prot · GS0977 · 2005-02-16 00:00:00 — Det finns också möjligheter att göra det , och det tycker jag att man ska kunna fortsätta med. Men för den skull kan det ju finnas andra skäl till att använda sig av annat certifierat utsäde och så vidare. Av din replik förstår jag att du när det gäller detta med FAO tycker att mitt inlägg var ganska argumentfattigt. Det kan jag kanske säga att det var, med tanke på att betänkandet kanske inte är ett särskilt revolutionerande politiskt betänkande. Som du hänvisade till har jag jobbat på ett sådant här företag. Därför känner jag till svårigheterna och den problematik som finns i de här länderna när det gäller att få till ett utsäde som klarar betingelserna i berörda länder. Sedan finns det naturligtvis mycket därutöver. Men jag tror att det här är en teknik som går att använda med stor framgång, naturligtvis med de begränsningar som vi vill ha, i de här länderna. 102 () replik: Jag avsåg inte att uttrycka mig på ett sådant sätt att skulle uppfatta det som att jag hade synpunkter på argumentationskvaliteten i hennes anförande. Så var det absolut inte. Jag tycker i stället att det var ett utmärkt anförande, utifrån det perspektiv som valts med en ganska positiv hållning till möjligheterna inom området. Jag har en mer försiktig, restriktiv, hållning utifrån att jag har sett att företagen strävar efter att göra utsädet sterilt. Det har hållits tillbaka. De allra flesta ansökningarna handlar om just herbicidresistens, tolerans detta för att också kunna använda företagets bekämpningsmedel. Sammantaget tycker jag att det finns skäl till att försiktighetsprincipen får tolkas väldigt strängt i det här sammanhanget. Jag är glad över att ändå öppnar upp för den typ av märkningslagstiftning som jag antydde om i mitt anförande. Jag hoppas att vi snart kan återkomma till den frågan här i kammaren. 103 () replik: Återigen vill jag anknyta till att jag tror att vi i fortsättningen ska försöka debattera vad vi tycker ska begränsas. Jag tror nämligen att vi, åtminstone de flesta av oss, är ganska eniga när det gäller detta med att kombinera ett patent med användning av ett speciellt bekämpningsmedel. Jag tycker nästan att det är förskräckligt att det är på det sättet och skulle mycket väl kunna tänka mig att ta upp en diskussion om hur vi ska kunna få till stånd en debatt om den typen av frågor. I stället kunde tekniken användas till någonting som främjar utvecklingen på ett bättre sätt så att den kan komma framför allt dem till glädje som har betydligt mindre mat än vi på den här sidan av jordklotet har. 104 () replik: Först vill jag tacka för att hon svarade på det som egentligen var min fråga, nämligen hur Socialdemokraterna ställt sig till vår motion. I själva betänkandet finns inget svar om det. Om nu både och du, , har öppnat upp här hoppas jag att man börjar arbeta också på så att vi kan se en framtid där vi kan få en debatt och en diskussion om en ny lagstiftning. Det där måste ju ske på både svensk nivå och på EU-nivå. Eftersom du redan har svarat på den fråga som jag hade tänkt ställa får jag i stället utrymme för en annan fråga: När får vi se ett regelverk, en lagstiftning, i där hänsyn tas till samexistensproblematiken? till exempel har redan en sådan lagstiftning, så det borde vara att också antar en sådan. Jag tror att vi måste ta steg framåt här så att vi kan implementera tekniken också i när det gäller de grödor som vi tycker är lämpliga. 105 () replik: Förslaget från ska, enligt de tider som finns, komma . Jag förutsätter därför jag har i alla fall inte fått indikationer på någonting annat att det blir så. Sedan ska det väl i vanlig ordning skickas ut på remiss. Det gäller ju att försöka hitta vägar beträffande de här systemen så att vi är överens politiskt. Men naturligtvis ska också de som kommer att jobba med de här frågorna vara med på vagnen detta alltså för att få till stånd en överenskommelse i frågan så att vi kan lösa upp det här. Om vi ska ha ett försäkringssystem till exempel som löser eventuella risker, sammanblandningar eller någonting sådant , hur löser vi då det? Det måste finnas ett system som håller. 106 () replik: Jag ser fram emot att det kommer en lagstiftning. Det är synd att alltid är lite långsammare än vad till exempel grannen nere i är när det gäller den här typen av lagstiftningsvägar. Jag tycker att vi är senfärdiga i arbetet med att skaffa en lagstiftning som passar ett modernt samhälle och ser fram emot att vi får en diskussion om en ny lagstiftning som täcker in hela genområdet. 107 () replik: Jag vet inte om vi är senfärdiga. Snarare är vi nog väldigt grundliga när vi gör våra lagstiftningar detta för att veta att de faktiskt håller vid en prövning och så vidare. Vidare måste vi ha en lagstiftning där man som inblandad kan pröva om det är en bra utgång eller om man ska kunna överklaga. Vi ska nog vara glada över att vi i är så där lagom snabba när vi gör någonting. 108 () replik: I mitt anförande från talarstolen nämnde jag att det kanske finns en del här i kammaren som säger att genmodifierade livsmedel kan rädda livet på människor i fattiga delar av världen, ge större skördar med mera. fick jag höra att till viss del tror det. Jag som vänsterpolitiker tror att vi kanske inte kan se så positivt på tekniken. I och för sig kan den bidra till vissa positiva saker. Men den grundläggande orsaken till svält får man nog hantera genom att försöka få fred i världen, få bort fattigdomen och få en bättre fördelning av makt och resurser. Jag känner mig lite frågande, så jag undrar om har nämnda övertro på gentekniken. Kan gentekniken verkligen ge så stora fördelar? Bör vi kanske inte försöka lägga mer krut på att se till att vi skapar ytterligare demokratier och att de fattiga länderna får inflytande? Vidare handlar det om att kunna kontrollera och ta del av den här tekniken. 109 () replik: Jag kan nog lugna med att säga att jag inte är speciellt troende. Men jag vet inte hur du uppfattar det; man kan liksom inte dra ut gentekniken ur alla andra politikområden som vi jobbar med. Jag tycker nog att vi i gemensamt står för en politik där vi jobbar med just de frågor som du tar upp. Det måste naturligtvis bli fred, demokrati, ökat inflytande och större jämställdhet i världen för att vi ska nå fram till olika delar. Men jag känner också till problematiken med att odla i de här länderna. Där finns ju till exempel långvarig torka, som kan gå över i ett intensivt regnande. Det krävs sorter som tål att växa i den typen av klimat. Man ska inte förringa att man genom teknik kan hjälpa till att få fram sådana. Så kan man öka grödorna och framför allt få fram bra kvalitativa grödor för att man bättre ska klara av delen att slippa svälta och ta till sig kunskap och så vidare. Jag tycker inte att man ska förringa möjligheter som man kan få med hjälp av den nya tekniken. 110 () replik: Det är riktigt. Man ska inte förringa någon teknik, utan man kan säkert hitta positiva saker med gentekniken. Det har jag alltid hävdat. Men vet vi att man i många delar av världen har odlat vissa grödor. Genteknik kan också innebära att vi i stället får ett beroende och att vi slår ut mycket av de grödorna. Det kan förorsaka allvarliga problem i världen. Jag ser också att mycket av tekniken styrs av de stora transnationella företagen. Och vad är deras uppgift? Jo, att ha en viss kontroll över tekniken och inhämta vinster. De ser det inte så här: Här har vi ett fattigt land här måste vi hjälpa! Vi som länder måste i så fall se till att vi får makten och inflytandet att hjälpa de fattiga delarna av världen. Det tror jag att vi gör genom att till exempel skapa arbetstillfällen och genom att ge fattiga människor kapital så att de får ta del av den primärproduktion som finns i många länder. Det tror jag egentligen är det viktigaste. Jag måste också passa på att fråga om offentligheten. Hur ser på offentligheten? Det gäller till exempel det som vi har nämnt här . Man sekretessbelägger stora mängder. Är det bra för debatten att sekretessbelägga så här mycket? 111 () replik: Jag hade själv ett exempel från på när stora och rika länder går in i fattiga länder. Vi måste skapa regler så att det inte får förekomma att någon av oss från den rika världen kan gå in och på det här sättet införa någonting för att få avsättning för vår egen subventionerade majs som det är i det här fallet. Sedan dumpar man priserna på marknaden i landet och sprider en genmodifierad gröda på ett otillbörligt sätt i ett utvecklingsland, som ju är. Detta tycker jag absolut att vi ska jobba emot. Men tycker jag inte att vi behöver använda tekniken till att just införa den typen av resistens som det handlade om i detta fall. Den sortens majs var resistent mot en speciell insekt, som dessutom inte finns i . Det finns naturligtvis mycket att diskutera på det internationella planet i frågan. I den andra frågan som du pratar om offentligheten och så finns det regler för hur det hela ska gå till. Rent politiskt och principiellt är det förstås så att om man känner att man undanhåller viktig information så gynnar det inte debatten om gentekniken i sig. Det är någonting som man måste överväga även i de stora företag som jobbar med detta. Tycker de att vi ska föra en debatt om teknikens vara eller inte vara, eller vill de att vi ska föra en debatt om hur vi använder tekniken för allas vårt bästa? Där tror jag att debatten ska föras. 112 (): Detta är ett motionsbetänkande. Det gör att innehållet av skarpa förslag inte är bedövande, för att uttrycka sig milt. Genteknik, fru talman, väcker ofta känslor. är det starka känslor, och det tycker jag att man ska ha respekt för. Men den historiska utvecklingen på alla områden visar att man måste våga sätta ned foten och ta steget. Om man inte tar steget så blir man stående på ett ben. Eftersom det har framförts åsikter i debatten om det så kallade tekniksprånget så känner jag att det finns de som önskar att vi för evigt skulle hänga i luften. Jag tror inte att det är bra. Förutsättningen för att komma framåt är att man vågar sätta den ena foten framför den andra. Annars står det still. Gentekniken och avelsarbetet har varit epokgörande i många avseenden, och kommer också att var epokgörande. Det gäller livsmedelssektor, medicinsk användning och inte minst miljöfrågor. Därför tror jag att det är viktigt att vi också tar ansvar för de positiva delarna av de möjligheter som skapas. Jag tycker att EU i det här fallet har tagit ett stort ansvar på ett bra sätt eftersom man har sett till att i princip totalharmonisera regelverket för gentekniken. Det har visat att man tar det på fullt allvar och att man inte vill göra de olika nationerna olika i detta. Det tycker jag är riktigt. Teknikneutralitet och lagstiftning om detta javisst, det kan jag också vara tillskyndare av, naturligtvis under förutsättning att det sker i samklang med EU. Vi får inte köra olika race. De motionsyrkanden som har framförts i betänkandet från olika partier handlar om etik, om anslag, om avel, om märkning med mera. Det är upplevda brister och faror och upplevd ängslan och behov som man ser framför sig. Jag vill säga med en gång att jag har den absolut största respekt för de motionsyrkanden som är framförda. anser jag att i amplituden mellan dem som vill ha ännu mer och dem som vill ha lite mindre så andas betänkandet en balans i sin slutgiltiga skrivning. Det är också mot den bakgrunden som vi från inte har någon reservation i ärendet. Det är också detta som föranleder platsen i talarlistan, om det är någon som undrar. Forskning innebär ju rent generellt att man ger sig in i någonting okänt. Om det inte vore okänt så behövde man inte forska. Därav följer att vi anträder ny mark framför oss. Som rättesnöre i ett sådant framtidsscenario tycker jag att det är viktigt att man har några principer. Jag ska trötta kammarens åhörare med att tala om att den princip som leder mig och är en försiktighetspragmatistisk hållning präglad av nyfikenhet och sunt förnuft in i en okänd värld. 113 () replik: Det är första gången som jag begär replik på . Det kanske är . Det är väl trevligt. kritiserade dem som vill vila lite i steget och inte ta språnget fullt ut och sätta ned foten, och jag tog faktiskt åt mig lite. Jag vill fråga om han verkligen är så säker och så trygg i det läge som forskning och utveckling befinner sig i att han tycker att det är full fart framåt som gäller. Även med den försiktighetsprincip som han lirkade in mot slutet av sitt anförande andades det ändå en kritik mot oss som vill vara lite försiktiga. Då frågar jag: Tycker du att frågorna om spridning och samexistens är så pass lösta att det är full fart framåt som gäller? Tycker du att frågorna om genetiskt kapital, mångfalden, risken för utarmning av det genetiska kapitalet är i hamn? Är de långsiktiga konsekvenserna av GMO i det ekologiska kretsloppet tillräckligt utredda? Är konsekvenserna för växtlighet, människor och djur så pass utredda att det bara är att brassa på? Är det okej med de antibiotikaresistenta markörgener som finns i väldigt många av de här organismerna? Är det helt okej med de kemikalietåliga, herbicidtoleranta eller herbicidresistenta organismer som utgör av alla organismer som tas fram? De ska ju tåla kemikalier och bekämpningsmedel bättre. Är allt på plats så att vi bara kan fortsätta i full fart? 114 () replik: Om upplevde att jag var kritisk, vill jag ändå hävda att jag sade att jag har oerhört stor respekt för de synpunkter som finns. Det finns ju två sidor. Det finns de som vill dra i väg ännu snabbare, och det finns de som vill bromsa. Jag sade att den respekt som jag vill ge uttryck för landar i att vi försöker hitta en väl avvägd nivå i vårt språng. Jag sade också att vi måste våga sätta ned foten emellanåt, annars blir vi stående. frågade om jag känner trygghet. Ja, jag känner trygghet i den här utvecklingen. Jag tycker att man har tagit de hänsyn man måste ta. I den mån vi kommer till insikter om olämplighet utgår jag ifrån att det, som i utvecklingen, sorteras ut efterhand. Det kanske inte sker tillräckligt snabbt i alla sammanhang, men ändå så att vi inte äventyrar existenser av det ena eller det andra. Man måste ha klart för sig att beslut fattas med den kunskap som man har och med den överblickbarhet som man kan ha in . Att begära någonting annat är helt orimligt. Det kan man inte göra vare sig historiskt bakåt eller framåt. 115 () replik: Tack för de synpunkterna och svaret. Jag skulle dock rekommendera att vara något mer bekymrad eftersom av alla GMO-grödor i världen är resistenta mot bekämpningsmedel. Det blir ungefär som uttrycket att kräftor kräva dessa drycker detta utsäde kräver detta bekämpningsmedel. Det är ett faktum. Om jag vore skulle jag också vara bekymrad över att sedan GMO-sojan introducerades i har användningen av kemikalier som är knutna till den sojan ökat . Är inte det fakta, och inte bara känslor, som får även en moderat moderat att vara lite mer återhållsam i känslan för att denna teknik kommer att betyda revolution ? 116 () replik: tar vi ställning till ett antal motionsyrkanden som är framlagda i riksdag. Vi talar om den svenska lagstiftningen och EU-harmoniseringen. Det är där jag tar min utgångspunkt när det gäller huruvida jag är bekymrad eller inte. Naturligtvis finns det runtom i världen avarter som vi över huvud taget inte ska ägna oss åt inom alla teknikområden. Det är därför som jag menar att den lagstiftning som vi har i och i EU är en tillräcklig trygghet för att vi inte ska hantera den typen av varor här. Längre än så sträcker sig inte min möjlighet att påverka. Jag får nöja mig med det. Om jag personligen är bekymrad för dessa olika delar tror jag spelar mindre roll. För att återgå till grundfrågan vill jag säga att jag känner trygghet inför det sätt som vi hanterar detta i och i . Det tror jag är viktigt. Då kan vi också påverka resten av världen genom vårt sätt att vara. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 10 § Fortsatt svenskt deltagande i FN:s mission i Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2004/05:UU5 Fortsatt svenskt deltagande i FN:s mission i (prop. 2004/05:61). 117 (): finns ett svenskt förband på ungefär 235 personer på plats i för att på FN:s uppdrag ingå i Unmil. Grunden för deltagandet är en resolution i . Syftet med FN:s insats i är att upprätthålla vapenvilan mellan de två olika rebellgrupperna och regimen i . Bakgrunden till detta är att det pågick ett inbördeskrig i . Närmare en miljon människor drevs på flykt inom landet. Tusentals dödades, och säkerheten och stabiliteten hotades i hela närområdet. Det är en bräcklig sådan, och strider har blossat upp . Men trots allt har Unmilstyrkan kunnat bidra till att upprätthålla vapenvilan i . Dessutom har Unmil framgångsrikt demobiliserat de beväpnade stridande, vilket stärker möjligheten att upprätthålla vapenvilan. Ungefär 100 000 stridande har lämnat över sina vapen till FN-personal. har de gjort detta mot kontant ersättning. För att uttrycka det vardagligt kan man säga att FN köper bort vapen från befolkningen. Färre vapen ger ökad säkerhet. Som i så många konflikter kan nämligen det faktum att man bär vapen innebära att man kanske får mat för dagen. Det är mot den bakgrunden uppköpen av vapen ska ses. Det är vapen som ofta har burits av drogpåverkade barnsoldater. Dessa barn och alla andra soldater måste nu återanpassas till ett normalt liv. Barn och kvinnor som har utsatts för sexuella övergrepp måste rehabiliteras. Det återstår mycket att göra i . är situationen fortfarande mycket bräcklig i . Så sent som i utbröt oroligheter i huvudstaden . Det krävdes en omfattande insats från Unmil för att normalisera läget. Den svenska snabbinsatsstyrkan var en mycket viktig del i den punktinsatsen. Läget i kräver en fortsatt insats från FN och . Det är därför som det nu föreslås att den svenska insatsen förlängs . Nya bakslag kan inte heller uteslutas, och det är viktigt att har en beredskap för att hantera sådana. Det är mot den bakgrunden som det möjliga antalet personer i den svenska styrkan föreslås öka från maximalt 240 till 300. Den svenska styrka som finns på plats i just nu gör det efter ett beslut här i , ett beslut som fattades på förslag av ett betänkande från ett sammansatt utrikes- och försvarsutskott. Det beslutet gav regeringen möjlighet att sända en väpnad styrka om högst 240 personer till längst . Det beslutet fattades . föreslår utrikesutskottet i ett nytt betänkande, efter att ha inhämtat ett yttrande från försvarsutskottet, att denna styrka alltså utökas till 300 personer och dessutom förlängs tidsmässigt med . Jag vill med detta yrka bifall till förslaget i utrikesutskottets betänkande UU5. 118 i (m): Jag vill börja med att tacka , min kollega, för en bra redogörelse för ärendet. Det råder en bräcklig fred i efter det blodiga inbördeskrig som pågått . Uppskattningsvis 200 000 människor har dött, över en miljon har blivit hemlösa, infrastrukturen är förstörd, och större delen av befolkningen är undernärd. Också grannländerna och har berörts av kriget. Flyktingströmmarna har rört sig över gränserna, och situationen i är sådan att många ännu inte har kunnat återvända till de förstörda hembyarna. Den utveckling som UNHCR nu ser med fler som återvänder till sina hembyar än tidigare är därför hoppingivande men ställer krav på säkerhet och återuppbyggnad. Den internationella närvaron i landet är fortfarande en förutsättning för att förhindra nya konflikter att blossa upp och för att förhindra ytterligare övergrepp mot de redan hårt drabbade invånarna. Det behöver fortsatt ges utrymme och andrum för försoning och bearbetning av det trauma som kriget förorsakat dem som funnits på olika sidor. Det är därför, anser vi, angeläget att kan spela en fortsatt roll i den FN-ledda missionen i . De insatser som våra soldater gör är högt uppskattade och betydelsefulla. var jag vid P 4 i och träffade några av de svenska soldater som då var på väg i LA02-uppdraget: unga män och kvinnor med duktiga befäl som deltar i denna FN-mission och med mod och engagemang på plats i det krigshärjade verkar för frihet och fred. När vi satt där i det sommarfagra och väldigt trygga kändes verkligen avståndet till . På samma sätt växte min respekt för de människor som då var beredda att gå in på inte alls enkla utan rentav rätt svåra och farliga uppdrag. När de gör det så gör de stor skillnad, men de möjliggör också för oss i att kunna fullgöra vårt ansvar inom FN men också gentemot de människor som drabbas. Jag tillstyrker därmed regeringens förslag om fortsatt svenskt deltagande i FN:s mission i . Jag vill dock erinra om det medmänskliga ansvar vi i och EU har gentemot dem i världen som lever under krig och grova övergrepp. I detta ansvar ligger inte minst ansvaret att tillse att de insatser som utformas ges en så verksam hjälp som möjligt. Det är utifrån detta som vi i den borgerliga alliansen i ett särskilt yttrande har efterlyst en strategi från regeringen vad gäller internationella insatser. Det är hög tid att utarbeta principer och kriterier för prioritering av de svenska internationella insatserna i syfte att bättre kunna bedöma i vilka missioner kan spela en ledande roll och på så sätt ge en så verksam hjälp som möjligt till de människor som har drabbats. ska upprätthålla sitt goda anseende i internationella insatser med svensk trupp som är rätt organiserad, utbildad och utrustad för att lösa det uppdrag som är aktuellt. Brister i utbildning, organisation och utrustning eller i trygghet i form av snabb undsättning och backup får aldrig kompensera gapet mellan fina ambitioner och bristande resurser. Andra aspekter som vi efterlyser och som behöver tas i beaktande är Försvarsmaktens förmåga att med befintliga resurser fullfölja EU:s ökade ambitioner med gemensamma insatser. Jag noterar nu att Liberiainsatsen intecknar ungefär en tredjedel av insatserna i årets budget för internationella operationer detta i då vi möjligtvis behöver komma till bättre undsättning i Kosovo, där vi kanske borde ha en förmåga att utveckla vårt antal i Bosnien och där svenska insatser i gör mycket stor nytta. Det är också viktigt, tycker jag, att verkligen kan vara med i de EU-operationer som planeras. Det är därför vi ser att de bristande resurserna leder till att det blir ännu viktigare att man har goda prioriteringar. Vi tycker också att en utvärdering och uppföljning av insatserna inom andra politikområden, i enlighet med den beslutade politiken för global utveckling, behöver förbättras och samordnas med de internationella insatserna. Måhända har vi här en god samordning. Det är ju så att kabinettssekreterare har fungerat som EU-ordförandens särskilda representant för just , och . Det här är dock ett uppdrag som jag tvivlar på att man kan sköta på distans, och det är flera EU-länder som hellre skulle vilja se en tillsatt särskild representant som på heltid försökte ägna sig åt den här konflikten och utvecklingen. Jag tror inte att vi kan kompensera denna möjliga frånvaro av permanent närvaro på plats med en utökad styrka i . Nåväl: Med en långsiktig nationell strategi som omfattar såväl militär kapacitet som geografiska områden är det också nödvändigt att verksamheten ska kunna planeras och utvärderas. Om vi inte kan jämföra de insatser som görs och de resultat som uppnås mot tydliga verksamhetsmål blir det omöjligt att värdera och därmed utveckla det internationella samarbetet. Med det fattade försvarsbeslutet riskerar svensk närvaro i världen, trots stor efterfrågan från såväl FN som Nato och EU, snarare att ytterligare skäras ned. Det försvårar våra möjligheter att vara engagerade på plats och bidra till den säkerhet och stabilitet som behövs för att ge utrymme för försoning och fredlig utveckling samt för att underlätta för det humanitära biståndet att nå fram och göra verkan.