i EU. behövs det mer än någonsin en kraft som orkar formulera en dröm för , som orkar stå upp för grundtankarna i Europasamarbetet. Här hemma behövs det också en kraft som formulerar en dröm för , en dröm om ett tryggare , ett öppnare och ett företagsamt och grönt , ett att längta till och ett att längta efter. 36 () replik: Jag tror nog att det bara var som hörde att jag ville att EU skulle syssla med mer saker. Jag menar tvärtom att välfärdskritiken, alltså kritiken från medborgarna för bristande välfärd, bygger på att Europeiska unionen har fastlagt en ekonomisk politik av avregleringar, av minskade offentlig sektor, av sänkta skatter som leder till att det nationellt blir svårare att bygga välfärd. Vi bör i stället återföra beslutanderätt från EU-systemet till de nationella parlamenten. Men det var inte därför jag begärde replik. Vi har roat oss med att gå igenom vad förslag till skatterabatt i stället för avdrag och skattesänkningar leder till i olika inkomstskikt. Då visar det sig att den som tjänar lika mycket som tjänar skulle få skattesänkning , eller förändrad nettoinkomst, som det heter. Den som tjänar 12 000 skulle få mer i plånboken . Men den som tjänar 25 000 skulle få mer . står här och talar som om hon stod för en politik för rättvisa, men det är precis tvärtom. Du vill sänka skatter och införa regler som gynnar dem som har de högsta inkomsterna medan de som har de lägsta inkomsterna återigen skulle förlora på er politik. 37 () replik: stod här och sade att det är för lite välfärdspolitik. Det är det som gör att människor röstar nej till EU och tycker att det här går för fort. Man säger att det är EU som påverkar våra skatter. Men dem bestämmer vi själva. Det är inte EU som bestämmer skatterna. Det är viktigt att se att vi måste lägga tillbaka makt från EU. Det är dina socialistvänner som tycker att vi ska ha mer makt i EU. Du sade också att det måste vara mer makt till de nationella parlamenten. Det är precis det som står i fördraget som du är emot! Det är bara de instrument som ska till för att få ett smalare men vassare EU som EU ska ta hand om, där vi lämnar ifrån oss bara de uppdrag som den nationella nivån är för liten för. Där ska man vara stark. Du har inget alternativ. Du har inget alternativ därför att du menar att EU ska ha den större makten. Sedan var det våra sänkta skatter. Jag är ledsen , men jag litar inte på dina ekonomiska beräkningar. Jag har studerat dina teorier om hur ekonomi fungerar, där du tror att pengar ramlar ned från himlen utan produktion, där du tror att starka bidragssystem är det enda sättet att få en ökad efterfrågan och klara jobben, där du tror att ett ökat bidragsberoende leder till en bättre ekonomi. De ekonomiska teorierna ger jag inte mycket för. Det innebär att vi litar mer på de beräkningar som vi själva gör. Vi har siktet inställt på sänkta skatter för dem med låga och normala inkomster, kvinnor i offentlig sektor, kvinnor inom handel. Det är de som ska ha skattesänkningarna, inte de höginkomsttagare som du har bidragit till att ge skattesänkningar. 38 () replik: Jag har märkt när har diskuterat att det finns vissa kunskapsbrister. Det kan bero på att man inte har hunnit läsa hela fördragstexten. Det har jag full förståelse för. Men det finns inte ett exempel i det grundlagsförslag, som har fallit, på att man överför makt från EU-systemet till nationella parlament. Det finns inte heller ett enda exempel när blev medlem på att en sådan maktöverföring har skett. Maktöverföringen har gått åt andra hållet. De nationella parlamenten har fått mindre beslutanderätt, EU sysslar med fler frågor och det är fler frågor att hantera på EU-nivå. För att vi ska hantera välfärden behöver vi återföra makten till de nationella parlamenten. Vi behöver också göra oss fria från den tvångströja som avregleringspolitiken och den nyliberala ekonomiska politiken innebär. Mina siffror är tagna från . Det är intressant att du ifrågasätter dem. De visar att genomsnittlig förändring av nettoinkomsten i inkomstskiktet ungefär lika mycket som tjänar blir . Det blir till den som tjänar 12 000, för den som tjänar 15 000, men för den som tjänar 25 000. Det är svårt att smita från det, . 39 () replik: Inte vet jag vem det är som kan läsa innantill. I det nya fördraget har åtminstone jag läst in att de nationella parlamenten kommer att få en större delaktighet i de beslut som fattas i EU. Inte tror jag att det är jag som brister i kunskap utan det är möjligt att har hoppat över någon mening som han inte vill läsa. Vi sänker skatterna för dem med låga och normala inkomster. Jag vet inte vad du har ställt för fråga till . Det är dit siktet är inställt. Vi ska stimulera också kvinnor med låga inkomster att kunna leva på sin lön mer pengar kvar i plånboken. Den andra delen handlar om skattesänkningar så att det ska bli fler jobb. Om vi inte skapar fler jobb, om inte företag vill anställa fler människor, kommer vi inte att ha några pengar till välfärd. Det är sanningen. Det är den politiken som ger stöd för till den regering som sitter . Det är märkligt att vi för en debatt där den traditionella arbetarrörelsen inte har några idéer om hur vi ska skapa jobb. Den enda idé man förfäktar är hur vi ska få fler människor att leva på bidrag. Det är en mycket underlig utveckling som vi ser i . Låt ta på sig uppdraget att skapa jobb, utveckling och framtidstro. Det är en utmaning som jag gärna tar på mig i alliansen. 40 (): Herr talman, lyssnare, tittare, riksdagsledamöter! Det är alltför sällan som de politiska dagsfrågorna, sakpolitiken, kopplas till ideologi och vad man har för grundvärderingar. Jag tänkte försöka göra det lite grann . Jag tänkte börja med den fråga som jag tror alla debattörer har varit inne på, nämligen EU-frågan. Där händer det mycket. Min bild är att EU har blivit en koloss på lerfötter. ledare står handfallna när medborgarna säger nej till mer överstatlighet och att än mer makt ska flytta ännu längre bort. Ingen verkar ens ha tänkt igenom tanken att medborgarna kan säga nej och vad det innebär. Verkligheten kommer dock nu i kapp drömmarna. Eliten kan inte hur länge som helst bygga sina luftslott utan att ha människor med sig. skriver på ledarplats om en bristande demokratisk förankring som är Europeiska unionens arvsynd. Tidningen talar om problemen med en byråkrati i stället för demokrati. Jag kände på morgonsidan att jag behövde gnugga mig i ögonen för att se om jag var vaken. Sent ska syndaren vakna. Men det är ändå härligt att även våra stora tidningsdrakar kan vakna, även om det är i elfte timmen. Tänk om den fina tidningen, och några till, i ett tidigare skede hade hjälpt till med att medverka i en opinionsbildning för en demokratisk förankring. Då hade man inte behövt gå rakt in i väggen nu med en konstitution som medborgarna inte vill ha. Svårare ändå är det för de politiska ledare som har identifierat sig med unionen som projekt. Kommissionens reaktion efter folkomröstningarna tyder på fullständig förvirring och brist på verklighetsförankring. Ungefär detsamma gäller för både och i de stora kärnländerna och . De tycks stå alltmer ensamma och nakna i sin arrogans och bristande verklighetsförankring. Vår statsminister har haft nästan alla åsikter man kan tänka sig i frågan.