prot · GS09106 · 2005-04-15 00:00:00 — Det är för tidigt i processen och det är för luftigt för att det ska finnas någon anledning att nu gå in och analysera och diskutera det. Jag nöjer mig med att konstatera att jag tycker att det är bra med billiga böcker. Någon annan fråga är inte aktuell just nu såvitt jag kan se. När det gäller skolbiblioteken tycker jag att det var jätteroligt att höra att säger att det är bra att de här sakerna står i bibliotekslagen. Jag blev lite överraskad av den glädjen. Jag trodde att var emot den här lagen. Ni röstade emot när den infördes och föreslår titt och tätt att den ska avskaffas. Det är roligt att se att det finns en folkpartist i alla fall som tycker att den är bra och som slår vakt om den. Jag hoppas att du och jag kan bygga vidare på den alliansen framöver. Då kanske vi också kan diskutera hur den ska följas upp i verksamhet. En sådan uppföljning bygger ju på att det existerar en bibliotekslag som går att följa upp och analysera i vardagen och att vi inte får en borgerlig riksdagsmajoritet som tar bort bibliotekslagen och på det viset försämrar litteraturtillgången i kommunerna och pressen på att ha bra tillgång till litteratur i våra skolor. Tack för en trevlig och upplysande debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2004/05:454 om den nya lärarutbildningen 20 Utbildnings- och kulturminister (): har ställt tre frågor med anledning av den nya lärarutbildningen. Frågorna gäller vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att säkerställa alla studenters verksamhetsförlagda del av lärarutbildningen, det som kallas VFU, och hur jag avser att arbeta för att lösa de ekonomiska förutsättningarna för den verksamhetsförlagde delen av lärarutbildningen. Vidare har undrat vilken min bedömning är när det gäller vikten av goda läs- och skrivinlärningskunskaper för arbetet med yngre elever. publicerade jag en artikel där jag redovisar regeringens program för att höja kvaliteten på lärarutbildningen. Av artikeln framgår att jag på flera punkter delar oro. genomfördes en reform av lärarutbildningen, grundad på ett beslut i . I stöddes regeringens förslag av tillsammans med , och . En utvärdering av reformen har genomförts av och redovisades . Av utvärderingen framgår att det fortfarande finns problem som måste lösas för att den ambitiösa reformen ska nå sina mål. Med anledning av utvärderingen har rekommenderat regeringen att vidta vissa åtgärder. Dessa rör förtydliganden av målbeskrivningen i högskoleförordningens examensordning och innehållet i det allmänna utbildningsområdet samt ett klargörande av kommunernas och lärosätenas gemensamma ansvar för planering och genomförande av den verksamhetsförlagda delen av lärarutbildningen. träffade jag tillsammans med skolministern ledningarna för alla de berörda lärosätena och diskuterade mot bakgrund av utvärdering hur utbildningen kan förbättras inom ramen för den genomförda reformen. Vid mötet klargjorde jag att den valfrihet för studenten som reformen innebär måste hanteras av de berörda så att skolan får lärare med den kompetens som behövs. Här är den verksamhets- eller skolförlagda delen av utbildningen ett utomordentligt tillfälle för skola och lärarstudent att lära känna varandras förutsättningar och skolans krav. Vid konferensen diskuterades också delstudie om krav på lärarstudenterna och deras arbetsinsats. Lärosäten med lärarutbildning kommer att få i uppdrag av regeringen att höja kraven och därmed kvaliteten i utbildningen. Det kan till exempel gälla förändring av kursplaner, valet av litteratur och examinationsformer. Kompetensutvecklingen av lärarna i lärarutbildningen diskuterades också mot bakgrund av utvärderingen. I den senaste forskningspropositionen avsätts nya medel för utbildningsvetenskap och forskning med anknytning till pedagogisk yrkesverksamhet. Även om det är högskolans egen angelägenhet att kompetensutveckla sina lärare ser jag dessa medel som viktiga för att stimulera just lärarutbildningarna. Vid konferensen framhölls också att lärarutbildningen är hela lärosätets angelägenhet. Ledningen måste säkra samordning och samverkan mellan de berörda institutionerna och i förekommande fall med andra lärosäten. Vad gäller den verksamhets- eller skolförlagda delen av lärarutbildningen hade det dåvarande kontakter med berörda lärosäten och i syfte att finna ett centralt avtal för denna andel av lärarutbildningen. Det visade sig då att det är på den lokala nivån som frågan löses bäst. En överenskommelse med detta innehåll träffades mellan dåvarande och . Av utvärdering av lärarutbildningen framgår att den verksamhetsförlagda delen var det inslag i utbildningen som lärarstudenterna sammantaget var mest nöjda med. Dock fanns det svårigheter, för i synnerhet studenter med inriktning mot gymnasieskolan, att finna adekvata placeringar. Detta måste vi givetvis ta på största allvar och i samtal med och åstadkomma en lösning. Min uppfattning om vikten av goda läs- och skrivinlärningskunskaper bland lärarna torde ha framgått av tidigare debatter i kammaren, av den artikel jag just nämnde samt vid konferensen med lärarutbildningarna. Jag framhåller återigen att jag ser det som en av mina huvuduppgifter att se till att läs-, skriv- och matematikinlärning ingår som förutsättningar i synnerhet för en lärarexamen med inriktning mot . I departementet pågår ett arbete för att på olika sätt tydliggöra detta. En förändring av lärarexamens målbeskrivning enligt högskoleförordningens bilaga 2 Examensmål är under utarbetande och kommer att föreligga innan höstens lärarstudenter börjar sina studier. Då som framställt interpellationen anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 21 (): Jag tackar utbildningsministern för svaret. Det är glädjande att det uppstått en diskussion om skolan och lärarutbildningen. I dagens skola läggs alldeles för mycket tid, kraft och resurser på att reparera misstagen som skett i elevens tidiga år. Vi lägger mer och mer tid och pengar på att lära elever att läsa under skolans senare del, och vi har det individuella programmet i gymnasiet som bara växer och växer. Något är fel när var femte 16-åring inte kan läsa och ta till sig det som står i en vanlig dagstidning och när var femte högstadieelev inte kan lösa ett enkelt matematiskt problem. För att klara det behöver vi en lärarutbildning som får tillräckligt med resurser så att den klarar sin verksamhet både vad gäller ämnen och praktik. Och vi behöver en utbildning som ger de lärare som ska arbeta i skolans tidiga år ordentlig och obligatorisk utbildning i läs- och skrivinlärning. Lärarnas Riksförbunds egen undersökning visar att studenterna själva är missnöjda med sin utbildning. av dem som går utbildningen ger den sämsta möjliga betyg. Många studenter på landets lärosäten har inte fått den praktik som de ska ha, och många känner att de inte fått med sig tillräckligt med kunskap om bland annat just läs- och skrivinlärning. Att studenterna själva är missnöjda och osäkra är såklart inte bra eftersom det är de som ska ta hand om våra elever. Trygga lärare skapar i sig en god inlärningsmiljö. Det känns bra att utbildningsministern delar min oro över hur den nya lärarutbildningen fungerar och därför är beredd att vidta åtgärder. I den utvärdering som gjort framkommer det tydligt att studenterna själva är missnöjda och tycker att det saknas en röd tråd i utbildningen. Valfriheten skapar osäkerhet, vilket jag mycket väl kan förstå. Om jag går till mig själv hade jag inte vetat i förväg vad jag skulle ha valt när jag gick lärarutbildningen. Det måste man få information om. Eftersom den nya utbildningen sattes i sjön väldigt snabbt hann inte lärosätena förbereda sig ordentligt. Till råga på allt hade examinationsförordningen inte hunnit göras klar , vilket också informerade om i samband med utbildningsutskottets möte . Den sattes alltså i sjön som utbildningen började. Jag varnade för detta när vi förberedde frågan i . Jag ifrågasatte varför genomförandet skulle ske så snabbt. Vi borde ha väntat med ny utbildningsstart till 2002. Tyvärr förstod majoriteten inte min varning om att vi riskerade att få ett hastverk som inte gavs tillräcklig planeringstid. Ingen utbildningsansvarig vill ju starta en termin eller ett läsår utan att känna att de planerat verksamheten, och därför kom utbildningen att se väldigt olika ut. Bara vid finns 42 inriktningar att välja bland. Som student är det naturligt att välja den inriktning som verkar mest intressant, även om den inte är den viktigaste för lärarkompetensen. Valfriheten i den nya utbildningen är därför orimlig. Det måste finnas tydligare direktiv om vilka områden som är ett måste för att få ut en lärarexamen. Jag anser att ett sådant område är obligatorisk kurs i läs- och skrivutveckling. Tänk tanken att vi skulle utexaminera nya lärare som alla valt bort läs- och skrivutvecklingen. Vilket experimenterande det skulle bli i skolorna med att försöka hitta egna metoder för att lära barnen läsa och skriva! Universitetskansler vid har samma syn som jag. Det skulle vara intressant att få höra lite mer om detta med valfriheten. 22 (): Jag har hört talas om en student på i en sydsvensk stad som kom tillbaka från sin verksamhetsförlagda utbildning. Hon satt med i en grupp som skulle utvärdera praktiken och lyssnade under när de andra diskuterade hur det var på senare del och vilka problem de haft med att hålla ordning och reda. I slutet av diskussionen tog hon upp det som hon själv brann för och hade haft funderingar kring under sin praktik, nämligen bitbarnen. Hon fick inte mycket respons på detta från de andra, som gått på utbildningar för sjuan, åttan och nian. Det visar möjligen på att det finns bekymmer med hur den delen fungerar, men det handlar också om det större problemet med att vi håller på att få fler enhetslärare som vi går ifrån de tydliga lärarkategorierna. Det ser ut som om just förskollärarutbildningen håller på att halka efter. Det finns en del problem i skolan, även om skolan i är fantastisk. Av den miljon som just nu går i grund- och gymnasieskolan kommer enligt statistiken 100 000 att missa krav, och 400 000 av den miljonen, , ser ut att missa gymnasieskolans förväntningar. Det är klart att det behövs flera åtgärder för att lösa detta. Vi har tidigare i en annan debatt talat om hur viktigt det är att lära sig läsa och skriva tidigt i skolan, men läraren har nyckeln. Det finns flera studier som visar att läraren är den absolut avgörande faktorn för att lyckas i skolan. Det är kanske så att det inte behövs några studier i detta. Det är väl ganska självklart för de flesta av oss som har gått i skolan att det är så. Lite grann av bekymret för lärarutbildningen är dess konstruktion men också att läraryrkets status i sig har sjunkit . Jämför med situation, där man står i kö för att komma in på lärarutbildningen. Jag skulle vilja att vi att har en så attraktiv syn på läraryrket också i så att människor köar för att komma in på lärarutbildningen som sitt förstahandsval. Så är det inte i , men så är det i . Vi kan fundera på vad vi kan lära av det. Jag har ett par frågor. Det står i en artikel i att av de utbildningar som har studerat har 81 fått så allvarlig kritik att de riskerar att få sin examensrätt indragen. Några av de utbildningarna gäller språk, men det handlar också om lärarutbildningen. Jag skulle gärna vilja att utbildningsministern kommenterar detta. Det är väldigt allvarligt om de ska förlora sin examensrätt. är det inte rimligt att vi ska ha kvar utbildningar där eleverna inte får sin examen. Jag har också ett annat bekymmer som har kommit bort lite grann i debatten. tog upp att man kan igenom lärarutbildningen och bli lärare för de tidigare årskurserna utan ha lärt sig hur man lär ut att läsa och skriva. Rimligen borde det vara några som hinner gå ut utbildningen utan att ha fått de kunskaperna innan de förändringar som är utlovade har kommit till stånd. Jag skulle vilja fråga utbildningsministern hur han tycker att man ska hantera den situationen att vi snart kan ha lärare i som inte har kunskaper i hur man lär barn att läsa och skriva. 23 Utbildnings- och kulturminister (): Jag har fått interpellation som handlar om den verksamhetsförlagda delen av lärarutbildningen. Jag tolkar inlägg som att hon nöjd med svaret och att vi är överens om det jag sade där eftersom hon inte återkom till det utan enbart ställde andra frågor. Det är jag glad för. Det kanske illustrerar någonting som jag tycker är väldigt viktigt. I de grundläggande frågorna om lärarutbildningen har vi en bred samsyn. Den reform vi talar om genomfördes i en för vidkommande ovanligt bred enighet. , , genomförde tillsammans reformen. säger att hon var emot en speciell sak. Jag kommer inte ihåg om det var uppfattning eller enbart egen. Det handlade om genomförandetiden. Frågan stod: Ska vi ta in en årskull till på den gamla, utdömda och omoderna lärarutbildning, som alla var överens om skulle bort? Ska en årskull studenter till ges en utbildning som inte kommer att stå högt i kurs på arbetsmarknaden? Eller ska vi skynda på och snabbt genomföra den nya utbildningen? Det var ett svårt val. Vilken väg man än hade valt hade det inte blivit bekymmersfritt. Men jag betraktar ändå det som en ganska liten fråga jämfört med det fundamentala att överge den gamla utbildningen och röra sig mot en ny modernare som ger läraryrket högre status och lärarutbildningen högre status. Trots de problem vi nu diskuterar har det gett lärarutbildningen ett lyft. Det konstaterar i sin utvärdering. Trots all den kritik som riktats innebär den ett lyft jämfört med det som var tidigare. Det är bra. Det är viktigt att vi som står bakom reformen nu gemensamt diskuterar konstruktiva förslag att föra den ytterligare framåt. Den konkreta fråga ställer är vad jag tycker om valfriheten. Jag har skrivit i min artikel vad jag tycker. Det är helt solklart precis samma som . Valfriheten är för stor. Den har gått för långt, och det fungerar inte bra som det gör . Vi jobbar just nu med åtgärder för att komma till rätta med det. Jag kan gärna diskutera med och mer i detalj hur det ska gå till. Vad gäller har också han några frågor om lärarutbildningen. Låt mig backa en liten smula jämfört med det jag nu sade som gällde . är ett parti som inte var med om reformen. Det är ett av de två partier i som inte var med. Det var och . De var inte med av inbördes helt olika skäl, och de har inbördes helt olika alternativ. Det är inte något det är praktisk politik att diskutera. vill vrida klockan i det här avseendet . De vill tillbaka till läroverkens ålderdomliga pedagogik som fanns innan infördes på tid. De vill ha en skola vars främsta uppgift är att sortera elever. Elever i trean som misslyckas i ett prov ska tvingas till kvarsittning och skiljas bort från sina kamrater. Deras förslag vad gäller lärarutbildningen innebär en väsentlig försvagning av lärarnas kunskaper i att lära ut. Den dras i praktiken ned från tre terminer till en termin som folkpartister talar om att lärarna ska bli bättre på att lära ut. 24 (): I stort sett kan jag hålla med om att jag nöjd med svaret. Jag ha hålla fast lite vid läs- och skrivutvecklingen. Utbildningsministern håller med mig om att det är viktigt att eleverna får utbildning i läs- och skrivutveckling. I svaret står det tydligt att det gäller de tidigare åren. Jag skulle vilja veta om ministern är redo att stödja att alla får lära sig läs- och skrivinlärningsmetodiken. Det är inte ovanligt att elever lämnar de tidigare skolåren och kommer upp , om vi nu ska använda de nya orden, och inte kan läsa. Då är det viktigt att också de lärarna kan läsinlärningen. Vi har en bred samsyn om utbildningen. Det är helt rätt. Som gammal lärare tycker jag att tanken är perfekt att alla skulle lära sig just metodiken för läs- och skrivutvecklingen. Jag hann inte med den verksamhetsförlagda utbildningen under de första inledande fyra minuternas talartid. Jag anser att den är A och O i lärarutbildningen. Det går inte att bara teoretiskt läsa in hur man ska lära ut kunskaper. Jag anser att det är omöjligt att tänka sig in i hur en elev tänker i olika frågor. Det måste upplevas. Det är olika nyanser . Dagens VFU fungerar inte tillfredsställande för alla lärarstuderande. Det är väldigt svårt att hitta praktikplatser, vilket också ministern har påpekat i svaret. Jag tycker att det är lätt att förstå varför det är svårt att hitta dem. Utbildningsminister säger att man ska hitta en lösning till det i samarbete med Kommuner och Landsting. Men nog vet väl ministern vad det är som är felet? Det måste vara så att en handledare som tar emot en student måste få en personlig ersättning för det. Det kan inte vara så att ersättningen går till skolan, som den gör . Lärare har tillräckligt mycket att göra utan att behöva jobba ideellt. Så tolkas det när pengarna går till skolans budget. Jag har en lärarkollega som berättar att de pengar som går till skolan där hon tar emot lärarstuderande köper hon böcker till för. Det är gott och bra för elever och så. Men det är en ideell handling hon gör egentligen. Det är stimulerande som lärare att ha lärarstudenter. Det ger en kick. Jag vet det. Jag har själv varit lärarutbildare . Det spänner bågen, och det är positivt för eleverna i de allra flesta fall. Därför bör moroten finnas. När det gäller den verksamhetsförlagda utbildningen anser jag att alla lärarstudenter ska ha praktik i en klass där läs- och skrivinlärning pågår, det vill säga . Vad tycker ministern om det? Vi kanske skulle se och lära mer av . var inne på just . Där är pedagogik huvudämne i klasslärarutbildningen. I Pisarapporten kan vi se att toppar läsförståelsen, och ligger femma. Matematik toppas också av , och ligger på nionde plats. Så skulle jag kunna fortsätta att göra jämförelser. Trots att vi läser lika mycket böcker, som ni diskuterade i den förra interpellationsdebatten, stämmer inte jämförelsen längre än så eftersom vi i inte klarar läsförståelsen lika bra som i . I anser en tredjedel av de studerande att de har fått otillräcklig utbildning i att lära eleverna läsa, skriva och räkna. Ännu allvarligare är att var fjärde student anser att de inte har fått någon, eller bristfällig, förmåga att lära ut läsning, skrivning och räkning. Jag tycker att det är bra, det som ministern säger om att man ska höja kraven och att kvaliteten ska bli bättre i lärarutbildningen. Det är perfekt. Jag anser att valfriheten när det gäller ämnen därför måste minska och att vi ska ta in mer metodik vad gäller läs- och skrivinlärning, att vi ska ta in krishantering och gärna drama- och bildlärare för de nya lärarna för att stärka självförtroendet, öka empatin, bearbeta trauman och lösa konflikter. 25 (): Jag frågade utbildningsministern hur han ser på att de som pluggar till förskollärare och vill diskutera bitbarn får ha diskussionsgrupper ihop med dem som satsar på att lära ut naturkunskap i . Jag funderade på hur man ska göra med de lärarkandidater som har kommit att gå ut utan att ha lärt sig hur man lär ut att läsa och skriva att förändringar kommer till stånd. Jag fick till svar att vill vrida klockan tillbaka. Vi vill ha tillbaka 50-talsskolan, vi vill sätta sju- och åttaåringar i kvarsittning och vi vill ställa till det för eleverna, tydligen. Så är det inte! Men vi är bekymrade över läget i skolan . Vi är bekymrade över den utslagning som sker i skolan . Vi är bekymrade över att så väldigt många inte klarar läsning och skrivning och att man inte får det stöd som man behöver . Vi är bekymrade över att man låter det fortsätta så från 2:an och upp till det individuella programmet på gymnasiet och att man inte sätter in de kraftiga åtgärder som behövs för att se till så att varje elev lär sig läsa och skriva ordentligt tidigt i . Vi vet ju om att det är det absolut viktigaste både för läsning och skrivning i sig men också för att klara alla andra ämnen. Kan man inte läsa och skriva tidigt i så klarar man inte samhällskunskapsboken och naturkunskapsboken och inte någon annan bok heller. Därför är det så viktigt. Jag skulle gärna vilja ha svar på den lilla fråga som jag hade. Hur gör man med dem som kommer ut ur lärarutbildningen och som inte har fått den kunskap som behövs för att lära de minsta barnen att läsa och skriva? 26 Utbildnings- och kulturminister (): säger att hon vill ha läsning och skrivning för alla lärarstudenter som siktar på att bli lärare, oavsett stadium och ålder på de elever som de siktar mot. Jag har sympati för den uppfattningen, men den är inte okomplicerad. Vi jobbar just nu med frågan och jag vill spara mina slutsatser . Låt mig bara stillsamt reflektera över att vill driva den utveckling som integrerar de kunskaper som man behöver för de minsta barnen och de kunskaper som man behöver när man möter äldre barn. Också på högstadiet behöver lärarna kunskaper i detta. Jag vill bara peka på kontrasten mot , som vill gå den motsatta vägen och skilja isär, och inte hålla samman, utbildningarna för detta. Hela sätt att fråga handlar om hur vi ska separera så att inte de som ska arbeta med små barn behöver utbildas i närheten av eller i samma lokaler och på samma institution som de som utbildar elever på högstadiet. Hur i hela fridens namn ska ni komma överens i en gemensam regering, och hur ska ni därutöver få in moderater och kristdemokrater i det som ni ska koka ihop tillsammans? Jag förstår ingenting, och lärarstudenter och andra kan inte förstå det heller. VFU-ersättningen är en viktig fråga som diskuteras mycket. Jag konstaterar att föreslår en statlig central styrning och att vi ska ha det synsätt som ger uttryck för. Jag har inga problem med att den enskilda lärare som åtar sig saker ska få betalt för det. Men problemet uppstår när kravet ställs på mig att krypa in och att regeringen ska göra det. Här råkar vi hamna i läget att driver en centralistisk Stockholmslinje att vi här i ska sitta och bestämma hur det ska vara i varenda lärarrum runtom i i alla våra skolor. Jag tycker att detta är en fråga som ska skötas mellan lärosätena och kommunerna som de samarbetar med. I kommunerna ska det skötas mellan arbetsgivaren och de fackliga organisationerna i en lokal uppgörelse. Jag menar att jag som utbildningsminister, riksdagsledamöter med ansvar för frågorna, allmänhet, lärarstudenter och elever har rätt att kräva av de lokala parterna att de sköter det här på ett sätt som får den verksamhetsförlagda utbildningen att bli riktigt bra. Det kravet måste vi ställa högt och hårt, men ett krav på dem är inget som vi ska lösa med centralism och genom att vi ska sitta här och ta över frågan från dem om vilka individer som ska få vilket belopp och vilken peng. Vad gäller bytte han i vår förra debatt uppfattning vad gäller bibliotekslagen. Jag vet inte om han bytte eller bröt mot den. Jag vet inte om han själv fronderar mot partilinjen och är för en bibliotekslag, som motionerar om att avskaffa. är han mot åsikten att tioåringar ska gå om och skiljas från sina kamrater om de misslyckas på ett prov. har alldeles bekräftat sin traditionella skolpolitik att kvarsittning ska komma ifråga när man inte klarar det som man behöver klara. 27 (): Man kan tolka ord olika. Att säga att vi förordar en centralistisk skolpolitik var verkligen att dra ut mina kommentarer om ersättning till handledare till ytterlighet. Jag sade inte att det skulle vara en statlig skolpeng, men tolkningen blev tydligen sådan. Det var inte min avsikt med det hela. Avsikten är att vi måste lyfta upp frågan om var problemet ligger. Varför är det problem att få handledare? Jag pekar på att ett av problemen är att inte handledaren får pengarna, utan att de går till skolan. Jag är inte ett dugg orolig för vårt samarbete i alliansen. Vi kommer att hitta lösningar, och vi jobbar just nu med det. Det är nog inga problem. Däremot skulle jag vilja anknyta lite grann till den gamla utbildningen.