prot · GS09138 · 2005-06-13 00:00:00 — Jag tror att det finns mycket i den här propositionen som faktiskt gör det möjligt för de mindre bolagen att vara mer flexibla. Men om vi kommer tillbaka till frågan gällande aktiekapitalets storlek kan jag säga att det här är en fråga som vi har diskuterat i den här kammaren . I och med avsaknaden av det personliga betalningsansvaret i associationsformen aktiebolag måste man faktiskt skapa vissa garantier för borgenärer och andra som skulle kunna ställa krav på det här bolaget. Då har regeringen och många andra sagt att det måste finnas en buffert. Det är väldigt viktigt att det finns en buffert, i och med avsaknaden av personligt betalningsansvar, som gör det möjligt att ställa krav på det här bolaget om det skulle förekomma oegentligheter. Det ser jag som en viktig del. 72 () replik: Jag vill hävda att det ändå finns ett personligt ansvar. Vi har hört här tidigare att för den som inte upprättar en kontrollbalansräkning om det börjar uppstå tveksamheter inträder det personliga ansvaret. Likaväl inträder det personliga betalningsansvaret genom det ställföreträdaransvar som finns. Det är ändå inte det argument som jag tycker är hållbart. Det intressanta i den här debatten är väl ändå vad det är som skiljer oss åt inom EU. Andra länder inom Europeiska unionen har det här men vi i skulle inte vara mottagliga för att man underlättar så att det blir möjligt för riktigt små företag, mikroföretag, att bedriva sin verksamhet i bolagsform. Det finns en väldigt stor andel företagare som inte har någon anställd men som ändå kan vilja driva sitt företag i bolagsform. Det ger ett helt annat skydd och en bättre ekonomisk förutsättning för ägaren att ha ett bolag i förhållande till att bedriva ett företag i enskild firma eller i handelsbolag. Återigen är det min förhoppning att regeringen kommer tillbaka med det här. Jag kan notera att sade att lagstiftningen säkert kommer att ses över framöver. Att den kommer att ses över oftare var också ett uttryck som använde. Det är också en sak som är lite oroande. Oftare, innebär det ryckigare spelregler? Om man ska hålla på och justera vet inte heller småföretagarna riktigt vad som gäller. Det hade varit bättre att ta ett ordentligt tag och lägga fast riktlinjer så att också företagaren vet vad han har att rätta sig efter. 73 () replik: Oftare än i alla fall, om jag uttrycker mig så. Jag tror att vi kommer att få se ganska stora förändringar, framför allt på det tekniska området, som jag tror att många småföretagare faktiskt kommer att se som fördelar. kommer man att kunna jobba med bättre information, och det kanske går att underlätta redovisning och så vidare. Jag tror att det finns områden där det kan vara viktigt att göra förändringar. Sedan är det självklart viktigt att man har tydliga spelregler. Tillbaka till aktiekapitalets storlek. Jag är fortfarande inne på samma del som jag var förut. Det som det handlar om är ju en avvägning i förhållande till den frihet som personen faktiskt får när han eller hon inte har något betalningsansvar gentemot hur stort aktiekapitalet är. Om det är så att företaget inte är berett att gå in med en mindre betydande kapitalinsats är inte så mycket i många sammanhang finns det faktiskt många andra associationsformer som man kan välja mellan att bedriva verksamheten i om man inte vill gå in med de 100 000 som i mångt och mycket inte är speciellt mycket pengar. Aktiebolagsformen är ju gjord för att det ska finnas ett skydd för att man inte ska behöva ha något betalningsansvar. måste det finnas en garant för de förpliktelser som bolaget faktiskt kan ådra sig. 74 PER (): Det här är ett betänkande som jag skulle vilja säga att det råder nästan total enighet om. Vi har sett de borgerliga partierna sitta och krysta och krysta och komma fram till vissa marginella förändringar. Mest har väl , , krystat med tanke på alla de reservationer som finns. hänvisas det till den borgerliga alliansen. Av det jag ser i detta betänkande verkar i alla fall inte ingå i den alliansen. Det får ni kanske svara på. Som helhet är det här, som har sagts här, en väldigt bra förändring av den gamla aktiebolagslagen. Och den kommer, som också har sagts här, att fortsätta utvecklas. Jag tänker ta upp vissa saker som diskuterades när samarbetspartierna gick igenom den. Det är vissa synpunkter som faktiskt redan har diskuterats i kammaren. Det är ungefär samma argumentation som vi kommer att föra fram här när det gäller de olika förslagen. Jag kan börja med att titta på reservation 1 som gäller ansvarsgenombrott i advokataktiebolag. Det står väldigt tydligt i propositionen och även i betänkandet att enligt vad som redovisas i propositionen avser regeringen att inleda en översyn av frågan. I avvaktan på resultatet av denna översyn föreslår regeringen en inskränkning i det personliga betalningsansvaret i enlighet med och förslag. Det som ni reserverar er för, det vill säga att regeringen ska utreda detta, säger man att man ska göra. Det står redan i propositionen. Det finns ingen anledning att ha en reservation om det eller ett tillkännagivande. Sedan vill jag komma till den intressanta diskussion som har förts när det gäller aktiekapitalets storlek. När jag var nyvald och kom in i 1994/95 väckte jag min första motion precis när man skulle höja aktiekapitalet från till . Då tyckte jag att det kanske inte var rimligt. Tyvärr visade det sig att det redan var genomfört, så det gick inte på det stadiet att göra någonting. Men då var jag tämligen ensam om den uppfattningen. stödde mig inte i alla fall, kan jag meddela. har det gått , men framgår det inte vad vill ha för nivå. De kanske vill gå ned till . Men då är det fullkomligt meningslöst. Aktiekapitalet måste ju ligga på en nivå som innebär att det finns en viss säkerhet. Annars kan man lika gärna bilda handelsbolag eller enskild firma. Det kommer att ställas exakt samma krav på en aktiebolagsinnehavare som på en innehavare av en enskild firma eller ett handelsbolag, det vill säga ett personligt betalningsansvar. Det måste ligga på en viss nivå. Att det skulle vara en förenkling att sänka det är nys. Visst innebär det att en viss kapitalinsats behövs, men i övrigt kan jag inte se problemen med detta. Det intressanta är att vill ta bort samtyckesförbehåll. Det ges en möjlighet att ta in något sådant i bolagsordningen, men det vill ta bort. Man vill ta bort en möjlighet för bolaget att göra en sak. Det är vi som ska bestämma vad de ska få göra och inte göra. Låt bolagen få göra som de vill. Vill de ta in något sådant är det okej. Vi ska inte peta och styra i det. Sedan går jag över till diskussionen om lösenbeloppet. Det är en intressant diskussion. Den diskussionen förde vi också i samverkanspartierna. Det var därför att det kom in att om särskilda skäl föreligger kan man frångå detta, till exempel om det har visat sig att börskursen på något sätt har manipulerats. Då går det att använda sig av en annan teknik. Visst är det som säger, att det är förenklingsskäl som pekar på att denna modell med en särskild klausul är den lämpligaste. Det är möjligt att vi får se vem som hade rätt, men jag tror inte att det kommer att bli några vansinnigt stora konsekvenser av negativ karaktär på grund av detta. Jag anser att förenklingsskälen fortfarande väger över. Det har förekommit diskussioner om kontrollbalansräkning. Det är när halva aktiekapitalet är förbrukat, inte hela, som man har skyldighet att upprätta en kontrollbalansräkning. Det bör väl framgå så att det står klart att vi vet vilka regler som gäller. Sedan har vi revisionspliktens omfattning. Jag vet inte var man drar gränsen när det gäller att mindre bolag inte har behov av revision. Det är en felsyn. De större bolagen har redan en etablerad stor internrevision som delvis biträder externrevisionen. Redan innan externrevisorn kommer finns det en kvalitetssäkring. I de mindre bolagen finns ingen internrevision alls. Där skulle jag vilja säga att externrevisorn är en oerhört bra medarbetare för de mindre bolagen. var inne på att man kanske kan bilda någon helt ny aktiebolagsform. Sedan är frågan hur det ska gå till och vilken nivå insatskapitalet ska ligga på. Ligger det för lågt blir det tämligen meningslöst. Det är möjligt att man kan fundera över om de allra minsta företagen, med en eller två anställda, skulle ha några andra revisionsregler. Jag tror inte att man med hundraprocentig säkerhet ska säga det. Det fordrar en noggrann analys. Mina erfarenheter av de mindre bolagen är att det behövs en externrevisor, dels för att kontrollera, dels för att stötta. Det är stöttningen som är det viktigaste. De gånger jag har kommit ut till medelstora aktiebolag säger de att deras största bundsförvant är deras externrevisor. Däremot kan man diskutera de arvoden som externrevisorn debiterar. Det kan emellanåt vara lite väl högt. Det är fullkomligt klart och naturligt att om det finns avsatt pengar till en reservfond ska det användas till antingen förlusttäckning eller ökning av det egna kapitalet. Det är i princip vad den kan användas till. Det har varit förenat med den typen av regelsystem, och det ska också gälla i fortsättningen. Inte ska man omvandla det till utdelningsbart fritt eget kapital. För mig är det helt obegripligt hur man kan föreslå något sådant. Samma regler som gäller när man avsätter pengar ska gälla vid förändring. Jag har lite svårt att förstå den typen av resonemang. Det är intressant att höra diskussionen om de 500 aktierna och vilka som ska vara med i aktieboken. Det är också ett resonemang som bör diskuteras mellan samverkanspartierna. Jag är väl av den uppfattningen att det är en rigid regel. Jag har själv 700 Ericssonaktier och jag är registrerad men jag har inte särskilt mycket att säga till om hur sköts. Jag kan väl ha en viss förståelse för att det borde ändras i enlighet med förslag. Det är också sådant man får se över i förlängningen. Aktiebolagslagen är en levande massa, kommer att bli än mer levande och kommer att behöva förändras kontinuerligt. tycker väl att det sker automatiskt att de som har stort inflytande blir registrerade. följer de flesta moderater inte ens önskemål och krav på att registrera sidoinkomster och så vidare. tycker man lite som man vill. Jag ska sluta med att yrka bifall till förslaget i det liggande betänkandet. 75 (): slutför vi en lång process med att färdigställa ett fundament i svensk lagstiftning. Jag pratar naturligtvis om propositionen om ny aktiebolagslag. Det är kommittéarbete, ett antal delbetänkanden, remisser, samråd och allt övrigt arbete som har lagts ned . En fungerande aktiebolagslag ger förutsättningar för ett stabilt och livaktigt näringsliv, som vi alla är så beroende av för samhällets utveckling och välstånd. En modern och gentemot utlandet både anpassad och konkurrenskraftig lagstiftning återfinns både i betänkandet och i propositionen. Det är glädjande att det finns en så stor samstämmighet mellan alla partierna om grunderna för lagstiftningen. Egentligen handlar dagens reservationer från borgarna om mindre frågor. I de stora dragen är vi överens. Därför yrkar jag bifall till förslaget i lagutskottets betänkande nr 23 och avslag på samtliga reservationer. Låt mig bara kort få beröra några av reservationerna. Att avreglera aktiebolagslagen kan vara att göra de mindre bolagen en björntjänst. Den är ju avsedd att tjäna som ett hjälpmedel för näringsidkare. I den mån det inte finns lagregler om aktieägares mellanhavanden i bolagets förvaltning med mera tvingar man fram en reglering genom avtal. Detta innebär en kostnad för näringsidkare. En avreglering kan också innebära att man inte ger bolagen alla verktyg i verktygslådan. Tar man bort regler skulle massan minskas ja. Men företagens handlingsförmåga riskerar också att minska. I en del fall kan borttagande av regler leda till rättsosäkerhet, och det blir oklart vad som egentligen gäller. En del av den nuvarande lagens formkrav, liksom en del andra bestämmelser, till exempel om vår revision, uppfattas säkert som betungande för mindre företag. Men i svensk aktiebolagsrätt är revisorsgranskningen central för kontrollen av bolaget och det är i aktieägarnas och omvärldens intresse. tog ställning för att revisionsplikten för mindre aktiebolag borde bestå. Det är hänsynen till tredje man, intresset av att förhindra ekonomisk brottslighet med mera som gör det befogat att även fortsättningsvis kräva att aktiebolag ska revideras av kvalificerad oberoende person. har vid jämförelse med övriga förhållandevis många små aktiebolag. En orsak är den ordning och reda aktiebolagslagen står för. Ändock förs diskussioner om förenklingar, bland annat beroende på de internationella krav och överenskommelser som finns i . Sedan kan man ställa sig frågan om man ska undanta revisionsplikten. Hur många bolag är det då som kommer att undantas? Man kan jämföra med utlandet och fråga sig hur den fiskala kontrollen genomförs hos småföretag i till exempel . Vi måste hitta lösningar framöver som förenklar, men vi ska ha ordning och reda. Låt mig också kommentera reservation nr 13, som handlar om revisorns självständighet. Självständigheten och oberoendet av bolaget är en väsentlig del i lagstiftningen. Revisorernas ställning har aktualiserats genom ett antal så kallade företagsskandaler runtom i världen. Vi har sett det i , och vi har sett det i . Vi har en fyraårig mandattid för revisorerna, för att underlätta självständigheten gentemot bolaget. Revisorerna har till uppgift att kontrollera att allt går rätt till väga. Därför ska brister redovisas och åtgärdas, så att förtroendet för bolagen och näringslivet upprätthålls. Revisorn ska skicka in orena revisionsberättelser till av effektivitetsskäl. Allt detta stärker revisorns ställning. Låt oss vara överens om att vi alla är betjänta av att ingen försöker smita förbi de som bedriver seriösa verksamheter och inte tillskansar sig förtjänster på andras bekostnad. I reservationen om fusion beskrivs risken för att bestämmelserna om tvångsinlösen av minoritetsaktier kringgås genom utnyttjande av fusionsinstitutet. Det problemet är, precis som så många har sagt här, uppmärksammat av regeringen, och med ett instämmande från lagutskottet. Det inleds ett arbete från för att analysera problemet närmare och, om det visar sig nödvändigt, föreslå regler för att förhindra missbruk. Det sker under innevarande år. Den lösning som redovisas i reservationerna är kanske inte den bästa. Den kanske leder till större inflexibilitet. Man kan ställa sig frågan om ett majoritetskrav på kommer att försvåra för fusioner. Varför är det inte bra att vänta in analysen, så att vi tillsammans kan hitta en lösning som är den bästa för alla intressenter? Slutligen, herr talman, till frågan om preskription. Det är precis som och andra har beskrivit det här, att den frågan har inte tagits upp och behandlats vare sig i eller i propositionen. Därför kan man betrakta den frågan som ny. Fordringar av gånget slag har en preskriptionstid . Man kan då ställa sig frågan, samma fråga som ställde: Ska vi ha olika tider? Man kan också fråga sig: Varför ska vi införa en kortare preskriptionstid för de förpliktelser som uppstår för styrelser och aktieägare i ett likvidationssammanhang? En sak ska veta, och det är att vi är mottagliga för goda idéer om de är välmotiverade. Om de är det ska vi naturligtvis begrunda dem och beakta dem i kommande arbete. Det är så här: Vi är överens om helheten, och det finns några detaljer som vi inte är riktigt överens om. 76 () replik: Jag tänkte bara diskutera frågan om revisionsplikten. Som småföretagare har jag en del erfarenhet av revision och revisionsplikt. Man slås av att det ofta sägs att revisorn ska vara ett stöd för småföretagaren. Men det ska han ju inte vara om man nu följer lagar och förordningar. Hur det fungerar i praktiken är en annan sak. Men revisorn får inte ge råd; han ska granska ställningstaganden som småföretagaren gör av olika transaktioner. Men han ska alltså inte ge råd och sedan granska sina egna råd. Vad en småföretagare behöver, och det han ofta har, är en redovisningskonsult som upprättar både bokföring och bokslut. Dessa redovisningskonsulter är ofta knutna till en revisionsfirma, och där kommer någon att göra en revision. Jag tycker ofta att det inte har något egentligt värde. Då undrar jag: Varför har man inte gjort några djupare analyser av revisionsplikten i småföretag? Att det ska vara ordning och reda tror jag att vi är överens om, men vad ger det för fördelar och till vilka kostnader? Därför tycker jag att man bör analysera det här närmare. 77 () replik: En sak vet vi ju, , och det är att det är många småföretagare som känner ett stöd i revisorn. Även om det inte handlar om den typ av rådgivning som du beskriver är det ett stöd att man kan få sin verksamhet granskad och se att det går rätt till. I har vi, som jag sade, ovanligt många små aktiebolag, och det är just därför aktiebolagslagen i sig står för ordning och reda. I den ingår revisionsplikten. Jag ser inte riktigt problemet, . Man kanske väljer den associationsformen därför att man tycker att den är bra. Den innehåller väsentliga saker när det gäller personligt betalningsansvar och så vidare, och man har folk som är inne och reviderar ens verksamhet. Det är ett bra stöd. Jag har åtminstone hört av de småföretagare jag har träffat att man finner ett stöd hos revisorn och den verksamheten. Sedan är frågan, : Hur många bolag skulle det bli som inte omfattas av revisionsplikten? Var drar du gränsen? Du har berättat att du har varit imponerad av övriga , där den här plikten inte finns, och har du sagt att vi har världens högsta skatter. Det är kanske skatterna du blickar på också då. Det där var ett litet sidospår ursäkta mig. 78 () replik: Vad vi avskaffar är väl revisionsplikten. Den blir alltså frivillig. Det är det som är själva finessen med det här. De småföretagare som tycker att 10 000 eller är en skälig summa för att få en granskning av sitt företag har ju all rätt att göra det. Det kan också vara en styrka när man går till banken och ska låna pengar. Då kan det vara värt att ha den här granskningen gjord. Man får då väga för- och nackdelar med det. Det ska alltså inte vara en plikt att revidera . Vi måste också komma ihåg att de redovisningskonsulter som finns med upprättar både bokslut och deklarationer. För småföretagen är det ofta det väsentligaste att deklarationen är rätt. Det är där man står med huvudet under galgen om man gör fel blir det konsekvenser. Det är därför som det är så viktigt att man har stöd och hjälp där. Jag tror inte att man har samma behov av att få diskutera avancerade skattetransaktioner med en revisor, utan det är på det praktiska planet man behöver få hjälp. 79 () replik: Jag må säga att jag tycker att har en mer nyanserad inställning till detta. För handlar det om att man ska ta bort plikten, att det ska bli frivilligt. Men vi vet att ett bekymmer för många småföretag är att man också vill ha ordning och reda. Säg att revisionen kostar . Säg att man har en omsättning på 3 miljoner och betalar för revisionen. Om revisionen bekräftar ordning och reda i företaget är det mycket värt. är det så, , att ni i kan inte hävda att oavsett om det här skulle föda större ekonomisk brottslighet struntar ni i det bara man slipper de här avgifterna. Vi socialdemokrater står för ordning och reda, fullt ut, och vi tycker om att möjligheten till revision finns också för små företag, som stöd för dem och stöd för övriga samhället. Glöm inte det som är jätteviktigt! Det är det förtroende som ska finnas och visa sig även för näringslivet. 80 () replik: Jag ska uppehålla mig lite grann vid reservationen beträffande preskription. Jag noterade tydligt vad sade i sitt anförande. Det jag fick höra gläder mig en hel del. Jag vill ändå upprepa det. Som alla känner till är det så att om kamreren förskingrar och begår ett brott har åklagaren och polisen på sig att väcka åtal. Det är en preskriptionstid. När har gått går det inte att väcka åtal. När det gäller felaktigheter som är skadeståndsgrundande som styrelsen eller vd:n gör, av vårdslöshet eller uppsåtligen det finns ju bra exempel från ett känt försäkringsbolag har man ibland på sig från bolagsstämman och ibland upp till . Därefter kan man inte väcka talan. Den speciella situation som vi har lyft upp här, om betalningsskyldighet som uppstår när en styrelse inte sköter sig beträffande aktiekapitalet, innebär att man blir tvungen att betala personligen, till exempel för att leverera en vara eller en tjänst. Det är väl så likt skadestånd det kan bli. Min enkla fråga är: Vad är det som gör att det inte finns anledning att ha samma preskriptionstid på den typen av betalningsskyldighet som beträffande en annan skada som man gör i ett aktiebolag? 81 () replik: Mitt svar till är faktiskt att frågan ändå är så pass ny. Den har inte beretts i kommittén och inte i propositionen heller, så den är inte beaktad där. Sedan har inte jag det måste jag tillstå den kunskapen att jag kan göra de jämförelserna. I och för sig kan man, om det är någon typ av brott som har när det gäller preskription, ställa sig frågan: Varför har inte andra typer av brott det också? Jag kan inte gå in i den kunskapsmassan. Däremot kanske , som har en erfarenhet som advokat, kan göra det. Men som jag sade från talarstolen är vi mottagliga om det finns välmotiverade idéer. Då kan vi mycket väl beakta det i kommande arbete. Jag kan tyvärr inte säga mer. 82 () replik: Jag är väl den förste att beklaga att det är så stelbent mellan blocken i politiken, även på lagutskottets område, att man inte kan ta till sig en ny idé. Skrivningen som står under utskottets ställningstagande är ju ganska svag. Men jag får naturligtvis som upphovsman till den här idén ta till mig vad säger och förvänta mig att detta underhand på något sätt kommer till regeringen och att det kommer att åtgärdas i det här avseendet. 83 () replik: Låt oss inte vara så otåliga, ! Vi har ju lärt oss att det i den här kammaren och i behandlingen här i faktiskt inte går så fort från det att man lanserar en idé. Är den inte riktigt beredd kan man inte jag kan nästan säga det till vara säker på att den går igenom. Låt oss alltså ge oss till tåls och begrunda det här ytterligare! 84 () replik: Jag vill också beröra det här med revisionsplikten. Det framkommer också i den här gemensamma reservationen. När vi har studerat det här lite närmare har vi sett att det faktiskt bara är och som har obligatorisk revisionsplikt. Ja, än så länge har det också, men de är på gång, och det kommer en proposition under det här året också. Därför är det återigen samma fråga. Och jag vill ställa frågan till om han anser att övriga länder då på något sätt tillåter buffel och båg. För oss i är det oerhört viktigt att det är ordning och reda på ekonomin i företagen. Det vill jag absolut deklarera. Men sedan vill jag också fråga : Var tror han att de verkliga ekonomiska brottslingarna finns? Är det mer pengar för statskassan att införskaffa bland de riktigt små företagen i förhållande till de stora företagen, som har möjligheter att ha egna experter som kan hitta luckor i lagen? Innan vi fortsätter debatten vill jag bara nämna definitionen av småföretag, eftersom jag glömde det i mitt tidigare inlägg. Mikroföretag är, enligt EU:s definition och den svenska, företag med max 3 miljoner i omsättning och under tio anställda. Det är angående de företagen som jag tycker att det är viktigt att vi kan ha undantag i revisionsplikten. Jag skulle vilja att du utvecklar det här lite mer, , varför vi återigen skulle vara helt avvikande när det bara kommer att vara och av de gamla EU-länderna. är ju på väg , och har man inte haft den här plikten vare sig i , i eller i . 85 () replik: Då kanske man ska studera vad man har i stället? , , frågar mig: Vilka är de största skurkarna? Är det så att det finns större skurkar än de små ska vi alltså koncentrera oss på de stora skurkarna. Men man kan jämföra med andra saker här i livet.