prot · GS09136 · 2005-06-09 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Svar på interpellation 2004/05:625 om jämställdhet inom Försvarsmakten 1 Försvarsminister (): har ställt fyra frågor om jämställdhetsarbetet i försvaret, diskriminering av värnpliktiga samt tjänstetillsättning och utbildning utgående från ett jämställdhetsperspektiv. Vid interpellationsdebatten kom flera av frågorna upp, och har regeringen inte haft anledning att ompröva sin inriktning för jämställdhetsarbetet inom det militära försvaret. ställde då frågan vilka åtgärder jag avser att vidta för att jämställdhetsarbetet inte ska bli lidande till följd av besparingarna i försvarsbeslutet. Mitt svar är alltjämt att kraven på Försvarsmakten inom jämställdhetsområdet är tydliga, och dessa gäller oavsett hur försvarsorganisationen ser ut. Som en utgångspunkt för denna debatt tycker jag att det är viktigt att komma ihåg att det är den enskilde arbetsgivaren som måste ta ansvar för jämställda löner, tjänstetillsättningar, hantering av sexuella trakasserier och efterlevnaden av jämställdhetslagen. Det är ett ansvar som jag inte tänker ta ifrån Försvarsmakten. Som statsråd är det däremot mitt ansvar att försäkra mig om att myndighetsledningen har ett starkt engagemang och en hög profil i jämställdhetsfrågor. Försvarsmakten ska, i likhet med andra arbetsgivare, ta ansvar för hanteringen av sexuella trakasserier och efterlevnaden av jämställdhetslagen. Jag kommer därför att fortsatt förvissa mig om att ledningen är drivande i detta arbete. Avseende frågan om rättsskydd för värnpliktiga vill jag tydliggöra att Försvarsdepartementet uttryckligen önskade att detta skulle utredas parallellt med att diskrimineringsskyddet sågs över som helhet. Försvarsdepartementet deltar i översyn av möjligheterna att inkludera totalförsvarspliktiga i kommande diskrimineringslagstiftning genom en expert i utredningen. På samma sätt bidrar parti till detta arbete genom sin ledamot i utredningen. När lämnar sitt förslag kommer det att bli en viktig grund för det fortsatta arbetet. Fram till dess ser jag det som viktigt att Försvarsdepartementet fortsatt bidrar med expertkunskap i utredningen. Som svar på fråga om genuskunskap kan jag berätta att jag följer Försvarsmaktens arbete med att förbereda sig för att kunna ge officersutbildning av god kvalitet när myndighetens utbildningar återupptas. Detta innebär att Försvarsmakten lägger resurser på att stärka den vetenskapliga grunden och bland annat integrera genusperspektiv i all ledarskapsutbildning. Sexuella trakasserier eller diskriminering på grund av kön ska aldrig tolereras på en arbetsplats. Försvarsmakten ska kunna hantera detta i enlighet med de krav som ställs på arbetsgivare i jämställdhetslagen. Ett verktyg i arbetet är bland annat den jämställdhetsplan som myndigheten tagit fram med ett betydande stöd från JämO. Utöver kraven i jämställdhetslagen reglerar även lagen om offentlig anställning och verksförordningen hur Försvarsmakten och dess personalansvarsnämnd ska hantera felsteg där en arbetstagare blivit kränkt, exempelvis på grund av sitt kön. Jag tycker att det med olika medel är viktigt att arbeta mot alla de olika typer av diskriminering som finns i vårt samhälle. Därför kommer jag att fortsätta att framhålla vikten av att Försvarsmakten inte accepterar någon form av trakasserier i det tysta. 2 (): Jag vill tacka för svaret på min interpellation, men jag är inte riktigt nöjd med svaren. Först och främst hänvisar till den interpellationsdebatt som var och säger att kraven på Försvarsmakten alltjämt är tydliga. Men jag har faktiskt andra frågor som jag har ställt till ministern. Det är för att trakasserier pågår trots program och beslut som man måste gå vidare igen och igen och ibland också ställa frågor till ministern. Jag kan tolka en viss irritation i försvarsministerns svar. Om det beror på att frågor ställs är det tråkigt. Men om det beror på att det inte händer så mycket som vi vill i verkligheten hos Försvarsmakten upplever jag det väldigt hoppfullt, för då är vi båda lika besvikna och bekymrade över Försvarsmaktens framtid. Vi anser ju båda det tror jag att jag har förvissat mig om att kvinnors kompetens behövs inom Försvarsmakten och att det ska vara en jämställd arbetsplats där diskriminering och trakasserier på grund av kön, sexuell läggning och könsidentitet inte får förekomma. Det är ett lite positivt svar på min fråga om rättsskydd för värnpliktig. Den kommer vi att följa upp. Det är väldigt viktigt. Varje gång man läser i pressen om trakasserier eller varje gång som någon blir trakasserad hotas ju Försvarsmaktens trovärdighet i fråga om det är en bra arbetsplats och om kvinnor och homosexuella är välkomna inom organisationen. På värnpliktskongressen visades ett bildspel vars innehåll jag inte kan citera här på grund av min respekt för . Men uttrycken var hämtade från dagligt arbete på en del av Försvarsmaktens utbildningsplattformar. Innehållet var mycket förnedrande när det gäller kvinnor och homosexuella. Det var inte upplyftande, kan jag garantera. Det upprop som vi kvinnor i försvarsutskottet gjorde för nolltolerans mot sexuella trakasserier visar att det finns en stor otålighet mot att det fortfarande förekommer trakasserier inom den största myndighet vi har i . Jag tycker inte heller att försvarsministern ska ta ansvaret från myndigheter. Det har jag aldrig påstått. Men utskottet uttalade till exempel att det är oerhört viktigt att följa upp och utvärdera de åtgärder som görs. Jag vill veta av försvarsministern hur jag ska agera när jag möter människor som frågar hur det står till inom Försvarsmakten: Vad gör ni åt de sexuella trakasserierna? Hur kan ni acceptera dem? Jag skulle inte vilja arbeta där. Hur ska vi få ihop det, förekomsten av sexuella trakasserier och att vi vill ha fler kvinnor inom Försvarsmakten? Försvarsministern har inte svarat på min fråga när det gäller underlaget till tjänstetillsättningar. Det skulle jag hemskt gärna vilja ha ett svar på. Utbildning i genuskunskap är en fråga som har drivit hårt. Det har tagit , men ska det genomföras. Det är alldeles utmärkt i skolsystemet, men det finns ju redan anställda inom Försvarsmakten. Det är väldigt viktigt att de också får insikt. Insikt är viktigt och kunskaper som är nödvändiga för att komma åt grundorsakerna. När det gäller jämställdhets- och likabehandlingsfrågornas ställning inom Försvarsmakten har jag heller inte fått något svar. Det har blivit en försämring inom detta, och jag tror att det är väldigt viktigt att uppmärksamma att det har blivit en försämring. Det blir då naturligtvis bekymmersamt att hålla den höga profil i jämställdhetsfrågor som ministern påtalar är viktig. Jag kommer att ställa min fråga igen. Kommer försvarsministern i sina kontakter med Försvarsmakten att verka för att jämställdhets- och likabehandlingsfrågor får en prioriterad ställning och den omfattning som behövs för att stärka jämställdhetsarbetet? 3 Försvarsminister (): Jag är ledsen om det verkar som om det finns en irritation i mina svar. Det handlar inte om det. Det handlar egentligen om att och jag är helt överens om att diskriminering inte ska förekomma och att vi inte vill ha ett försvar där sådant förekommer. Jag har alltid uppfattat engagemang i de här frågorna som ett stöd för den linje som är regeringens. Detsamma gäller det som överbefälhavaren nu genomför med stor kraft. Däremot är det svårt att diskutera en del av frågorna. De handlar om inre förhållanden hos arbetsgivaren och hur man organiserar arbetet i Försvarsmakten, vilken organisationsform man använder och vilka anställda man har för att lösa vissa uppgifter. Det tycker jag är en detaljfråga som det är svårt för oss att uttala oss om när vi debatterar frågan i . Mitt krav i dialogen med överbefälhavaren är att han får välja vilken organisation han vill, under förutsättning att han anser att han kan uppnå jämställdhetsmålen. Han har försäkrat att de har högsta prioritet. Det finns ett verkligt engagemang eftersom man inte tycker att det ger en bra och rättvisande bild av Försvarsmakten när beskrivningar av trakasserier kommer upp. Jag tror säkert att det finns en större öppenhet när det gäller att ange att man är utsatt för trakasserier. Enligt de senaste kartläggningar som Försvarsmakten har gjort visar det sig att anställdas tillit till ledningens förmåga att hantera sexuella trakasserier har ökat. Det är ett resultat som inte har varit så uppmärksammat. När man känner tillit till att ledningen tar itu med frågorna lönar det sig att anmäla. har man varit osäker på om det har gagnat saken eller om det har blivit en personlig belastning. Så är det när man bryter igenom på ett område. Jag tar det som ett tecken på att vi är på god väg. I likhet med är jag inte nöjd med förhållandena. Man gör många analyser. Vid vitsordssättning gör man genusanalyser av de olika jobben för att se i vilken utsträckning man kan använda det i det fortsatta rekryteringsarbetet. En lång rad sådana insatser görs. Jag vet att JämO anser att de som arbetar inom Försvarsmakten är bra på ledning. Man har rätt hållning och rätt insikt. Men det är mycket jobb innan det har brutit igenom på alla nivåer. Min förhoppning är att det inte ska ta så . Människor far ju väldigt illa som det är brister. 4 (): säger att ÖB ska ha rätt att själv bestämma sin organisation. Javisst, men det har faktiskt skett en försämring när det gäller hur man på högkvarteret handhar frågorna om jämställdhet och likaberättigande. Jag tycker att det är viktigt att påtala det. Om ÖB har valt en organisation som försämrar arbetet är det väl ett observandum. Det finns bra program och jämställdhetsplaner. Det är inte några större bekymmer med de programmen, men det finns en sak som jag trodde var ett skrivfel. Det står så här i jämställdhetsprogrammet: Försvarsmakten är skyldig att motverka uppkomsten av sexuella trakasserier, även om vi inte tror att de förekommer. Så står det. Det är mycket underligt. Jag ska en vacker dag ta kontakt med Försvarsmakten och fråga vad man menar med detta. I jämställdhetsplanen står det till exempel att all personal och alla värnpliktiga ska genomgå cd-romutbildningen mot sexuella trakasserier. Jag har mycket kontakt med värnpliktiga. Var och har jag kontakt med värnpliktiga. När jag träffar dem brukar jag fråga om de känner till den här utomordentligt bra cd-romskivan som man ska använda i undervisningen. Många har inte sett den. En del har fått den i handen med uppmaning: Titta på det här, för det ska vi göra. Andra har fått utbildning, och man har diskuterat frågorna efter det att man har studerat den och så vidare. Det är ett typiskt exempel på att man faktiskt inte har genomfört det som man själv har gjort material kring och som man själv har beslutat ska genomföras. Det handlar om uppföljning och utvärdering som jag tycker är så viktigt. Det är väldigt betydelsefullt att prioritera de här frågorna eftersom det handlar om trovärdighet. När jag möter kvinnor på gatan och säger att jag jobbar med försvarsfrågor säger de: Det är där det är så mycket sexuella trakasserier. Det här är en trovärdighetsfråga för myndigheten. Det ska ju genomföras en enkät . Den ska vara en uppföljning på dem som gjordes 1999 och 2000. Jag undrar vad ministern ska göra om det visar sig att det faktiskt är lika mycket sexuella trakasserier som det har varit tidigare. Det har ju gått ned lite, men är det av kvinnorna som upplever sig sexuellt trakasserade. Det är allvarligt. Det är mycket allvarligt, tycker jag. Vad är det för styrmedel vi ska ha? Regeringen har ju ett uppdrag att styra myndigheterna. Vad är det för styrmedel vi ska ha, tycker ministern? Jag vill inte att man ska övergå till ministerstyre, men vad kan man göra i regleringsbrevet till exempel för att verkligen lyfta upp frågorna, kräva redovisning och kräva uppföljning och utvärdering av de åtgärder som man har genomfört i Försvarsmakten, men som i praktiken och på fältet inte är som de borde vara? 5 Försvarsminister (): Om det har blivit en försämring eller inte i Försvarsmaktens arbete med jämställdhetsfrågor tycker jag inte att jag kan uttala mig om. Man ändrar på tjänsterna i högkvarteret. Det måste man göra. Både och jag vill spara pengar i försvaret, inte minst på administrationen. Det innebär att man måste göra om strukturen. Jag har förvissat mig om att prioriteringen av jämställdhetsarbetet inte har graderats ned bara för att man har behövt spara pengar och organisera om i högkvarteret. Det tänker jag följa upp. Försvarsmakten sätter upp mål och utarbetar arbetsprogram och riktlinjer för hur arbetet med jämställdhet ska bedrivas. Dem tar vi del av. Vi begär också redovisningar av resultaten. Ett av skälen är att man kontinuerligt följer upp arbetet för att redovisa förändringar som vi hoppas är till det bättre. Det har ju varit en viss nedgång av de sexuella trakasserierna, även om både , jag och ÖB tycker att de ligger på alldeles för hög nivå. Om vi inte blir nöjda med resultaten handlar det ju om vad Försvarsmakten gör för analys av den väldigt omfattande enkät man gör och de åtgärder man har vidtagit. Man använder ju det underlaget för att granska och få en bättre bild av vad som har fallerat. Enkäten ska den här gången försöka ge en bild av i vilka delar arbetet har varit mer eller mindre framgångsrikt. Man ska försöka med det, i den mån det är möjligt, så att man också kan uttala sig om enhetsnivåerna. innebär att man också får ett underlag för mål- och resultatdialog. Jag kan försäkra att det inte räcker med en årlig genomgång med Försvarsmakten på det här området. Denna fråga är uppe till diskussion varje gång vi har en överläggning med överbefälhavaren. Han är själv angelägen om att redovisa insatser och tillkortakommanden men också positiva erfarenheter att ta fasta på för det fortsatta arbetet. 6 (): Det arbete som sker centralt är att man lägger resurserna så att man har en allmänt hållen sektion: drogprevention, idrott och krishantering. Det är väldigt svårt att fokusera på de här frågorna när man håller dem inom en så bred sektion. Det är väldigt viktigt att vi lyfter upp de här frågorna och prioriterar jämställdhets- och mångfaldsfrågor på ett sätt som gör att de är prioriterade också ute i organisationen. Det har väldigt stor betydelse. När jag läste Försvarsmaktens underlag var det en halv sida om någonting som man kallade värderingsstyrt ledarskap. Det står inte sexuella trakasserier eller genuskunskap eller någonting i hela det här materialet, som är ganska omfattande. Detta står dock, och jag gissar att det är där det här ska komma in. Där pratar man om humanistiska värderingar och höga krav på moral och etik, och det är ju bra. Men det står också någonting som jag måste citera: Den kultur som finns inom en organisation blir ofta mer tongivande än strategier och planer. Detta håller jag mycket starkt med om. Därför är det också viktigt att ÖB får det stöd det skulle innebära om ministern verkligen satte ned foten och sade, i regleringsbrev och i andra sammanhang: Det här accepteras inte, det här måste vi ha in, vi måste ha in uppföljning av åtgärder och så vidare. Jag tror faktiskt att detta har en väldigt stor betydelse. Jag kommer att följa det här arbetet. Det vet ministern. Det är inte första gången vi debatterar eller tar upp det här. Jag vill se en försvarsmakt som har lika många kvinnor som män anställda. tar det ju tid innan det blir så, och vi går inte in på de detaljerna nu och vad vi kan kräva i stället. Men jag vill ha en försvarsmakt som inte accepterar sexuella trakasserier utan tar detta på allvar och i alla sammanhang har ett jämställt arbetssätt och välkomnar kvinnor och HBT-personer i Försvarsmakten. Som värnpliktig ska man slippa höra de här uttrycken. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi är kristallklara och använder oss av de möjligheter som finns, du som minister och jag som enskild ledamot, för att se till att få en försvarsmakt som kan leva upp till de intentioner man själv säger sig ha. 7 Försvarsminister (): har ju godkänt att vi har lämnat över den arbetsgivarpolitiska delegeringen till myndigheterna. Det innebär också att man i sitt arbetsgivaransvar måste arbeta aktivt med de här frågorna. Regeringen delar ut riktlinjer och kräver återrapportering. Jag kan försäkra att vi gör det i samband med regleringsbrev men också i samband med särskilda beslut om vi har anledning att tycka att arbetet ska bedrivas snabbare, om vi vill se resultat på ett annat sätt eller om vi inte är nöjda med de presentationer som har kommit. Det är kristallklart. Vi behöver inte heller tvivla på att det budskapet har gått fram. Överbefälhavaren säger ju själv att det råder nolltolerans mot diskriminering och sexuella trakasserier. Till slut blir det också en fråga om rekrytering inte bara av kvinnor utan också av män till en försvarsmakt som får schavottera därför att den präglas av föråldrade mönster. En stor del av de unga män som finns i organisationen vill faktiskt inte ha det på det viset. Det kan finnas enskilda undantag eftersom trakasserier förekommer gör det ju det men det handlar om att ha ett målmedvetet arbete. Jag är försäkrad om att överbefälhavaren har ett jämställdhetsarbete som också redovisas för , som uttrycker sin uppskattning av programmet. Sedan är det en annan sak att han kommer inte att vara nöjd, kommer inte att vara nöjd, jag kommer inte att vara nöjd och överbefälhavaren kommer inte att vara nöjd förrän detta har fått fullt genomslag i organisationen. Om man nu från arbetsgivarsidan prövar på vilket sätt man har störst framgång ingår det också i den frihet som myndighetschefen har. Men vi ska noga fråga efter resultatet. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2004/05:656 om diskriminering inom Försvarsmakten 8 Försvarsminister (): har frågat mig när jag kommer att säkerställa att Försvarsmakten agerar med full kraft för att bryta diskrimineringen på grund av kön, sexuell läggning eller könsidentitet, religion eller funktionshinder. har konstaterat att Försvarsmakten befinner sig i en dramatisk förändringsprocess och uttrycker en oro för att arbetet mot diskriminering kommer att nedprioriteras som ett resultat av strukturförändringen. Mitt svar är att kraven på Försvarsmakten inom diskrimineringsområdet är tydliga och att dessa gäller oavsett hur försvarsorganisationen ser ut. Precis som i den tidigare debatten är det viktigt att här komma ihåg att det är den enskilde arbetsgivaren som måste ta ett ansvar för att personalen inte diskrimineras och att svensk diskrimineringslagstiftning efterlevs. Det är ett ansvar som jag inte tänker ta ifrån Försvarsmakten. Som statsråd är det däremot mitt ansvar att försäkra mig om att myndighetsledningen har ett starkt engagemang och en hög profil i dessa frågor. Försvarsmakten ska i likhet med andra arbetsgivare ta ansvar för hanteringen av trakasserier och efterlevnaden av exempelvis jämställdhetslagen. Jag kommer därför att fortsatt förvissa mig om att ledningen är drivande i detta arbete. För att tydliggöra regeringens krav på aktiva åtgärder lämnade regeringen i uppdrag åt Försvarsmakten, och Försvarshögskolan, , att upprätta strategier för att motverka ogynnsamma attityder inom det militära försvaret. Arbetet skulle bedrivas med gemensamma utgångspunkter avseende nuläge, behov och målsättningar. Redovisningen skulle dessutom innehålla planer för hur chefer och nyckelpersoner skulle kunna få tillräckliga kunskaper om diskrimineringsfrågor. Det som regeringen satt som en tydlig ledstjärna för arbetet är att det inte får råda något som helst tvivel om vilka demokratiska värden som det svenska försvaret är satt att skydda och som myndigheterna också måste präglas av. Dels är det viktigt att kunna ge alla oaktat kön, sexuell läggning eller etnisk tillhörighet eller funktionshinder samma möjligheter, dels måste myndigheterna som arbetsgivare kunna attrahera och behålla den mest kompetenta arbetskraften utan att exkludera exempelvis personer med invandrarbakgrund. I det fortsatta strategiska arbetet för att motverka ogynnsamma attityder inom det militära försvaret tog de tre myndigheterna initiativ till att bilda ett samverkansråd. Rådet hade sitt konstituerande möte och består bland annat av myndighetschefer och representanter från och föreningen , Homo-, bi- och transpersoner i försvaret. Jag hoppas att det kan bli ett bra verktyg i det fortsatta arbetet. Jag hoppas också att det blir ett forum som ger genvägar till att skapa en gemensam syn på de diskriminerande strukturer som vi ofta är en omedveten del av och att utbyta erfarenheter för att kunna motverka dem på ett effektivt sätt. 9 (): Jag vill tacka försvarsministern för svaret. Den här interpellationsdebatten har som försvarsministern själv nämnde starka beröringspunkter med den debatt som var . Det har visserligen förekommit ett antal initiativ för att synliggöra och motverka diskrimineringen inom Försvarsmakten, vad gäller såväl kön som sexuell läggning, etnisk tillhörighet, funktionshinder och så vidare. Jag tycker dock att försvarsministern uppvisar en väl avvaktande syn på vad som håller på att hända inom Försvarsmakten, inte minst mot bakgrund av de dramatiska strukturförändringar som pågår. Ett exempel på detta är vad som egentligen hände med det regeringsuppdrag som försvarsministern nämner i sitt interpellationssvar, det regeringsuppdrag som gavs och som handlade om att utveckla och redovisa myndighetsgemensamma strategier för att motverka ogynnsamma attityder. Det mest konkreta är att man inrättade ett samverkansråd, som enligt vad som meddelats från Försvarsmakten ska skapa en gemensam syn, kvalitetssäkra arbete och så vidare. För att detta samverkansråd ska ha en funktion krävs det att myndigheterna har strategier, att det pågår ett arbete inom myndigheterna, att det finns synsätt att skapa samordning kring, att det finns ett arbete som kan kvalitetssäkras. När det har nått dithän att man har inrättat ett samverkansråd känner jag en viss förvåning över att försvarsministern tycker att man har kommit tillräckligt långt. Det är det tonfall jag tycker att försvarsministern ger uttryck för. Det här måste ses i ljuset av att man till exempel avvecklar den nyinrättade sektionen för jämställdhet och likabehandling som har funnits inom strategiledningens personalstab. Precis som försvarsministern så riktigt betonar är det inte vare sig eller regeringens uppgift att styra de exakta organisationsformerna för hur Försvarsmakten lägger upp sina interna styrformer eller organisationsformer. Däremot är det försvarsministerns ansvar att följa effekterna av dessa organisationsförändringar. finns det en stor oro för att det arbete som har påbörjats inom Försvarsmakten håller på att tappa tempo på grund av bland annat organisationsförändringar, men också på grund av att man ger uttryck för ett synsätt där det fortsatta arbetet mer handlar om att fokusera på enbart nolltolerans mot synlig diskriminering och synliga trakasserier. Då menar jag att man missar en stor del av de osynliga diskriminerande mekanismer som ligger till grund för den diskriminering som förekommer. Det är den diskriminering som gör att två tredjedelar av de homo- och bisexuella i försvaret enligt undersökningar känner sig otrygga med att vara öppna med sin sexuella läggning på arbetsplatsen. Det är en siffra som är långt högre än på arbetsmarknaden i övrigt. Det bidrar också till att har den lägsta andelen kvinnliga officerare i hela . Är försvarsministern nöjd med vad som har åstadkommits ? Vad tänker försvarsministern göra för att följa upp resultatet av de tidigare gjorda regeringsuppdragen? 10 Försvarsminister (): Allra först vill jag försäkra om att jag inte är nöjd. Ett exempel på det är att vi inte var nöjda när strategierna kom tillbaka i sin första version. Jag var inte nöjd. Jag sade att det arbetet måste fördjupas med en helt annan kvalitet i myndigheterna. De måste samordnas på ett bättre sätt.