prot · GS0963 · 2005-01-25 00:00:00 — hade jag en debatt med jordbruksministern, och jag tyckte mig ana att hon var tveksam inför sådana pålagor. Jag hoppas verkligen att även delar dessa betänkligheter inför det som skulle kunna bli nådastöten för stora delar av vår svenska landsbygd. 54 Statsrådet (): Det finns skäl för oss att fortsätta diskussionen och att stötta på många sätt i den roll som de har att vara opinionsbildare nationellt och att stödja och stimulera det som händer lokalt. Jag tror att vi är överens om att det finns en otrolig kraft i folkrörelserna och i byarörelserna runtom i vårt land. Det är ingen tvekan om det. Men det är också så, som pekade på avslutningsvis, att det finns ett beroende mellan den väldigt lokala nivån och den nationella nivån. Det vi ser efter stormen är ett tydligt exempel på det. Vi kan också möta det , därför att oftast vet människor bäst lokalt vad som krävs för att kunna få en utveckling lokalt men är ändå beroende av den nationella politiken i allt från infrastrukturfrågor till skola och sjukvård. Det förutsätter en ständig dialog, ett samspel och ett samarbete. Om byarörelsen ska kunna fortsätta att vara stark och vara en förändrande kraft som vi vet att den är, är det viktigt att vi nationellt ser till att de nationella besluten tar hänsyn till de lokala och regionala effekterna så mycket som möjligt. Då är inte minst infrastrukturen en viktig del. Stödet till lanthandel, som vi också diskuterar regelbundet, är en annan viktig del för att vardagen ska kunna fungera på plats. Jag och mina medarbetare kommer att fortsätta dialogen med kring deras fortsatta arbete och deras bidrag från staten. 55 (): Jag ska fatta mig kort. Det är jättebra att vill fortsätta den här debatten. Och jag tycker att det är väldigt positivt om det blir en dialog med , därför att från deras sida uppfattas det neddragna bidraget som en politisk signal om att deras arbete inte är så intressant. De lokala intressena och synpunkterna och det lokala engagemanget behöver en kanal på riksplanet, och är en sådan kanal. Då behöver man också en del resurser. Jag tror att samhället som helhet tjänar väldigt mycket på att den här kanalen fungerar. Därför bör man inte vara snål i det här fallet utan tvärtom vara ganska generös och i alla fall inte dra ned ett anslag som redan finns. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 12 § Svar på interpellation 2004/05:224 om översyn av äldreomsorgen 56 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att före valet fullfölja min företrädares löfte att regeringen ska se över äldreomsorgen och presentera en samlad proposition gällande åtgärder för den framtida äldreomsorgen med anledning av bland annat Äldreberedningens betänkande. En av de viktigaste frågorna för mig och regeringen är uppgiften att säkerställa en god samhällelig vård och omsorg om äldre . För att komma till rätta med brister som finns inom vården och omsorgen om äldre har regeringen initierat ett antal utredningar vars resultat kommer att ligga till grund för vidare åtgärder. Remissbehandlingen av Senior 2005:s slutbetänkande Äldrepolitik för framtiden (SOU 2003:91) har avslutats. I stort sett samtliga departement berörs av de 100 förslag som lagts fram, och arbetet med förslagen kommer att påbörjas inom så snart remissammanställningen är klar. Regeringen har tagit initiativ till en rad utredningar. Regeringen tillsatte en demensarbetsgrupp som lämnade demenspromemorian nej, departementspromemorian ska det väl ändå vara? På väg mot en god demensvård (Ds 2003:47) . Promemorian innehåller 16 förslag till åtgärder för att förbättra demensvården. Flera av förslagen håller på att genomföras. En utredare har haft i uppdrag att genomföra en översyn av vård och omsorg efter Ädelreformen. Utredaren lämnade betänkandet Sammanhållen hemvård (SOU 2004:68), vilket remissbehandlas. Ett stort problem för äldre och personer med funktionshinder är att framför allt kommuner inte verkställer egna beslut om insatser enligt socialtjänstlagen eller lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). En utredare har haft i uppdrag att analysera varför det förekommer att kommunala och landstingskommunala beslut inte verkställs och varför det förekommer beslut om avslag trots bedömt behov enligt socialtjänstlagen och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Utredaren har lämnat betänkandet Beviljat men inte fått (SOU 2004:118), vilket kommer att remissbehandlas . Kompetensstegen är en flerårig satsning på kvalitetsutveckling i vården och omsorgen om äldre genom kompetensutveckling för personalen. En särskild kommitté har tillkallats, och den har påbörjat sitt arbete. har , enligt förslag från regeringen, beslutat att satsa som fördelas till kommuner som har goda förslag för nyskapande, verksamhetsnära satsningar på kompetensutveckling. Syftet är att genom idéer, råd och stöd inspirera och uppmuntra till utökat kvalitetsarbete genom kompetensutveckling av personalen inom vården och omsorgen om äldre. En proposition om en lag för kreditering på skattekontot av stöd till kommuner för kompetensutveckling kommer att lämnas till i vår. Med allt det utredningsarbete som har gjorts har vi nu en god grund för att gå vidare med det fortsatta arbetet. Då , som framställt interpellationen, på grund av föräldraledighet ej var närvarande vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att hans ersättare fick ta emot interpellationssvaret. 57 (): Min nyfikenhet när det gäller demenspromemorian är ju därmed stillad. Jag vill å interpellantens vägnar tacka för svaret på interpellationen. Äldrepolitiken handlar ju om de stora vårdfrågorna, men äldrepolitik handlar också om äldre i arbetslivet. Det handlar om äldre i samhällslivet. Vi har ju nu lärt oss att när 40-talisterna går i pension kommer vi att möta jätteproblem. Förvisso måste vi förbereda oss för dem. Men redan nu har vi ju problem, problem som vi skyndsamt behöver ta itu med. Jag antar att statsrådet och jag är överens om att bristerna i både vården av och attityden till äldre är stora . När det gäller vården har interpellanten pekat på några exempel på brister. Jag vill redan här säga att vi ibland kan få intrycket av att vi rentav har ett system i sönderfall. Jag tycker inte att det är så, men jag menar att bristerna är för många och för stora för att vi ska kunna acceptera det. Inom arbetslivet finns det i praktiken tydliga åldersgränser. Det innebär ju ett tydligt slöseri med kompetens. Inom samhällslivet finns motsvarande negativa attityder, rentav attityder som man kan betrakta som diskriminering. Svaret på interpellationen från statsrådet innehåller tre delar. Den första delen handlar om att utreda mer. Den andra handlar om att kommuner och landsting inte lever upp till gällande lagstiftning. Den tredje delen handlar om en redogörelse för den nu påbörjade verksamheten med kompetensutvecklig av personalen. Antalet utredningar på äldrepolitikens område är ju stort. Jag menar att det nu är handling vi behöver. Är det verkligen så att regeringens ambitioner inte sträcker sig längre än till nya utredningar och till att man avser att lägga fram en proposition men när? med anledning av Äldreberedningens förslag Senior 2005? Det behövs alltså inte nya statliga utredningar. Med det menar jag verkligen statliga utredningar, för på äldreområdet, inte minst när det gäller åldrandet och åldrandets sjukdomar, behövs mer forskning. Den måste stimuleras. Men statliga utredningar har vi ju en mängd av. Låt oss använda det de har kommit fram till. Mycket kan och måste göras, och vi behöver mycket av nytänkande . Varför dröjer propositionen med anledning av Senior 2005? 58 Statsrådet (): säger många kloka saker, och jag håller med om mycket. Frågan om äldre i samhällslivet är ju en väldigt bred och stor fråga. Jag tror att vi kommer att möta stora utmaningar framöver, inte minst i den frågan. Det tycks ju vara så att det är friska år vi lägger till livet. Så utmaningarna för vård och omsorg är stora, men inte så stora som de är för samhället i stort, kan man säga. Där är det väldigt mycket en attitydfråga på många samhällsområden. Jag delar också uppfattningen att vi inte har en äldreomsorg i förfall men att kvalitetsproblemen är allvarliga. Skillnaderna i kvalitet mellan olika delar av svensk äldreomsorg kan inte försvaras. Jag menar att de skillnaderna är för stora. De skillnader vi ser är inte heller motiverade utifrån att de lokala förutsättningarna skulle skilja sig så väldigt mycket, utan de beror uppenbarligen på andra saker. Kompetens är en viktig fråga där vi nu går till handling. Jag delar också uppfattningen att det inte i första hand behövs fler statliga utredningar. Väldigt mycket är utrett. Därför är det propositionsarbete som återstår. Jag har sagt tidigare i kammaren att jag gör bedömningen att det på det här området, äldreomsorgen, kommer att krävas en proposition för utveckling av äldreomsorgen. Jag siktar inte på en stor proposition som ska täcka allting, utan jag tror att det kommer att bli ett antal propositioner. Just Senior 2005 innehåller ju en rad förslag, väldigt många förslag, av vilka bara ett fåtal är av det slaget att de ämnar sig för att gå med en proposition till om. Väldigt många förslag vänder sig till andra delar av samhället. Det är naturligtvis svårare att se på vilket sätt regeringen ska arbeta med de förslagen, men det jobbar vi naturligtvis också med. Så en del av förslagen i Senior , men också en del andra förslag, är grund för det propositionsarbete som vi planerar. Jag kan också berätta för att jag i går startade dialogen med kommunerna kring kompetensstegen. Jag planerar att vara ute och träffa alla politiska företrädare för kommunerna i en dialog kring hur vi ska arbeta med utveckling av äldreomsorgen. En av de viktiga delarna i mitt budskap är naturligtvis att ansvaret ligger hos kommunerna. Det är de som är huvudmän för äldreomsorgen. Men jag ska hålla mina öron öppna för de förslag på förändringar och åtgärder som de ser behövs för att de ska kunna fullgöra sitt ansvar på bästa sätt. Jag förväntar mig att det i kölvattnet av arbetet med kompetensstegen kommer att komma upp ett antal andra förslag som vi kanske också behöver återkomma till med. 59 (): Att lägga fram en enda stor proposition med anledning av Senior 2005:s arbete inser jag tar tid. Det är en riktig bedömning att lägga fram ett antal olika propositioner. Men vad jag menar också är viktigt i den situation vi har och har levt med , det vill säga med brister inom äldrepolitiken, är att från regeringen höra vilken inställning man har till de problem som finns och inte bara hänvisa till kommande utredningar och propositioner. I första hand ska ansvarigt statsråd ge uttryck för en mening. Jag tänker på sådana frågor som hur man ser på förnyelsen inom äldrepolitiken, en förnyelse som består i att vi kan ha en mängd olika utförare på äldreomsorgsområdet med, självklart, solidarisk finansiering. Det står vi socialliberaler tydligt för. Men vi står också för en uppfattning att det är bra för vården och för hela äldrepolitiken med en mångfald. Jag skulle också vilja höra statsrådet uttala sig om andra frågor, till exempel vilka insatser man vill se för att förebygga att behov av vård uppstår. Varför får vi från regeringen bara se tummen ned för nya förbättringar när det gäller service i hemmet? Där finns idéer som jag tror skulle föra frågorna framåt och skulle stimulera kommuner och landsting att vidta åtgärder om vi fick höra en meningsyttring från ansvarigt statsråd. Hur ser statsrådet på frågan om vårdgaranti och omsorgsgaranti? Jag inser att frågan om en diskrimineringslagstiftning kan behöva lite tid på sig innan man tar ställning. Hur ser däremot statsrådet på frågan om anhörigpenning och anhörigstödet? Det finns ytterligare en fråga som jag tycker är viktig i debatten. Vad förväntar sig regeringen av i vårdfrågorna? Ett tilläggsdirektiv skulle innehålla dessa frågor och skulle läggas fram /04. 60 Statsrådet (): tar upp många frågor. Jag ska se vad jag hinner svara på. En diskrimineringslagstiftning är under utredning. I den utredning som tittar på diskrimineringslagar finns särskilt nämnt att överväga frågorna om äldre som diskrimineras på grund av ålder. Det är naturligtvis en svår fråga eftersom vi i många fall behöver särlagstiftning på grund av ålder. Frågan är under utredning, och frågan får sin belysning på det sättet. efterlyser hur jag ser på problemen inom äldreomsorgen. Låt mig ändå kort säga att det är allvarligt att de områden inom äldreomsorgen där vi har kvalitetsproblem är för många för att kunna hänvisas till tillfälligheter. De skillnader som finns mellan olika delar av äldreomsorgen, i olika delar av vårt land men också inom samma kommun mellan olika enheter, är för stora för att accepteras. Därför menar jag att vi måste höja kvaliteten inom äldreomsorgen i väsentliga delar. En av de viktigaste frågorna för att göra det handlar om personalens kompetens. Det är självklart så att om av de anställda saknar relevant yrkesutbildning ger det återverkningar på vilken kvalitet som verksamheten kan erbjuda. Men dessutom vet vi att det är få av dem som har relevant kompetens som får chans att skaffa sig de fördjupade kunskaper, till exempel inom demensvård eller palliativ vård, som är nödvändiga för att ge en tillräckligt bra vård och omsorg. Kompetensfrågan är en av de viktiga frågorna. En annan viktig fråga handlar om samverkan mellan landstingen och kommunerna. Det finns en utredning som remissbehandlas om ett sammanhållet huvudmannaskap för hemsjukvården. Man har konstaterat att på de ställen där man har avtalat mellan landsting och kommun om en sammanhållen hemsjukvård fungerar det väsentligt bättre än på de ställen där man inte gör det. En grannlaga uppgift för mig och för er som ledamöter i kammaren blir att ta ställning till om vi ska lagstifta inom detta område och i så fall på vilket sätt eller om det är en utveckling som kommer att ske frivilligt genom överenskommelser. Det ser jag också som en mycket viktig fråga. Sedan har vi frågan om att människor förvägras sina rättigheter. Vi fick förslag om kraftiga viten till kommuner som inte fullföljer de rättigheter som människor har, det vill säga inte verkställer beslut. Det är en fråga som remissbehandlas. Jag räknar med att den kommer att väcka en hel del debatt. tar också upp frågan om alternativa utförare inom äldreomsorgen. Det har vi. Den utvecklingen har gått ganska fort. Det finns många olika aktörer inom äldreomsorgen. Det är i huvudsak bra. Huruvida de nya aktörerna är bättre eller sämre än de gamla går inte att uttala sig om generellt. Vi ser goda exempel, och vi ser dåliga exempel. De finns både bland privata eller nyare aktörer och bland äldre eller kommunala aktörer. Det har visat sig inte vara ett bra instrument för att skilja de goda från de dåliga, men jag tror ändå att det är bra att det finns alternativ. Det är bra om det går att åstadkomma i allt större utsträckning att individen själv har möjlighet att välja på vilket sätt man vill få sin äldreomsorg och vilken utförare det ska vara. 61 (): Jag tror också att det är nödvändigt med satsningen på personalen. Det håller jag med om. Ställningstagandet beträffande hemsjukvården kommer att medföra förbättringar. Men det räcker inte. Jag menar att en positiv utveckling skulle kunna påskyndas om regeringen i alltfler frågor gav uttryck för en tydlig vilja och tydliga ambitioner. Jag upprepar mina frågor om vårdgaranti, omsorgsgaranti, anhörigpeng och anhörigstöd. Om regeringen tyckte något i dessa frågor och på så sätt gav signaler till landsting och kommuner skulle utvecklingen påverkas i positiv riktning. Även när det gäller alternativ finns det en osäkerhet ute i kommuner och landsting om var regeringen står. Vill vi se en mångfald även på det området? Om jag tolkar statsrådet rätt nu är det åtminstone inte något som regeringen tänker motarbeta. En ännu större tydlighet än vad vi har sett i frågorna skulle i avvaktan på propositioner påverka utvecklingen i positiv riktning. 62 Statsrådet (): När det gäller stödet till anhöriga kommer regeringen att besluta om de 25 miljoner som har anslagit till anhörigstöd . När det gäller att vara tydlig och synlig inom äldreomsorgen tror jag att är lite ensam om att tycka att regeringen inte syns. Jag är det första statsråd någonsin som har äldreomsorgen i min titel. Jag ägnar väldigt mycket av min tid åt att vara ute i dialog med kommuner, med anställda och med pensionärer just i frågan om äldreomsorgen. Min uppfattning är att regeringen är tydlig och synlig och deltar aktivt i debatten om äldreomsorgen. Det kommer också att komma fler propositioner i frågan till . Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellationerna 2004/05:225231 om väntetiderna i vården, förstärkning av primärvården, löftet om vårdgaranti, samarbetet mellan sjukvård och företag, valfrihet till sjukvård inom EU, den högspecialiserade vården samt förnyelse av sjukvårdens organisation 63 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att uppfylla löften om att förnya sjukvårdens organisation, utveckla den högspecialiserade vården samt utveckla samarbetet mellan sjukvården och privata företag. Vidare har han frågat mig om löftet om att patienter ska garanteras rätt vård i rätt tid, åtgärder för att stärka primärvården samt prövandet av en modell för ett nationellt husläkarsystem och införandet av en nationell vårdgaranti. Avslutningsvis har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att uppfylla löfte om att svenska patienter ska ha valfrihet till vård inom EU. Privata och alternativa vårdgivare återfinns framför allt inom primärvården. Enligt min mening kan dessa vårdgivare bidra till en bättre och effektivare sjukvård genom att införa nya idéer om hur sjukvården kan bedrivas. Den offentliga hälso- och sjukvården bör därför även fortsättningsvis samarbeta med alternativa vårdgivare. För mig är det naturligt att ha en kontinuerlig kontakt med såväl de offentliga som de alternativa vårdgivarna. Regeringen har ett nationellt ansvar för att hälso- och sjukvården även fortsättningsvis bärs upp av ett allmänt och samhälleligt intresse. För att kunna säkerställa den höga nivån på den svenska hälso- och sjukvården anser jag att det är nödvändigt att göra en tydlig gränsdragning mot kommersiella intressen och reglera privata vårdgivares medverkan i den gemensamt finansierade hälso- och sjukvården. Den offentligt finansierade vården får inte styras av marknadskrafter. Regeringens promemoria om högspecialiserad vård har varit ute på remiss. Mottagandet har i huvudsak varit positivt. Förslagen i promemorian bereds nu inom . Min avsikt är att en proposition om den högspecialiserade vården ska beslutas . För att stärka primärvården och garantera alla som så önskar en fast läkarkontakt presenterade regeringen en nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvården. Målet med denna handlingsplan var bland annat att landstingens primärvård ska utvecklas till en väl fungerande bas i hälso- och sjukvården. Jag vill också framhålla att regeringen under 20022004 genomfört en särskild satsning för att förbättra tillgängligheten i hälso- och sjukvården. Riktade åtgärder har vidtagits för att korta köer, förbättra information till patienter och allmänhet och på andra sätt stödja sjukvårdshuvudmännen i detta arbete. Arbetet med att förbättra vårdens tillgänglighet och kvalitet är en pågående process som kräver fortsatt stöd. Det är därför regeringens intention att även fortsätta de påbörjade satsningarna. avsätts, inom ramen för anslag 48:1 Kommunalekonomisk utjämning, till en fortsättning på nationella handlingsplanen. Regeringen avsätter för en satsning på vårdgaranti och förbättrad tillgänglighet. Därutöver har regeringen föreslagit kraftigt ökade tillskott till kommuner och landsting för . Hälso- och sjukvårdslagen slår fast att alla som så önskar ska erbjudas en fast läkarkontakt. uppföljningar visar att alla landsting har ambitionen att patienterna ska få en god kontinuitet i sina läkarkontakter men att flera landsting har svårt att leva upp till det målet. Här måste arbetet bedrivas vidare för att stödja landstingen. Min bedömning är att vi i samarbete med landstingen måste se över hur primärvården kan förändras, bland annat med avseende på läkartätheten. En överenskommelse om en nationell vårdgaranti har tagits fram i samarbete med . Regeringen och är i princip överens om innehållet i denna överenskommelse och att vårdgarantin ska börja gälla . Det är min bedömning att ett beslut kommer att kunna fattas . har rättsutvecklingen inom EU inneburit stora förändringar på hälso- och sjukvårdsområdet. har i ett antal rättsfall förklarat att hälso- och sjukvård är en tjänst som, liksom andra tjänster, ska vara föremål för fri rörlighet mellan EU-länderna. Rätten till valfrihet till vård inom EU har därmed blivit en direkt följd av utveckling, något som inte minst bekräftats av ett antal domar som meddelades av den svenska Regeringsrätten. har alltså de som vistas i och omfattas av det svenska sjukvårdssystemet en fördragsgrundad rätt att, om vissa villkor är uppfyllda, motta hälso- och sjukvård i andra EU-stater och få ersättning för denna vård av de svenska myndigheterna. Inom EU är alltså den fria rörligheten inom hälso- och sjukvårdsområdet redan en realitet. Det pågår ett arbete inom för att se över hur den svenska lagstiftningen på ett lämpligt sätt behöver anpassas till den nya situationen. Då , som framställt interpellationerna, på grund av föräldraledighet ej var närvarande vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 64 (): Tack, , för ett ganska kort men koncentrerat svar på alla dessa sju interpellationer om den svenska sjukvården och dess problem. Interpellationerna ställdes av , som är föräldraledig, därför att dåvarande socialminister utlovade tio reformer för den svenska sjukvården men endast två av dem hann genomföras innan han avgick. Därför var det av intresse att höra vad som hans efterträdare har för tankar kring dessa reformer och när de blir genomförda. Tyvärr har svaren gjort mig besviken. Först uttrycker ministern viss optimism kring privata och alternativa vårdgivare och deras roll i primärvården, för att i nästa stycke helt kallt konstatera att det är nödvändigt att göra en tydlig gränsdragning mot kommersiella intressen och reglera privata vårdgivares medverkan i den gemensamt finansierade hälso- och sjukvården. Den får inte styras av marknadskrafter, enligt ministern. Det som först lät som något positivt är det sedan kalla handen för, eller ett stopp för privat sjukhusvård. Det är tråkigt att ministern inte har lyssnat något på all den kritik som kommit ministern till del från dem som driver sådan privat vård och som gör det för att de vill arbeta för en bättre vård och vårdorganisation och förkorta de långa köerna som finns i svensk sjukvård. Det är inte vinstintressena som driver dessa vårdföretag. Det låter som att det är ett hot mot kvaliteten i sjukvården med privata aktörer. Det är precis tvärtom. För personalens del är det viktigt att det finns en mångfald i sådan här verksamhet. Jag har själv arbetat på sjukhus , och jag måste säga att den offentligt drivna sjukvården inte är någon höjdare på att ta till vara personalen. Jag minns att vi under alla år jag arbetat där fick endast en lussekatt till och en almanacka . Sedan skulle vi jobba på utan uppmuntran . satt jag bredvid en sjuksköterska på flyget från . Hon skulle till på kurs i sitt yrkesverksamma liv. Hon hade just gått över till ett privat vårdbolag och äntligen blivit sedd och uppskattad. Det är precis som i skolan, som visade, att det behövs olika idéer och former. Om personalen får självförtroende kommer de att bygga upp något utan klåfingriga politiker och tjänstemän.