prot · GS0995 · 2005-03-23 00:00:00 — Även om de borgerliga naturligtvis vill ta bort den helt fanns det en viss förståelse för vårt resonemang. Jag tycker att det nya förslaget till 3:12-regelsystem är ett steg i absolut rätt riktning, och till och med flera steg i rätt riktning för att göra glad. Till vill jag säga att om man har ett system där man handlar med rättigheter är det svårt att införliva det i reavinstbeskattningen. Från majoritetens sida skriver man också i utskottsbetänkandetexten att det inte är så enkelt. Vi får kanske se över detta och se vad vi kan göra, men så länge man handlar med rättigheter handlar man med rättigheter. Då gäller det inte längre mark och beskattas inte på samma sätt som realisationsvinster. Däremot finns det annat som jag i olika sammanhang försökt peka på när det gäller reavinstbeskattning och den rena reavinstbeskattningen av jordbruk. Det handlar om att återföra gjorda avskrivningar och beskatta dem i näringsverksamhet, vilket är mycket märkligt, för en del av avskrivningarna måste trots allt betraktas som kostnader. De som är överavskrivningar ska med rätta återföras och beskattas i näringsverksamhet, men de som motsvarar avskrivning på ekonomisk livslängd och så vidare ska inte behöva beskattas. Där sker en överbeskattning, och jag tror att det var som i en avhandling i tog upp detta. Han ger en ganska lång beskrivning av situationen. Jag måste säga att vi här har ett verkligt problem som skulle kunna åtgärdas . Där sker alltså en reell överbeskattning. Jag satt som ordförande i taxeringsnämnden i ett jordbruksdistrikt. Det var i , alltså ett mycket jordbrukstätt område, fram till ungefär 1990, alltså när man lade om taxeringsnämndssystemet. Jag måste säga att avdragen för bilkostnader i näringsverksamheter, framför allt inom jordbruket, inte var lättare att göra då än . Den reform som gjordes förenklade faktiskt det hela, men det kan vi ta en diskussion om . Sammantaget yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. Men som ni kanske sett finns det ett särskilt yttrande som visar att även den bäste ibland kan tänka lite fel. Jag tänkte nämligen inte på en viss sak. Som ni ser har jag motionerat om att man ska kunna ha ett motsvarande system som man har vid reavinstbeskattningen av bostäder, det vill säga att man ska kunna skjuta upp beskattningen om man anskaffar något annat. Jag ville att man skulle kunna skjuta upp vinsten när man säljer ett företag om man investerar i ett annat företag. Här finns emellertid ett problem eftersom ett sådant system i så fall på grund av även måste omfatta investeringar som vi gör i andra länder. Då blir systemet naturligtvis mindre intressant. Därför har jag ett särskilt yttrande där jag förklarar att jag inte tänkte på den saken. Som sagt, man kan inte tänka på allt. I övrigt yrkar jag alltså bifall till utskottets förslag i betänkandet. 102 () replik: Jag har några korta kommentarer. Per tycker helt korrekt att de tre vise männen har en intelligent koppling i sitt förslag att avskaffa förmögenhetsskatten. Där ger jag honom rätt. Jag instämmer även när han säger att vi har ett system där de med högst förmögenhet inte betalar någon förmögenhetsskatt, vilket inte är hållbart och rimligt. Där stöder jag alltså Per . Per sade också att det är viktigt att modellerna för att avlasta fåmansföretagen, som han säkert kan mer om än jag, rättas till. Det gäller alltså BEK-modellen, normallönemodellen och de tre vise männen-modellen. Vi utgår från BEK-modellen, men det finns även andra förslag, och vi får väl se var diskussionen slutar. Det viktiga är att åtgärderna blir effektiva. Vad gäller stödrätter är det bra att Per inser att det blivit en betydande skatteskärpning som inte var avsikten. Det viktiga är att detta rättas till. Det är därför jag lyfter fram frågan. Jag litar inte riktigt på att regeringens arbete kommer att gå snabbt och effektivt och därför har jag tagit upp den. Tipset om att det finns överbeskattning vad gäller återbeskattning av gjorda avdrag ska jag ta till mig och fördjupa mig i. Bilkostnaderna för småföretag kan tyckas vara en liten fråga, men vi har många småföretag i . De allra flesta företag är små, och därför måste problemet lösas på ett rimligt och anständigt sätt. Min uppfattning är att dagens system med tvång att ha körjournal, med tvång att välja mellan att redovisa inventarier för näringsverksamhet eller privat genom olika lösningar är ett sammelsurium som är svårt att överskåda och klara ut för den enskilde småföretagaren. Om valet står mellan de två modellerna är det min uppfattning att den gamla var bättre, men det är möjligt att man kan komma fram till ett mellanting. 103 PER () replik: Huvudregeln var redan tidigare att man skulle ha körjournal och bilen skulle i princip ses som ett inventarium. Då tog man upp samtliga kostnader och proportionerade dem, till exempel om man körde privat och i rörelsen, och lade det ena i rörelsedelen och det andra i den privata delen. Egentligen var det ingen skillnad. Det som underlättar är att man har en milersättning. Man antecknar antalet mil och får sedan milen i avdrag. För de allra minsta företagen är detta betydligt enklare. Man noterar helt enkelt bara hur man kör. Den proportioneringsregeln har alltid funnits; de mil som man kör privat och de som man kör i rörelse ska alltid redovisas. Det grundläggande kravet har alltid i princip varit att man ska föra körjournal. Det gäller i synnerhet om man hävdar att man har mer än till exempel det som var schablonen för jordbruken, det vill säga i rörelse och privat. För dem som hade lite större jordbruk och lite längre avstånd gällde de omvända siffrorna. Det byggde på precis samma sak, och var det så att man ville ha mer var man tvungen att visa det genom en körjournal. Detta med bilavdraget är alltså ingen större fråga, även om det inte heller är en liten fråga. Det förekom också handel med sådana rättigheter. I betänkandet redovisas att detta inte är särskilt lätt. Det är ju inte alltid man överlåter jordbruket och stödrättigheterna, utan det kan bli fråga om handel, och de kan köpas av sådana som över huvud taget inte sysslar med detta för att sedan säljas vidare. Det finns alltså en mängd olika problem att lösa, men jag hoppas att man ska kunna komma fram till en lösning. När det sedan gäller BEK-modell, normallönemodell eller vilken modell man än väljer håller jag med om att det är oerhört viktigt att detta löses så fort som möjligt. Jag tycker att det gjorts en intelligent koppling med förmögenhetsskatten, men det är ju inte nödvändigt att ta hela modellen. Det finns två alternativ att välja mellan även i de tre vise männens förslag. 104 (): Jag är medveten om att det ibland väcker en del undran att jag så ofta går upp i skattedebatterna. Det beror på att skattefrågorna är viktiga för kulturen och för kulturens förutsättningar. Kulturpolitiken präglas ganska ofta av ekonomiska diskussioner, och den gångna hösten var ett tydligt bevis på det. Då ägnade vi mycket tid åt pensionsfrågor, hyressättningen i ändamålsfastigheter och pris- och löneomräkning och inte så mycket tid åt annan kulturpolitik. Jag går då över till skattefrågorna. var sponsringen av kultur på väg uppåt. Det kan ha haft olika orsaker. En var i alla fall att man i huvudsak fick avdrag för sponsring , precis som för idrotten. Sedan kom en dom som halverade avdraget, och det kom uppgifter om att kultursponsringen minskade. Det var svårare att visa sambandet mellan sponsringen och nyttan för företaget än när en idrottare är översållad med loggor. Det här insåg också skatteutskottet när jag hade glädjen att vara ledamot där. tillkännagav för regeringen att en prövning borde göras av sponsringsreglerna. Regeringen gjorde sedan bedömningen att nuvarande lagregler var tillräckliga, men uttalade i sig att imageskapande sponsring skulle beaktas i högre utsträckning och att ska se över sina rekommendationer. Vi anser inte att detta är tillräckligt. Vi ser hellre att lagreglerna ändras så att det blir tydligt att avdrag även för imageskapande sponsring ska medges, och det skulle säkerligen få till resultat att fler företag engagerar sig i kultursponsring. vill jag ändå ge Socialdemokraterna en eloge för att man nu tycks bejaka sponsringen som sådan till kulturen. I alltfler debatter med förrförra kulturministern var hon synnerligen avogt inställd till sponsring och, med min tolkning, såg det snarare som något som katten hade släpat in. När det gäller skattefrågor är många kulturarbetare, och snart en hel del idrottsutövare, småföretagare. Därför är det viktigt att regelsystemet för småföretagare är så enkelt som möjligt. Vi har lagt fram många förslag, och de har diskuterats här. De förslagen borde leda till att även elitidrottsmän och -kvinnor kan stanna i . har jag till min glädje sett att har anvisat att enskilda idrottsutövare, även i lagsporter, ska kunna bilda aktiebolag och därmed fördela sina inkomster . Då får vi väl se hur enkla och bra de reglerna blir. Jag såg några luntor som kom som pekar på att det kanske inte är så enkelt. En annan skattefråga som skulle gynna kulturen är att jämställa kulturella aktiviteter med motion och annan friskvård i skattehänseende. hade på forskningsdagen kallat professor från . Han har tillsammans med många medarbetare forskat kring kultur och hälsa och funnit att det finns ett samband mellan att ta del av kultur, bättre hälsa och ökad livslängd. Precis som motion är nyttigt är det nyttigt att ta del av kultur. Logiken säger då att båda företeelserna i skattehänseende borde behandlas lika. Det är väl inte för inte vi har ordspråket att ett gott skratt förlänger livet. Jag skulle kunna presentera många exempel, men jag tror inte att det är så populärt att förlänga debatten med det. När det gäller mervärdesskatten finns där ytterligare en punkt som tar upp skattefrågor som rör ideella föreningar, bland annat inom kultur, idrott och trossamfund. Det är mycket angeläget att den oro som finns bland ideellt arbetande människor i dessa föreningar kan skingras . Slutligen vill jag säga att jag personligen sympatiserar med centerreservationen 19 i skatteutskottets betänkande nr 20. Den handlar om avskrivningsmöjlighet vid inköp av konst. Det känns lite märkligt att om ett företag köper in till exempel möbler med exklusiv design och i exklusivt material och så vidare är det okej att skriva av kostnaden, men inte om man köper in konst för att utrusta kontoret. En sådan möjlighet skulle dessutom helt klart förbättra situationen för många konstnärer. Sammanfattningsvis kan jag konstatera att kultur och idrott på många områden berörs av skattelagstiftningen därav mitt intresse för de här frågorna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 17 §.) 11 § Allmänna motioner om fastighets- och förmögenhetsbeskattning Föredrogs skatteutskottets betänkande 2004/05:SkU21 Allmänna motioner om fastighets- och förmögenhetsbeskattning. 105 (): Jag skulle nog kunna göra en historieskrivning av skatternas framväxt för att fylla ut dessa minuter, men jag ska fatta mig kort och presentera det kammaren nu ska debattera. Det är skatteutskottets betänkande SkU21. Betänkandet behandlar ett antal allmänna motioner med anknytning till fastighets- och förmögenhetsbeskattningsområdet. De är två heta frågor som har debatterats i olika omgångar , inte minst i medierna men också bland vanligt folk. Debatten med anledning av motionerna gäller bland annat avskaffad eller sänkt fastighetsskatt, särskilda beskattningsregler vid miljöinvesteringar, slopad förmögenhetsskatt, befrielse från fastighetsskatt för vindkraftverk och slopad inkomstskatt för bostadsrätter. Det här var något av innehållet bland de motioner som inkommit och de reservationer som finns. Jag är övertygad om att det blir en intensiv och intressant debatt som vi får höra i kammaren och som jag ser fram emot. 106 (): Debatten kommer säkert att bli intensiv. Vi får se hur intressant den blir, men intensiteten ska vi försöka stå för. Den socialdemokratiska regeringens särskilda skatteutredare som har nämnts här tidigare de har kallats för de tre vise männen, jag kallar dem vid namn: LO:s förre chefsekonom , chef och skatteprofessorn presenterade för sedan ett förslag som bland annat ska röja upp i den snårskog av regler som finns för kapitalbeskattningen av fåmansbolag. I utredningen pekar man på vikten av att ta bort den skadliga förmögenhetsskatten. När det gäller den skatten sade finansminister alldeles att ett borttagande inte är aktuellt eftersom det har beslutats om att slopa skatten på arv och gåvor. Förmögenhetsskattens vara eller inte vara har varit i politikens fokus . Det råder en relativt bred enighet om förmögenhetsskattens skadliga effekter för en god utveckling och tillväxt i . Jag har tolkat debatten i kammaren så, fru talman, att det egentligen bara är representanter för s, v och mp som inte håller med om detta . De flesta andra är överens om att ta bort den orättvisa och lotteribetonade skatten. Representanter för regeringen, för Socialdemokraterna, har också sagt att motiven för Socialdemokraterna att ha kvar förmögenhetsskatten är dels fördelningspolitiska, dels statsfinansiella. Inget av skälen är längre hållbart, minst av allt det statsfinansiella. Jag återkommer till det. Regeringen har också tidigare hänvisat till att man föreslår höjningar av fribeloppet och att detta skulle minska antalet personer som betalar förmögenhetsskatt. Det stämmer, men man kommer inte åt grundproblemet. Det är att en stor kapitalmassa är placerad utomlands av svenskar och inte till någon del arbetar i . Det problemet, fru talman, kommer man inte åt på det sättet. Jag tycker att man återigen kan konstatera att det har lappats och lagats i ett sjukt system, där den enda boten borde vara att ta bort det onda. I det fallet det finns fler fall är det onda just förmögenhetsskatten. Socialdemokratiska regeringsföreträdare har också understrukit vikten av att tidigt ha tillgång till riskkapital för att tidigt få fler nya företag. Det är sant. Det är oerhört viktigt att vi har tillgång till bra riskkapital i . Kapitalet finns där, men det finns inte i och framför allt arbetar inte kapitalet i . har tagit fram ett exempel på om strömmen av kapital från vänder. Man har utgått från att blott en tiondel av de flyktade 500 miljarderna återvänder till . Med en beräknad avkastning på och skatt på den avkastningen skulle det innebära till statskassan. Nyinvesteringar beräknas ge 25 00030 000 nya jobb, vilket i sin tur skulle ge skatteintäkter på 5 miljarder från de nya jobben. kan man tycka att har ett speciellt intresse i den här frågan, men uppgifterna i sig synes inte vara vare sig orimliga eller oproportionerliga på något sätt. Vad man kan tillägga är att vissa bedömare säger att det kan vara häpnadsväckande som är placerade utomlands av svenskar. Förmögenhetsskatten fungerar som en taggtråd i samhällsekonomin och hindrar företag från att växa. Den slår direkt mot den ekonomiska tillväxten, vilket i förlängningen gör oss alla relativt sett lite fattigare. På vilket sätt är det fördelningspolitiskt rimligt? Det finns också en annan viktig fråga i det här betänkandet, och det är frågan om fastighetsskatten. Den är aktuell . Just nu bävar människor runtom i för hur de nya taxeringsvärdena ska slå för just dem. Bävar jag understryker det ordet. Det är många som fruktar hur de här beskeden kommer att se ut. vidhåller sitt krav på att den orimliga och orättvisa fastighetsskatten tas bort. Av statsfinansiella skäl har vi utarbetat en modell för en successiv avveckling av denna skatt. Vi har ett förslag om takbelopp för uttag av fastighetsskatt för att dämpa den galopperande höjning av taxeringsvärdena som skett i tillväxtområden och kustregioner. Det här är ett verksamt, konkret förslag, som skulle ta bort de värsta orättvisorna som vi ser runtom i . Jag vill med detta yrka bifall till reservation nr 1. 107 (): Jag har en enda fråga till majoritetspartierna, och jag vänder mig naturligtvis särskilt till skatteutskottets ordförande. När nu boendebeskattningen åter ska höjas genom höjda taxeringar, vad ska vanliga människor spara in på? Jag tar frågan en gång till: När fastighetsskatten nu åter ska höjas, vad ska vanliga människor spara in på? Jag ställer den här frågan mot bakgrund av att skatteutskottets ordförande visat en sådan omsorg och det är bra om statens budget. Den är viktig. Vi ska inte ha ofinansierade utgifter. Just nu handlar det om att vi lånar ungefär 50 miljarder av våra barn. När pengarna inte räcker måste man låna. Det kan inte alla vanliga familjer göra, och därför är min fråga när boendeskatterna nu ska stiga ytterligare igen: Vad ska vanliga människor spara in på? I genomsnitt kommer fastighetstaxeringen att höjas , står det , utan något riksdagsbeslut. Det handlar om för många familjer, ibland tusenlappar, . Jag kan ge ett perspektiv, fru talman, på hur mycket pengar det här handlar om. tar fastighetsskatten in för . En 25-procentig uppräkning blir då . Det blir något mindre på grund av en del begränsningsregler och så vidare. Man kan jämföra det med andra skatter som vi diskuterar så flitigt de här dagarna, nämligen alkoholskatterna. Starkspriten beräknas inbringa i bästa fall 4 miljarder, vin lite mindre och öl knappt 3 miljarder. Det är jättelika skattehöjningar det är frågan om för vanliga människor. Socialdemokraterna, vill nu ha en ny skattetopp. står för en annan politik. Vi står för skattestopp, inte skattetopp. Jag är medveten om att man inte kan avskaffa fastighetsskatten med en gång. Det måste gå på ett stort antal år. Det är jag helt övertygad om. Men man måste börja någonstans. Och det är absolut fel väg att höja skatterna ytterligare. Jag hoppas verkligen att skatteutskottets ordförande det är en viktig person i detta sammanhang går upp och talar om för oss vad vanliga människor ska spara på. Vad ska vanliga människor spara på? Det grundläggande felet med fastighetsskatten är att det inte finns något samband mellan debiterad skatt och betalningsförmåga. Det må vara en kapitalskatt, men folk upplever den inte så, utan de ska betala den av någonting annat, nämligen av sina inkomster. Det har för mig alltid varit obegripligt att det är en socialdemokratisk regering som tycker att den här skatten är i princip bra. Den är ju fullständigt felaktig. Det förhållandet att ni har tvingats införa begränsningsregel efter begränsningsregel visar bara en enda sak: Sambandet mellan betalningsförmåga och debiterad skatt saknas. Jag ska gå över till en annan del i den här skatten som handlar om energibesparande investeringar. Det är om möjligt än obegripligare. Om man till exempel vill ersätta oljeeldning med bergvärme eller någonting annat resulterar det i höjt taxeringsvärde och höjd skatt. Enligt den här principen ska man alltså slösa på energi det är det bästa man kan göra. Då slipper man ifrån höjd skatt. Jag menar att den politik ni föreslår på den punkten, att goda miljöinvesteringar leder till högre skatter, är oansvarig av miljöskäl, och det är omoraliskt mot dem som ska betala. Sparsamma agas, och slösaktiga premieras. Det kan inte vara en socialdemokratisk politik. I fråga om förmögenhetsskatten ber jag att få yrka bifall till reservation 12. Jag ska inte gå in på några detaljer där. Jag noterar att det finns en vänsterpartist i kammaren, Per , och det är väldigt roligt att se honom här. Jag ska därför säga några ord särskilt om och förmögenhetsskatten. Detta parti vill, vilket framgår av ett särskilt yttrande, av fördelningspolitiska skäl ha kvar förmögenhetsskatten. Det kan man tycka. Det ska alltså vara skatt på hus, aktier och annat. Men vill göra ett undantag. Den som vinner på lotteri ska slippa förmögenhetsskatten på den delen av sin förmögenhet. Det är ett lotteri att rösta på . Det vet vi det är ingen nyhet. Men att partiet gått så långt som att vilja ha kvar all förmögenhetsskatt utom den som genereras av lotterivinster är absurt. Jag har varit angelägen om att läsa in detta till kammarens protokoll, för dessa särskilda yttranden visar ofta var man verkligen står i sådana här frågor. Jag har därför utarbetat ett förslag till valslogan för i valet : Du som har vunnit högsta vinsten på lotteri, rösta på oss! Du kan göra det utan att rodna. 108 PER (): anser att konstruktionen med nuvarande löpande fastighetsbeskattning är principiellt felaktig. Ägande av bostäder betraktas i nuvarande skattesystem för det första som en form av sparande eller kapitalplacering. Enligt likformighetsnormen för kapitalbeskattningen får, till att börja med, inget obeskattat sparande förekomma. Vidare gäller enligt detta synsätt att den implicita avkastning i form av boendetjänster som egnahemsägaren eller bostadsrättsinnehavaren erhåller skall utgöra skattepliktig inkomst. Därför ska såväl den löpande beskattningen som reavinstbeskattningen utformas så att detta sparande beskattas likformigt med annat sparande. En kapitalplacering i till exempel en villa ska således beskattas som en kapitalplacering i en aktieportfölj eller sparande på bank. Nivån på beskattningen bör vara densamma oavsett vilken typ av kapital det rör sig om, det vill säga att pengarna ska beskattas lika hårt om man sätter in dem på banken eller om man betalar delar av ett hus med dem. Så långt kan resonemanget vara begripligt ur ett nationalekonomiskt perspektiv, om man dessutom medvetet bortser från likviditetsproblemet, som det heter, när den som äger huset inte längre har reda pengar. Man bortser då också från, vilket är värre, att boende ofta allra oftast får man säga, om man inte köper fler hus inte alls är en kapitalplacering i första hand utan snarare ett uttryck för ansvaret som en enskild människa eller en familj har och plikten att ordna ett boende för sig själv och de sina. Tillgångar i kapital ger i regel löpande avkastning i reda pengar, men så är ju inte fallet med ett hus eller en bostadsrätt. Den konstgjorda parallellen med andra kapitalplaceringar upprätthålls dock genom att regeringen och andra förespråkare talar om en och , kan tyckas, kommer det verkliga fikonspråket icke-monetär avkastning, det vill säga en avkastning eller en inkomst som inte faller ut i reda pengar. Den finns där, och den ska fångas upp till beskattning likväl. Denna avkastning sägs motsvara den inkomst kapitalet skulle ha genererat om det placerats i någon annan sparform. Ett annat begrepp som ofta används för att beteckna denna avkastning är nettohyresvärde. Ofta används bilden, i till exempel utredningssammanhang, att egnahemsägaren skulle kunna hyra ut sitt hem på hyresmarknaden, men om han eller hon inte gör detta är det som om han eller hon hyr ut fastigheten till sig själv. Och hyran ska ju bestämmas marknadsekonomiskt. Det värde som denna hyresintäkt betingar, även om den är icke-monetär och fiktiv, ska då fångas upp till beskattning genom fastighetsskatten. Hur många socialdemokrater och vänsterpartister ställer egentligen upp på den här typen av skattekonstruktion, om man över huvud taget lyckas förklara den? har vi också hört att enligt Lantmäteriets beräkningar kommer taxeringsvärdeshöjningarna att bli i genomsnitt. Om man tittar närmare på detta ser man att och drabbas hårt, säkert också. har presenterat ökningstal som bygger på prisutvecklingen. Om man bryter ned det på till exempel kommer taxeringsvärdena där att höjas . Det innebär att ett medeltaxerat hus får en kraftig värdering, och taxeringsvärdet följer med. Vad beror detta på? Jo, det beror på köpta och sålda hus i grannområdet. Man kan sitta där, och plötsligt kan man om man är till exempel en normalinkomstfamilj få en skattehöjning på kanske i ett slag. Inte minst barnfamiljer kommer att drabbas av detta. Regeringen talar ju sig varm för olika insatser för barnfamiljerna, men sedan i ett slag dras detta undan för dem helt och hållet, i alla fall de eventuella förbättringarna. Nej, det enda rimliga är att man avskaffar den statliga fastighetsskatten helt.