prot · GS09103 · 2005-04-12 00:00:00 — I denna strävan måste vi alltid vara beredda att göra de avvägningar som krävs när motstridiga intressen föreligger. Det är viktigt att i detta sammanhang beakta näringens konkurrenskraft. Det är alltför generaliserande att påstå att svenska, strängare djurskyddsregler alltid leder till att produktion med djur slås ut eller minskar och att djuren på andra håll i världen alltid hålls under sämre villkor. Vi kan till exempel konstatera att det föds upp betydligt fler kycklingar i än . När det gäller nötkreatur har mer detaljerade anvisningar än , och man anvisar dessutom i många fall större utrymmen. Ett annat exempel är , som är en storproducent av slaktsvin och som i stort sett har samma krav på utrymme för grisar som vi. När det gäller minkuppfödning och frågan om etik och moral anser jag, i likhet med (SOU 2003:86), att det finns klara indikationer på att minknäringen inte uppfyller djurskyddslagens intentioner. Enligt min mening skulle det vara oetiskt att inte införa bestämmelser som innebär att minkarnas behov av naturligt beteende kan tillfredsställas. Inom utarbetas en promemoria med förslag till skärpningar av djurskyddslagsstiftningen med avseende på pälsdjursuppfödning. Förslagen kommer att syfta till att minkar i fångenskap ska kunna bete sig naturligt. Det är ofrånkomligt att skärpningar av detta slag påverkar lönsamheten i pälsdjursnäringen. Regeringens avsikt är att de företag som tvingas lägga ned sin verksamhet ska ges ekonomisk ersättning. Vi kan inte hindra att bland annat produkter av päls importeras till , även om de producerats på ett sätt som strider mot principerna för den svenska djurskyddslagstiftningen. Det vore emellertid orimligt om detta förhållande skulle leda till att vi sänkte våra ambitioner på djurskyddsområdet i . Tvärtom bör visa vägen, såväl inom EU som globalt, mot ett bättre djurskydd. Detta är också vägledande för hållning när djurskyddsfrågor diskuteras inom EU och i andra internationella forum. 104 (): Det sista jordbruksministern sade, att vi ska visa vägen för ett bättre djurskydd genom att lägga ned vår produktion och öka importen, är ingen bra väg, tycker jag. har av den arbetsföra befolkningen utanför arbetsmarknaden. Företag flyttar ut sin produktion i förfärande stor utsträckning, och industrijobben minskar allra mest. Jag är övertygad om att det behövs en mångfald av arbeten i , även inom basnäringar och industri, och att måste intensivt ta till vara alla möjligheter att skapa nya jobb och bevara befintliga. Jag ser fram mot en ny regering som sätter arbetet för att öka sysselsättningen främst. är situationen som den är. Det finns en uppfödning av pälsdjur i där sammantaget kanske 2 000 personer får sin försörjning. Djuren har det bättre än på andra håll i världen, och det finns goda möjligheter att förbättra uppfödningen ytterligare. Flera av de här företagarna har utanför lagens råmärken trakasserats för att sluta. behövs inte detta längre, utan det ska verkställas på politisk väg av den socialdemokratiska regeringen med stödpartier. Det ska tydligen inte ske med motivet att uppfödningen av minkar är oacceptabel av etiska skäl det skulle ju strida mot grundlagen vad gäller stadganden om näringsfrihet och äganderätt utan i stället genom att skärpa djurskyddslagen långt mer än vad forskningen föreslår, så att skinnen blir dyra och ingen köper dem, så att efterfrågan av just de svenska skinnen försvinner. Då går uppfödarna i konkurs och tvingas avveckla i andra former, och har förlorat ännu en näringsgren. Det talas om att en del pälsdjursfarmare ska få viss ekonomisk kompensation och erbjudas hjälp för omställning. De lär väl komma in i kön på plats 678 000 eller så, kan jag tänka mig. De tre partierna i vänsterkartellen ska ta sitt samhällsansvar även för de kommuner som drabbas, utlovar jordbruksministern. Det här kostar kanske sammantaget 500 eller 1 000 miljoner, som en näringsgren med åtskilliga hundra miljoner i årsomsättning försvinner. Det måste vara ett rikt land med hög etik som kan tillåta sig att slå ut en hel näringsgren för dyra pengar, som pälsar fortsätter att säljas genom import från andra länder där djuren har det sämre, som den redan höga arbetslösheten i späds på ytterligare. Jag hoppas att jordbruksministern, som på uppdrag av sin partikongress och kanske håller i yxan, kanske något kan förstå hur dessa företagare och övriga arbetare i näringsgrenen känner sig , kanske även den oro som sprider sig till andra näringsgrenar som redan omgärdas av fördyrande regelverk, som bidragit till minskade marknadsandelar och kraftigt ökad import, till exempel vad gäller höns, kycklingar och grisar. Jag har fått tydliga, trista svar på mina båda första frågor. Svaret på den första frågan är: Ja, regeringen avser att driva den svenska pälsdjursnäringen ut ur landet genom förbudsliknande skärpta regelverk. Jordbruksministern är något otydligare i sitt svar än vad departementet var i sitt pressmeddelande, där det tydligt talas om att avsikten är att uppfödarna ska drivas att sluta. Svaret på den andra frågan är: Nej, regeringen avser inte att förbjuda användningen eller importen av minkpälsar i landet, utan användningen och importen fortsätter. På min tredje fråga vill däremot jordbruksministern inte erkänna att världens pälsdjur, höns eller grisar uppenbarligen får det avsevärt sämre om produktionen förbjuds eller minskar där de har det bäst, i , och att i stället importerar skinn, kycklingar och griskött från länder där djuren har det lite eller betydligt sämre. Driv skärpta regelverk eller förbud i , jordbruksministern! Det skulle jag respektera. Men som nu handlar, tycker jag att det är dubbelmoral och tvivelaktig etik. Tack för svaret, men ett mycket trist sådant! 105 (): I samband med en resa till hade jag ett samtal med grekiska lantbrukare. De berättade att får EU-stöd till en olivodling som de skulle kunna klara utan stöd. De får bidrag för att odla en tobak som är så dålig att den bara kan säljas till . Sedan sade de att nu planerade de att börja föda upp minkar med hjälp av EU-stöd. De undrade varför vi i inte vill föda upp minkar längre. Det förefaller orimligt att vi ska upphöra med eller minska vår pälsdjursuppfödning i och att den sedan ska tas över av greker som är nybörjare på området. Den svenska minknäringen bedrivs seriöst. Det kan jag som västbleking verkligen intyga. Den har ett detaljerat regelverk att följa, och minkfarmerna kontrolleras regelbundet av myndigheterna. Svenska minkfarmare är seriösa djuruppfödare. Vi i vill framhålla att deras näring ska respekteras och inte försvinna därför att regeringspartierna vill tvinga fram en avveckling av minknäringen. Jag rekommenderar ministern att ta ett samtal med partikollegan . Han kan berätta om den upprördhet som finns på Listerlandet. Denna upprördhet finns inte bara hos minkfarmarna. Ett avvecklingsbeslut drabbar också foderproducenterna hårt. Vart ska allt fisk- och slaktavfall ta vägen? En mängd arbetstillfällen skulle försvinna. Vi är många som tycker att ministern ska visa handlingskraft och tala mera med de miljöpartister, vänsterpartister och socialdemokrater som antingen vill förbjuda eller komplicera minknäringen genom bestämmelser om att minkarna ska kunna bada och simma i sina burar. Det är många experter som är skeptiska till en sådan bestämmelse. De menar att inte har nedärva behov att vistas regelbundet i vatten. Jag tycker att det är naivt att tro att minkarna skulle må bättre av att växa upp i norra än i . Vad vill ministern säga till de 145 socialdemokrater som vid partikongressen i backade och ville ha minknäringen kvar? Har ministern några uppmuntrande ord till alla dem som får sin inkomst genom pälsdjursnäringen? Enbart i är det 500 personer som på ett eller annat sätt är helt beroende av minknäringen. Ska det som agronomen uttrycker som ett ofattbart stolleprov signerat miljörörelsen bli verklighet? I går träffade jag en veterinär som har följt verksamheten vid en av största minkfarmar. Han sade att svenska minkskinn är de finaste i hela världen. Han berättade också att födde varje hona fyra ungar . är det sjuåtta ungar . Detta om något är väl ett bevis på att våra svenska minkar får en god omvårdnad och att det här är en näring som vi ska ta vara på bättre än vad som kan bli fallet. 106 (): Låt mig börja med att säga att det är en mycket välskriven interpellation. har lagt fram orden på ett mycket bra sätt. Det är inte bara som står bakom detta, utan de fyra borgerliga partierna är överens i den här frågan. Alliansen kommer att visa handlingskraft. Det är jag helt övertygad om i det här fallet. Regeringen säger att pälsdjursnäringen ska bort, och till nästan vilket pris som helst om jag tolkar detta rätt. Målet är att strypa näringen med hårdare burkrav när ett näringsförbud formellt sett inte kan införas. Jag vet inte om det handlar om bara burkrav eller om de ska bada eller något annat. Forskningen ska i alla fall inte få vara rådande, och inte vetenskapen heller. Här ska politiken säga sitt på ett område som kan tolkas vara lite väl politiserat. Det är en verklighet som många känner till mycket bättre än politikerna. Jag noterar att regeringens budgetförhandlare säger så här: Vi har ställt så höga krav att det ska bli totalt olönsamt att driva minkfarmar i . De ska bort. Jag uppfattar att det nästan är till vilket pris som helst. Min första fråga till statsrådet är: Är det till vilket pris som helst som den här näringen indirekt ska förbjudas i ? Skälen till detta kan vi säkert diskutera länge och mycket. Jag utgår från att skälet är makten. Det är makten som gäller, och regeringen vill sitta kvar till vilket pris som helst. Det är det här som krävs för regeringsinnehavet. Precis som sade är det väldigt många, nästan 1,4 miljoner, människor som är utanför arbetsmarknaden på ett eller annat sätt. De saknar ett jobb att gå upp till eller . I det här fallet skulle det också handla om ytterligare årsarbetstillfällen. Det är tusentals människor som direkt eller indirekt är berörda när man av politiska skäl vill plocka bort en näring som, som ni har hört själva, kanske är i världsklass. Skälen till detta har vi också förstått. De är politiska. Det handlar om maktbegär. Det handlar om som omsätts på olika sätt i den direkta näringen. Det mesta av detta går på export. går på export. Restprodukterna handhas av fjärrvärmeverk. Biprodukter från broilerindustri och fiskindustri berörs också av den här näringen, men glöms kanske bort i helheten. Det är många fler som är berörda, och det är många fler frågor man måste svara på när man vill plocka bort en näring på det här sättet. Är det inte meningen att ansvarig myndighet ska se till att vi får en driftig forskning? Det ville utredningen, men nekas tyvärr svensk pälsdjursindustri en forskning i av de egna myndigheterna. Det vore intressant med synpunkter på den frågan också. Är det statsrådet själv som ska fundera ut vilka mått och regler som främjar ett naturligt beteende hos de här djuren? Det vore intressant att höra vad grunden ska vara för det som ska komma i detta pm. Sedan är det intressant att höra om statsrådet tycker att är en isolerad ö vad gäller de frågorna. Eller vill man arbeta med de här sakerna på EU-nivå? Näringen säger att man är villig att acceptera ett gemensamt regelverk och kan jobba för det. Vi vet också att det används EU-pengar för att stötta den här näringen i , och . Det finns ett antal EU-länder som får stödpengar för att sätta i gång den här verksamheten. De kommer ju inte att ha de tuffa krav som vi har i . Jag hoppas att ministern nu väljer att svara på ett antal frågor så att vi får en bra diskussion framöver. 107 Jordbruksminister (): Det är en väldigt mörk bild som tecknar när det gäller förutsättningarna för jordbruket. Jag tror att kan bli lite gladare när vårpropositionen presenteras och vi får veta hur det går i svensk ekonomi och vilka åtgärder som generellt kommer att vidtas för att öka möjligheter till sysselsättning och minska arbetslösheten. Sedan tecknar också en väldigt mörk bild av konkurrenskraften och förutsättningarna för svenskt jordbruk. Det verkar som om har glömt vad vi har gjort och vad som har trätt i kraft . Det är en jordbrukspolitik som står på flera ben, konkurrenskraft för svenskt jordbruk, en levande landsbygd och solidaritet med andra länder. Där jobbar vi också med kostnadsbilden för svenskt jordbruk bland annat när det gäller skattesidan, villkor för företagande och satsningar på miljö och landsbygdsutveckling. Som jag sade i mitt svar till är jag glad över att vi delar synen att vi ska arbeta för ett gott djurskydd inom EU och att ska var drivande i internationella sammanhang när det gäller djuromsorgsfrågor. Då blir jag ganska förvånad över och syn på att det skulle vara så att vi inte skulle kunna ha ett gott djurskydd bara för att om vi har starka krav på djurskydd i så skulle produktionen ske i andra länder och då skulle djuren ha det sämre. Det är ju bara om vi har ett bra nationellt regelverk och en bra djuromsorg i som vi kan ha en trovärdighet när vi ska driva de här frågorna inom EU. Det hänger ihop, att gå före och visa på att vi har höga krav när det gäller djuromsorgen och möjligheterna att också få genomslag för våra uppfattningar inom EU. Vi arbetar nu i departementet på en promemoria där vi ska utveckla hur vi ser på kravet utifrån djurskyddslagstiftningen och kravet på att djuren ska ges ett utrymme för ett naturligt beteende. Det finns en hel del underlag som kommer att vara utgångspunkt för ställningstagandena i departementet när det gäller studier och erfarenhet. När det gäller den fråga som lyftes om tillgång till vatten finns det studier som visar att när minkar får välja mellan en miljö berikad med vatten och en miljö som inte är berikad med vatten så väljer minkarna den vattenberikade miljön. Men vi återkommer från sida med en promemoria där vi kommer att utveckla detta och även ersättningsfrågorna. Den promemorian kommer givetvis att remissbehandlas. Här har nämnts 145 socialdemokrater som inte ville ha en utfasning av pälsdjursuppfödningen i . Vi tar demokratiska beslut i mitt parti. Det fanns en majoritet för utfasning av minknäringen på den socialdemokratiska partikongressen, och det är det beslut som vi följer. Vi har dessutom haft ett rådslag kring de här frågorna , och där har medlemmarnas uppfattning i den här etiska frågan och djurhållningsfrågan tydligt visat att det här är den linje som gäller. 108 (): Jordbruksministern säger att det bara är om vi har en bra djuromsorg för minkarna som vi trovärdigt kan driva bättre villkor för minkarna i EU. Men vi ska ju inte ha några minkar i ! Det är ju det som kongressbeslutet säger! Jag får inte det här att gå ihop ett dugg. Det här kommer att försämra förhållandena för världens minkar. Vi kommer att köpa in skinnen, använda dem och sitta där med skammen att ha drivit ut världens bästa minkuppfödning från landet tycker jag. Jag är mycket oroad över den svenska livsmedelsproduktionens konkurrenskraft. Den utsätts för en mycket hård och växande priskonkurrens utan de strängare svenska djurskyddsreglerna, vare sig dessa medvetet, som för pälsdjursnäringen, eller omedvetet kan resultera i utslagning och import. Jag hoppas att rätt snart få diskutera de här frågorna djupare med jordbruksministern jordbruksministern var inne på det för situationen är enligt min uppfattning mycket allvarlig. Det har gjorts vissa förbättringar, men det behövs mycket mer. Jag anser att det är en tragedi när världens bästa livsmedelsproduktion i delvis är på väg utomlands, och det är mycket trist när regeringen nu väljer att i praktiken gå vägen att förbjuda pälsdjursnäringen. Jag hoppas att vi kan förhindra det tillsammans i alliansen med stöd från den medborgerliga opinionen. Ser jag då inga etiska problem med att genom animalieproduktion framställa kött eller skinn? Vore det inte etiskt bättre att äta vegetabiliskt, och att till exempel, för att ta ett annat område, varken tillverka stridsflygplan eller ha ett försvar? Jag vet att det finns mycket känsliga samveten i de tre vänsterpartierna. Jo, visst ska vi diskutera var gränserna går för människans hållande av djur, och visst ska vi ha en bra djurskyddslag i världsklass som säkrar goda förhållanden för djuren självklart! Men vi har en ny värld med friare handel och konkurrens över gränserna. Läget är stenhårt för svenskt näringsliv. Jag tror inte att vi på en allt friare marknad kan gå långt före med våra regelverk. Vi ska ligga i täten, men inte långt före i varje fall inte om resultatet blir att våra regelverk får allt färre djur att tillämpas på, som lagar i andra länder med lägre krav får alltfler djur att tillämpas på. En blind kan se att detta inte gagnar djurens välfärd i världen, tvärtom. Jordbruksministern anser att det är helt okej att bedriva minkuppfödning, bara uppfödningen blir så dyr att den upphör. Alltså är ju regeringens förbudsskäl av etisk karaktär, men av rädsla för grundlagens bestämmelser väljer man taktiskt att agera via djurskyddslagen i stället. Jag ser ändå framför mig en grundlagsprövning av den här frågan och vad som sker, vilket möjligen kan ge näringen en strimma av hopp ändå. är ju en del av och en del av EU. Frågan om pälsdjurens uppfödning, regelverken kring denna och ett eventuellt förbud borde rimligen drivas och diskuteras tillsammans i EU och med våra grannländer. Om skulle komma fram till att vi i bör sluta med pälsdjursuppfödning har vi en linje, och då tycker jag att vi driver den i EU och försöker få med oss i att få bättre regler. Där kan vi vara med och hjälpa till med bättre regler. har antagit rekommendationer för pälsdjuren som uppfyller. följer frågan men avser inte att ta några initiativ den närmaste framtiden. , som jordbruksministern inte följer, föreslog att skulle samagera med de nordiska länderna och ge näringen tid att ytterligare förbättra uppfödningen, vilket kommer att ske, är möjligt och pågår, och då kan en utvärdering ske och man kan ta ställning till förbud eller ej. Regeringen går emot allt detta och vill till stora kostnader driva hela näringen utomlands, och det är beklämmande. Agera inom EU och med de nordiska länderna i stället, jordbruksministern! 109 (): Den svenska modellen på jordbruksområdet kan ses som tilltalande ur miljösynvinkel och etisk synvinkel. Men vart leder egentligen den här modellen? Svenska jordbrukare kan lika lite som någon annan yrkeskategori leva på luft. Om näringen inte ska tappa ytterligare marknadsandelar så måste sunt förnuft in i politiken. Orimliga krav och produktionsskatter måste avskaffas. Om vi ska komma i fas med övriga länder så måste sluta leka . Vill vi ha kvar svenskt jordbruk och svensk djurhållning så måste regeringen besinna sig. Det är många minkfarmare, lantbrukare och andra människor på landsbygden och över hela som väntar otåligt på ett maktskifte 2006, och jag antar att jordbruksministern inte har samma längtan utan vill sitta kvar också nästa mandatperiod. Då vill jag påminna om hur Socialdemokraterna förr var noga med att säga: I vårt parti så lyssnar vi på rörelsen! Jag undrar: Lyssnar ministern på rörelsen, och de andra, eller överröstas deras åsikter av framfusiga djurrättsaktivister och andra som tycks vilja lamslå en viktig näringsgren i och ? Jag antar att ministern på plats har informerat sig om minknäringens bekymmer och glädjeämnen och inte som sin företrädare undvikit att besöka dessa minkfarmer. Om inte så skulle vara fallet så ställer jag gärna upp och guidar, och då vill jag också översätta det listerländska tungomålet, när det kanske uttrycks så här: Det kan aldrig vara klokt att stoppa det enda vi kan leva av här runtom Sillspörr! 110 (): Statsrådet säger att vi kommer att bli glada när vi får vårpropositionen. Jag undrar om de 1,4 miljoner människor i arbetsför ålder som söker jobb blir gladare . Jag skulle inte tro det. Jag tror heller inte att man i jordbruket blir gladare , när man vet att uppgörelsen, anledningen till att vårpropositionen över huvud taget kan läggas fram , är just ett indirekt näringsförbud inom jordbrukssektorn i . Jag tror inte att jordbrukarna blir gladare då. Vi är alla överens om att vi ska ha ett gott djurskydd, men grunden till den här debatten är inte det goda djurskyddet som ligger i världsklass. Det handlar om att utgångspunkten för detta är att det ska fattas beslut om ett indirekt näringsförbud i den här kammaren med så tuffa regler att verksamheten försvinner ur landet. Det säger regeringens egen budgetförhandlare. Det är ju faktum . Det har ingenting med djurskyddet att göra. Att då bemöta våra frågor med det goda djurskyddet håller inte i längden eftersom vi vet att det inte är det som det handlar om. Regeringen vill med sina samarbetspartner få ut den här näringen ur landet till vilket pris som helst. Ansvarig myndighet säger nej till forskning fastän regeringens egen utredning tycker att det vore lämpligt med mer forskning. På tal om vatten säger också regeringens egen utredning att man inte instämmer i det krav som tidigare framställts på området. Det nuvarande kunskapsläget ger inte stöd för en slutsats att simning är ett biologiskt beteendebehov hos minkar. Regeringens egen utredning säger detta. Jag undrar fortfarande vad man ska grunda detta framtida pm på, om inte statsrådet själv kommer att göra en del forskning för att få ned detta på ett papper. Hade det varit så att man krävde ett importförbud i , att vi inte skulle ha pälsar, så vore det en sak. Men det blir på något sätt som om man tror att är en isolerad ö, vilket det inte är. Makten kostar en del pengar. Omställningen kommer också att kosta en del pengar. Den här utredningen pratar om att det skulle kosta 1 miljard att fasa ut näringen. Är det värt det att sitta kvar vid makten, med flera arbetslösa och 1 miljard för att få ut en av världens bästa näringar ur landet? 111 Jordbruksminister (): Visst har jag träffat minkfarmare. Det känner jag som en plikt när vi arbetar med de här frågorna, att möta minkfarmare. Jag kommer också att besöka Listerlandet och träffa företrädare för näringen. Jag har givetvis en stor förståelse för att de som arbetar inom pälsdjursuppfödningen känner en oro och bekymmer. Därför är det naturligt att också träffa de företagarna. Detta ska vara en ansvarsfull åtgärd när det gäller att utifrån djurskyddslagstiftningen fasa ut minknäringen i dess nuvarande form. Det är därför vi har bestämt att det ska utgå ekonomisk ersättning och en möjlighet till omställningsstöd för de företagare som vill det och även ett stöd till regionerna. Jag har liten förståelse för resonemang att det vi gör nationellt inte skulle hänga ihop med vårt agerande inom EU. Vi talar om att skärpa kraven på en näring utifrån djurskyddslagstiftningen. Det handlar inte om någonting annat. Vi är inte ensamma inom EU om att arbeta med frågor kring minkuppfödning. har gått före, och där har man redan vidtagit åtgärder mot minkuppfödning. Man har gjort det på ett ansvarsfullt sätt, och de berörda företagarna har fått ersättning. Det handlar om att fasa ut pälsdjursuppfödningen i dess nuvarande form utifrån den djurskyddslagstiftning som vi har. Jag skulle också vilja kommentera de frågor som har tagits upp när det gäller jordbruksnäringen som sådan. Jag har stor respekt för de lönsamhetsproblem som finns inom jordbruksnäringen. Jag ser som min huvuduppgift att arbeta på att stötta näringen och skapa bättre förutsättningar för näringen. Jag hade ett seminarium tillsammans med LRF där vi fokuserade på kostnader för svenskt jordbruk. Vad vi då kunde konstatera var att det är ett antal faktorer som är bestämmande för kostnadsbilden. Djurskyddslagstiftningen är bara en mycket liten del av det som utgör kostnaderna i produktionen. Det som också är värt att notera är att kostnadsbilden skiljer sig mycket åt för enskilda företagare. Där finns det mycket vi kan göra, både från näringens sida och från regeringens sida.