prot · GS09126 · 2005-05-25 00:00:00 — Tyvärr har de också invaggats i tron och förhoppningen att de får stanna i den asylprocess som de har gått igenom. Ofta är det familjer med barn som har svåra upplevelser bakom sig. Vi har sett att alltfler barn går in i apatiskt tillstånd. Det har ökat i . Jag gör bedömningen att man alltför sällan tar hänsyn till barns skäl. Jag träffade en 16-årig flicka . Hon var inte hörd trots att hon hade varit på flykt . Hon beskrev sin situation så här: När du ser på mig är jag ung, men jag känner mig inuti som en 6070-åring. Det var på grund av de upplevelser som hon hade med sig. Trots att den här familjen samarbetade för att få fram de handlingar som de inte hade med sig när de kom hit har man sänkt ersättningsnivån för familjen. Det känns som att de beslut vi fattar i blir bra mycket tuffare när de ska praktiseras i verkligheten. Jag fick uppfattningen när vi fattade beslutet att den som samarbetade för att få fram sina handlingar inte skulle drabbas av detta. Vilken bedömning gör ? Hur ofta tycker att man tar hänsyn till barns skäl när man gör bedömningar? 106 () replik: Jag har förståelse för att vill bredda debatten i förhållande till en reservation i det betänkande som vi nu behandlar och ha en bred diskussion om hela flykting- och asylpolitiken. Jag vill inte föra en diskussion om mottagningssystemet och handläggning av ärenden. Den diskussionen får vi föra vid andra tillfällen och kanske i annat forum. tar likväl upp frågan om resedokumenten och människors skyldighet att kunna visa en identifikationshandling och så vidare. Det är ett något märkligt förhållande att vi har fått en så snabb utveckling. Vi har gått från en tidigare kanske 30-procentig dokumentlöshet till en 92-procentig dokumentlöshet. Det är något som har hänt i systemet när detta inträffar. Det bör vi på olika sätt få belyst. Vi har också utredningar som har tittat på hur vi ska agera med det vidare. När det gäller ansvaret för transportörerna att ha grepp om vilka människor som de transporterar kan vi bara dra oss till minnes den debatt vi förde här i kammaren med anledning av vad som hände borta i . var ett av de partier som var pådrivande för att vi också i och i den svenska skulle ha en attityd och ett agerande som skulle innebära ett ökat säkerhetsansvar. Om jag inte drar mig helt fel till minnes fanns det till och med förslag från om ett särskilt säkerhetsutskott i för att kunna hantera situationen. Vi må vara medvetna om att vi för en något annorlunda diskussion. Jag tror att det är viktigt att vi håller en klar linje för hur vi ska hantera det här för att ha ett säkert förhållningssätt. 107 () replik: Jag kan hålla med om att vi kanske breddar debatten. Jag håller också med om att det självklart är viktigt att människor som har passhandlingar verkligen har med sig dem hela vägen i systemet. Säkert är det så att många har gjort sig av med dem därför att de ryktesvägen har sagts att det var bättre för dem och att de hade större möjligheter att få stanna. Det finns säkert också sådana fall. Vi har kunskapen att det ändå finns många människor som har tagit sig till via människosmugglare. Vi är också medvetna om att de väldigt ofta har passhandlingar med sig. Men när människosmugglarna har tagit sig tillbaka har också passhandlingarna följt med tillbaka. Det är viktigt att även de familjerna blir trodda. När de verkligen visar på att de gör allt vad de kan för att få fram sina handlingar är det viktigt att man inte bestraffar dem på det sätt som man bevisligen har gjort i en hel del fall. Vi återkommer till de frågorna. Det jag inte får svar på får jag ta upp i nästa debatt. 108 () replik: och jag har haft möjlighet att också ta del av internationella kontakter när det gäller just frågan om att ha resedokument och ID-handlingar. Erfarenheterna från även andra länder i världen är desamma. Jag drar mig till minnes den diskussion vi hade med företrädare för det kanadensiska systemet. Där hade man ungefär samma upplevelse som vi har i . Det finns inga resedokument när människor kommer, men de kommer ganska snabbt fram. Då kan man ställa sig frågan: Hur kan det vara så att man i med väldigt kort varsel kan få fram de resedokument som man i har så väldigt svårt att få fram som asylsökande? Vi får titta på hur detta ska kunna hanteras i systemen i det längre perspektivet. tar upp frågan om vårt systems hantering av människor och människors dokumentlöshet. förutsätter att människor ska vara behjälpliga med att klara ut identifikationen för att härigenom ha rätt till den asylprövning som ska ske. Detta sker naturligtvis på olika sätt. I våra kontakter med får vi också bilder av hur det hanteras. Människor som är behjälpliga och visar att de på olika sätt försöker finna former för att klara ut identifikationen ska naturligtvis inte ha den ersättning som redovisar att hon har fått beskrivet att de har fått. Låt oss titta på de enskilda fallen där det dyker upp. Regelsystemet är sådant att man ska vara behjälplig. I den mån man är behjälplig ska inte ersättningen sättas ned. 109 () replik: målar ut hur fruktansvärt det är med människosmugglingen, vad det är som händer och hur många människor som har omkommit genom dessa kriminella ligors handlingar. Jag måste glädja med att jag håller med honom i den beskrivningen, även om jag inte brukar hålla med honom om så värst mycket annat när det gäller dessa frågor. Precis som flera andra har sagt finns det en orsak till att människor vänder sig till människosmugglare. Det är väl bra att man gör en översyn av lagen om transportörsansvar. Men vad kommer att hända när man har gjort den översynen? Kommer man då att med kraft verka i EU för att den förändras? 110 () replik: Då måste jag naturligtvis ställa motfrågan: Om man då konstaterar att förhållandet skulle vara sådant att man behövde skärpa lagstiftningen skulle då ställa upp på att skärpa lagstiftningen? Vi ska naturligtvis titta på vad det är för effekter som detta har fått och utifrån det ta ställning, men att redan här , innan den här redovisningen är gjord, kunna göra ställningstaganden om hur vi då skulle agera tycker jag är ganska hypotetiskt att ställa upp. Det är skönt att vi kan vara överens om vissa saker i de här frågeställningarna, och jag. förflyttar sig emellanåt i ställningstaganden över migrationspolitiken. var hon till och med långt ute utanför den diskussion som annars brukar föras då hon uttrycker att det är en totalt havererad asylpolitik vi har. Det är en ytterligare skärpning. Men vi får väl se vad ställningstagandet är nästa gång man agerar i frågeställningen. Vad jag upplever av och syn på frågorna har det svängt något vad gäller vilken syn man har på detta. Låt mig bara beskriva att man här i talarstolen har uttryckt att man inte kan tänka sig kollektiva beslut för att vara för nollställningsbeslutet, som då är en amnesti och så vidare. Så den mer långsiktiga politiken på det här området från sida har jag lite svårt att utröna just nu med den diskussion och den debatt som förekommer från talesman i frågeställningarna. 111 () replik: Jag tror att vi ska återkomma till den debatten, jag och . Jag vill påstå att även om man har ett nollställningsbeslut så är det ändå ett individuellt prövande, och det är viktigt att påtala. Men jag skulle vilja ta upp en annan sak, som just hör samman med det här betänkandet. En typ av människosmuggling är ju trafficking, och det är några som har tagit upp det . finns det ett aktuellt fall i , där en 17-årig flicka har blivit hänsynslöst utnyttjad sexuellt. Hon har blivit hotad, hon har deltagit i en rättegång och hon har fått stanna med tillfälligt uppehållstillstånd så länge som rättegången pågår. är min fråga: Kan och hans parti tänka sig att man gör det lättare för kvinnor som har kommit hit på grund av trafficking att få ett permanent uppehållstillstånd utan att behöva gå igenom den långdragna asylprocessen så att man gör det lättare för dem att komma in? 112 () replik: I den debatt som föregick beslutet om just det förhållande som beskrivs i det här enskilda ärendet påtalade vi möjligheten att också söka permanent uppehållstillstånd. Den ansökan skulle då inte bara vara baserad på att man varit drabbad av trafficking utan också framför allt vara kopplad till den fara man skulle utsättas för i den mån man skulle återvända hem. Vad jag förstår av det enskilda ärende som diskuteras är det kopplat till just den problematiken, nämligen att hotbilden mot individen skulle vara av sådan art att det skulle finnas utrymme för att söka permanent uppehållstillstånd och också erhålla det. Den prövningen, har jag förstått av mediebilden, kommer att göras ansökan kommer att lämnas in med det snaraste. Låt oss då avvakta och se på de effekter som den lagstiftning och det ställningstagande vi ganska antagit här i kammaren kommer att få i praktisk handling från våra ansvariga myndigheter på området. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 8 § Kungörande av vissa trafikföreskrifter Föredrogs trafikutskottets betänkande 2004/05:TU14 Kungörande av vissa trafikföreskrifter (prop. 2004/05:87). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 10 §.) 9 § Penningpolitiken och 2004 Föredrogs finansutskottets betänkande 2004/05:FiU23 Penningpolitiken och 2004 (framst. 2004/05: RB1, framst. 2004/05:RB2 och redog. 2004/05:RRS11). 113 (): Det är då dags för betänkandet Penningpolitiken och 2004. Då är det så att vi i finansutskottet gör en utvärdering av penningpolitik . beslutade vi i ett enigt utskott att genomföra en fördjupad utvärdering av penningpolitiken som då ska omfatta 19952005, det vill säga den tioårsperiod som inflationsmålet på varit i fokus för den svenska penningpolitiken. Utvärderingen ska utföras av en oberoende, utomstående utvärderare. När utskottet tagit detta beslut innebär det också att årets utvärdering som omfattar 20022004 inte är lika omfattande som de tidigare utvärderingarna har varit. kan dock konstatera att inflationen under den här utvärderingsperioden, 20022004, i genomsnitt legat under inflationsmål på . I utskottets granskning av verksamhet godkänner utskottet att riksbanksfullmäktige och direktionen, det vill säga ledningen för , beviljas ansvarsfrihet för sin förvaltning av . föreslår också att fastställer balans- och resultaträkning samt godkänner fullmäktiges förslag till fördelning av resultat, bland annat riksbanksfullmäktiges beslut att leverera in till staten. Riksbanksfullmäktige har framfört till att man önskar få till en förändring, det vill säga en lagförändring, för hur vinsterna ska fördelas . tyckte att det var ett bra förslag, så därför har utskottet beslutat att föreslå att besluta om att låta utreda, alltså titta närmare på och göra en analys av, hur ska fördela de vinster som man gör samt förbereda det lagförslag och den lagförändring som då kan bli aktuella. Jag vill också säga att det har varit ett enigt utskott som fattat de beslut som jag har nämnt, men att det finns motioner. Under punkterna 4 och 5 finns det två reservationer, en från under punkt 4 och en från och under punkt 5. Med de inledande orden lämnar jag över till debattörerna. 114 (): Som föredraganden för utskottet sade är utskottet nästan enigt. Det är vi i och som har reservationer, och jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1. Jag står naturligtvis bakom reservation nr 2 också, men vi tar bara votering på den första. Det är glädjande att det är så många ledamöter som har anmält sig till den här debatten med tanke på att det finns så få reservationer och vi har ett så enigt utskott. Man kan ju fundera över varför. Det är bara jag och utskottets majoritet i form av , och sedan är det fem stycken till det är en stor övermakt som möter mig i denna debatt. Men låt oss ta debatten! Det är konstigt, när vi är så eniga, att det är så många debattörer. Och jag vill säga en annan sak också: Vi är väldigt eniga, tror jag, i alla partier om målen med politiken: välfärd, trygghet, rättvisa det kanske vi ibland kan ha olika synpunkter på. Men just välfärd och trygghet är vi eniga om, och om jobben. Men jobben är ju egentligen inget mål i sig om man inte är extremlutheran: Du ska äta ditt bröd i ditt anletes svett! Då är arbete ett mål i sig. Men annars tycker jag att arbete främst är ett medel. Men om vi är överens om målen, vad är det då vi diskuterar? Jo, det är medlen dit. Vad finns det för olika medel vi kan diskutera här och ? Det handlar naturligtvis om att vi ska ha en strukturpolitik och en konjunkturpolitik som är bra. När vi har för få i arbete finns det brister i både konjunktur- och strukturpolitiken. Men när det gäller konjunkturen är det finanspolitiken och penningpolitiken som är de viktiga instrumenten. De är inte lika viktiga när det gäller strukturen. Hur ser läget ut i just nu? Alla är överens om att det är sol ute , men i fråga om ekonomi är de inte alls lika eniga. Svensk ekonomi skildras ofta som närmast stadd i upplösning och förfall. Så är det inte. Jämfört med andra länder har vi i lyckats mycket bra med sysselsättningen. Det är egentligen bara tre länder som klarar EU:s sysselsättningsmål, nämligen , och . Låt oss vara stolta över det i stället för att svartmåla vårt land. Nationaldagen närmar sig. Också har lyckats tämligen väl med sysselsättningspolitiken, dock inte lika bra som vi i . Anledningen till att jag särskilt nämner är att halva finansutskottet varit där. Då är det på sin plats att göra det. Men det misslyckats med är tryggheten och fördelningspolitiken. är bland de länder i världen som har de minsta inkomstskillnaderna. Jämfört med andra länder har vi hög trygghet, små inkomstskillnader och många i arbete. Det är ett ganska gott betyg, men för vem är betyget gott? Socialdemokraterna är ju inte nöjda, och det är inte vi i Vänstern heller. Vi måste göra mer, för vi behöver fler i arbete. Och hur ska vi nå dit? Vad är det som står i vägen för oss, som hindrar oss? Är det regeringen regeringspolitiken som står i vägen? Eller är det som står i vägen för fler i arbete? Och har någon lösning? Det är dessa tre R vi nu diskuterar. Jag vill säga att inte har någon lösning. Däremot kan jag nog diskutera regeringspolitiken, som vi i är en del av. Ingenting är dock perfekt, och frågan är: Kan det göras mer på regeringspolitikens område? Ja, det tror jag, framför allt vad gäller strukturpolitiken. Jag tror att det är den mest grundläggande frågan för att få upp sysselsättningen. Den finns att söka i strukturpolitiken. Men egentligen är inte vare sig regeringen, eller ett huvudproblem, utan grundproblemet är den globala kapitalismen. För sedan var omkring en miljard ute och konkurrerade i industrierna med ungefär samma kvalitet och kunskap. är den siffran tre miljarder. Vi har nya länder , som vi nu ska möta och konkurrera med. Det skapar helt nya utmaningar för att trygga jobben i . Och det kan varken eller regeringen, eller ens , ändra på. Låt oss se det grundläggande strukturproblemet, att vi har en ny kapitalism att hantera. Den som helt litar på kapitalismen behöver inte ha någon politik då är det hela självreglerande men vi som inser att man måste ha en politik måste också göra något åt detta. var det så att regering och riksbank samverkade. Det var samma beslut som fattades. Sedan slaktade man en helig ko och sade att det ska finnas en oberoende eller självständig riksbank man använde lite olika begrepp för då skulle allt bli mycket bättre. Jag tror att man måste inse att även heliga kor mjölkar. Man ska inte alltid slakta och vräka undan allt. Lösningen är alltså inte att säga att arbetslösheten i beror på den elaka och Heikensten, eller som skrev : Skyll inte allt på Heikensten. Det är alldeles sant. Det finns olika uppfattningar om vad alltför höga räntor betytt i form av förlorade jobb, från 70 000 till 10 000 förlorade jobb. Låt oss här nöja oss med 10 000. Visst vore det väl ett oerhört värdefullt bidrag till sysselsättningen att ha de 10 000 jobben? Vi får lägga oss på den lägsta uppskattningen. Här har vi nu anledning att diskutera , och det är bra att vi gör det. Det är väl också därför som så många anmält sig till debatten, alltså för att diskutera , eller hur? Det är bra. Det finns många som just nu ifrågasätter , , . Många etablerade organisationer gör det, inte bara vi i den radikala Vänstern. Det finns till och med socialdemokrater som vågar ifrågasätta agerande. Gå in och titta på hemsida. Jag gjorde det innan jag gick hit, fru talman. Där finns ett slags barometer som visar hur det ska vara och hur det inte ska vara. Om inflationen är för hög visar den rött. Är inflationen i någon mening för låg visar den blått. Man kan säga att det är antingen för varmt eller för kallt. Visaren står tydligt på blått. Det är för kallt. Det är för lite aktivitet i ekonomin. Detta kan bero på att man är för fokuserad på ett instrument som hotar att bli ett självständigt mål, nämligen inflationen. Den ska i stället vara ett medel. Självklart ska vi inte ha både hög inflation och hög arbetslöshet. Det har vi haft under vissa perioder. Vi ska inte tillbaka dit, men vi måste våga diskutera ställning. Utskottet var, som sagt, i . Där träffade vi en Skandinavienättad person, en som var norsk-svensk. Han sade att de självklart inte skulle ha ett enda mål för inflationen, utan att de måste se till den ekonomiska tillväxten i stort i sitt land. Det var en klok karl. Vid en mottagning berättade han en anekdot för mig. Det finns de som säger att har en liten kikare som han använder till att från sitt fönster titta på parkeringsplatsen utanför. Om där finns många nya bilar med mycket varor tänker han: kan vi höja räntan lite grann. Finns där få nya bilar med lite varor tänker han i stället: sänker vi räntan. En klok karl. Gammal är äldst. Vi kanske ska sala till en kikare. Nej, Heikensten kan väl också öppna fönstret och titta. Jag tror alltså att vi måste våga diskutera detta. Heikensten är naturligtvis varken ondskefull eller elak, och han vill inte landet illa. Men vi behöver en mer öppen debatt om sysselsättningspolitiken, för kan inte göra allt. Den ska ha stöd av en bra finanspolitik. Framför allt behöver vi kraftsamla om strukturpolitiken, och vi måste sätta press på så att de sänker räntorna och håller sig inom sina egna målsättningar. Jag yrkar än en gång bifall till reservation nr 1. 115 BO (): Det här ärendet förefaller ganska odramatiskt vid ett första påseende. Här behandlas å ena sidan bokslut, balansräkning och resultaträkning. Det är områden där det naturligtvis inte varit särskilt svårt att nå fram till enighet i utskottet. Å andra sidan behandlar vi en utvärdering av penningpolitik. Även på det området råder enighet om analyserna och skrivningarna i betänkandet. vet vi, vilket vi redan anat lite grann, att det här är ett politiskt laddat område, och debattens vågor går ibland ganska höga i det som brukar kallas det omgivande samhället. Ändå finns det alltså en bred enighet, om än inte total, på det område som rör penningpolitiken, vilket illustrerat. Det finns en betydande enighet om den organisatoriska grunden för penningpolitiken både här i kammaren och faktiskt också ute i samhället. Det finns en enighet om att , inom de ramar som gett den, självständigt ska hantera det penningpolitiska instrumentet och fatta besluten om höjningar och sänkningar av räntan. Det är att notera att inte ens hårdaste kritiker vad gäller inflationsbedömningarna och de penningpolitiska besluten, såsom eller , ifrågasätter själva grundvalen, det vill säga den nya ordningen. råder enighet på den punkten. Utskottet är således enigt om det allra mesta. Att ämnet ändå är kontroversiellt skvallrar möjligen det faktum om jag vet inte riktigt ännu att det efter mig står en kö av borgerliga ledamöter, utan reservationer men med en hel del på hjärtat, beredda att kasta sig in i debatten om penningpolitiken. Till dessa, från betänkandet mer eller mindre oberoende debattörer, får jag möjligen anledning att återkomma. När det gäller och frågor med anknytning till detta är utskottsförslagen enhälliga. Det gäller också förslaget om att ska leverera 6,7 miljarder till statskassan. har dessutom, som vi redan har hört här, begärt fortsatt utredning av frågan om vinstdisposition med sikte på en lagreglering av principerna för vinstdispositionen. Utskottet går banken till mötes på den punkten. Vi vill att regeringen närmare ska utreda och analysera frågan med sikte på en lagreglering, även om skälen för en sådan i någon mån har förändrats i och med att beslutade att stå utanför EMU. Men vi menar att det i alla fall finns goda skäl för att reglera dessa förhållanden mellan och staten. Penningpolitiken och hur den hanteras är, som vi har märkt här i debatten, ett ganska eldfängt ämne. Det självklara skälet är att penningpolitiken inte, lika lite som annan politik var inne på detta har ett egenvärde. Den är ett instrument för att åstadkomma ett gott samhälle och ett bra liv för människorna i samhället. Penningpolitikens yttersta mening är alltså att bidra till att våra gemensamma resurser används så bra som möjligt över tiden, till ett högt och stabilt resursutnyttjande. För att gå rakt på sak: Penningpolitiken ska också gynna hög sysselsättning och låg arbetslöshet. Den ska vara ett bidrag till det, men den är naturligtvis inte hela sysselsättningspolitiken, inte ens den väsentligaste delen av sysselsättningspolitiken. På det här området går diskussionens vågor av och till höga. I går gick de höga på ett LO-seminarium som har refererats i medierna och där jag själv hade förmånen att få vara närvarande. har, säger kritikerna, genom en alltför försiktig penningpolitik bidragit till en onödigt hög arbetslöshet. Med facit i hand är det nog svårt att komma ifrån att kritiken har fog för sig, vilket faktiskt också riksbankschefen i olika sammanhang, bland annat på utfrågningar här i , har medgett. Men han hävdar, och det är ett ganska bra försvar, att de allra flesta prognosmakare har gjort samma missar som . Vi kan också konstatera vilket är intressant att en i stort sett enig ekonomkår har hävdat att sysselsättningen snart kommer att vända uppåt på allvar. Detta är faktiskt vad vi har haft att utgå från, om vi nu ska luta oss mot expertsamhället. Debatten om roll torde fortsätta. Till dem som upprörs över att det finns en kritisk diskussion om en institution som vi har gjort mer oberoende och självständig skulle jag vilja säga: Ni har missuppfattat detta. Beslutet att göra mer självständig innebär inte att man ska lägga locket på en spännande och viktig debatt om penningpolitik, stabiliseringspolitik eller hur sköter sitt uppdrag. Det är viktigt. Oberoendet och självständigheten är en sak. Det innebär inte att det ska råda tystnad när det gäller penningpolitiken. Utskottet nöjer sig med att konstatera att inflationen, oavsett inflationsmått, har legat under målet. Med facit i hand skulle man kunna hävda att borde ha kunnat sänka räntan snabbare och mer kraftfullt än den gjorde. Men vi konstaterar också att flera prognosmakare, svensk som utländsk ekonomisk expertis, har gjort samma överskattning av inflationstrycket. I våra slutsatser säger vi att ändå har tillämpat sina handlingsregler och agerat på ett konsekvent sätt. beslutade för sedan om en fördjupad utvärdering av penningpolitiken. Ett tungt skäl till det är att den nuvarande penningpolitiska regimen nu har varit i kraft i ungefär . En sådan utvärdering kommer säkert inte att sätta punkt för en kritisk och livaktig diskussion om penningpolitiken. Men förhoppningsvis kan den kanske bidra med argument som för den diskussionen framåt. Till betänkandet har fogats två reservationer. Den ena vill återställa och dess organisation till den ordning som gällde före . Majoriteten vill dock inte ha någon återställare. Argumentet för det är, trots den kritiska diskussionen, att erfarenheterna av den nya ordningen i huvudsak är goda.