prot · GS0999 · 2005-04-06 00:00:00 — Trots detta är man inte alls beredd att diskutera frågan om att verkligen göra ett undantag, eller rättare sagt att verkligen beakta humanitära skäl när det gäller bedömningen av de här apatiska barnens tillstånd i vårt land. Jag läste upp vad som står i : Barnets bästa ska alltid komma i främsta rummet. Kan man prata om att man låter barnets bästa komma i främsta rummet när man låter tre av fyra barn utvisas från vårt land? Vi vet att till exempel en mamma och en pojke som var apatisk utvisades och tillbringade under bar himmel, och i fortsättningen bor de i ett garage. Är det human invandrar- och flyktingpolitik när vi behandlar människor på det sättet? Frågan om familjesplittring tog jag också upp i mitt anförande. Man utvisar ett par som har varit gifta , mamman till ett land och pappan och den fyraåriga dottern till ett annat land. Är det verkligen att se till barnets bästa i en sådan familjesituation? 13 () replik: och övriga partiföreträdare har lyft fram en något aggressiv hållning mot att vi som företräder en majoritet i utskottet skulle inta en inhuman och hård hållning i dessa frågor. Till er vill jag säga att vi inte har det. Vi har en mycket human inställning och är väldigt lyhörda för de organisationer som på olika sätt agerar och aktiverar sig i de här frågorna. När vi lyssnar med och läser vad Röda Korset säger, , är det inte en generell amnesti och kollektiva beslut man eftersträvar, utan man vill ha enskilda bedömningar i de ärenden som ska behandlas. Att man har synpunkter på och agerande och beslutstagande må vara en annan sak, men de är inte för det förslag som framförs i den reservation som bland annat parti står bakom om kollektiva beslut i frågor som berör just dessa barn. När det gäller familjesplittringen ska vi naturligtvis på alla sätt verka för att familjesplittring inte uppstår. Jag vet, med erfarenhet av de kontakter jag har med ansvariga myndigheter, att man agerar på så vis. Men det kan uppstå tillfällen där man också sätter barnets bästa i centrum och likväl får en situation där föräldrar och kanske också familjer i övrigt hamnar på olika platser. Men utgångspunkten är att familjesplittring inte ska vara gällande i sammanhanget. 14 () replik: Jag trodde att hade läst vår reservation. Det står ingenting om att vi skulle bunta ihop alla och göra en kollektiv bedömning. Det står inte någonstans. Man skulle bedöma vilka barn som lider av depressiv devitalisering, och en expertgrupp som har den rätta kompetensen för det skulle göra den bedömningen. Vi politiker har inte alltid den kunskapen och den bredden att vi vet exakt hur de här barnen fungerar. Jag tycker att det är att försöka svartmåla vår reservation att säga att vi bara vill bunta ihop och kollektivt ge amnesti för dessa personer. Det är inte det vi pratar om. Sedan var det frågan om familjesplittringen. Pappan har uttryckt sin djupa oro, och kvinnan har mått väldigt dåligt och varit intagen på sjukhus . Trots detta skickar man en människa till ett land där man vet att det är svårt att få ut passhandlingar. De har varit gifta . Jag skäms över att vi i hanterar människor på det sättet. Flera personer som stod den här familjen nära i samhället hemma i min valkrets har ringt och varit mycket bekymrade och oroliga över att vi i hanterar människor på detta sätt. Det är en familj som har fungerat hyggligt bra tillsammans men där sjukdom också har förekommit. Vi bara skickar ut människor utan att ha den samlade bilden. Jag känner stor besvikelse över att vi gör på det sättet. 15 () replik: Jag kan omöjligen gå in i enskilda ärenden, utan jag får hänvisa till att ta kontakt med den beslutande myndighet som har haft handläggningen av det ärende som hon själv åberopar. Jag har försökt göra en beskrivning av hur man med politiska medel utifrån lagstiftningen kan se på frågeställningarna. När det gäller att läsa reservationen från och hennes parti och ytterligare fyra partier är det på inget sätt en ny fråga för utskottet. dök upp i samband med en diskussion om ett eventuellt utskottsinitiativ ett utskottsinitiativ som man sade sig vilja söka ett brett stöd för utan att söka kontakt med socialdemokratin. Däremot kan vi konstatera att även om säger att det är individuell prövning, handlar det om att göra en prövning och konstatera att en viss diagnos för ett visst antal människor skulle vara avgörande för om de ska få stanna. Då är det ett kollektivt beslut som man förordar i samband med denna reservation. Vi ser, liksom Röda Korset, och andra organisationer, inte det riktiga i den handläggningen, utan vi ser individuell prövning utifrån individens specifika förhållanden. Det är det som vi tycker är det avgörande förhållandet för att få en rättssäker process. 16 () replik: är ansvarig för de här frågorna i utskottet, för asylpolitiken, och jag kan inte tänka mig annat än att han har både tagit del av kyrkornas upprop och på sin egen kammare reflekterat över innehållet. Det hoppas jag verkligen. Jag skulle ändå vilja ställa en övergripande fråga. Det som kommer till uttryck i detta upprop stöds av kyrkor och samfund, av det muslimska riksförbundet, en rad organisationer, en stor facklig organisation och också en hel del av egna partikamrater och organisationer. Jag läste i tidningen att bland annat i ställer sig bakom det här. Jag måste fråga : Vad väcker detta för reflexioner? Det här är kanske en av de mest massiva opinionsyttringar som vi har varit med om i på väldigt . Säger inte detta någonting om att den här politiken är i allvarlig kris? Borde det inte leda till en fundering, om det är någonting som i grunden är fel i den politik som vi för ? Det skulle jag vilja att reflekterade över . 17 () replik: Jag uttryckte i mitt anförande, , att jag och socialdemokratin, precis som alla andra, berörs av den här debatten och den situation som familjerna men framför allt barnen befinner sig i när det gäller att vara på flykt. Det innebär också att jag i lika stor utsträckning, kanske i större utsträckning än , är ute och pratar med organisationerna. Även om vi är ett större parti är det naturligtvis svårt att komma ut på alla platser i landet och föra en diskussion. Men i en breddad diskussion upplever jag att man får en förståelse för problematiken och inser vilken problematik det är att handlägga frågor av det här slaget som inte på något sätt är enkla. Jag konstaterar bara av tidigare inlägg och anförande i den här debatten att han säger att myndigheter ofta har brister i sina utredningar, att det har blivit en hårdnande praxis och en hårdnande tolkning. Då ställer jag mig frågan: Var hämtar sitt faktaunderlag för att uttala sig på det här viset gentemot de flera tusen anställda som finns i och ? har ju god insyn i arbete och har möjlighet att påverka det genom kontakter och genom sin funktion som riksdagsledamot och nära ansvarig i migrationsfrågor. Vilket belägg har han för att det finns så mycket brister i handläggningen utan att själv agera utifrån den position han själv befinner sig i? 18 () replik: Jag har inte för , varken i denna talarstol eller i andra sammanhang, kritiserat tjänstemännen i utlänningsmyndigheterna. De utför det uppdrag de ska göra, oftast på ett mycket bra sätt. Det jag kritiserar är den politik som ligger till grund för deras agerande. menar tydligen att om man bara går ut till organisationerna och förklarar hur det verkligen ligger till så förstår de. Den iakttagelsen får stå för . Jag har inte upplevt att jag har mött någon större förståelse för den politik vi för, utan tvärtom växer ju opinionen och vreden, inte minst genom det här uppropet, som vi talar om . Sedan upprepar gång på gång det här om ett kollektivt beslut om barnen och att detta som vi föreslår i reservation 54 egentligen inte skulle vara vad organisationen önskar. Då ska jag bara läsa vad som står i det papper som varje riksdagsledamot förmodligen har fått på trappan till huset . Där säger att de apatiska barnen behöver politiker som vågar följa sin egen övertygelse. Det står: Därför kräver vi att du som riksdagsledamot sätter press på regeringen och har barnens bästa för ögonen när frågan avgörs i dagens omröstning. Om viljan finns kan du agera här och . Jag upplever inte att har någon större förståelse för den synpunkt som står bakom. 19 () replik: Jag hörde på inget sätt i den uppläsning som här gjorde att ställer upp på den reservation som man förelägger från de fem partierna. Däremot har man en kritik mot de beslut som fattas i många enskilda ärenden, och det är en helt annan sak. sade att han inte i denna talarstol har tagit ställning och kritiserat tjänstemännen, men det var precis det jag lyssnade in. Vi får väl läsa i protokollet vad som står, men jag tycker mig ordagrant ha tagit upp vad sade. Myndigheter har ofta brister i sina utredningar. Då är det inte de politiska besluten utan handläggande tjänstemän man kritiserar med den typen av uttalanden. Då är man inne på just det område som jag försökte belysa i mitt förra replikskifte, och det tycker jag är olyckligt. Men låt oss titta i protokollet och se vad där står, om så skulle vara fallet. I mina kontakter med handläggare och tjänstemän upplever jag att det är seriöst arbetande människor som tar väldigt mycket hänsyn till den situation som människor befinner sig i, och utifrån den rollen i olika ställningstaganden får de avgöra på vilket sätt man ska följa den svenska lagstiftningen, om det ska bli ett bifall respektive ett avslag när det gäller rätten till uppehållstillstånd. Jag tycker att det är en riktig väg att låta dem fortsätta med det arbetet intill dess att vi får den process som vi alla har eftersträvat i form av en ny instans- och processordning . 20 () replik: Jag har först en liten korrigering. Jag yrkar givetvis bifall till reservation 46 och ingenting annat. Människan är en ganska fantastisk varelse. Vi kan sitta och stirra rätt in i en vit vägg och hävda att den är svart, och hävdar vi det och upprepar det tillräckligt tror vi tydligen själva på det. Jag tror fortfarande att det är ganska svårt att få andra att tro på det. säger att varje enskilt ärende när det gäller de apatiska barnen handläggs på det sätt som behövs. Att man kollar upp allting, att man får all bakgrund och att man sedan fattar ett rimligt avvägt beslut. Tre fjärdedelar av de beslut som kommit vad gäller apatiska barn har slutat i att apatiska barn har flugits ut ur vårt land eller åtminstone fått ett avvisningsbeslut. Jag tycker inte att det är att ta tillräcklig hänsyn till barnens bästa. Jag tycker inte att det är att man har tittat tillräckligt väl i det enskilda ärendet. Jag hade en fråga till . Den kan möjligen låta privat, men den har faktiskt med argumentationen att göra. Jag vet inte jag frågar av ren nyfikenhet: Är förälder? 21 () replik: Jag brukar vara lyhörd för och lyssna på vad han säger, men jag lyckades faktiskt inte höra den sista frågeställningen, varför jag ber att han återkommer i nästa replikskifte. När det gäller agerande i dessa frågor blev jag lite bekymrad under gårdagen. Jag brukar lyssna in och tycka att det är bra att se de gröna frågorna lyftas fram på ett offensivt sätt, inte minst av . Men i ett elektroniskt brev till riksdagsledamöterna går han ut och försöker skrämma till en annan uppfattning genom att lägga ansvarstagande på riksdagsledamöterna på ett sätt som vi kanske inte känner igen från tidigare debatter. Och när man här i kammaren pratar om att personer blir avrättade av den svenska flyktingpolitiken och så vidare tycker jag att man har passerat gränsen för vad som är anständigt. Jag måste ställa mig frågan: Är det totala hållning, det som har framförts via ? är det underskrivet av honom själv, men ibland är det också det från sida. Är det hållning att människor i blir avrättade av den svenska flyktingpolitiken? Jag måste ställa den frågan, och så ber jag att återkomma med den frågeställning som han hade alldeles . 22 () replik: Jag sade i mitt anförande: eller senare kommer vi att få se hur ett av de här svårt sjuka barnen har puttats över den gräns där det kan återställas eller där barnets liv har släckts innan det ens har börjat. Då är de avrättade av en inhuman flyktingpolitik, och i den flyktingpolitiken menar jag att vi alla riksdagsledamöter har ett enskilt ansvar. Det var det jag skrev i ett mejl i går. Den som vill läsa mejlet kan gå in på vår hemsida och göra det. Jag skrev till alla dem som är med i ett parti som har tänkt avslå begäran om att man ska utarbeta en förordning som ger de apatiska barnen rätt att stanna. Jag upplyser dem om att jag anser att de faktiskt har ett personligt ansvar för det beslut de fattar. Och jag tycker att ni, när ni fattar det, ska tänka på ett av de barnen som står er nära, för det är samma barn. Det är samma sorts barn. Det finns ingen skillnad på de barnen som står er nära och de barnen vi fattar beslut om. Den fråga jag ställde till var om han var förälder. kan vi inte ha en ordväxling här, men hela bakgrunden handlar ju om det. Man hör den socialdemokratiska argumentationen mot att vi ska fatta ett sådant beslut . Man pratar om att det är en humanitär katastrof. sade att man sätter ett väldigt hårt tryck mot många barn. Det andas en idé om att barn ska kunna fösas in i den här sjukdomen, att föräldrar ska kunna utnyttja sina barn så att de uppnår symptom som gör att de sedan kan stanna. Jag tror inte att det finns någon förälder i världen som stämmer in i den bilden att föräldrar kan utnyttja sina barn på det sättet. Och jag tycker att det förhållningssättet borde lämnas utanför kammare, att man säger att föräldrar just från andra länder minsann kan komma att utnyttja sina barn till att få uppehållstillstånd i och att vi därför inte ska ge de barn som ligger sjuka, devitaliserade och apatiska rätt att stanna i . Jag förstår inte hur det kan vara en humanitär katastrof att låta barn stanna men tydligen humanitärt acceptabelt att utvisa dem till de länder där de har fått sina trauman. 23 () replik: I det brev som jag åberopade från som har gått ut till riksdagsledamöterna inom socialdemokratin och tas det upp, på samma sätt som gjorde i sitt anförande tidigare, att personers och ledamöters argumentation har byggt på att barn skulle simulera i situationen av apati. När vi hade utskottets utfrågning kunde vi konstatera att vi fick en god information om den situation som barnen befann sig i, att det inte var möjligt att simulera den här sjukdomsbilden på det sätt som ibland framför att andra skulle ha kunnat åberopa. Jag lyssnar på . Det är snart bara själv som går ut och talar i dessa termer. Det gör det naturligtvis bekymmersamt därför att genom att man torgför det här blir man själv den som försöker att uttrycka att så skulle kunna vara fallet. Jag tror att vi alla här i övrigt dementerar just det påståendet att människor skulle simulera den här sjukdomsbilden. Det är naturligtvis bekymmersamt, men det får stå för att han själv går ut i brev till riksdagsledamöter och på annat sätt i medierna åberopar just det synsättet. 24 () replik: Jag väntade lite med att begära ordet för replik. Jag ville lyssna på och på vad han sade för att kunna konstatera om det fanns någon verkan av de vädjanden och de förhoppningar som många ställer till socialdemokrater och moderater just . Men så kom det då ganska fort, uppläst ur ett tidigare skrivet manus: Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Så kan man ju göra. Skriva sina anföranden i förväg gör många av oss, och det är inget märkligt att vilja veta vad man ska säga. Men har tagit något som helst intryck av den diskussion som vi har försökt föra här? En del attacker är hårda. Jag har försökt att anslå en lite annan ton. Jag har försökt säga: Låt oss gräva ned stridsyxan. Låt oss försöka se bortom partitaktiserande vad det här egentligen handlar om. Jag välkomnar att säger att tillståndet av depressiv devitalisering inte kan simuleras. Det är bra att vi är överens om det. Jag vill höra om den andra sak som experterna var överens om vid utskottets utfrågning också har nått fram till , nämligen att en början till tillfrisknande underlättas av att man får uppehållstillstånd. Jag tycker nämligen att det är de två variablerna, att man inte kan fejka och att man blir bättre om man får uppehållstillstånd, som är de avgörande som man behöver känna till för att ta ställning i den här i övrigt ganska komplicerade frågan. Därför vill jag veta om också håller med om det påpekandet, alltså att ett uppehållstillstånd är en viktig förutsättning för att man ska kunna börja bli frisk. 25 () replik: Först måste jag säga att jag blev häpen över ett av replikskiftena mellan Vänstern och tidigare. sade: s och det trogna stödpartiet . Det var intressant. Under gårdagen basunerades det ut att vårbudgeten, heltäckande på alla politiska områden, hade arbetats fram tillsammans av Socialdemokraterna, . Socialdemokraterna gick ut och kallade för kvinnofientliga. Dagen efter säger : s och det trogna stödpartiet . Det blir en något märklig debatt, kan jag tänka mig, för den som sitter och lyssnar av och följer det politiska skeendet i i stort. När det gäller den frågeställning som tar upp är det vedertaget att människor som känner sig trygga också känner sig stabilare. Man har större möjligheter att ha ett liv med bättre hälsa än om man befinner sig i otrygghet. Det är så. Därför förstår jag helt naturligt att ett klart beslut i migrations- och asylpolitiken är bra och riktigt att få. Migrationsministern brukar ibland uttrycka det så att vi har haft en politik utan klar början och klar avslutning. Det har inneburit en problemställning som i sig har genererat ohälsa hos många som finns i processen. De förslag som vi har lagt fram på olika sätt för att försöka minimera det förhållandet har motarbetats av , vilket naturligtvis är bekymmersamt. 26 () replik: Eftersom väljer att ta upp ämnet kan jag bara konstatera att jag är glad att vi har fått fram en gemensam budgetöverenskommelse, att där har fått genomslag för frågan om pengar till kvinnojourer men också pengar till sjukvård för asylsökande. Det är en viktig fråga i det sammanhang vi nu diskuterar. Jag är glad att vi fick fram löfte om mer pengar till kommunerna som kan innebära höjning av kvinnors löner. Jag är lite besviken på att vare sig socialdemokrater eller moderater ville penningsätta de summor som vi behövde. Men låt det vara passerat för tillfället. är det flyktingpolitisk debatt. Det var därför jag också nämnde inte i ett replikskifte utan i mitt anförande att är ett villigt stödparti till den socialdemokratiska flyktingpolitiken. Det syns nämligen ganska väl. Jag tror att de flesta ute bland allmänheten numera är medvetna om att det är så det ser ut. På område efter område av svensk flyktingpolitik är det socialdemokrater och moderater som utgör den järnaxel som upprätthåller en restriktiv politik. Vi har här i kammardebatten gett ett stort antal sådana exempel. Den som vill kan läsa protokollet och där se de exempel som jag gav. säger dels att tillståndet av apati inte kan simuleras, dels att det underlättar möjligheten att bli frisk om man får ett uppehållstillstånd. Då skulle det vara väldigt märkvärdigt om vi inte kunde ge barnen den möjligheten till tillfrisknande. Det är där som det mänskliga försvinner och hjärtat göms någonstans väldigt långt ned under kavajen. Låt mig avsluta med en kort fråga. Bakom påskuppropet står ett mycket stort antal organisationer. Många av dem har nämnts här tidigare. Kan ge exempel på ett par tre kanske fyra organisationer som stöder svensk flyktingpolitik av ? Vi har 80 reservationer i det här betänkandet. Inte ens det står bakom regeringens politik. Kan hjälpa mig att hitta någon som gör det? 27 () replik: Jag brukar uttrycka i dessa debatter att jag upplever att den svenska har en ganska stor samsyn kring migration och asylpolitiken. På en rad delområden har vi olika uppfattningar, men när vi lyssnar in den internationella kompetensen, när vi lyssnar in UNHCR och andra organisationer ute i ett mer globalt perspektiv får vi signaler där man, precis som jag uttryckte i mitt inledningsanförande, talar om att är ett föregångsland på området. Vi kan bara titta ut över vårt närområde i våra grannländer, där man har en helt annan debatt än vad vi har i . Jag vill faktiskt påstå att vi i grund och botten har en stor samsyn på det här politikområdet. Migration och asylpolitik är ju en del av många för att ett samhälle ska kunna fungera. För att kunna skapa en bred förankring för den politik som vi ska föra för att asylpolitiken ska kunna lyftas fram är det bra att känna den stabilitet som finns i form av den majoritet som under gårdagen arbetade fram en budget innebärande att man också finansierar de förändringar som här i sitt inledningsanförande talade så väl för när det gäller ny instans- och processordning. Det innebär också att jag känner en stolthet över att vi i kan föra den politik som vi för på det här komplicerade området och att vi ges utrymme till att och diskutera ytterligare förändringar i den riktning som vi alla här tillsammans har påtalat finns behov av för att få en öppnare och bättre migrations- och asylpolitik. 28 () replik: De frågor som vi diskuterar som handlar om migration och asylpolitik är frågor om liv och död och om människors framtid. När jag lyssnar på , särskilt den senaste repliken mot , säger han: Vi är glada för att vi har den asylpolitik som vi kan föra . Då ställer jag mig frågan varför det är så många barn och människor som mår dåligt. Varför finns det barn i vårt svenska välfärdssamhälle som lägger sig ned och vänder sig bort från världen därför att de inte tror på livet längre? Jag vill gå lite vidare och fråga varför har fått kritik av för att man inte har länderkunskap och inte följer upp de människor man skickar tillbaka. Man har tagit fram riktlinjer på . Dem följer man inte. Om man gjorde det kanske vi skulle ha en betydligt bättre och humanare flyktingpolitik här i landet. Tycker att den här tingens ordning är tillfredsställande? 29 () replik: Man kan naturligtvis önska mycket mer av de organisationer och myndigheter som vi har satt att förvalta ett viktigt politikområde, men till skillnad från upplever jag att man väldigt seriöst på och arbetar med dessa frågor. I kontakter med och handläggare upplever jag att det är seriöst arbetande människor. Det är inte så, som framförde i sitt inledningsanförande, att man inte gör något. Vi fick tillsammans och jag i samband med en konferens för inte alltför länge sedan en signal från barn- och ungdomspsykiatrin i om hur mycket tid som avsätts på just denna grupp av barn. Man kan inte säga att det inte görs något. Det görs väldigt mycket, men det skulle säkert kunna göras mer. Vi kan se, precis som jag sade i mitt inledningsanförande, att regeringen har gett en rad uppdrag åt att se över och förändra. Vi kan också se hur det kommer propositioner med förslag om lagförändringar för att just utveckla och bygga vidare. Vi vet också, inom ramen för det som vi nu diskuterar en ny instans- och processordning hur mycket som behöver förändras i första instans, det vill säga inom , för att vi ska kunna få en kedja och en lagstiftning som fungerar och en öppen och rättssäker prövning. Vi borde vara överens om att det händer mycket och att vi har myndigheter som aktivt arbetar med frågeställningarna. 30 () replik: Det är vackra ord. Jag hoppas att är nöjd och stolt över det som han framför. Visst är det bra att det händer saker. Jag vet att barnpsykiatrin i gör ett fantastiskt jobb för att rätta till de problem som regeringen bidrar till. Jag tror också att de som jobbar på migrationsmyndigheterna gör så gott de kan efter de förutsättningar de har fått av regeringen. sade i sitt huvudanförande att personalen utbildas, att man håller på att förbättra processen och att man har konstaterat alla fel som har funnits. Det är jättebra. Det måste till.