prot · GT0945 · 2005-12-06 00:00:00 — Det är inte så att vi sysslar med egenutveckling av avancerade system. Däremot har för avsikt att använda sina moderna system, vilket också kräver att vi har kompetens för att vidmakthålla och underhålla systemen. Detta är en helt annan sak. Regeringen har utvecklat redovisningen av materielanskaffningen för . Jag vill gärna säga att kan det här göras bättre utan att andra viktiga krav i samband med upphandling åsidosätts ska jag villigt pröva det. Det finns ingen anledning från regeringens sida att undanhålla insyn och inflytande på det här området. Men det är inte helt okomplicerat. Jag hoppas ändå att beredningen av utredning ska ge ytterligare hjälp i detta arbete. beslut innebar också att ambitionsnivån för internationella insatser skulle öka, och så sker. ökade anslaget med 200 miljoner, och föreslås en ökning med ytterligare 100 miljoner. Vi har alltså 1 ½ miljard för de direkta insatskostnaderna vid internationella insatser. Det innebär att kan öka insatserna i , givet att så beslutar. Regeringen vill också fortsätta att bidra till fred och utveckling på och i . har också många steg tagits för att skapa den nordiska snabbinsatsstyrkan. Beslutet om det har blivit något av motor i hela försvarsreformen. Arbetet går framåt i snabb takt, och vi ligger väl till vid en europeisk jämförelse. Det har vi fått kvitto på från den europeiska unionen. går vi vidare med att skapa en större effekt av våra satsade medel i försvaret. Mindre resurser ska läggas på stöd och administration, och mer ska gå till operativ uteffekt. Här krävs det mycket. Det behövs ett nytt ekonomisystem, och det behövs en ny bemanningsfilosofi där militär personal används för uppgifter utifrån sin kompetens och civil för övriga uppgifter. Det var viktigt att Försvarsmaktens högkvarter krympte. En annan effekt var beslutet att avveckla militärdistriktsstrukturen. Mer måste göras. Här har utredning viktiga ingångsvärden för en nödvändig reduktion av försvarsförvaltningen. Styrningen behöver också utvecklas. Ni har varit kritiska på den punkten i diskussionen. Vi tog steg genom att vi avvecklade de stela treåriga försvarsbesluten, men det krävs ytterligare steg. Vi har tagit ett genom att vi inför en femgradig skala för att mäta operativ förmåga, och vi utgår numera också från EU-scenarier när vi mäter förmåga. Därmed blir det enklare att jämföra det svenska försvaret med andra länders. Det bör underlätta för oss så att vi kan se till att vi får ut tillräcklig effekt av de resurser som vi satsar. Men försvarsstyrningen måste utvecklas ytterligare. utredning kommer med flera konstruktiva förslag. Sammanfattningsvis står sig beslut väl. Det håller på att genomföras. De partier som stod bakom grundtanken i det, och det är fler än de som är i majoritet inför ställningstagandet, behöver inte distansera sig från de beslut som fattas. De kommer i själva verket att ge ett bättre försvar med en mindre resursinsats, precis det som behövs. Det finns andra områden som också behöver omsorg. 49 () replik: Jag har ett par frågor för försvarsministern att besvara. Enligt min uppfattning behövs det stabilitet och trygghet för att människor ska må väl. Men osäkerheten eskalerar nu när givna löften, som innebär att sparade pengar ska få användas i en verksamhet, inte ger den trygghet som människor behöver för att må bra. Ta den anställde som tillsammans med sin familj tvingas att flytta från en ort där verksamheten avvecklats för att etablera sig på en annan plats. Den människan måste känna att beslutet är rätt innebärande att verksamheten där kan fortsätta att utvecklas. Men grunden kan ju ryckas undan i och med att besparingar inte får användas i verksamheten. Hur blir det med det utställda löftet från försvarsministern vid ? Får Försvarsmakten använda sina besparingar eller ej? Min andra fråga rör de internationella insatserna. Vi tycks till synes vara överens om att de ska öka. Jag vill se att de ökar ytterligare lite mer än vad försvarsministern vill, och framför allt vill jag att det sker lite snabbare. För att detta ska bli möjligt behövs en strategi. Jag har lagt fram några grunder i mitt anförande . Vi har i vår reservation på det här området lagt fram några grunder utefter vilka vi tycker att ska besluta. Är försvarsministern beredd att med de här punkterna som grund för framlägga en strategi för hur vi ska utveckla våra internationella insatser eller ej? 50 Försvarsminister () replik: När det gäller den första frågan om försvarets pengar vill jag med en gång säga att vi inte dragit in anslagssparandet. Däremot är frågan hur mycket av pengarna man får använda vid Försvarsmakten. Då har vi sagt att det som handlar om förbandsanslaget ska Försvarsmakten få tillbaka och använda. Däremot är vi något mer återhållsamma i vilken takt man ska återfå sina pengar på materielanslaget. Man behöver inte föra dit pengar om det inte finns räkningar att betala. Men det är fullständigt klart att de räkningar vi har ska betalas. Den andra punkten handlade om hur vi ska hantera våra internationella insatser. Det finns, såvitt jag vet, en bred samsyn mellan utskottet och regeringen i att man ska ha en samlad syn på det. Det är en strategi som i första hand utrikesministern håller i. Det är utrikesministern som lägger fram propositionerna om de internationella insatser som sker. Men det är självklart att jag också är intresserad av att vi kan göra insatser som får resultat och att vi också har förmåga att leda och genomföra dem på ett bra sätt. I det sammanhanget är det några av er som har nämnt att det krävs uppföljning, bistånd och stöd. Därför är det förvånansvärt att det finns partier inom alliansen som tycker att man ska dra ned på biståndsanslaget. Det är det som gör att de militära styrkor som vi sänder ut har en förmåga att också lyckas i uppdraget. 51 () replik: Jag hoppas att försvarsministern till de anställda som har etablerat sig på en ny ort tillsammans med sina familjer igen kan upprepa att de kan känna trygghet. Vi har läst om och fått telefonsamtal och mejl från människor som inte känner denna trygghet delvis beroende på att utställda löften inte har hållits. Jag hoppas att det blir så . Jag är rädd om de anställda och deras familjer. Beträffande internationella insatser skulle jag vilja säga att det, med den utgångspunkt som försvarsministern har i sitt svar till mig , förvånar mig att den reservationstext som finns inte kunde bli majoritetstext då vi till synes har samma uppfattning. 52 Försvarsminister () replik: När det gäller pengar kan jag uttala mig. Däremot när det gäller att ge några löften till personalen i Försvarsmakten om att man inte ska kunna drabbas av omställningar och förändringar är jag inte beredd att här i kammaren säga att det nu råder totalt stopp för förändring och omställning inom Försvarsmakten. Var och en som arbetar i det moderna samhället, vilken sektor det än gäller, inser att omställningar och förändringar sker därför att förutsättningar förändras. Där är Försvarsmaktens personal inte mindre realistisk än de som är anställda på andra samhällsområden. Det vore oklokt av mig att göra några utfästelser. Däremot har jag talat om vad som gäller för pengarna. Beträffande den andra frågan om internationella insatser tycker jag att det framgick av det sade att det är mycket buller i oppositionen och väldigt lite skillnader i substans när man tittar på förslagen. Jag skulle vilja säga, , att om ni sänker tonläget lite grann lovar jag att vara så tillmötesgående som det går. Kanske man hittar varandra brett, för det finns inga större motsättningar. 53 () replik: Jag ska försöka sänka tonläget så mycket jag någonsin kan, för jag är inte ute efter konfrontation, utan jag är ute efter att vi ska få ett så bra försvar som möjligt. Det var ett enigt försvarsutskott som skrev i sitt betänkande 2004/05:FöU4 försvarspolitik 20052007, och det var också en enig riksdag som sedan tog beslutet, att det är viktigt att behålla och utveckla kompetens för strid i bebyggd miljö och subarktiskt klimat i de olika förbanden. Kan försvarsministern medge att regleringsbrevet var otydligt eftersom Försvarsmakten uppfattade regleringsbrevet på så sätt att subarktisk förmåga inte behöver vidmakthållas för helikoptrar? 54 Försvarsminister () replik: Den här frågan har och jag diskuterat i denna kammare. Det är alldeles klart vad har sagt. Det finns inte heller någon ambition från regeringens sida att det beslutet inte ska genomföras. För säkerhets skull har vi till regleringsbrevet fogat ett krav på återrapportering av hur man uppfyller kravet på subarktisk förmåga så att inte bara utan framför allt också regeringen kan värdera hur beslut uppfylls. 55 () replik: Det är glädjande att höra av försvarsministern att beslutet kommer att genomföras, och vi har här återigen fått detta upprepat från samtliga partier. Allianspartierna har också avgett ett särskilt yttrande med anledning av vad regeringen skriver om helikopterförbandet. Vi kunde inte reservera oss eftersom det förslaget inte fanns med. Alla har försäkrat att man står fast vid det beslutet, och som sade ska vi göra allt vi kan för att beslutet ska fullföljas. Jag skulle vilja ställa en ytterligare fråga till försvarsministern. På vilket sätt kommer försvarsministern att säkerställa att Försvarsmakten lever upp till beslut ? I så fall är jag beredd att dra tillbaka den lite otrevliga åtgärden att KU-anmäla försvarsministern, om jag får fasta försäkringar om att innebörden av beslut tydligt kommer att anges för Försvarsmakten i ett regleringsbrev. 56 Försvarsminister () replik: Jag har inget annat att säga än att efter den ordväxling som vi hade i kammaren kring den subarktiska förmågan har jag genom ett tillägg till regleringsbrevet erinrat Försvarsmakten om att denna förmåga ska upprätthållas och att jag vill få redovisat på vilket sätt det sker. Samma krav återupprepas i budgetpropositionen och för framtiden. 57 () replik: avfärdade tidigare frågan om resursförband och insatsförband som en helt semantisk fråga. Vi i utskottet som har haft förmånen att läsa vad propositionen innehåller på det här området och därefter tagit del av vad Försvarsmakten har tänkt sig beträffande de här resursförbanden inser ju att det är två helt skilda röster som hörs i luften. Den ena är regeringen och propositionen och den andra är Försvarsmakten. Detta förhållande i sig understryker ju de styrningsproblem som finns inom Försvarsmakten. säger försvarsministern: Ja, men resursförbanden ska bli beredskapssatta. Jag har tagit del av hennes diskussion med ÖB i massmedierna där hon uttrycker att det här inte är några riktiga förband, att man inte ska kunna ställa några krav på beredskapstid för dessa förband och så vidare. Då undrar jag ju om det är så att det ska åsättas beredskap på dessa förband, varför står det inte i propositionen? Det hade möjligen gjort att en del diskussioner hade kunnat undvikas. Sedan reagerade jag också över uttalandet: Nej, vi sysslar inte med egenutveckling i så stor omfattning. När man läser i materielplanens tabeller i propositionen om Ledsyst T, , Bonus, Artillerigranaten Excalibur, renovering och modifiering av Haubits 77 som ju egentligen är ett helt nytt fordon, SEP:en, Neuron, förstudie av ny ubåt med mera får man delvis en annorlunda bild. Som jag ser det är merdelen av de projekt som vi satsar pengar på just egen utveckling och inte en billig direktanskaffning utifrån. 58 Försvarsminister () replik: När det gäller frågan om resursförband kan jag ärligt säga att det inte har funnits någon avsikt att göra någon skillnad mellan Försvarsmakten och regeringen på den här punkten. Försvarsmakten har fått ett uppdrag baserat på vad Försvarsberedningen ville, vad regeringen ville i propositionen och vad fattade för beslut. Sedan kom detta förslag tillbaka, och vi är överens om att dessa förband är betydelsefulla för vår insatsorganisation. Jag har aldrig sagt att det inte är några riktiga förband. Det är andra som har velat utmåla dem som det. Både ÖB och jag har tvärtom försäkrat att de är helt avgörande för vår förmåga att kunna bemanna och vidmakthålla våra internationella insatser, och de ingår också direkt i vår insatsorganisation. Regeringen har inte beredskapssatt dessa förband, men man har naturligtvis en möjlighet att göra det om omvärldsläget förändras. Den här diskussionen har kanske skapat mer förvirring, och vi tar på oss vårt ansvar för det. Därför tittar Försvarsmakten på olika begrepp och definitioner som kan användas för att det hela ska bli begripligt och förståeligt för alla. Vad man gör är att man fullföljer det önskemål som fanns med redan från Försvarsberedningen och som har gått som en röd tråd genom besluten. Jag sade att vi inte gör någon egenutveckling. Det betyder alltså att inga av de materielprojekt som räknade upp genomförs, utom möjligtvis någon kärndel som rör vårt allra mest hemliga försvar. Allt syftar till operabilitet och ett internationellt samarbete. 59 () replik: Jag förstod inte det sista, men jag misstänker att försvarsministern menar att vi inte gör någonting som bara är avsett för den svenska Försvarsmakten, och det tror inte jag heller. Den industri, som inte är svenskägd utan som företrädesvis ägs av intressen i utlandet, framställer nog inte produkter som säljs enbart till det svenska försvaret. Deras ambition är säkert att sälja också till andra köpare. Det är ju där den viktiga skiljelinjen går. Ska med sina begränsade resurser ta fram utvecklingsprojekt och stödja industrin med pengar för att ta fram kanske 100 eller 150 fordon när motsvarande fordon finns att köpa mycket billigare på annat håll? Det är det som är den stora skiljelinjen i materielpolitiken. Där uppfattar jag försvarsministerns inlägg så att det fortfarande handlar väldigt mycket om egenutveckling och inte direktanskaffning. Om det nu har skett en missuppfattning beträffande vad resursförbanden innebär och inte innebär är det ju inte bara oppositionen som har blivit lurad, utan även partikamrater i försvarsutskottet tycker inte att den redovisning som finns är ändamålsenlig. Min fråga kvarstår: Om det nu vore så att regeringen själv kunde tänka sig att beredskapssätta dessa förband eller om man visste om att Försvarsmakten skulle göra det, varför uttrycks då detta inte i propositionen? Misstanken inställer sig att det här är en postum räddningsaktion från regeringens sida när man märker att man har hamnat fel i en fråga och att man inte möts av någon förståelse från vare sig myndigheter eller det svenska folket. 60 Försvarsminister () replik: Jag förstår att utskottet säger att redovisningen inte är ändamålsenlig när det blir en sådan diskussion om någonting som är precis det som man har efterlyst från sida. Då måste det gå att uttrycka sig tydligare. Hade jag förstått vilket missförstånd som det hela hade kunnat ge upphov till hade jag sett över dessa meningar ytterligare innan de hade fått passera detta för att undvika den här debatten som faktiskt inte är en debatt i sak utan i form. När det gäller utvecklingen vill jag bara tala om för att om det är så att avancerade försvarssystem bara skulle kunna användas av kommer sådana icke att utvecklas. Det har vi inte råd med och det är inte heller nödvändigt. Däremot är svensk försvarsindustri konkurrenskraftig och lockar till sig andra partner som också vill ha det moderna fordonet utvecklat. När andra länder i världen vill ha ett nytt fordon därför att de inte tycker att Galten duger och vill lägga sina utvecklingspengar i en av våra industrier, ska då säga att vi inte ska vara med i det, utan vi ska i stället sitta och vänta och se om vi kan köpa detta på något annat håll? Det tycker inte jag är realistiskt. Men vi sätter inte i gång några projekt bara för att vi ska hålla svensk försvarsindustri i gång. Det har vi inte råd med längre. 61 () replik: Vi får se vad som blev över. Försvarsministern talade i sitt anförande om att vi i alliansen distanserar oss. Ingenting kan vara mer fel. Utöver det jag redovisade i anförandet får jag också frågor om vi i alliansen för alltid stänger dörren till ett samarbete när det gäller försvars- och säkerhetspolitiken. Jag säger alltid: Absolut inte. Frågan är av den karaktären och den digniteten att här får man svälja förtreten över att vi blev ställda i kylan när det begav sig . Budgetrealismen vägde tyngre än möjligheterna att få ett samarbete med alliansen. Men om det är så att väljarna vill , kan jag lova försvarsministern att ni är välkomna in i vår famn om vi någorlunda kan komma överens om inriktning på försvarspolitiken. Frågan om Neuron har tidigare ställts till vänsterplattan och . har det gått . Svenskarna, fransmännen, de anställda, utskottet med flera önskar sig ett svar här. Blir det eller blir det inte någonting? Det var faktiskt försvarsministerns fråga, men här blev hon överkörd av , och som sprang runt och sade att man inte var med på de andra noterna om det här förslaget blev verklighet. Hur blir det? Har ni övertalat Vänstern och ? Jag frågar inte vilka eftergifter ni har gjort. Men har ni övertalat dem? Blir ni med eller blir ni inte med? 62 Försvarsminister () replik: I den här frågan har jag sagt att jag inte låter mig hetsas av att folk kräver ett datum när jag ska redovisa besked. Det här är en viktig fråga. Den handlar om på vilket sätt vi ska vidmakthålla vår plattform för flyget som vi ska använda . Jag ska se till att det kommer fram ett ställningstagande på den punkten som också uppfyller de krav som vi har anledning att ställa, men jag talar inte om vilken dag det blir. 63 () replik: Hemlisar kan ju vara bra att ha men inte i de här frågorna. Om jag kontrollerar anteckningarna, var det i den plenifria veckan, vecka 23, som försvarsministern dök upp i ett utskott, som var på utlandsresa, för att försöka få stöd för det här projektet. talar Vänstern om att man för diskussioner och att det ska bli någon form av resultat. Inte ens försvarsministern förmår att här i kammaren leverera någon som helst inriktning när det gäller den här frågan. är det väl inte så att hela världen står och faller med detta, men den här frågan har ju varit aktuellt i åtminstone , så den är inte ny. Dessutom skulle det ha beslutats . Då är det väl rimligt att alla de som jag redovisade här, och framför allt de anställda, får veta hur det är. Lyckas man få och Vänstern med på vagnen? Eller lyckas man inte? 64 Försvarsminister () replik: Jag har egentligen inget annat att säga till än det jag sade förut. Det är ett utomordentligt viktigt system vi har som ska vidmakthållas. Jag ska se till att det blir gjort. Jag låter mig inte hetsas av att man ständigt kräver att jag ska ge besked , ge en julklapp dit och säga det. Kvar står att det viktiga är att vi kan få en kompetensförsörjning och kan använda det stridsflygplan som svenska folket har lagt ned många miljarder på att åstadkomma så att det kan nyttjas . 65 (): Alla arbetsgivare är måna om att få de bästa krafterna att intressera sig för just deras bransch och just deras företag. För största myndighet, Försvarsmakten, som också är den viktigaste faktorn avseende svenska folkets säkerhet och trygghet i eventuella orostider, borde det vara prioritet nummer 1. Det borde vara den absolut viktigaste framgångsfaktorn i ett krympande försvar, såsom överallt annars i vårt samhälle, att ta till vara och attrahera den kompetens man behöver oavsett kön, etnisk bakgrund och sexuell läggning. Det finns därför all anledning att se över hur mönstringsprocessen kan göras bättre. Den som är bäst lämpad för en befattning ska tas ut för uppgiften. I den processen ska ett jämställdhets- och mångfaldsperspektiv aktivt tillämpas. är dock av officerarna och av de värnpliktiga kvinnor. Ungdomar med invandrarbakgrund väljer mycket sällan officersyrket. Detta är mycket allvarligt, fru talman. har inte råd med en så ensidig grund för så viktiga uppgifter. Vid sidan av den vanligast förekommande försvarsmaktsanställda, nämligen en heterosexuell man född i , verkar dock även kvinnor, människor från olika kulturer, HBT-personer och även funktionshindrade i det svenska försvaret. Tyvärr visar rapporter och undersökningar gjorda att det inom Försvarsmakten finns negativa värderingar när det gäller bland annat homo- och bisexuella och att åtskilliga kvinnor blivit utsatta för sexuella trakasserier. Det finns som sagt hinder på vägen som gör att Försvarsmakten har och har haft svårt att attrahera och behålla andra grupper i samhället bland sina anställda än de traditionella grupperna. Ett av dessa hinder är de trakasserier som förekommer. Ett klimat där det förekommer diskriminering och trakasserier är oacceptabelt. Alla anställda likaväl som värnpliktiga ska känna sig respekterade och välkomna på lika villkor. Den organisation som i ofred ska försvara våra mänskliga fri- och rättigheter måste också kunna implementera dessa i sin egen organisation i den fredstida vardagen. Jag har upprepade gånger under de gångna tre åren debatterat med ministern om förekomsten av sexuella trakasserier inom Försvarsmakten. Senaste gången hänvisade ministern till en pågående kartläggning av dessa frågor. Denna delrapport från FHS är nu färdig, och man är åter tvungen att konstatera att det finns mycket att göra. Det är fortfarande långt kvar till en acceptabel situation. av de kvinnliga officerarna, lika många av de kvinnliga värnpliktiga och av de civilanställda har blivit utsatta för någon form av sexuella trakasserier. Detta är i och för sig en nedgång för de kvinnliga officerarna jämfört med hur situationen var , men i diskussionen om jämförelser mellan kategorier bör Försvarsmakten också fundera på varför kategorin värnpliktiga kvinnor inte alls har upplevt samma proportionella nedgång när det gäller sexuella trakasserier som de övriga kategorierna. Speciellt med utgångspunkt i att gruppen värnpliktiga utgör rekryteringsbasen för officersyrken likaväl som för olika utlandsmissioner, som redan har påpekat här, är det naturligtvis av vikt att försöka förbättra villkoren för just denna grupp. I detta sammanhang må man betänka att denna grupp unga människor, och då menar jag den manliga delen av gruppen, är uttagen till tjänstgöring med kraften av ett pliktsystem. Därför borde inga ansträngningar vara för stora för att säkerställa att den miljö som de tvingas vistas i under närmare av sitt liv i alla avseenden representerar de värderingar och synsätt som vi vill ska genomsyra hela det svenska samhället. Vi måste visa att vi menar allvar med våra ord om människors lika värde och individens okränkbarhet. Försvarsministern gjorde under vår senaste debatt klart att det är nollvisionen som gäller och att hon kommer att fortsätta att ställa krav på att Försvarsmakten inte accepterar någon form av trakasserier. Trots föresatser och uttalanden i debatter finns det inte mycket av dessa ambitioner i propositionen. Det tycker jag är betänksamt. De senaste tidernas prioriteringar inom Försvarsmakten har slagit hårt mot jämställdhetsarbetet. Den tämligen nystartade Jämlikhets- och likaberättigandeavdelningen har lagts ned, och dess viktiga arbetsuppgifter sköts från en avdelning som heter Ledarskapsenheten. Som redan namnet antyder har den avdelningen många olika uppgifter att sköta, och jämlikhets- och likaberättigandefrågorna är bara en liten del av avdelningens arbete. Kompetensen har skingrats och delvis gått förlorad; andelen personer som sysslar med dessa frågor är mindre . Tjänsten med huvudansvar för kvinnliga värnpliktiga och officerare har länge varit vakant, vilket är mycket anmärkningsvärt när man från alla håll talar om vikten av ett jämställt försvar. Frågorna prioriteras bara i tal, inte i praktisk handling. Trots att det är många kvinnor som blir utsatta anmäls bara två tre fall av sexuella trakasserier till .