prot · GT0946 · 2005-12-07 00:00:00 — Utgångspunkten för familjepolitiken måste vara den, barnen och barnens bästa, att stötta familjerna. Och behöver väldigt många fler familjer mer makt över sin vardag. Familjen har bekämpats av dem som tror sig veta bäst. Ropen har skallat död åt familjen och avskaffa äktenskapet. Och det fortsätter att skällas. Udda krafter som livnär sig på att förneka familjen upphöjs. pressas många familjer av vardagens alla krav. Många lever i mer eller mindre permanent stress. Stressrelaterade sjukdomar är ett växande problem, och numer den vanligaste sjukskrivningsorsaken bland långtidssjukskrivna kvinnor. Det är mycket som ska hinnas med. Det är inte konstigt att människor går sönder när livspusslet inte går ihop. Det märks på barnen. har visat att av skolsköterskorna, psykologerna och kuratorerna menar att den påtagliga stressen bland barn har ökat. Koncentrationssvårigheterna ökar också de. Allt detta, herr talman, hänger förstås samman med underminerandet av familjen, familjens krympande valmöjligheter och föräldrarnas brist på tid. Därför vill vi kristdemokrater att familjepolitiken ska vara flexibel, möjlig att anpassa efter varje familjs alldeles unika situation. Det står i skarp kontrast mot dem som med sina pekpinnar riktar in alla i ett och samma fack, som oavsett hur livet ser ut vill likforma alla likt tennsoldater. Socialdemokraterna och andra vänsterkrafter vill på fullt allvar till och med tvångsfördela föräldraförsäkringen. Efter var ett av de få tydliga beskeden att vanliga människor ska få mindre att säga till om. Vi kristdemokrater avvisar bestämt tvångsdelning av föräldraförsäkringen. Föräldrar har rätt att själva få bestämma över såväl tid med barnen som arbetstid. Vi vill inte ha eller för den delen någon annan politiker vid köksbordet. Han eller hon ska definitivt inte ha makten över vardagen. Kvotering tar inte hänsyn till den enskilda familjens situation. Att tvinga pappor eller mammor att vara hemma skulle innebära enorma ekonomiska påfrestningar för vissa familjer, till exempel för studerande. Tvångsfördelningen kan stjälpa hela familjeekonomin. I stället vill vi kristdemokrater göra det möjligt med mer tid tillsammans för alla familjer, för alla föräldrar och barn, oavsett om de är rika eller fattiga, oavsett hur mycket eller lite de jobbar, oavsett var de bor, oavsett om det finns en eller två föräldrar i vardagen. Vi vill flytta makt från denna kammare, från kommunhusen, från politikers sammanträdesbord till familjerna, till köksborden, så att det blir möjligt för fler att bestämma mer över sin tid och den omsorg som passar just de egna barnen. I förslag till budget föreslog vi att familjepolitiken skulle tillföras mer än i Socialdemokraternas och stödpartiernas budget. Vi vill se ett antal olika steg tas. För det första måste tryggheten börja redan när familjen är som skörast, före förlossningen. Få kvinnor orkar arbeta ända fram till förlossningen. Vi kristdemokrater vill införa en graviditetspeng för alla gravida i slutet av graviditeten som vi vill ge alla rätt till tjänstledighet för att man ska kunna känna sig trygg när man är som skörast. För det andra måste det bli valfrihet för alla. För välbärgade är ju den rådande familjepolitiken inget större bekymmer. De har redan råd att välja. Det är betydligt kärvare för familjer med låga inkomster som har begränsade möjligheter. I all synnerhet de ensamstående har det svårt i Socialdemokraternas norm. Vi kristdemokrater föreslår att barnbidraget fördubblas till per barn och månad från . gäller att det ska gå till dem med störst behov. Därför beskattar vi bidraget så att familjer med låga inkomster får behålla mer medan familjer med höga inkomster genom skatten betalar tillbaka en del. Det är ett förslag som främst gynnar låginkomsttagare. Det höjda barnbidraget lyfter fattiga familjer ur socialbidragsberoendet. För det tredje vill vi göra det möjligt med mer tid för barnen. Efter föräldraförsäkringen vill vi införa 90 nya flexibla barndagar, var och en värd , som fördelas till vardera föräldern men fritt ska kunna överlåtas dem emellan. En ensam vårdnadshavare får förstås . Syftet är att ge föräldrar ekonomisk möjlighet till mer tid med barnen när de är små. Möjligheterna till flexibelt uttag skulle vara många. Därmed kan barndagarna användas för att förlänga föräldraledigheten, minska arbetstiden eller för att ge någon annan, en morbror eller en farmor eller någon annan, möjlighet att ta hand om barnet. Om barndagarna används blir ersättningen per dag lägre, om de används blir den högre. De kan spridas ut och användas tills barnet har fyllt . För det fjärde vill vi göra något åt dagens orättvisa barnomsorgssubventioner. Bara de som väljer att ha sina barn på kommunalt finansierad verksamhet får del av stödet. Familjer där någon av föräldrarna själv vårdar barnet får ingen del av subventionerna. Det får till exempel inte heller familjer vilkas arbetstider inte stämmer med de kommunalt finansierade förskolornas öppettider eller familjer som står i kö till den kommunala barnomsorgen. Det vill vi ändra på. Barnomsorgen ska utformas så att den passar alla barn. Vi vill att kommunerna ska ha skyldighet att införa kommunala vårdnadsbidrag som motsvarar av den genomsnittliga nettokostnaden för en plats i den kommunala barnomsorgen, det vill säga per barn och månad. Ett flertal undersökningar har visat på ett starkt stöd för vårdnadsbidrag. av alla män och kvinnor säger att de skulle välja att själva ta hand om sina barn ifall de fick chansen. I ett 50-tal kommuner runtom i landet har det bildats föräldragrupper som startat olika namninsamlingar för att få till stånd kommunala folkomröstningar för valfrihet inom barnomsorgen. I tre kommuner har redan folkomröstningar om valfrihet genomförts, den senaste i . röstade för en alternativ lösning i barnomsorgen. I röstade för och i för. Ändå negligeras detta av makthavarna. Klyftan mellan de vanliga människorna och den politiska eliten i växer. En annan rättvisefråga är att se familjen som en helhet. Utifrån jämställdhetsskäl och helhetssyn vill vi att makarnas totala intjänade premiepension automatiskt ska delas lika mellan dem så länge de har barn som inte fyllt tolv. De som önskar frångå den regeln ska aktivt kunna begära det. Vi kristdemokrater vill se en familjepolitik som bejakar familjerna, därav vår satsning på över 2 miljarder mer än vänsterkartellen. Vi vill ha en familjepolitik med trygghet, valfrihet och mångfald. Vi vill ha trygghet för att det är i familjen som familjemedlemmarna får möjlighet att möta den villkorslösa kärleken, omtanken och förståelsen men också ställs inför krav och ansvar, blir bekräftade och mognar som människor. Familjen knyter an till människans djupaste behov av att bli sedd, att vara någon, en person som inte är utbytbar. är det lilla barnets behov av trygghet och närhet störst. Därför vill vi ha valfrihet, att föräldrarna ska få ett större inflytande över vardagen än de har. Vi vill ha mångfald för att valfriheten ska bli verklig. Vi vill ha trygghet, valfrihet och mångfald, en trygg miljö för barnen och för familjerna. Jag står givetvis bakom samtliga reservationer i betänkandet men yrkar för tids vinnande bifall enbart till reservation nr 75. 130 (): De stöd som går under begreppet ekonomisk familjepolitik har kommit till med olika syften. Barnbidraget kom till för att utjämna skillnaderna mellan de familjer som har barn och de som inte har barn. Föräldraförsäkringen kom till för att kvinnor skulle kunna behålla sina jobb när de blev gravida och födde barn. Underhållsstödet kom till för att kvinnor vid en separation ska kunna försörja sig och sina barn. Den ekonomiska familjepolitiken blev ett redskap för att öka jämställdheten i samhället. Barn behöver ett jämställt samhälle för att deras bästa ska vara en verklig möjlighet. Barn mår bra av att ha många vuxna kring sig och av att ha föräldrar, oavsett kön, som har trygga jobb med rättvisa löner. Barn gynnas av ett arbetsliv som ser både kvinnor och män som självklara föräldrar. Det ska gå att kombinera föräldraskap med förvärvsarbete. Av jämställdhetsbilagan till budgetpropositionen framgår att tog kvinnorna ut av antalet ersatta dagar i föräldraförsäkringen och män . Av samma jämställdhetsbilaga framgår att de ekonomiska konsekvenserna av föräldraskapet är för mamman och för pappan. Förklaringen till det är att det är kvinnorna som tar ansvaret för att familjens tidsekvation ska gå ihop. Kvinnor arbetar mer än män, men kvinnors arbete är i hög grad obetalt. Genom kvinnors obetalda arbete kan män öka på sin ekonomi och se till att de får en rejäl pension utan medalj. Det finns en klar koppling mellan kvinnors obligatoriska ansvar för hem och barn och kvinnors position på arbetsmarknaden. Kvinnor utsätts för lönediskriminering, otrygga anställningar, ofrivillig deltid därför att kvinnor tar det huvudsakliga ansvaret för familjen och barnen. Gravida kvinnor får inte arbete, föräldralediga kvinnor finns inte med i löneförhandlingarna, kvinnor som arbetar deltid får en sämre pension därför att varenda krona som inte tjänas in också minskar pensionen. har vi nu försökt att påverka föräldrarnas attityder på olika sätt. Föräldrarna har hävdat att det handlar om ekonomi, det vill säga att familjen förlorar för mycket om pappan skulle vara hemma mer än de stipulerade pappamånaderna. Jag har därför bett vår utmärkta utredningstjänst att titta på hur mycket en familj förlorar om man individualiserar föräldraförsäkringen, det vill säga sex och en halv individuella månader till mamman och sex och en halv individuella månader till pappan. Vi har utgått från medellönen för kvinnor, och medellönen för män, . Genom skattesystemet utjämnas skillnaderna i ekonomin, något som statsrådet pekade på i en av sina jämställdhetspropositioner . Utredningstjänstens PM visar på att om föräldraförsäkringen individualiseras så förlorar familjen , det vill säga i förlust. Egentligen finns det inte någonting att skylla på för att inte genomföra en individualisering av föräldraförsäkringen. Om en individualisering inte genomförs kommer den könssegregerade arbetsmarknaden att bestå och samhället kommer även i fortsättningen att vila på grunden att föräldraansvaret för barnen är obligatoriskt för kvinnan och i högsta grad frivilligt för männen. och vill i olika former ha en jämställdhetsbonus för de pappor som utökar sitt frivilliga föräldraansvar för barnen. Jag tror att det är fel väg att gå. Det borde ligga i föräldrarnas intresse att kvinnor och män får jämlika förhållanden och villkor, och det borde ligga i samhällets intresse att se till att de statliga åtgärder som finns också är jämlika och att kvinnor inte diskrimineras. Det finns enligt vår mening inte någon anledning att locka pappor med individuella bonusar i stället för att individualisera föräldraförsäkringen. I årets budget höjer s, v och mp barnbidraget med per barn och flerbarnstillägget likaså. Det är bra för det uppfyller ett av syftena med barnbidraget, nämligen att utjämna skillnaderna mellan barnfamiljer och familjer utan barn. Men det utjämnar inte skillnaderna för en grupp barn, nämligen de vilkas föräldrar helt eller delvis får sin försörjning genom stöd från socialtjänsterna. Höjningen av barnbidraget innebär för en tvåbarnsfamilj en höjning med och för en trebarnsfamilj. Men för barnfamiljerna med försörjningsstöd, det vill säga de som har det allra sämst, innebär höjningen inte någon förstärkt ekonomi eftersom det ekonomiska biståndet från minskar i samma utsträckning, det vill säga att det inte blir någon höjning för dessa allra fattigaste familjer. Eftersom frågan om för ekonomiskt bistånd ligger på socialutskottet kan vi inte behandla frågan här eller i socialförsäkringsutskottet, men jag uppmanar alla partier att arbeta för att även dessa, våra minsta fattiga små, ska få tillgodoräkna sig höjningarna av barnbidragen. Jag dröjer mig kvar vid barnbidraget. En skilsmässa eller separation är alltid svår. Svårast är det för barnen. För en del föräldrar är det naturligt att barnen bor växelvis hos dem, hos mamman och hos pappan. I en del fall delar föräldrarna också på utgifterna för barnen, till exempel kostnaderna för barnomsorgen. Vi i tycker att det då är naturligt att föräldrarna också gemensamt ska kunna begära att få barnbidraget delat mellan sig. Delar man på utgifterna ska man också dela på barnbidraget. Vi har därför, i , motionerat om att föräldrar där barnen har växelvis boende ska kunna dela barnbidraget om båda föräldrarna vill ha det så. Vi är för delat barnbidrag vid växelvis boende och där båda föräldrarna gemensamt begär det. Vad vi däremot säger nej till är en tvångsdelning av barnbidraget, det vill säga den situationen där en förälder kräver att få dela barnbidraget medan den andra föräldern säger nej. Ska barnbidraget, som är till för barnets försörjning, delas ska också kostnaderna för barnet delas. Att det föreligger växelvis boende är inte någon som helst garanti för att också kostnaderna delas. Till exempel är det få kommuner som medger att fakturan för barnomsorgen delas och skickas till två adresser. De flesta vill skicka dem till den adress barnet är folkbokfört på, vilket oftast är hos mamman. En lösning på det här skulle vara att föräldrarna visar vem som står för kostnaderna. Ett liknande förfarande finns för så kallat umgängesavdrag. Pappan fyller i en blankett och anger hur många dagar barnen vistats hos honom, skickar blanketten till mamman som verifierar och skickar den till som gör motsvarande avdrag på underhållsstödet. Märkligare än så är det inte. Pappan anger vilka utgifter han har haft och mamman verifierar och kassan beslutar om bidraget ska delas eller inte. Men det är tydligen inte det förslag som regeringen står bakom. Regeringen menar något helt annat. I stället föreslår man en tvångsdelning av barnbidraget, enligt vad som framkommit i medierna. I sammanhanget pratar man om ett könsneutralt barnbidrag. Jag hävdar att förslaget om tvångsdelat barnbidrag är totalt könsblint och inte tar hänsyn till vem som står för kostnaderna. För inte så länge sedan höjde Socialdemokraterna, nivån på underhållsstödet med . När stödet höjdes hade det gått senaste höjningen. Det är därför viktigt att underhållsstödet indexeras så att det följer prisutvecklingen och räknas upp . En annan viktig fråga vad gäller underhållsstödet är att återbetalningsskyldigheten kan baseras på aktuell inkomst i de fall där den återbetalningsskyldige till exempel blivit arbetslös. har inte någonting hänt. har frågan kommit upp igen, och vi har lyckats ge ett uppdrag till som ska se över det och redovisa eventuella förslag till förändringar av nuvarande regler. Det låter hoppfullt. Man får hoppas att det också kommer att genomföras. Jag står givetvis bakom alla reservationer men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 79 punkt 78 och reservation 85 punkt 81. 131 () replik: Jag undrar hur tänker när det gäller den delade föräldraförsäkringen. För mig känns det som att det är en mall på hur en familj ser ut. Det är två föräldrar som är arbetstagare. Det är inte en ensam mamma som har en hårfrisering eller en pappa som har ett företag. Det handlar inte om att någon av föräldrarna är arbetslös och plötsligt får arbete. Det finns inget resonemang kring familjer där det kanske finns missbruk, våldstendenser och oförmåga. Hur tänker att man ska lösa detta i en sådan individualiserad föräldraförsäkring om man också ska ha ett barnperspektiv? 132 () replik: Barnperspektivet är väldigt viktigt för oss i . Vi vill ha en individualiserad föräldraförsäkring för att barnen ska ha tillgång till båda sina föräldrar och inte bara till mamman för det är ju oftast mamman, eller hur ? Vi ser också att föräldraförsäkringen är den enda försäkring som inte är individualiserad. Det är den enda som bygger på kärnfamiljen, som jag har fått höra om , alltså mamma, pappa, barn eller pappa, pappa, barn eller mamma, mamma, barn. Det är alltid ett förhandlingsläge om vem som ska vara hemma. Anledningen till att jag bad utredningstjänsten titta på vad man förlorar är att en myt är att man förlorar om papporna är hemma och tar hand om barnen. Det visade sig av en sådan utredning, som förstås skulle kunna göras mycket större, att man förlorar . Det ekonomiska argumentet är alltså borta. Då har vi argumentet om hur det ser ut för kvinnor på arbetsmarknaden. Detta kommer att stärka kvinnor på arbetsmarknaden. Man kommer inte att kunna säga att hon ändå kommer att vara hemma och ta hand om barnen när barnen är sjuka. Vi var glada att vi lyckades driva igenom en fråga om just föräldraförsäkringen utifrån att den skulle stärka barnperspektivet och kvinnans roll på arbetsmarknaden och se till att barnen får tillgång till båda sina föräldrar. Tyvärr blev det inte något sådant förslag att den blev individualiserad. En sådan fråga måste självklart utredas vidare. Vi hade hoppats på att utredningen skulle peka på att en individualisering är det som är det bästa. 133 () replik: Jag får väl betona att jag tycker att pappor är väldigt viktiga i familjen. Däremot tänker jag på just de här situationerna då det de facto inte skulle fungera. Hade tänkt att det då skulle göras undantag i lagstiftningen? Eller är just detta med jämställdheten det allra väsentligaste utifrån barnens välmående så att det inte finns några alternativ? 134 () replik: Om läser vår motion som behandlar det här området ser hon att vi vill byta namn på detta politikområde, från ekonomisk familjepolitik till ekonomisk barnpolitik. Vi vill alltså sätta barnen i fokus. Ungefär det resonemang som nu för när det gäller den individualiserade föräldraförsäkringen förde många när det gällde att införa en pappamånad eller mappamånad eller vad man nu ska kalla det, alltså de som är kvoterade för den ena föräldern. Då var det också samma diskussion: hur man ska göra om det är en ensamstående mamma, om han inte vill ta ut, om barnet ska på dagis tidigare och så vidare. Allt det där har ju, som det visat sig, löst sig alldeles utomordentligt. Men självklart krävs det en ordentlig utredning innan man kan lägga fram ett sådant här förslag. Det är det som vi skulle vilja se hända i den här frågan. 135 (): Jag satt och funderade här när jag hörde hur alla de olika anförandena inleddes och de olika ingångarna. Jag funderade på detta med föräldraskap och barn och hur viktigt det är. Jag tänkte: Vi sitter ju här och har ett fantastiskt förtroendeuppdrag, alla vi riksdagspolitiker och lokala politiker. Och så tänkte jag just på likheten med att man även som förälder har ett fantastiskt förtroendeuppdrag, det kanske största förtroendeuppdraget över huvud taget. Alla har vi erfarenhet av detta med att ha barn. Antingen har vi varit barn själva eller så kanske vi har en hel hög som springer där hemma. Har vi inte en hel hög har vi någon granne som har barn. Detta är sådant som berör oss allihop. Därför är också det här området, även om det har ett väldigt torrt namn, i allra högsta grad ett väldigt varmt område med mycket känslor som berör. Det har varit mycket debatt på tidningssidorna om denna fråga . Det har rört sig om alla möjliga varianter där olika katastrofer, kriser, möjligheter och chanser eller vad de nu har lyfts upp som har stått emot varandra. Ska man på något sätt försöka sammanfatta debatten på tidningssidorna och runt köksborden finns det egentligen bara en sak som är gemensam, och det är att det är väldigt olika. Beroende på vilken familj man har, vilka barn man har och vilken situation man har i arbetslivet är det väldigt olika. Ingen familj är den andra lik det är väl kontentan av den debatten. När man kommer in på den biten kan man se att det finns ett problem. För mig finns det ett problem. När det finns så många olika önskemål, så många variationer och så många olika barn som har olika behov är det ett problem att det bara finns en lösning. Det är bara en lösning som ska stämma in på alla de här olika varianterna. Jag skulle vilja gå så långt som till att säga att maxtaxan gynnar enfald på många olika områden. Det finns en sak är som säker, och det är att den inte passar alla. motion på detta område handlar väldigt mycket om att riva hinder och att öppna möjligheter. Det vi utgår från är: Vem är det som vet bäst? Vem är det som känner det här lilla livet bäst? Även om det tar ett litet tag i början att lära känna det här lilla knytet är man ändå som förälder den som ser möjligheterna och behoven. Man har också med sig värderingar om vad man själv vill ge sina barn vidare. Det handlar också om en möjlighet att få pusslet att gå ihop att få det att funka med arbetet vare sig man väljer att jobba heltid eller deltid, har lång väg till arbetet eller har företaget därhemma, har barn som älskar att åka till dagis eller barn som faktiskt trivs med att ha en lugnare miljö . Därför har vi valt en annan fördelning och har en annan syn på hur detta område ska hanteras. Jag står självklart bakom våra olika reservationer men yrkar bifall endast till reservation 77. Jag ska försöka måla upp hur jag skulle vilja att det såg ut. Det handlar om tre delar. Den första delen handlar om den allra med föräldraförsäkring och föräldrautbildning. innan man går hem från jobbet är magen i vägen, det värker i fötterna och man måste gå på toaletten tre eller fyra gånger per natt. Man är helt avkopplad från jobbet och har tankarna på helt andra håll. Det finns många olika orsaker till att man har svårt att gå för fullt på jobbet . Statistik finns som visar att det är väldigt olika ifall man får havandeskapspenning, blir sjukskriven eller hur det ser ut. Jag tycker att det vore ett bra alternativ att man som mamma hade en möjlighet att vara ledig, helt eller delvis, under före barnets födelse. När vi väl kommer in på föräldraförsäkringen, som är en fantastisk möjlighet, skulle jag vilja se att man höjde både golvet och taket utöver det som man nu gör i budgeten . Det handlar också om att satsa krafter på föräldrautbildning. Jag lyssnade på , som jobbar med barns psykiska ohälsa. Han pekade på hur man skulle kunna investera i barns hälsa. Det handlar om att kunna komma in tidigt och vara ett stöd så att man i familjen har en möjlighet att vara det stöd för barnen som är så viktigt. I en föräldrautbildning går det. Där finns denna möjlighet att stötta familjen, att få en bra utveckling och kunna vara detta stöd för barnen så att de växer upp trygga och harmoniska. Olika vetenskapliga undersökningar har visat att har man rådgivande konsultationer i familjer en gång kan depressioner senare i livet hos 2021-åringar reduceras . Det här med föräldrautbildning är enormt viktigt som ett stöd för familjerna att kunna vara de här klipporna för sina barn. Det vi också säger är att det i denna föräldrautbildning finns en stor möjlighet att få både mammor och pappor att se vikten av att faktiskt dela föräldraledigheten. Vi hävdar bestämt att kunskap är bättre än kvotering. I steg 2 när barnet blivit , och när föräldraförsäkringen är på upphällningen och det kanske är dags att gå tillbaka till arbetet finns det många som har behov av att minska arbetstiden . Vi är bestämt för en jobblinje. Självklart är det viktigt att man arbetar. Men det måste inte nödvändigtvis vara så att man jobbar som allra mest när barnen är som minst. Därför ändrar vi fördelningen av barnbidraget jämfört med majoriteten. Under förskoleåren, mellan ett och , vill vi fördubbla barnbidraget. Detta kombinerat med rätten till tjänstledighet ska göra det möjligt att använda detta antingen som ett konsumtionsutrymme eller som en möjlighet att gå ned i arbetstid. Sedan har vi ett tredje förslag som handlar om en nationell barnomsorgspeng. Det är nu maxtaxan infördes. Jag är helt övertygad om att det finns många som tycker att den fungerar väldigt bra och är helt rätt för dem. Men vi ser också att det finns väldigt många som inte tycker att deras familj har fått möjlighet att ta till vara detta.