prot · GS09141 · 2005-06-16 00:00:00 — Jag sade att oron ökar och att många människor är rädda. Det står jag för. Det är min bild, oavsett var i landet jag befinner mig. Bostadsinbrotten är allvarliga ur många synpunkter. Bostaden är en fredad zon. Om människor känner otrygghet ute i samhället ska de i varje fall kunna känna trygghet i sin egen bostad. Jag tänker på misshandelsbrott och sådant som kommer utifrån. Antalet inbrott i bostäder som utreds varierar i landet men är . Det tycker jag är otroligt dåligt. För mig ingår i välfärdspolitiken att vi har ett rättssamhälle. Jag anser att polisens arbete är en del i välfärdspolitiken. De utför ett brottsförebyggande arbete. Det är inte bara att jaga bovar och se till att de kommer innanför grindarna och låses in. Det är ännu viktigare att polisen arbetar förebyggande, att de syns ute, att de har en bra kontakt med de ungdomar som finns i riskzonen och att de också kan ägna tid åt dem så att de inte faller igenom när det brister hos familjen. Till syvende och sist bidrar familjen till den allra bästa brottsförebyggande åtgärden. Har barnen en trygghet och växer upp under bra förhållanden är risken minimal att de hamnar i dåligt sällskap. är det väldigt många barn som har otrygga förhållanden och som knappt ser sina föräldrar. Det ökar risken att de hamnar i dåligt sällskap. Här finns jättemycket att göra på olika sätt. Jag tycker att vi ska integrera polisens arbete och se det som brottsförebyggande arbete i välfärdssamhället. 102 () replik: Jag tycker också att man ska ägna mer tid åt vardagsbrottsligheten. Jag kan glädja med att den nya rikspolischefen tänker ta itu med det på allvar för att den ska kunna utredas. Det handlar om människors förtroende för polisens möjligheter. Jag kan hålla med om att polisen är en del av det brottsförebyggande arbetet, och familjen är det likaså. Men jag menar också att tryggheten i samhället, som välfärdssamhället faktiskt handlar om, är en viktig brottsförebyggande del. Jag upplever ibland att man från borgerligt håll inte tycker som vi gör och värdesätter det på samma sätt. Det borde man fundera på när man ska regera, om det blir så, med som vill sänka ersättningar. Det skulle utsätta en del familjer för stor otrygghet, vill jag påstå. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 13 § Förstärkning av studiestödet Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2004/05:UbU14 Förstärkning av studiestödet (prop. 2004/05:111). 103 (): Dagens betänkande behandlar en proposition från regeringen som handlar om förändringar i studiemedelssystemet och rekryteringsbidraget för vuxenstuderande. Låt mig börja med att så här inledningsvis slå fast att vi moderater naturligtvis står bakom alla våra reservationer. Men av respekt för kammarens ledamöter yrkar jag endast bifall till reservation 1. Det är viktigt att vårt utbildningssystem ger alla människor de bästa möjligheter och förutsättningar att växa och utvecklas. Här har studiemedelssystemet en viktig roll att spela. Men för att locka människor att skaffa sig högre utbildning och därmed studieskulder krävs också att människor vet att ökade kunskaper värderas och ger bättre förutsättningar för framtiden. Ett grundläggande problem i är att det inte lönar sig särskilt väl att investera i en bra utbildning, särskilt om man väljer att arbeta och betala skatt just i . Därför är det viktigt att föra en skattepolitik som gör att det lönar sig att utbilda sig. Det behövs med andra ord en högre utbildningspremie i . Det nuvarande studiemedelssystemet har många brister. CSN:s dubbla monopol som både beslutande myndighet och utbetalare gör att systemet inte är särskilt flexibelt. Det uppmuntrar inte heller till individuella lösningar utan snarare alla till att ta fullt lån. Servicenivån till studenterna är som det alltid blir i monopolverksamheter bristfällig. Även fribeloppsgränsen, som hämmar studenters möjligheter till alternativ finansiering, är problematisk och leder till onödigt stor skuldbörda för många. De förändringar som regeringen föreslår gäller även rekryteringsbidraget för vuxenstuderande, som vi moderater var emot redan när det infördes. Rekryteringsbidraget är djupt orättvist mot alla dem som väljer att börja studera . Vi tycker att det är viktigt att ingen grupp på mer eller mindre godtagliga grunder ska få en högre bidragsnivå än andra. Vi moderater tycker att det är dags att sluta laga och lappa i ett dåligt system. Därför vill vi ge en parlamentarisk utredning i uppdrag att se över hela studiefinansieringssystemet. Eftersom det är centralt att spelreglerna för studiefinansiering är stabila är det naturligtvis viktigt att ett nytt studiefinansieringssystem vinner så bred politisk majoritet som möjligt. Vi moderater är i det sammanhanget öppna för diskussioner med alla partier. Vårt ingångsvärde är att studiefinansieringssystemet måste vara ekonomiskt hållbart och överblickbart både för den enskilde studenten och för samhället. Vi tycker vidare att systemet bör vara flexibelt både avseende antalet studerade veckor för längre utbildningar och för antalet månader med studiemedel . Det är också viktigt att studiefinansieringssystemet är konstruerat så att studieskulderna betalas tillbaka. Nuvarande system och de föreslagna förändringarna bidrar snarare till ökad skuldsättning och därmed ökade svårigheter för den enskilde att kunna betala tillbaka studielånet. I stället menar vi att studiefinansieringssystemet ska ge studenterna incitament att hålla skuldsättningen låg, exempelvis genom att ta bort fribeloppet och därigenom göra det möjligt för studenterna att arbeta utan att få minskade studiemedel. Vi vill också ge utrymme för fler individuellt anpassade lösningar genom att konkurrensutsätta CSN. Studenter som vill bör kunna ta sina studielån via sin vanliga bank eller ett annat låneinstitut. Här kan erfarenheter hämtas från , där man tillämpar statliga borgensåtaganden för studielån. Avslutningsvis, fru talman, anser vi att systemet ska skilja på sådan finansiering som är relaterad till studierna och sådan som inte direkt kan hänföras till det området, exempelvis barn. Sådana kostnader menar vi ska hanteras i en särskild ordning. Regeringen vill införa ett tilläggsbidrag för studerande med barn. Regeringen föreslår även att den övre åldersgränsen för rätt till studiemedel och rekryteringsbidrag höjs från 50 till samt att studerande som är eller äldre ges ökade möjligheter till undantag från de veckogränser som finns i studiemedelssystemet. Vi avstyrker regeringens förslag dels eftersom vi har andra lösningar, dels eftersom förslagen är dåligt underbyggda. Regeringen påpekar själv i propositionen att de statistiska underlagen är osäkra. Framför allt är det kostnadskonsekvenserna på lite som är osäkra. Vi moderater är väl medvetna om att många föräldrar av ekonomiska skäl har svårt att studera. Det vill vi göra någonting åt. Men vi tycker, som jag nämnde tidigare, att studiemedelssystemet endast bör hantera kostnader som går att hänföra till studier. Därför har vi i stället föreslagit ett extra barnbidrag om per barn och månad till studerande med barn samt ensamstående föräldrar. Det är dubbelt så mycket som regeringen föreslår. I förslaget ingår också att en förälder som både är studerande och ensamstående får båda dessa bidrag, det vill säga en avsevärd ekonomisk förstärkning. Vi moderater tycker att det är rimligt att man får utbilda sig längre upp i åldrarna så länge man kan återbetala sina lån. För oss är återbetalningsprincipen central. Utbildningen måste ses som en investering för framtiden både för den enskilde studenten och för samhället. Det finns flera problem med regeringens förslag till förändrade regler för studiestöd för just äldre studerande. För det första verkar regeringens förslag nästan godtyckligt tagna ur luften. Det finns ingen riktig analys av varför den generella studiemedelsåldern ska höjas just till i stället för någon annan ålder. I propositionen skriver regeringen endast att resurserna som avsatts inte räcker till en 55-årsgräns. För det andra saknas ett ordentligt beräkningsunderlag och en analys av hur förslagen påverkar den enskildes återbetalningsmöjligheter, och därmed indirekt statens kostnader för det nya studiemedelssystemet. Generellt gäller att ju färre år en person kan arbeta och dra nytta av sin nya utbildning, desto svårare blir det att hinna betala tillbaka lånen. Men även här finns olika situationer. För en del studenter är det fråga om att på komplettera eller avsluta en tidigare utbildning och därmed få möjlighet att klara återbetalning av lånen. Som tidigare nämnts gör bristfälligt statistikunderlag det mycket svårt att bedöma reformens framtida kostnader för staten. I propositionen saknas också resonemang om de olika vägar som finns för att finansiera studier. Insikten om att statliga lån för heltidsstudier inte är den enda finansieringsformen för studier lyser helt med sin frånvaro. En del studenter vill arbeta och studera, men hindras av dagens regler för fribelopp. En del, främst äldre, studenter har sparat ihop pengar som de använder. Andra väljer att studera på deltid eller vid sidan av sitt arbete. Ytterligare andra har amorterat på sina huslån och har där ett ekonomiskt utrymme för studier. Propositionen brister eftersom den inte alls resonerar kring detta och om hur ett studiemedelssystem måste kunna kombineras med olika finansieringsmöjligheter. Sammanfattningsvis, fru talman, avslår vi tilläggsbidraget för studerande med barn eftersom vi inte anser att kostnaderna för barn ska belasta studiemedelssystemet. I stället har vi ett eget förslag om extra barnbidrag till studenter med barn. Vi avslår också höjningen av åldersgränserna för rätt till studiemedel eftersom vi tycker att beräkningsunderlagen är otillfredsställande och för att vi vill göra den här typen av avvägningar inom ramen för en total översyn av hela studiemedelsfinansieringssystemet. 104 AXEL DARVIK (fp): För ett litet tag sedan var jag i . Jag träffade studenter, och vi satt ned runt ett bord och pratades vid. Det var naturligtvis en trevlig stämning, men samtalet gled mer och mer över till att handla om studenternas ekonomi. De bekymrade sig över hur hyrorna hade stigit, för att kostnader generellt hade ökat kraftigt för studenter och för att nya kostnader hade dykt upp . Det gäller till exempel en sådan sak som att det nu i princip krävs att man har en dator hemma för att kunna fortsätta med studierna. De hade också tabeller som de presenterade. De visade kostnader som i slutändan, längst ned på kolumnerna, visade röda siffror. Till slut, efter den här genomgången, ställde jag frågan: Hur klarar sig egentligen studenterna ekonomiskt? Det kanske var en dum fråga, för jag fick ett om inte sarkastiskt så ändå humoristiskt svar. De sade: Jo, studenterna klarar sig allt, men magra det blir de! Även om jag inte tror och i alla fall inte hoppas att studenterna magrar kroppsligt så vet jag att det är en mycket knaper ekonomisk diet som många studenter har att leva på. är ett land där varje vuxen individ förutsätts kunna försörja sig själv utan att behöva förlita sig på nära släktingar, gamla mostrar eller föräldrar. Ändå stöter jag eller i alla fall ofta på studenter som berättar just om att de har missat tentor för att de är tvungna att jobba för att få ihop till sitt levebröd. Jag har även träffat studenter som har tvingats avbryta sina studier på grund av att hushållskassan inte går ihop och att hushållsekonomin blir bankrutt. Det är inte en rolig situation att hamna i. för privatekonomi presenterade för ett litet tag sedan en rapport där man utnämnde just studenterna som de stora förlorarna som Socialdemokraterna har suttit vid makten. av den ekonomiska rörelsefriheten är borta för studenten. Vi liberaler värnar om studenterna och deras ekonomi. Vi tror på ett utbildningsideal där alla individers begåvningar tas till vara. Ska detta bli möjligt måste det också finnas en kraftfull agenda för att stärka studenternas ekonomi. Vi har en sådan agenda. Studerande med barn är, och har varit, en extra utsatt grupp. Studenterna har utvecklats, och flera nya grupper har kommit in på högskolan. har av alla studenter barn. Därför har vi länge tjatat, arbetat och propagerat för att regeringen måste göra någonting för studerande med barn. Det är glädjande att det nu äntligen kommer någonting från regeringen i alla fall. Men även med det förslag som ligger på bord i propositionen och i betänkandet blir det ändå svårt för studerande med barn. Det visar beräkningar från , . Det är med mycket knapp marginal som ekonomin går ihop, och det finns ingen marginal för oväntade utgifter. Det finns ingen marginal för dyra tandläkarbesök, det finns ingen marginal för extra läkarbesök och det finns ingen marginal för höga läkemedelskostnader. I dessa vackra, somriga pollentider finns det många, särskilt unga, som har höga läkemedelskostnader på grund av pollen som sprids. Vi vill göra någonting mer för studerande med barn. Vi vill att det tilläggslån som går till dem som har haft en högre inkomst före studierna i stället ska gå till studerande med barn. Det är ett lån på som man kan få. Det kan vara en trygghet och en säkerhet om extra kostnader dyker upp. Förutom detta måste det vara möjligt att jobba vid sidan av studier. De studenter som klarar av att sköta studier och ett arbete ska inte straffas. Därför vill vi avskaffa fribeloppsgränsen. Det gör det möjligt att minska skuldsättningen för studenter. Dessutom kan de studenter som vill, i alla fall mot slutet av sin studietid, prova på att vara entreprenörer eller egna företagare. Sådana behöver definitivt fler av. Vi behöver nya företag som ger nya arbetstillfällen. Därför vill vi avskaffa fribeloppsgränsen. liberalerna är också ett parti som ser att vi som individer är olika. Om du som student vill kunna läsa snabbare för att snabbt komma ut på arbetsmarknaden och pröva vingarna ska det också vara möjligt. Därför tycker vi att det bör vara möjligt att läsa tre terminer för att snabbt kunna avsluta en utbildning. Vi vill även ge en bonus till de studerande i form av en avskrivning av studielån om man klarar av sina studier på den utsatta tiden. Viktigast av allt är kanske ändå att kompensera för den ekonomiska rörelsefriheten. Därför gör vi en prioritering i vårt budgetalternativ. Vår prioritering är klar. Vi vill höja totalbeloppet för studerande med . Detta är en mycket viktig satsning och en del av den liberala politiken för studiestödet som har som trygghet och valfrihet som mål. Trygghet handlar om att man klarar av att leva på de inkomster man får och har en ekonomi som går ihop. Valfrihet handlar om att man har en syn där man sätter individen i centrum och ser att studenter är olika och har ett studiemedelssystem som passar de studerandes skiftande livssituationer. Avslutningsvis vill jag därför yrka bifall till reservation 6, även om jag naturligtvis står bakom alla våra reservationer. 105 (): Så står vi här till slut efter många om och men, efter utredningar och frågor, interpellationer, motioner och debatter i denna kammare. kom den, studiestödspropositionen. Vi undrade länge: Kommer den alls? Kommer den att ta tag i de viktiga frågorna? Kommer den att lägga fram de förslag som behövs? Kommer den någon vart? Vi undrade, och kom en vacker liten skrift i våra postfack med en fin framsida och några myrsteg. Blev det inte mer, undrade någon. Går det ens att kalla för proposition, undrade en annan. När kommer resten, undrade en tredje. Det undrar jag också. Eller är det så illa att en hel valperiod är allt regeringen förmår prestera på studiestödsområdet en tunn liten sak, vacker att se på, men läst och än fortare glömd? Och så uteblir den ansvariga ministern från debatten. Det är ändå märkligt efter att ha varit stiltje så länge i socialdemokratisk utbildningspolitik debatterna har ju i princip enbart handlat om oppositionens lösningar på de problem som Socialdemokraterna skapat och liknöjt betraktat och när två propositioner äntligen kommer och under samma vecka debatteras i så kommer inga ministrar. De är nog trötta. För oss kristdemokrater är studenternas trygghet en av de hörnpelare som den högre utbildningen vilar på. Studiestödssystemet ska se människan varje människa och hans eller hennes villkor. Det ska vara mänskligt. Lika självklart är det att studiestödssystemet ska vara smart och effektivt upplagt. Det ska uppmuntra till personligt ansvarstagande. Problemet är att de höga skatterna, låga lönerna för akademiker och de återbetalningsvillkor som gäller i studiemedelssystemet och som inte tar hänsyn till den betalandes livssituation leder till att det inte lönar sig att studera. Varför ska en ung människa bli lärare, sjuksköterska eller bibliotekarie när samhället signalerar att det är fel väg att gå? Visst finns fortfarande studenter som med lärdom, party och makaroner i blick kastar loss från föräldrahemmet och drar i väg mot fjärran universitetsstäder. Men i sin helhet är studentgruppen heterogen, och då är det svårt att försörja sig som student. Nära hälften är tvungna att arbeta för att ha råd med hyra och mat. Fyra av tio tycker att det påverkar studierna negativt. Vi kristdemokrater vill öka möjligheten att försörja sig genom att höja bidragsdelen i studiemedlet och långsiktigt höja totalbeloppet. Principen hälften bidrag, hälften lån bör gälla. Enligt vårt budgetförslag skulle bidragsdelen höjas till redan nästa hösttermin. Ensamstående studenter med barn har en särskilt utsatt situation. Kvinnliga studenter med barn går back med . För många blir det en omöjlig ekvation; de tvingas söka socialbidrag. Starkt bidragande till det är att Socialdemokraterna tog bort barntillägget. slår de sig för bröstet och ropar återställare när de flyr från sin egen politik. har haft ett finansierat förslag om ett särskilt barntillägg i studiemedelssystemet. Vi har också drivit frågan i ett otal debatter i denna kammare. Trots olika ministrars svävande uttalanden kommer till slut ett slags tillägg. Det är bra att Socialdemokraterna har begripit att deras politik inte funkar och att det inte går att gömma sig bakom pseudoargument om den generella välfärden, i all synnerhet som den välfärdssynen lett till absurda konsekvenser där den omvända , att ta från de fattiga och ge till de rika, fått gälla. Vad är det för hjälp för en fattig student att få samma barnbidrag som en mångmiljonär? Vi kristdemokrater vill lyfta fram barnperspektivet. Inriktningen måste därför vara att barntillägget ska ges med samma nivå till alla barn. När s-märkta ministrar pratar om problem så ser vi varje barn som en gåva. Varje barn har rätt att växa upp under drägliga förhållanden, även om deras föräldrar studerar. Vår familjepolitik, till skillnad från Socialdemokraternas, står på de vanliga människornas låginkomsttagarnas sida. Vi förespråkar en förbättrad föräldraförsäkring, höjd grundnivå och införande av barndagar och kommunalt vårdnadsbidrag. De delarna samverkar med vår syn på studiemedelssystemet för att också ge de familjer där föräldrar studerar valfrihet och bättre möjligheter att försörja sig. Det är fler delar i studiestödssystemet som måste åtgärdas. Systemet måste också motverka den sociala snedrekryteringen. Låt mig bara ge några exempel på att så inte sker med dagens politik. En nybliven pappa kan ta ut i samband med barnets födelse, men det tar inte studiemedelssystemet hänsyn till. Rätten till studiemedel förloras om man missar att ta poäng under den tiden. Det borde inte vara så. Studiemedel är inte grundande för sjukförsäkringen. Det innebär att en student inte omfattas av sjukförsäkringen. Studenter är också de enda som har 30 dagars karenstid. Det gör att det blir mycket kostsamt för en student att vara sjuk. Varför denna diskriminering? Studier i mer begränsad omfattning kan därtill vara den bästa chansen att komma tillbaka till vardagslivet för en student som har varit sjuk. Därför borde det vara möjligt för en student att vara deltidssjukskriven. När dessa frågor tidigare diskuterats har socialdemokratiska ministrar viftat bort det hela, tydligen utan större kännedom om problemen. Frågan är om den socialdemokratiske representanten har något mer matnyttigt att säga . Att leva är att ständigt befinna sig i förändring. Efter många års hårdnackat motstånd föreslås plötsligt höjd åldersgräns för studiemedel och rekryteringsbidrag. Vi kristdemokrater står fast vid att förespråka som åldersgräns en högre gräns än den som regeringen föreslår eftersom det är en mer vedertagen åldersgräns. Det behövs också en helhetslösning för det livslånga lärandet. Frågan är också varför inte Socialdemokraterna respekterat beslutet om det individuella kompetenssparandet. I stället har det naggats på löntagarnas pengar och tanken om en lätt och överskådlig lösning har gåtts ifrån. Studiemedelssystemet ska vara klokt och optimalt. Alla som studerat eller längre borde enligt oss kristdemokrater ha möjlighet att få fler terminer beviljade, så att de kan slutföra sin utbildning i stället för att, som , stoppas efter gjorda tolv terminer när de kanske bara saknar något för att få examen. Den proposition som här debatteras och beslutas heter Förstärkning av studiestödet. Det är ett ganska typiskt namn. Det blir inga heltäckande lösningar, utan i stället och lagas det till dess lapptäcket spricker. Det imponerar inte. Vi kristdemokrater har föreslagit att en studiesocial utredning ska tillsättas. Efter hårt motstånd föll den socialdemokratiska regeringen till föga och valde att gå kravet till mötes om än bara halvvägs. Utredaren fick i uppdrag att kartlägga, inte att komma med förslag, och resultatet ser vi i dagens proposition. Vi står fast vid att en studiesocial parlamentarisk utredning med rejält mandat att lämna förslag också i förhållande till andra trygghetssystem behöver tillsättas. En intressant modell att titta på är en ny standardförsäkring för alla studenter, så att alla får en plats i trygghetssystemen. Utanför är det äntligen sommar, och många studenter har klarat sina sista tentor och seminarier. För de studenter som vill lönearbeta ska det vara möjligt, och det ska vara möjligt att arbeta lagligt. Tyvärr finns ett fribeloppssystem som uppmuntrar till dolda inkomster. Det fribeloppstaket borde skrotas. I betänkandet behandlas också vårt förslag om indragen studiehjälp för gymnasieelever som skolkar. För oss kristdemokrater är det glasklart så att den som skolkar ska förlora sitt bidrag. Det är en viktig signal från vuxenvärlden. Ett studiestödssystem som ser människor ett system som är enkelt, smart, överskådligt och stimulerande behövs. Det lär studenterna få vänta på så länge vänsterkartellen styr . Jag står givetvis bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation nr 4. 106 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 29. Självfallet står jag också bakom övriga reservationer som står bakom. Från sida har vi valt att inte väcka någon motion med anledning av propositionen om förstärkning av studiestödet. Det beror på att vi menar att propositionen är ett steg i rätt riktning, även om vi gärna skulle ha tagit ett större grepp på de här frågorna. Självfallet är det bra att ett tilläggsbidrag för studerande med barn införs. Många studenter har det ekonomiskt kärvt, och de som är småbarnsföräldrar har ofta en särskilt tuff situation. Tilläggsbidraget innebär därför en välbehövlig förbättring. Likaså är det utmärkt att åldersgränsen för att kunna få studiemedel och rekryteringsbidrag höjs. Det har vi från vårt håll arbetat för . Vi tycker dock inte att studiestödssystemet blir fulländat med de här förändringarna, de här lappningarna. Högre utbildning ska vara en bra investering och löna sig både för den enskilde och för samhället. Därför är det rimligt att staten subventionerar en del av kostnaderna för den enskilde.