prot · GS09133 · 2005-06-03 00:00:00 — Det är på många sätt en så grundläggande samvetsfråga. Jag har talat med många här i korridorerna som känner: Nej, usch, vad det här känns jobbigt och svårt. Det tycker jag att vi en sådan här dag kan säga. Om man sedan har en sådan tradition eller disciplin i sina grupper att man ändå vill ha ett gruppbeslut har jag stor förståelse för det. Men det här hade verkligen lämpat sig för fri röstning i kammaren. Jag är absolut ärlig. Det är bara barnperspektivet som är min ledstjärna. Där har jag i alla de debatter som jag har varit med 1992 varit konsekvent. lade fram sitt betänkande och det vet också var det ordförandens utslagsröst som avgjorde. Då sade alla: Detta var steget. Vi skulle inte komma längre. Det skulle inte bli tal om adoption. Sedan har den ena efter den andra saken gått. Här har varit nästan en majoritet som bara som haft den här åsikten i dessa frågor. Det är just därför att det så lätt går vidare som man måste se lite längre bortom hörnet. 40 () replik: Det är precis det jag ber dig att göra, att se lite längre bakom hörnet. Om du tittar bakom det hörnet kommer du att se alla de barn som du står och demoniserar om i talarstolen. Det är alla de barn som inte kommer att få samma juridiska och sociala trygghet och rättigheter som de barn som talar sig varm för. säger att hon bara har barnperspektivet för ögonen. erkänner hon att det inte gäller alla barn. Det gäller bara majoriteten av barnen. Barnperspektivet som har för ögonen gäller inte alla de barn som växer upp tillsammans med samkönade föräldrar. Det gäller inte alla de barn som tillkommer genom insemination antingen hemma eller på sjukhus utomlands. Erkänn, , att ditt och barnperspektiv enbart handlar om de barn som passar in i ert mönster! Vi andra och majoriteten i den här kammaren har ett barnperspektiv som inkluderar alla barn. Vi tycker att det är väldigt bra med de barn som har både en mamma och en pappa och som lever i kärnfamiljer. Det är mycket bra. Vi tycker även att det är lika bra med barnen som växer upp med ensamstående föräldrar. Det är också lika bra med barnen som växer upp med samkönade föräldrar och med föräldrar som till och med inte är gifta med varandra, tänka sig! Det är alla de barnen som vi talar oss varma för. Det är ett barnperspektiv som vi står för. Men det gör inte . Ni står för ett barnperspektiv som exkluderar en massa barn. Det är viktigt att synliggöra. 41 () replik: Jag är inte förvånad över åsikt i den här frågan. Det kan jag lämna. Trots allt har de allra flesta barn två föräldrar, en mamma och en pappa, som väl är, oavsett om de lever tillsammans eller inte och oavsett om de är gifta eller inte. En del barn har en förälder på grund av att den andra föräldern är död. Men då har de flesta också anhöriga till den föräldern som har gått bort som de kan knyta an till. Det finns alltså ensamstående föräldrar av andra skäl. De gör ett fantastiskt jobb. Jag har några frågor. Tycker att allt människor ändå gör ska legaliseras? Är det så inom andra områden? Om människor ändå gör någonting ska det legaliseras, eftersom de ändå gör det. Jag är förvånad över att inte uppmärksammar och fäster något vikt vid vad säger, vad säger, vad säger, vad säger, vad Hovrätten över och säger, vad Kammarrätten i säger, vad säger, vad säger och så vidare. För er måste det vara bekymmersamt att gå emot sådana tunga remissinstanser i sådan här fråga. Jag är övertygad om att dessa har barnen för ögonen som enda argument för att man går emot förslaget. 42 () replik: argument får konsekvenser också på andra områden. öppnar tydligen för att man ska förbjuda alla givarinsemination eller assisterad befruktning med donerade könsceller över huvud taget, om jag förstår rätt. Om jag har missuppfattat det välkomnar jag ett tillrättaläggande. Annars beklagar jag detta. Jag tror att alla de familjer som har älskade, efterlängtade och välkomnade barn som har tillkommit genom assisterad befruktning med givardonation också beklagar detta. Jag tror att också beklagar ett sådant besked. Resonemanget får också konsekvenser när det gäller adoptioner och alla de modiga, väl förberedda ensamstående, ofta kvinnor, som ansöker om att bli prövade för sin lämplighet som adoptivförälder. Kommer att agera för att stoppa denna möjlighet? Den utnyttjas inte minst av många som gör värdefulla insatser för fattiga människor i andra länder och som när de flyttar tillbaka till inser att de har en möjlighet att ge ett barn en trygg uppväxt i . 43 () replik: har skrivit att vi tycker att givarinsemination i heterosexuella familjer ska upphöra. Där är det nu så som jag sade i mitt anförande; den tekniska och medicinska utveckling har gått så mycket framåt att man i regel hittar någon sperma som man kan använda till befruktning utanför kroppen mellan man och kvinna. En sådan befruktning finns det inte några som helst etiska komplikationer med, tycker jag. Det står att detta ska upphöra, och det finns också förankrat hos den medicinska vetenskapen. Den säger att det är så här. Det sker få givarinseminationer bland heterosexuella. När det gäller ensamståendes adoptioner har vi motionerat om en översyn av hela adoptionslagen med specifik översyn av detta. Jag kan säga att jag inte skulle acceptera en ensamståendes adoption om jag sitter i en socialnämnd. Men det är min åsikt, som jag är mycket övertygad om. Jag tror att om ett barn adopteras så är det verkligen ännu viktigare att det har två föräldrar, en mamma och en pappa, för att klara av den problematik som kan uppstå och som vi tyvärr ofta ser. Jag vill ställa en fråga till . I gårdagens Dagen fanns det en ganska stor artikel från hela den svenska kristenheten som representerade hundratusentals personer. De bad oss som politiker att ta vårt förnuft till fånga och inte rösta igenom detta. Vad säger till alla frisinnade inom som står där med sina namn och vädjar till oss? 44 () replik: För det första har jag en liten rättelse. Det var väl trots allt inte representanter för hela den samlade kristenheten. Såvitt jag minns var det åtminstone ett ganska stort samfund som inte hade representanter där kanske rentav det allra största. För det andra blir jag lite förvånad över att det argumentet dyker upp här. Menar att det är religiösa argument som baserar sitt ställningstagande på? Är det religiösa ställningstaganden som vi ska rösta om här i ? Gäller det huruvida olika religiösa principer är rätt eller fel? Själv anser jag att varje människas egen religiösa livsåskådning är en ensak för den personen. Självfallet ska det respekteras. Men om vill att vi ska argumentera utifrån religiösa argument så blir jag lite förvånad. Slutligen, fru talman, så har det talats mycket om här. Jag skulle vilja att vi uppmärksammar de inledningsstycken som är portalen till hela . Där lyfter man fram betydelsen av att familjen särskilt för barnens utveckling och välfärd, bör ges nödvändigt skydd och bistånd så att den till fullo kan ta på sig sitt ansvar i samhället. För oss handlar denna lagstiftning om att erkänna alla familjer på lika villkor, att bedöma alla familjer utifrån rättvisa och enhetliga måttstockar och att ge alla familjer en möjlighet och en chans till erkännande av samhället så att man till fullo kan ta på sig sitt ansvar i samhället. Så står det i . 45 () replik: Jag är jätteglad att det står om familjen där. Men familjens viktigaste uppgift är barnen. Då får man gå ett steg längre ned och höra vad barnen har för rättigheter. Det är det vi har gjort. Det är lite spännande med religiösa argument och med det som säger. Först och främst är kyrkorna en stor ideell kraft som aldrig kan ersättas av något annat. De arbetar med bistånd, med missbrukarvård, med hemlöshet och det ena med det andra. Det är rent socialt arbete. De arbetar för utsatta barn, de har diakonal verksamhet och de gör så mycket! Då har man en grund att stå på, där barnen i kyrkan har en stark plattform. Jag tänker på all ideell barnverksamhet som försiggår där, där hundratusentals barn kontinuerligt finns i kyrkans rum och får lära sig saker. Vi har scoutverksamheter och så vidare. Det handlar om grundsynen. vet att den kristna etiken och människosynen är det som driver vidare. Jag tycker att man skulle lyssna lite mer på den stora ideella folkrörelsekraften. 46 () replik: Jag säger som jag gjorde när jag inledde mitt anförande: Detta är en spännande diskussion. Den handlar om djupa värderingar som finns hos oss alla och som bygger på det som vi har med oss när vi växer upp och det som vi får till oss genom omgivningen. Det är lite spännande att lyssna. Det är några steg till som har tagit när de har sagt att även de heterosexuella föräldrar som inte har fysisk möjlighet att få barn inte heller ska ha den möjligheten framöver. Då hamnar vi i en annan diskussion. I mitt anförande lyfte jag fram just detta i betänkandet likställer vi olika familjekonstellationer oavsett om de är heterosexuella eller homosexuella. Vi ser att det är de inre värdena som man har som person, och inte könet, som är viktiga för huruvida man är en bra förälder för sitt barn. Men tydligen finns det skillnader mellan oss här. Det som jag frågade efter och som jag hade hoppats att få ett svar från på i förra vändan handlar om detta. Om vi likställer de olika familjekonstellationerna så kan det finnas två andra alternativ. Man kan fortsätta som ; man hör inget, ser inget och vill inget veta. Alla de barn som finns utanför trygghetssystemen ser vi inte. Vi bryr oss inte om dem. Nästa steg är att också ta konsekvenserna av det resonemang som och har. Det innebär också att man kriminaliserar dem som sätter barn till världen utan att barnet har en mamma eller pappa. Är det det som vill åstadkomma? 47 () replik: Lagen är normativ. Det vi stiftar i den här lagen kommer att vara normativt för samhället. Som jag sade tidigare så kan man inte stifta lagar och legalisera allt som folk gör ändå. Alla barn ska ha en trygghet, och det har de i dagens samhälle. Det är självklart; det handlar inte om det. Det handlar om framtiden. Det beslut vi fattar handlar om att assisterad befruktning får göras på våra svenska sjukhus. Vi antar en ny lag . Då handlar det om hur framtiden ska bli. När det gäller frågan om dem som fysiskt inte kan få barn på vanlig väg så har vi alltid sagt att hjälp med befruktningen med IVF när man av något skäl inte blir gravid inte är några problem. Det handlar om ifall man ska ha sperma eller ägg från någon annan person. Det är då det kan bli komplicerat för det kommande barnet. Det är precis det som det handlar om. Vi har sagt nej till äggdonation det vet . Vi vill att spermadonation ska upphöra. Det kommer också att upphöra, för det sker väldigt få spermadonationer . Man hittar alltid några spermier i bitestikeln och det kunde man inte göra tidigare som räcker för att befrukta ägget från kvinnan. Jag vill ställa samma fråga till . Vad säger till alla de här remissinstanserna som tydligen, enligt , har fattat felaktiga beslut? Det gäller inte minst , , , ombudsmän, , hovrätterna och så vidare. Det är 13 tunga remissinstanser. Det är faktiskt fler som har sagt nej än som har sagt ja. 48 () replik: Jag ska fortsätta på den linjen. Den lag vi stiftar är normativ. Den norm som vill stå för är en helt annan. Det har blivit väldigt tydligt här , och jag tycker att det är bra när det blir tydligt att det finns skillnader. pratar om att det är flera remissinstanser som går emot i detta. Jag inledde mitt inledningsanförande med att säga att vi alla växer upp i en omgivning som har värderingar och tycker och tänker olika saker. Runtomkring oss finns en mängd fördomar, och fördomar kan finnas på alla håll och kanter. blir vi positivt överraskade, och ibland blir vi negativt överraskade. Det här samhället, som styrs av de lagar som har funnits där detta till exempel inte har varit okej, har varit normativt. Vi har haft ett samhälle där det inte är okej att vara homosexuell och förälder. För inte så länge sedan var det inte ens okej att vara homosexuell över huvud taget. Det är enskilda personer som bär de här fördomarna som sedan leder till att barn som växer upp i annorlunda förhållanden riskerar att mobbas och stötas ut. Det finns diskriminering både i arbetslivet och i samhället i stort. Som nästa steg i detta kommer också hatbrotten där det är okej att gå ut och knacka en bög. Man kan tycka att det är långsökt, men det är det faktiskt inte. Det här hänger ihop. Den som går ut och knackar en bög har varit med i diskrimineringen och mobbningen. Och mobbningen har sin grund i att man sitter runt köksborden och tycker att homosexuella inte kan vara bra föräldrar. 49 () replik: Avslutningsvis ska jag än en gång påpeka att jag kommer att fortsätta att hävda att barnen har rättigheter. Alla barn har egentligen rätt till föräldrar, men alla föräldrar har inte rätt till barn. För mig är de här frågorna självklara, och så också för många experter. Jag kommer att fortsätta att våga ta strid för barnen om det så kommer att kräva att jag får många motgångar. Och den här debatten har givit mig ännu mer kraft till detta. Jag vill vädja till alla i : Känn att ni alla har ett ansvar när ni trycker på knapparna senare ! Det här är en viktig fråga för framtiden. 50 (): Jag vill slå ett slag för barnen och för deras rätt att ha både en far och en mor. Det förslag vi nu debatterar berövar barnen den rätten. Vi har fått höra här att ordet far ska ersättas med ordet förälder eller, som vi hörde föreslå, av ordet och begreppet medmamma. Sug på det ! En far ska ersättas av en medmamma. Jag tycker att det är upprörande, och jag måste erkänna, fru talman, att hela mitt inre reagerar. Jag frågar mig: Hur kan ett sådant förslag komma fram? För att undvika missförstånd, fru talman, vill jag säga att de homosexuellas rätt i samhället är oomtvistlig. Jag stöder vartenda förslag där de ges samma trygghet och rättigheter som andra. Människors sexualitet är deras egen ensak så länge det inte går ut över andra, men det gör det här. Här går det ut över barnen. Detta är ett förslag som tillgodoser de vuxnas längtan och drömmar. Det tar inte den minsta lilla hänsyn till barnen, och detta i ett samhälle som i alla andra sammanhang säger sig värna om barnens rätt. Visst är det märkligt att i andra sammanhang anses en far så viktig att stora delar av denna kammare är beredda att lagstifta om en delad föräldraledighet för att barnet ges rätten att umgås med sin far redan från tidiga år. Men är far hux flux över huvud taget inte betydelsefull. kan han ersättas av begreppet förälder eller begreppet medmamma. Jag tycker att man förgriper sig på själva naturen här. Jag kan i alla fall aldrig medverka till det. Ett barn har rätt till en mor och en far oavsett hur dåliga de är. Vi har alla sett massor av exempel i tv-program och annat på hur adoptivbarn som har vuxit upp i väldigt lyckliga familjer när en längtan att få reda på sitt ursprung och vilka som är deras riktiga mor och far. Att få barn är ingen rättighet. Det är en gåva att få barn. Och tyvärr är det en gåva som inte är alla förunnad. försöker man kringgå det genom att samhället ska bejaka att två personer av samma kön får barn och att fadern ersätts av begreppet förälder eller av begreppet medmamma. Vad blir nästa steg? Blir våra barn inte pojkar och flickor? Ska de benämnas avkommor? Är det nästa steg? Det måste man fråga sig. Jag vet att lesbiska kvinnor inseminerar sig. Jag är alls inte okunnig om det. Men här ställer sig samhället bakom detta förfarande, och jag tycker att det är så makalöst att samhället bejakar detta förfarande. Jag är varken homofob eller frikyrklig, men jag är utrustad med ett antal normer och värderingar som är oerhört viktiga för mig. Jag är kanske naiv, men jag tror inte att man kan bygga ett bra land utan normer och värderingar. Vi ser hur vi tummar på de normer och värderingar som gjorde till världens bästa land, och det här förslaget är ytterligare ett jättekliv bort från detta. Det är självklart för mig att varje individ ska ges samma rättigheter och skyldigheter antingen man är homosexuell eller ej. Jag är, som sagt, beredd att strida för det i alla sammanhang. Men här berövar man ett barn en fundamental rätt, nämligen rätten att ha en far. Jag kommer aldrig mer att tro på er som säger er värna barnens rätt som ni är beredda att bejaka det här förslaget. När det kommer till kritan är det de vuxnas rättigheter ni slår vakt om. Barnen, som är helt rättslösa och inte kan tillfrågas om sin uppfattning, är de stora förlorarna. Jag yrkar avslag på propositionen. I detta anförande instämde , , , Skånberg och (alla kd). 51 () replik: säger att hela hans inre reagerar, och så hänvisar han bland annat till sina värderingar som är så djupt rotade. Då kan man inte låta bli, fru talman, att fråga sig varför hela inre reagerar, inte minst med tanke på det som vi har stått och argumenterat kring tidigare. Det har ju varit barnets bästa. fick ovationer från alla kristdemokrater i kammaren när står utan att skämmas och säger att oavsett hur dåliga föräldrarna är så ska barnen ha en mor och en far. Jag förstår nu vad det är ditt inre reagerar på. Om man på allvar pratar om barns rättigheter, kan man då med stående ovationer från säga att oavsett hur dåliga föräldrarna är så ska barnen ha en mor och en far? Är inte det lite att gå för långt? Det är ju precis motsatsen till vad hela talar om. talar om barns bästa, och dåliga föräldrar kan väl inte vara bra för ett barn, ? Jag skulle vilja fråga , eftersom han inte har någonting emot homosexuella, om han har funderat över vad de djupt rotade värderingarna som han har egentligen står för. Vi andra som lyssnar till det han säger kanske gör andra tolkningar än vad han själv gör. 52 () replik: Jag är väl medveten om att det finns massor med usla föräldrar. När jag säger att ett barn har rätt till en mor och en far är det för att man därmed ska ha rätten till sitt ursprung och veta var man kommer ifrån. Jag ska villigt erkänna, fru talman, att det är intellektuellt oerhört komplicerat och svårt att förklara vad jag känner känslomässigt inom mig. Jag betvivlar inte en sekund att en kvinna kan ta över massor med mansroller och göra det på ett alldeles utmärkt sätt, men det finns en roll hon aldrig kan ta över, och det är papparollen. 53 () replik: Det här blir ännu mer intressant, framför allt om man ser på det ur ett feministiskt perspektiv. Jag blir väldigt nyfiken på att få höra vad tycker ingår i papparollen. Vad är papparollen för någonting, ? Vad är den papparoll för någonting som jag förstår att hela ditt inre reagerar utifrån? Du tycker att det inte spelar någon roll om föräldrarna är dåliga, bara papparollen finns med. Det vi i majoriteten har sagt är att det finns kvaliteter hos människor oavsett om de är män eller kvinnor. Det är vuxnas kvaliteter och vuxnas erfarenheter som barn har behov av. De har behov av trygghet, av kärlek, av någon som tar hand om dem som ger dem kärlek, uppfostran och trygghet. Jag är rädd att använder sin pappateori till att prata om könsrollsmönster, någonting som jag trodde att vi i på alla olika nivåer försöker få bort. Det är ingen papparoll att vara ute och spela fotboll. Det är ingen papparoll att gå med barnen på matchen. Det är heller ingen mammaroll att stå och diska eller städa och laga mat. Så, , jag är otroligt nyfiken. Vad är papparollen? 54 () replik: Jag trodde väl aldrig att jag skulle behöva stå i riksdag och förklara vad papparollen var. Låt mig säga att jag som har vuxit upp i en lycklig, hederlig och rättfram familj vet vad papparollen har betytt för mig. Det önskar jag att alla andra människor också ska få lov att uppleva. Det är ett föredöme, någon att identifiera sig med och nog så viktigt för unga pojkar. Det vet jag som är lärare. Jag har undervisat massor med unga grabbar som har varit i en enorm avsaknad av en pappa, och jag har sett vad det har gjort med dem. 55 (): Som jag märker av dagens riksdagsdebatt står barnen oss alla nära. Vi vill alla deras väl. Det är den förenande länken, och det har jag stor respekt för. Tragiskt, halvväste en upprörd riksdagskollega till mig när jag passerade honom efter att ha instämt i min kollega huvudanförande gällande assisterad befruktning och föräldraskap. Trist nog har denna kollega inte förstått att jag utgår från ett barnperspektiv. Jag är troende och låter mitt ställningstagande vila i kärlek till barnen. Jag har inte förändrat min värdegrund, barnen kommer först. Barn kommer till världen alldeles oavsett vad vi lagstiftar om här, i alla möjliga familjekonstellationer. Mitt äktenskap blev inte alls som jag hade hoppats. Därmed har min son fått växa upp med en ensam mamma. Det är tragiskt, kära kolleger, att vi inte klarade vår vuxenrelation. Efter nogsamt övervägande har jag landat i att barn har rätt till kärleksfulla föräldrar, allra helst två men inte nödvändigtvis biologiska. Tyvärr kan vi inte lagstifta bort kärlekslösheten. berövas barn sin far när heterosexuella föräldrar får hjälp med spermadonation, men barnet får ju två föräldrar ändå med förhoppningsvis massor av kärlek och ansvarskänsla. Vid adoption berövas barnen både mor och far, de biologiska, men får likväl och förhoppningsvis två kärleksfulla föräldrar. Det många vänder sig emot vad gäller assisterad befruktning för lesbiska handlar främst om frånvaron av pappan, men har kvinnliga ensamstående missionärer adopterat barn och tagit med dem hem till . Kärleken från en förälder kan aldrig ersätta två, men likafullt kan adopterade barn till en kvinnlig missionär mycket väl få en fin och kärleksfull uppväxt. Viktigt i sammanhanget är att barn som kommer till genom spermadonation i får full rätt att söka sitt biologiska ursprung, att denna rätt värnas och tryggas. Det är det viktigaste. Barn av sin tid är vi väl alla. Det viktigaste är kärleken och ansvarskänslan. Barn behöver oss vuxna. Barn behöver min besvikne riksdagskollega. Barn behöver likaväl mig som och och så vidare. Om vi fokuserar det viktiga uppdraget men i olika former får vi en mer barnvänlig värld. : Som förälder känner man sig alltid otillräcklig. Därför behövs fler än föräldrarna som kan vara manliga och kvinnliga förebilder för barnen, som bryr sig och ger kärlek och omtanke till alla barn, oavsett om de växer upp med två mostrar, en pappa, en mormor, två män, två kvinnor eller med en ensam mamma. Vi kan alla komplettera varandra. You complete me. I detta anförande instämde , , , , , och (alla fp) samt (). 56 (): Jag känner en liten flicka, en glad, älskad, sprallig tjej . När man ser henne tillsammans med sina älskade föräldrar blir man alldeles varm i kroppen. Den här treåriga flickan är inte ett standardbarn av kärnfamiljen i . Hon blev till genom insemination på en klinik i . Hon har två älskade mammor som dyrkar jorden hon går på. Hon har fler positiva förebilder av bägge könen än vad jag tror att någon här i har vuxit upp med. Det är det den här debatten egentligen handlar om. Den handlar om att barn behöver kärleksfulla föräldrar. Barn behöver föräldrar som ställer upp i alla stunder. Barn behöver föräldrar som vågar ta ansvar och ge positiva värderingar och normer. , 2002, när fattade beslut om att homosexuella skulle få adoptera barn på lika villkor som vi heterosexuell trodde jag att vi hade kommit förbi den diskussionen och att vi skulle inse att det faktiskt inte sitter i en människas kön eller sexuella läggning eller ursprung om vi blir bra föräldrar eller inte. Det handlar om de egenskaper vi har som människor. Det handlar om individens förmåga att ge kärlek, trygghet, omsorg och respekt. Jag tycker att det är väldigt intressant med er som använder barnargumentet som slagträ mot att lesbiska ska få inseminera sig och att det är det som är det viktiga. Ni säger att det inte handlar om diskriminering och att ni minsann är lika toleranta mot homosexuella som alla vi som har en annan åsikt. Det tycker jag är en märklig ståndpunkt.