prot · GS09126 · 2005-05-25 00:00:00 — Det är ingen hemlighet att det åtminstone för vår del jag ska tala för mitt eget parti och inte något annat naturligtvis handlar om att slå vakt om public service i den aktuella medieverklighet som vi befinner oss i. Det är naturligtvis sant i viss mening att public service genom sin blotta existens undandrar ett visst kommersiellt utrymme. Så är det. Det ska vi inte förneka. och drar ju också undan ett kommersiellt utrymme, till exempel ett svenskt CNN. Om man har bra nyheter i ettan och tvåan är det klart att man minskar utrymmet för en kommersiell nyhetskanal. Visst är det så. Men detta gör vi medvetet för att garantera konsumenternas valfrihet och tillgång till olika tv-kanaler och för att slå vakt om public service. Jag ser att min tid rinner ut, så jag ber att få stanna där. 201 () replik: får chansen att utveckla sina ståndpunkter. Jag begärde primärt ordet för att ta upp frågan kring public service som ju var inne på. Jag menar att i den delen är helt ute och seglar, därför att det finns en bred samstämmighet i den här kammaren, menar jag, om behovet av public service. Tv-kanaler som är offentligt finansierade bygger på att man antingen betalar via tv-licensen eller på annat sätt. De ska stå för saker och ting som inte finns på den kommersiella marknaden och som bidrar till bredd och kvalitet i utbudet. säger att det är klart att man då kan säga att de konkurrerar ut vissa delar av det kommersiella tv-utbudet. Poängen här är att om vi får alltför många must carry-kanaler innebär det att man utvidgar, tycker jag, sfären för public service på ett olämpligt sätt. Jag tycker att ett problem med och majoritetens inställning i den här frågan och i andra debatter som vi förmodligen kommer att ha är att man utvidgar public service till att också omfatta saker och ting som kommersiella aktörer har skött i väldigt stor utsträckning. Man slår undan benen för kommersiella aktörer. På så sätt minskar också valfriheten för den enskilda konsumenten. Det menar jag minskar legitimiteten för public service. Det har funnits en stor samstämmighet om detta. Den utveckling som vi nu ser genom majoritetens agerande tror jag leder till att legitimiteten för public service kommer att minska. Det är en oroande utveckling, och det borde fundera över. Om vi utvidgar public service till att omfatta alltfler saker, att public service-bolagen ger sig in på alltfler marknader, är inte då rädd för att legitimiteten minskar för det som jag tror att vi alla tycker är så viktigt, nämligen den grundläggande uppgiften för public service att värna kvalitet och mångfald i tv-utbudet? 202 () replik: Det är uppenbart att vi gör olika bedömningar av vad som är det faktiska läget här. Om man drar ett argument in absurdum och tänker sig en must carry-skyldighet för 84 public service-kanaler eller något sådant så är det klart att vi hamnar i ett läge där det finns relevans för den typ av resonemang som för. Men här handlar det om fyra kanaler. Jag tror att i den medieverklighet där vi befinner oss, där jag skulle vilja påstå att den kommersiella tv:n får en allt starkare ställning, är det nödvändigt att ge public service ett visst utrymme för att kunna bevara dess ställning. Det gäller ju att få ett mer varierat utbud än vad man klarar av genom två kanaler. Jag tycker att fyra kanaler är en rimlig avvägning av de här frågorna. 203 () replik: Jag tyckte inte att jag fick någon riktigt bra analys genom svar på min fråga. Chansen återkommer att utveckla detta under de som har till sitt förfogande. Det intressanta här är att det egentligen sker något slags trendbrott. Ser man på den utveckling som vi har haft på tv-området när det gäller hur vi har sett på public service så har vi sagt att och står för public service. vill och majoriteten egentligen utvidga detta i praktiken och säga att public service också är någonting annat. Det innebär att bevisbördan inte faller tillbaka på mig utan på och majoriteten. Varför ska det hela helt plötsligt utvidgas när det gäller hur vi definierar public service och vilka som omfattas av de förmåner och de legala möjligheter som finns? Det är det som är den intressanta frågan. Bevisbördan faller inte på mig, utan den faller på och majoriteten. Varför ska helt plötsligt public service-begreppet utvidgas? Som jag menar är det till men för själva begreppet i dess helhet och till syvende och sist också för uppslutningen kring public service både här i kammaren och bland befolkningen. 204 () replik: Kärnan i public service-begreppet kan naturligtvis inte vara antalet kanaler. Det är en främmande tanke för mig. Kärnan i public service-begreppet måste ju vara innehållet och karaktären i sändningarna. Det är väl inte orimligt att tänka sig att antalet kanaler kan öka något även för publicservice-företag i en medievärld där vi ser alltfler tv-kanaler av olika slag. Det var det som jag försökte föra något slags resonemang om. För att public service ska kunna behålla sin ställning så tror jag att det är nödvändigt att man ger ett visst utrymme för ett mer varierat utbud än vad som får plats i de två traditionella kanalerna. Här kan man ha olika uppfattningar om var det är rimligt att hamna någonstans, men jag kan inte se annat än att det som föreslås med fyra public service-kanaler är helt rimligt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 14 § Kvalitetsutveckling inom den kommunala vården och omsorgen om äldre genom kompetensutveckling för personalen Föredrogs socialutskottets betänkande 2004/05:SoU16 Kvalitetsutveckling inom den kommunala vården och omsorgen om äldre genom kompetensutveckling för personalen (prop. 2004/05:94). 205 (): Kvalitetsutveckling inom den kommunala vården och omsorgen om äldre genom kompetensutveckling för personalen är rubriken på det betänkande som socialutskottet ska debattera . I det behandlas den proposition som regeringen har lagt fram och sju motionsyrkanden som har väckts med anledning av propositionen. Regeringen föreslår i propositionen ett nytt stöd till kommunerna för kompetensutveckling för personal inom vård och äldreomsorg. Stödet ska utgå genom att berörda kommuners skattekonton ska krediteras. Stödet beräknas uppgå till och 300 miljoner 2006 och 2007. Förslaget aviserades i budgetpropositionen . De kommuner som vill få del av stödet ska lämna in en ansökan där de talar om vilka kompetensutvecklingsinsatser de vill göra för sin personal. Ansökningarna ska prövas av en särskilt tillsatt kommitté som också ska utvärdera och följa upp hur stödet används. har avgett ett yttrande, och socialutskottet föreslår att antar regeringens lagförslag med den ändringen att lagen bör träda i kraft i stället för . Till betänkandet finns fyra reservationer och ett särskilt yttrande fogat. 206 (): Kvaliteten på vården för äldre blir allt sämre, säger . Med ord som alarmerande, oroande och anmärkningsvärd beskriver i en ny rapport sjukvården i särskilda boenden i 49 kommuner i . tvingas ryta till ordentligt, och det är inte första gången. För min del menar jag att oavsett vem som driver en sådan oacceptabel omvårdnad ska ledningen uppmanas att avgå med omedelbar verkan. Kommunerna ska anställa inte bara en en medicinskt ansvarig sjuksköterska utan också en en medicinskt ansvarig läkare. Det borde också gälla de sjuksköterskor med utbildning som inte har utökad förskrivningsrätt för läkemedel. Den vetskapen bör regeringen plocka fram ur sin byrålåda igen och göra någonting åt. De sköterskorna och den kunskapen behövs inom äldreboendena. Det har statsrådet insett, och det gläder vi oss åt. Det är bra och välkommet. Men tyvärr är propositionen bara en droppe i havet. Det inser man inte minst när man har läst och tagit del av . Utöver de kraftord som jag inledde med och som står i rapporten står det i : Trots debatten om äldrevården och fokus på äldrefrågorna har kvaliteten på vården av de mest sjuka sjunkit. Så säger alltså . är statsrådet inte här . Hon brukar vara mycket flitig här, så jag ska inte säga någonting om det. Men jag inser och hoppas att vi får många fler möjligheter att debattera de här frågorna framöver. Det finns många outbildade i vården. Propositionen kan bidra till att lösa en del av de problemen. Men det finns också ett ledarproblem i vården. Det gäller att vården och vårdgivarna måste bli auktoriserade och godkända. Det gäller alla vårdgivare, såväl kommunala som alternativa. Vi behöver en bättre övervakning av kvaliteten i vården, och vi kan notera inte minst efter socialutskottets resa till att domstolstrots och icke verkställda beslut ökar. Det är ett hot mot äldres trygghet. Dessutom finns inte heller någonting av mångfalden med i diskussionen när det gäller kvalitetsförstärkning i propositionen. Vi har väl lärt oss av erfarenhet att monopol inte precis är det som driver på metod- och kvalitetsutvecklingen i vården. Vi behöver en konkurrens och en spänning mellan olika vårdgivare. av all omsorg bedrivs av anhöriga . De finns inte i propositionen. I en fråga till statsrådet undrade jag hur alla de här anhörigvårdare kommer in i den kvalitetssatsning som görs här. Jag fick svaret att de kommer in indirekt. De finns alltså inte med. Det är klart att de kan finnas med, men det är alltså upp till kommunerna om de vill ta med dem i ansökningarna som ska in till kompetenskontokansliet. Och sedan är det kompetenskontokansliet som ska avgöra vilka projekt som man ska satsa på. Så det är inte säkert att anhöriga kommer in ens indirekt. Anledningen till att vi yrkar avslag på den här propositionen har att göra med den skattereduktion som ska betala denna utbildning. De borgerliga partierna i finansutskottet skriver i sin avvikande mening att man välkomnar regeringens förslag till satsning på kompetensutveckling av personal inom vård och omsorg. Och vi instämmer till fullo i det. Det är inte detta i propositionen som vi yrkar avslag på utan enbart hur man ska finansiera det. Vi instämmer i kritiken av att den budgettekniska lösningen är oacceptabel. Det handlar här om en form av kreditering som används för att möjliggöra nya offentliga utgifter utan att det behöver synas i budgeten. Den budgetordning som infördes och som syftade till att få en bättre kontroll över statens utgifter är man nu inne och tafsar på. Familjen och enskilda vet att man måste hålla sig inom givna ekonomiska ramar. Det borde också en regering veta. Utskottsmajoriteten, bestående av Socialdemokraterna, , skriver i sitt yttrande i finansutskottet här vrider man sig märkbart följande: Avslutningsvis vill utskottet emellertid påpeka att den valda formen för stödet utgör ett undantag från budgetlagens huvudprincip om bruttoredovisning. Utskottsmajoriteten skriver vidare: Avsteg från bruttoredovisningsprincipen bör göras restriktivt, och utskottet anser att det vore önskvärt att regeringen framgent motiverar sådana undantag på ett tydligare sätt än i den nu aktuella propositionen. Detta borde mana till eftertanke, bästa majoritet i denna kammare. Från sida yrkar jag bifall till reservation 1 där vi yrkar avslag på just finansieringen. I övrigt stöder vi alltså satsningen på kompetens av personal inom vård och omsorg. Jag står självklart bakom övriga reservationer, men jag yrkar alltså bifall endast till reservation 1. 207 vice talman (): välkomnar också satsningen på kvalitetsutveckling inom den kommunala vården och omsorgen om äldre genom denna kompetensutveckling av personalen. Jag måste tyvärr konstatera att det finns brister inom äldreomsorgen som till viss del beror på bristande kompetens hos personalen. Inte minst gäller detta bemötandefrågor. När vi i socialutskottet var på studiebesök i fick vi mycket klart berättat för oss att man vid vårdplanering och annat inte klarade av att på rätt sätt tala med och bemöta äldre. Det finns naturligtvis fler områden där man behöver kompetensutveckling för att vården ska bli så bra som jag tror att alla vi här i önskar. Detta betänkande handlar om ett förslag som syftar till att i lag reglera utbetalningen av stöd till kommunerna för kvalitetsutveckling inom vården och omsorgen om äldre genom kompetensutveckling av personalen. I propositionen föreslås att stödet ska tillföras kommunerna genom kreditering på respektive kommuns skattekonto, och det är det som vi vänder oss mot. Vi vänder oss alltså inte mot kvalitetsutvecklingen inom den kommunala vården och omsorgen om äldre och kompetensutvecklingen av personalen. Förslaget är ytterligare ett exempel på hur regeringen tar ett ytterligare steg i den process som har pågått och som innebär en underminering av det nuvarande budgetsystemet. I finansutskottets yttrande säger man att den valda formen för stödet utgör ett undantag från budgetlagens huvudprincip om bruttoredovisning. anser att principen om bruttoredovisning är ett viktigt inslag i budgetlagen och i den reviderade budgetprocess som har bidragit till att upprätthålla sunda offentliga finanser. Jag ska inte läsa upp det avsnitt i finansutskottets yttrande som läste upp. Men det kanske skulle vara bra att höra det två gånger. Jag konstaterar precis som att det är märkligt att finansutskottets majoritet efter denna salva kan ställa sig bakom propositionen. Regeringen har tyvärr satt i system att göra om stöd, bidrag med mera som borde redovisas som utgifter till nedsättningsposter på statens inkomstsida. Därigenom kan regeringen fortsätta en politik som annars hade måst inrymmas inom utgiftstaket. Det är regeringens svårigheter att prioritera som lett till det numera systematiska sättet att så att säga krypa under utgiftstaket. har i motion 2004/05So357 Förändring för äldre makt och trygghet, lagt fram förslag om förbättringar inom äldrevården. Och det är inte den första motionen som vi har skrivit när det gäller förbättringar inom äldrevården. Vi reserverade för detta ändamål. Väl att märka: Dessa utgifter redovisas av helt korrekt som utgifter och finansierade under utgiftstaket genom prioriteringar. Med anledning av det som jag nu har sagt har jag anfört att vi anser att vi behöver bifalla reservation 1 som innebär ett avslag på propositionen. I betänkandet finns också en reservation som vi stöder och som handlar om anhörigvårdare. Dessa viktiga personer inom äldreomsorgen berörs inte av regeringens kompetensutvecklingsprogram. Anhörigvårdare är de som ser till att äldrevården fungerar när den offentliga vården brister. Utan dem skulle äldrevården kollapsa. Allt färre äldre får hemtjänst, och särskilda boenden avvecklas i rask takt. Det är de anhöriga som får ta konsekvenserna av dessa nedskärningar i den offentliga vården. Därför är det extra beklagligt att dessa inte får det stöd som de behöver när det gäller kompetensutveckling. har under en rad år här i motionerat om stödet till anhörigvårdarna och avsatt pengar för det. Det är beklagligt att regeringen inte har gjort motsvarande. Vi föreslår tillsammans med de övriga borgerliga partierna i reservation 4 att regeringen ges i uppdrag att utforma ett riktat årligt stöd för att stärka anhörigvårdarnas situation. Men jag yrkar inte bifall till den reservationen utan bara till reservation 1. 208 (): Jag har haft förmånen att ha ett samspråk med parlamentariker från , och jag vill passa på att tacka talmannen för hans välvilliga inställning till att vi ska få nya influenser från andra länder. Då kanske vi också ser oss själva med andra ögon. Vi har en något annorlunda situation. Det är väl bara att konstatera. Men tillsammans kan vi ge varandra värdefull input för att öka kvaliteten och tillgängligheten för våra medmänniskor. kan jag konstatera att det har gått 13 den så kallade Ädelreformen. Vi hade hoppats att vi hade hunnit längre än vad vi har gjort. Men har i varje fall konstaterat samma sak, det vill säga att den medicinska kvaliteten inom äldreomsorgen inte är tillräcklig. För de mest sjuka har kvaliteten till och med sjunkit. Det tycker jag är beklämmande. Jag ska säga att jag blev uppriktigt glad när i sitt nya ämbete snabbt och konkret föreslog för en kompetensutveckling av personalen inom äldreomsorgen. Det är ganska mycket pengar. fanns det inbyggda problem. Jag och mitt parti kritiserade att man inte kunde ha lite mer flexibilitet. Inom en viss personalgrupp kanske man till och med kunde acceptera en grundutbildning inom detta område. Men det gick inte. Jag vill ändå ge en ros för ett snabbt agerande, och det kommer ändå förslag. Sedan delar jag de övriga borgerliga partiernas uppfattning som framförs i reservation 1 när det gäller hur man har hanterat det och också naturligtvis finansutskottets åsikter. Jag vill också lyfta fram frågan om anhöriga. Jag tror att det var som nämnde att hon inte skulle yrka bifall till den reservationen. Men jag vill yrka bifall till reservation nr 4, därför att jag vill ge majoriteten möjlighet att yrka bifall till den. Jag tycker att vi måste konstatera att om vi inte stöder anhöriga kommer stora delar av vården att rämna. av all vård i hemmet sköts av anhöriga, enligt . Det är inte enligt , , eller , utan det är enligt . Vi vet att om många av de insatserna inte fanns skulle inte de personer det gällde kunna vårdas hemma som vill vårdas hemma. Därför skulle det ha känts naturligt för mig att även anhörigvårdare hade inkluderats i den insatsen. är det inte så. Jag vill också lyfta fram äldres situation, som jag har haft åtskilliga debatter med om i denna kammare 2005. Det finns mycket mer att önska. Jag tror att det skulle ha behövts ett tankeskifte i fråga om vad som är det viktigaste för dessa personer. I djurskyddsförordningen finns det regler om att nötkreatur ska få vistas utomhus. Det finns regler om hur rävar ska ha det. Det finns också klara synpunkter på hur häktade personer ska ha det, att de får vistas ute. Jag tror ibland att vi behöver ett tankeskifte såtillvida att vi vet vad det är som är det viktigaste för äldre personer . För dem som har närstående som bevakar intressena och som har möjlighet att finnas med, kanske i det särskilda boendet, är det självklart att få gå ut när det börjar bli sommar. Men för dem som saknar anhöriga, kanske demenssjuka, finns inte den mänskliga rättigheten, som jag ser det. Därför behöver vi också nya infallsvinklar i fråga om vad som är det viktigaste för äldre personer. Jag tror att vi tillsammans i kommuner, i landsting och även på nationell nivå behöver samlas omkring något slags handlingsplan, något slags värdighetsgaranti, där vi garanterar nästan den lägsta nivån det här garanterar vi i vår kommun. Det finns goda exempel som vi kan använda oss av, inte minst i kommun som råkar ha en kristdemokratisk ordförande i kommunstyrelsen. Där har man ordnat med en värdighetsgaranti, som man följer upp, som man har genomfört och som har fått ett mycket gott renommé. Jag tror att vi tillsammans kan hjälpas åt att arbeta vidare för en bättre äldrevård till alla. Med det, herr talman, vill jag återigen yrka bifall till reservation 4. 209 (): Behovet av kompetensutveckling inom vården och omsorgen om äldre är uttalat stort. Detta bekräftas av alla offentliga undersökningar men än viktigare av hur verkligheten ser ut. har påtalat detta . Vi har gjort det för att nyckeln till kvalitet och trygghet i vården och omsorgen är att klara personalförsörjningen långsiktigt. Vi har föreslagit att det behövs en nationell strategi som bör inkludera kraftinsatser på flera områden: ökat antal utbildningsplatser, bättre möjligheter till entreprenörskap inom vården och omsorgen, utveckling av ledarskapet, medarbetarskap och arbetsmiljö, insatser för att rekrytera nya svenskar som har utländsk vårdutbildning men på grund av bristfälliga valideringssystem och fortbildningsinsatser inte arbetar inom vården och omsorgen, vilket man helst velat göra. Sent omsider togs ett mer samlat grepp genom regeringens uppdrag 2002 till tio myndigheter som de redovisade 2004 i rapporten nu! har 1 dryg miljard kronor avsatts . Utslaget över kommuner och landsting blir det kanske inte så mycket pengar, men som smörj- eller utvecklingsmedel kan det leda till en fokusering på ett oerhört viktigt område och på en nödvändig personalsatsning, vilket jag och ställer oss fullt ut bakom. Vi har inför socialutskottet fått en redovisning av ansvarig kommittés ordförande och medarbetare. Det är en redovisning som ånyo styrker behovet av insatser men, vilket gläder mig särskilt, som visar ett engagemang från den lokala och regionala nivån. Organisationsutveckling, handledarprogram, dokumentation/IT, ledarskapsutveckling, etik- och bemötandefrågor, demensvård och kostfrågor är exempel på områden där det nu planeras ett utvecklingsarbete. Mitt förtroende för är stort. Men ska slutresultatet bli bra förutsätts dock att insatserna inte stannar vid projekt utan att utvecklingsinsatserna leder till permanenta och kontinuerliga insatser i kommuner och landsting och att staten långsiktigt tar sitt ansvar i till exempel utbildningsdimensionering med mera. Jag och välkomnar således satsningen på kvalitets- och kompetensutveckling inom vården och omsorgen om äldre det är nödvändiga insatser som verkligen behövs. Det vi vänder oss emot, precis som de tre talarna före mig, är den budgettekniska lösningen, som vi redovisar i reservationerna nr 1 och nr 2. Där ser vi hur vänsterkartellen tricksar för att möjliggöra nya offentliga utgifter utan att de behöver begränsas av statens utgiftstak. Utgifter ska redovisas som utgifter och inte som olika slags inkomstminskningar. Jag yrkar bifall till reservation nr 1 men står självfallet bakom även reservation nr 2, där vi vill se ett annat finansieringsförslag. Avslutningsvis står jag också bakom reservation nr 4, där det framhålls hur viktigt det är att förbättra förutsättningarna för anhörigvårdare att verka. 210 (): En av välfärdspolitikens viktigaste frågor är att långsiktigt säkerställa god kvalitet i vården och omsorgen om äldre. Äldreomsorgen är ett av de stora och viktiga områdena i ett välfärdssamhälle. Alla våra äldre med behov av vård och omsorg ska mötas av en väl fungerande organisation. För att en organisation ska kunna fungera väl och utvecklas, ge rätt vård och omsorg, krävs att medarbetarna kontinuerligt har möjlighet att bredda och fördjupa sina kunskaper. Över hela landet bedrivs ett framgångsrikt strategiskt utvecklingsarbete kring kompetens och kvalitetshöjande insatser inom äldreområdet. vet vi att kraven på verksamheten ökar, bland annat på grund av den åldrande befolkningen men också för att vård- och omsorgsbehoven blir mer komplexa. Dagens äldre lever , och det är till större delen år med hög livskvalitet. Den medicinska och tekniska utvecklingen gör att fler sjukdomstillstånd kan botas, behandlas eller lindras på ett framgångsrikt sätt långt upp i åldrarna. Behovet av hjälp kommer alltså längre upp än . De äldre i dagens äldreomsorg kan ha flera olika sjukdomar . De kan stå på ganska så många olika mediciner, vilket tydligt belyser komplexiteten i dagens moderna äldreomsorg. På många håll finns det därför ett behov av att intensifiera arbetet med kvalitets- och kompetensutveckling. Dagens ärende om kvalitetsutveckling inom den kommunala vården och omsorgen är en start på en flerårig nationell satsning för att stödja kommunernas långsiktiga kvalitets- och kompetensutvecklingsarbete inom vård och omsorg om våra äldre. planeras sammanlagt , mer exakt , att avsättas till den satsningen. Utgångspunkten är att genom idéer, råd och stöd inspirera och uppmuntra till utökat kvalitetsarbete genom kompetensutveckling av personalen inom vården och omsorgen om våra äldre. I fokus står kompetensutveckling för personalen, men satsningen kommer även att omfatta andra kvalitetshöjande insatser. Jag tror att det är viktigt att det för en gångs skull sker en riktad satsning på äldreomsorgen och dess personal. Det är en nyckelgrupp i dagens samhälle men också . Vi vet att behoven varierar mellan kommunerna i landet beroende på bland annat storlek, ekonomiska förutsättningar samt demografiska och sociala befolkningsstrukturer.