prot · GT0946 · 2005-12-07 00:00:00 — Konsumenten kan säga att han inte bryr sig varifrån elen kommer, om den kommer från , från , eller , bara han får el så att han kan läsa sina mejl, laga sin mat och koka sitt kaffe. Men när det gäller att försvara en politik och försvara varför man ska använda mer än av skattebetalarnas pengar för att leva upp till detta hyckleri begriper jag det inte. Som en följd av regeringens vankelmodiga eller spretiga politik på energisidan har vi också försatt oss i en situation där vi kan råka ut för en besvärande effektbrist. Enligt en pm från har man pekat på att de resurser vi har är så hårt belastade att det räcker att något av kraftverken får ett avbrott för att vi inte ska klara av elförsörjningen om det blir kallt. Förklaringen till det, herr talman, är ånyo att vi har haft en spretig politik, en oklar politik, med ständigt ändrade spelregler. Det har gjort att man inte har vågat bygga ut kraftkapaciteten i den utsträckning som behövs. Kraftproduktion är långsiktiga investeringar, och då behöver man långsiktiga spelregler. Annars vågar man inte räkna hem en sådan investering. Det är fullt begripligt. Ingen skulle göra detta, i varje fall inte med sina egna pengar. Det är sorgligt men sant, herr talman: var storproducent av el, och det gagnade den svenska basindustrin. har vi blivit nettoimportörer av el. Även om det är goda år med riklig vattentillgång importerar vi. Basindustrin är inte längre lika nöjd och upplever inte längre att är samma goda land att ha kvar sin produktion i. Bitvis har också den omständigheten att vi kopplat in oss på den europeiska elmarknaden lett till ökade elpriser och gjort att situationen för den svenska basindustrin inte är så god som den varit tidigare. Men i regeringens iver att ånyo rycka ut som konsumentens bäste vän vill man visa dådkraft efter stormen . Som vi alla vet var det ett stort antal konsumenter som stod utan el . Missnöjet var, av förklarliga skäl, mycket stort. ska man i och för sig inte lasta regeringen för att vi drabbades av en orkan som vi inte har drabbats av i mannaminne, men regeringens agerande i frågan är intressant. Man tillsätter en grupp som snickrar ihop en proposition. När jag läser den här propositionen tänker jag: Men regeringen har ju tänkt rätt! Det var ju smart. Det är otroligt det är ju riktigt bra saker i den här propositionen. Jag fick till och med en känsla av att regeringen äntligen förstått marknadskrafterna och att marknadskrafterna är bra att använda sig av då och då. Ersättning till konsumenterna för elavbrott i stället för detaljreglering det är skön musik för en inbiten marknadsekonom som jag. Det skapas drivkrafter för nätbolagen att tillhandahålla en säker överföring av el. Det ges schablonersättning i stället för kostbara skadeståndsprocesser. Man skulle nästan kunna tro att den som skrivit den här propositionen har läst rättsekonomi, för de här resonemangen stämmer till punkt och pricka med de rättsekonomiska resonemangen. Det finns en tydlig skrivning om ansvar mellan nätbolag och elkund, regressrätt, möjlighet till jämkning om ersättningarna blir för stora och alltför betungande för bolagen. Visst det finns en del skönhetsfläckar i propositionen, till exempel den omständigheten att staten aldrig skulle kunna ställas till ansvar och bära någon risk. Avbrott i stamnätet skulle exempelvis inte berättiga till ersättning. Likaledes om avbrottet kom till följd av en jordbävning, terrorverksamhet och liknande skulle elkunden inte vara berättigad till avbrottsersättning, och nätbolaget skulle inte behöva betala ut någon sådan och fick då inte heller någon regress mot staten. Men man borde ha förstått att regeringen inte litar helt på marknadskrafterna. När man läser lite längre fram i propositionen inser man att det smyger sig in, eller kommer ganska öppet, den gamla vanliga tron på reglering, kontroll, styrning, hängslen och livrem. Inte räckte det med bara avbrottsersättning, för här ska vi få in en massa andra saker: åtgärdsplaner, rapportering, information allt detta återfall i regleringstänkandet. Sedan har vi funktionskravet och de stolta parollerna. 2011 ska ingen kund behöva vara utan el i . Det kan vara bra att visa dådkraft inför valrörelsen och släppa ut denna politiska fluffighet. Men det är ju ungefär som reklam, prov utan värde. I och med att man har kommit med avbrottsersättningskravet som ska gälla blir allting annat ovidkommande. Det är det som kommer att gälla och verka styrande. Det andra är bara till för publiken. När man tittar på detta tycker man att det är förbluffande bra, men man borde förstås ha anat att det fanns en hund begraven, vilket det också fanns. Inte fem i tolv utan i tolv kom utskottsmajoriteten med ett litet förslag till ändring i lagtexten. Denna ändring kunde synas oskyldig, men det var den verkligen inte. I själva verket innebar den långtgående tillägg och förändringar i lagtexten. När jag tog del av den här ändringen stod det helt plötsligt ånyo klart att konsumenten inte är regeringens bästa vän, utan det är facket som är regeringens bästa vän. Vad var det som hände? Jo, facket hade konstaterat att om nätbolagen ska tvingas betala ut ersättning kan det hemska inträffa att fackets medlemmar skickas ut för att reparera nät när väderleken är otjänlig. Det kan till och med vara så illa att det kan vara med risk för livet som reparatörer och liknande skickas ut. Ska nu företagen betala avbrottsersättning skulle man kunna förmoda att de blir ännu mer bestämda i sina krav på att reparatörerna ska ut och reparera näten. Jag har full förståelse för detta argument. Men problemet är bara att man sköt på fel person. Man sköt på regleringen om avbrottsersättningen. Om företagen kan skicka ut reparatörer när väderleken är av sådant slag att det är förenat med livsfara, ja, då ska vi se över arbetarskyddslagen. Det är den som ska användas och det är den som facket ska luta sig emot. Man ska inte gå ut om väderleken är för dålig. Den här texten i lagförslaget innebär i princip att facket, skyddsombudet eller vem det nu än är det vet vi inte; det är oklart kan säga: Nej, vi kan inte skicka ut någon för att reparera näten i den här väderleken. Går det inte att skicka ut någon behöver företagen inte betala avbrottsersättning under den tiden. Sedan ska skyddsombudet eller vem det nu än är säga: Nej, det går inte heller. Och företaget har ingenting att invända mot detta för man behöver ju inte betala någon avbrottsersättning under den tiden. Det är ju kunden som får bära bördan av att inte få någon avbrottsersättning. Det är kunden som sitter där utan el och får ingen kompensation därför att skyddsombudet, facket eller vem det nu än är har förklarat att det inte går att gå ut och arbeta i dålig väderlek. Först när väderleken betraktas som tjänlig eller arbetsbar kan man skicka ut en reparatör som ska fixa ledningarna. Då nollställs processen. Från den tidpunkten börjar klockan gå, och får kunden ersättning. Vi i är inga anhängare av att man ska skicka ut någon i väderlek och omständigheter som är förenade med stor fara för det egna livet. Men den rätta mottagaren av ett sådant budskap är de konstruktörer som finns bakom arbetarskyddslagen. Det är den lagen man ska se över så företagen inte kan gå förbi den. Men det är inte elkunden som ska bära bördan av detta, utan elkunden ska tillförsäkras en ersättning om han eller hon står utan el. El har kommit att bli en väldigt viktig vara i det moderna samhället. Som utskottsmajoriteten har formulerat lagtexten kommer fackets och företagarnas intressen att sammanfalla. Otjänlig väderlek betyder att facken slipper skicka ut sina medlemmar som det mildrar bolagets avbrottsersättningar. Och visa mig den företagsledning som inte skyndsamt kommer att luta sig mot skyddsombudets utlåtande. Till detta ska vi lägga att man med den här lagen också har planterat in ett godtycke, en rättsosäkerhet som är besvärande. Vem ska avgöra om vädret är så elakt att det inte går att gå ut och arbeta i det och på vilka grunder? Kan det till och med vara olika grunder i olika delar av landet, från till annan och kanske också från ett bolag till ett annat? Vem ska vara överdomare i den frågan? Vi moderater menar att det tillståndet är fullständigt oacceptabelt. Det tillägg som gjordes borde som ett absolut minimikrav ha granskats av Lagrådet, men så skedde inte. Mot bakgrund av detta tillägg är det huvudlöst att låta denna lag träda i kraft . Detta måste vara rekord i snabbhet. Vi debatterar frågan . Vi klubbar igenom förslaget i , och lagen träder i kraft inom något . Frågan är om någon process har gått så snabbt. Men det är väl för att regeringen ville visa dådkraft som man planterar den här lagen innan vinterstormarna kommer. Men då kommer kunderna att upptäcka att de avbrottsersättningar som man trodde att man skulle kunna få och som regeringen hade sagt att man skulle kunna få, dem fick man inte för facket skickade inte ut sina medlemmar för att reparera ledningar. Med dessa ord ställer jag mig bakom samtliga moderata reservationer i betänkandet, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation 1 under punkt 1 i betänkande 3 och till reservation 3 under punkt 3 i betänkande 6. 156 (): Om jag inte skulle svara på alla frågor som ställs till mig är det inget bevis på bristande intresse eller så och inte heller på politisk snuva, utan det beror på riktig snuva. Därför kanske jag inte hör allt som sägs, och jag ber om ursäkt för detta på förhand. Vi fortsätter att regera! Så sade glatt på valnatten 1998. Så här efteråt inser vi att detta glada utrop har medfört ett mycket högt pris för och för miljön. När man går ut i en vanlig livsmedelsbutik och ska köpa mjölk, smör, bröd eller rökt skinka finns det ett bäst-före-datum så att man ska veta när gränsen är nådd för att födan ska vara tjänlig. Bortanför det datumet äter man helt på egen risk, och börjar det att lukta illa om paketet. Vi borde ha ett bäst-före-datum även på politiska beslut. När det gäller energipolitiken är den gränsen för länge sedan passerad. Ingen i debatten här kommer att förneka att dagens energipolitiska beslut eller debatt i allt väsentligt baserar sig på ett beslut, folkomröstningen om kärnkraft . I princip allt utgår ifrån detta så tolkade och omtvistade beslut, och regeringen klänger sig envist fast vid det passerade som en bebis vid sin älskade napp. De vägrar att inse att har en hel del hunnit förändras och att deras snuttefilt är både trasig, möglig och bortom all räddning. De energipolitiska riktlinjer som antogs av 1997 och det betänkande som majoritet här lägger fram skadar som både industri- och miljönation. Särskilt allvarligt är det att genomföra den förtida avvecklingen av kärnkraften. Det innebär en kapitalförstöring som saknar motstycke och som kommer att medföra välfärdsförluster . Miljön skadas, och det blir svårare att bekämpa arbetslösheten. Effekterna syns tydligt. Elpriserna stiger och hela samhällets energiförsörjning hotas vid stark kyla eller vid avbrott i någon del av nätet. har elförbrukningen ökat , och även i fortsättningen förväntas elkonsumtionen att öka, allt enligt . Efterfrågan kommer alltså att öka. Utsläppen borde däremot minska. Risken för torrår och stränga vintrar kvarstår då ska stänga väl fungerande, rena och säkra svenska kärnkraftverk som ger en stabil tillgång till el. Regeringen hoppas att man snart ska hitta ersättning till av den svenska energiproduktionen för alla kärnkraftverk skulle ju stängas kanske genom att bygga många fler förfulande och störande vindkraftverk eller genom att elda lite mer biobränsle i ett certifikatssystem som ger böter åt den som inte köper sin kvot av grön el, som kanske inte ens finns, eller som tillsammans med vedeldning och annat bidrar till att 5 000 förtida dödsfall inträffar i , allt enligt . Det är vår bestämda uppfattning att behöver en ny och mer långsiktigt inriktad energipolitik. Enligt vår mening präglas den energipolitik som regeringen för tillsammans med sina stödpartier av en kortsiktighet som missgynnar såväl konsumenter som producenter. Den har skapat en bestående osäkerhet om de långsiktiga villkoren för investeringar i industriell verksamhet i . Vi anser därför att den politiska styrningen av energipolitiken måste genomgå radikala förändringar. har i grunden mycket goda förutsättningar för att ha ett väl fungerande energisystem med konkurrenskraftiga energipriser. Genom landets goda tillgång på vattenkraft och den framsynta kärnkraftspolitiken har vi en konkurrenskraftig elproduktion. Den av regeringen förda politiken undergräver tyvärr dessa goda förutsättningar. Förtidsavvecklingen av kärnkraften som jag har nämnt, den så kallade gröna skatteväxlingen och en ogenomtränglig röra av skatteregler, subventioner och andra styrmedel gör att energipolitiken inte främjar vare sig en god miljö eller en säker energiförsörjning. Resultatet av den förda politiken har i stället blivit att elpriserna stiger och hela energiförsörjningen hotas vid kyla. Den osäkerhet som regeringen skapar genom den här ryckigheten i politiken och genom oklarhet om den framtida politiken har även ryckt undan grunden för välbehövliga investeringar i ny energiproduktion. Ytterligare ett resultat av den förda politiken är att tidigare intäkter av elexport nu har bytts mot kostnader för elimport. Vi anser att tillgången på energi och priset på el är en väldigt viktig fråga för den elintensiva industrins framtid. Om industrin inte har en god tillgång på el till rimliga priser tvingas företagen att förlägga sina tunga investeringar utomlands och flytta ut befintlig verksamhet. Detta har vi redan sett gott om exempel på. Industrin tvingas nu att själva försäkra sig om elleveranser för framtiden. Bas-el är redan bildat och förhandlingar pågår. Det är också av stor vikt att arbetet med att skapa en miljövänligare energiförsörjning drivs på ett internationellt plan. Flera av de miljöproblem som är kopplade till energisektorn, däribland växthuseffekten, är globala och kan bara lösas genom internationell samverkan. För att begränsa klimatutsläppen krävs en rad olika åtgärder. Regeringens förtida stängning av de både reaktorerna i bidrar dock kraftigt negativt när det gäller växthuseffekten globalt sett. För att kompensera bortfallet av el tvingas att importera el från fossilförbränning med ökade koldioxidutsläpp som följd. Enligt vår åsikt ska säkra, väl fungerande energikällor användas till sin fulla kapacitet. Att stänga väl fungerande kärnkraftverk är en omotiverad kapitalförstöring. Stängningen av har medfört omfattande kostnader för skattebetalarna, kanske så mycket som 30 miljarder, försämrat miljön och försvagat den svenska försörjningstryggheten. Hur kommer det sig förresten att kärnkraft som är en sådan styggelse här i är helt okej i ? Genom den likströmskabel som vi ska bygga till kommer vi ju i allt väsentligt att importera el till . Jag tycker att detta är höjden av dubbelmoral. Vi tycker också att man bör uppta en förhandling med ägare för att möjliggöra en återstart så snabbt som möjligt. Vi vill också öppna för möjligheten att bygga nya reaktorer i landet, som ni alla vet. Vi tycker också att man måste upphäva tankeförbudet. Det är inte förenligt med den princip om yttrande- och tankefrihet som vi har i . Det är nödvändigt att vidta åtgärder för att öka leveranssäkerheten i det svenska elnätet. Det är vår uppfattning att det måste finnas starka ekonomiska incitament för nätbolagen att öka driftsäkerheten och minska antalet strömavbrott. Avbrotten är mycket kostsamma som de försvagar tryggheten i hela samhället. Av det här skälet anser vi att bör ställa sig bakom kravet att regeringen mer genomgripande utreder driftsäkerheten i elsystemet och återkommer med förslag om hur det kan förbättras. Regeringen måste också se över hur man kan underlätta för nätbolagen att se till att det finns betryggande personella resurser vid omfattande strömavbrott. Regeringen har föreslagit en i lag stadgad skyldighet för nätbolagen att betala ersättning till elanvändare vid elavbrott. Enligt förslaget ska elanvändare ha rätt till ersättning vid avbrott som varar minst i , och ju längre avbrottet varar, desto högre blir ersättningen. Vi instämmer i principen att elkunder har rätt till ersättning från nätbolagen då dessa inte har kunna leverera det man faktiskt har betalat för. Det är helt rimligt. Vi anser också att det är lämpligt att ha en schabloniserad ersättning för att begränsa processkostnaderna. Regeringen har också föreslagit att avbrottsersättningen ska kunna jämkas om den är oskäligt betungande med hänsyn till de ekonomiska förhållandena. Utskottsmajoriteten förordar dock en ändring i förhållande till regeringens förslag som innebär utökade möjligheter för nätbolagen att jämka avbrottsersättningen. Förslaget innebär att det i ellagen preciseras att ersättningen även får jämkas om det är förenat med betydande risker för arbetarna att gå ut och arbeta. Arbetsmiljölagstiftningen är viktig och får självfallet aldrig åsidosättas. Vi kan emellertid inte ställa oss bakom utskottsmajoritetens förslag. Införandet av ett sådant tillägg i bestämmelsen skulle öppna för godtycke när det gäller tillämpningen av lagen. Den föreslagna ändringen ger nätbolagen utökade möjligheter att frånhända sig ansvaret att ersätta elkunderna och leder därigenom till att förslaget i övrigt blir urvattnat, och konsumenten blir i förlängningen lidande. Införandet av den bestämmelse som utskottsmajoriteten nu föreslår begränsar alltså lagförslagets möjlighet att bidra till mer leveranssäkra elnät som den minskar elkundernas möjlighet att erhålla ersättning. Dessutom anser vi att Lagrådet åtminstone borde ha hörts innan en sådan omfattande ändring av lagförslaget förordas och antas av . Enligt regeringens förslag ska bestämmelsen om ett funktionskrav på högst 24 timmars elavbrott träda i kraft och övriga föreslagna bestämmelser . Vi anser att det är helt orealistiskt att inom en så kort tidsrymd som markant höja leveranssäkerheten. Det vore rimligare att nätbolagen fick mer tid på sig att anpassa sig till de nya kraven. En frist är därför mer än rimligt. Vi delar därför den kritik som Lagrådet här har framfört. bör därför besluta att ikraftträdandet ska senareläggas. Vår sammantagna bedömning är att det här mycket väl skulle kunna vänta till . Jag yrkar bifall till reservation 4 i betänkande NU3 och reservation 3 i betänkande NU6. 157 (): Jag står självfallet bakom alla kristdemokratiska reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 3 i NU3 och reservation 4 i NU6. behöver en ny och mer långsiktigt inriktad energipolitik. Den energipolitik som regeringen för tillsammans med sina stödpartier präglas av en kortsiktighet som missgynnar såväl konsumenter som producenter. Den har skapat bestående osäkerhet om de långsiktiga villkoren för investeringar i svensk industriell verksamhet. Basindustrin utgör en långsiktig försäkring för välfärden i . Den sysselsätter 270 000 svenskar och står för av vår export. Ungefär en tredjedel av det totala värdet av företagsinvesteringarna står basindustrin för. av hela förädlingsvärdet av basindustrins varor utgörs av just elkostnader. Billig el är kort sagt en förutsättning för basindustrins överlevnadsförmåga i vårt land. Elpriset för konsumenterna har stigit . Energiskatten, avgiften för elcertifikaten, moms på elpriset och nätavgiften gör att hushållens elräkning till består av skatt och av regering och riksdag beslutade avgifter. Inte undra på att det finns alltfler hushåll som inte har råd att betala sina elräkningar. Ändå föreslås i årets budgetproposition ytterligare elskattehöjningar på . Det är en höjning som vi för övrigt säger nej till. Vi anser att svensk energipolitik borde byta inriktning. borde tillhöra de länder som nettoexporterar el till våra grannländer. har potential att genom sin stora yta, sina naturtillgångar och sitt kunnande bli en storproducent av miljövänlig el som sprids i . är det tvärtom. Väl fungerande energikällor ska användas till sin fulla kapacitet. Att till exempel stänga väl fungerande kärnkraftsverk är en omotiverad kapitalförstöring. Stängningen av första reaktor 1999 har medfört omfattande kostnader för skattebetalarna, försämrat miljön och försvagat den svenska försörjningstryggheten. Denna destruktiva process fortsätter, och vid utgången av maj stängdes även den andra reaktorn i . De direkta kostnaderna för staten och skattebetalarna uppgår till drygt 11 miljarder. 11 miljarder, ja de hade kunnat användas till betydligt bättre saker än att begränsa eltillförseln. Hur många fler dagisplatser hade det kunnat bli för 11 miljarder? Hur många fler sjukhussängar skulle det ha funnits om pengarna hade satsats inom sjukvården? Hur många fler skulle ha kunnat få en värdig äldreomsorg? Kanske kan svara på de frågorna sedan när hon senare får ordet. För oss kristdemokrater är den globala miljöaspekten viktig. När nu regeringen stänger fungerande kärnkraftverk tvingas bli en nettoimportör av el. Den marginalproducerade elen på kontinenten produceras i tyska och polska kolkraftverk. Detta är en dålig miljöpolitik. Jag vill nu kommentera betänkandet om leveranssäkra elnät. vill att elkunder ska ha rätt till ersättning från nätbolagen då dessa inte kunnat leverera det kunden betalar för. är det helt orealistiskt att denna lag ska träda i kraft . Nätbolagen borde naturligtvis ha fått mer tid på sig. Även Lagrådet har påpekat att tiden innan ikraftträdandet är alltför knapp. Långsiktiga och stabila spelregler är livsviktiga för ett fungerande näringsliv. Propositionen har allvarliga brister utifrån detta perspektiv. De små bolagen kommer inte att klara av både ökande investeringar och återbetalningsskyldighet. Konsekvenserna blir att pengar som skulle användas till investeringar i näten i stället kan gå till att betala avbrottsersättningar. Det finns risk för att kunderna får plåster på såren för utebliven el, men att det inte resulterar i färre avbrott . Ikraftträdandet av lagen bör skjutas upp med , vilket vi kräver i en reservation som vi har gemensam med och . Det är helt nödvändigt att öka leveranssäkerheten i det svenska elnätet, men då är det viktigt att vi ger rätt förutsättningar och incitament för nätbolagen för investeringar i elnäten. Det nuvarande systemet med nätnyttomodellen fungerar inte tillfredsställande. regleras investeringstakten av den så kallade nätnyttomodellen som används för att granska priset på nätet. Modellen bygger på ett fiktivt nät, vilket är helt fel eftersom det finns stora skillnader i klimat, geografiskt läge, förbrukningsutveckling och distribution mellan de olika nätbolagen. Vi kristdemokrater vill avskaffa nätnyttomodellen och införa en annan regleringsmetod. Ett bra exempel är den brittiska modellen. Den bygger i korthet på att en förhandling mellan ansvarig myndighet och nätbolagen genomförs så att man kommer överens om gemensamma mål för näten . tycker att det är bakvänt att vänsterkartellen gjort energifrågan till ett problem. Vi kristdemokrater tycker att energifrågan erbjuder stora möjligheter för . 1.Vi har god potential för mer vattenkraft. Branschen uppger att man skulle kunna bygga ut med , vilket skulle skapa 40 000 årsarbetskrafter, framför allt i . Det är då inte fråga om att röra nationalälvarna utan endast bygga ut befintlig vattenkraft i befintliga vattendrag. 2.Vi har gott om biobränsle. 3.Vi har omfattande fjärrvärme som kan användas för kraftvärme. 4.Vi har en säker kärnkraft som kan effekthöjas. 5.Vi har långa kuststräckor som kan användas för vindkraft. Jag vill avslutningsvis lägga till att forskning och utveckling av solcells- och vätgasbaserade energisystem kan komma att bli mycket viktigt när det gäller den framtida energiförsörjningen. Vi anser att staten måste satsa hårdare på denna forskning, där redan nu har en ledande position.