prot · GS0976 · 2005-02-15 00:00:00 — Visst är det viktigt med den del som kommunen ansvarar för. Kommunens ansvar måste finnas där. Men det är också alltid så att det i ett gott samhälle inte räcker med de offentliga insatserna. Det krävs också att vi alla ställer upp för varandra som medmänniskor och gör väntjänster. Det ger oss alla ett rikare och starkare samhälle. 48 (): Jag tycker att detta är väldigt intressant. Jag delar nämligen den uppfattningen. Samhället måste stå för en stor del, och vi har oerhört mycket resurser inom den ideella sektorn med människor. Jag har också funderat på äldres upplevda ensamhet och att den möjligtvis också kan bottna i ytterligare aspekter. Jag tänker på arbetslivet, och jag tänker på varför äldres yrkeskunnande till exempel inte efterfrågas mer. Jag har själv varit ute en hel del i pensionärscirklar, studiecirklar där äldre människor har upplevt gemenskapen helt enkelt genom att de kan utveckla sitt yrkeskunnande. Det kan handla om hantverk, smide, träsnideri, vävning och så vidare. Här kan det yrkeskunnande som de äldre, som är fulla med kraft, vilja och engagemang, har faktiskt tas till vara. De har en möjlighet att upplevas som nyttiga. Jag har också funderat på samhällslivet i övrigt. Varför drar vi inte nytta av de äldres perspektiv och kapacitet i våra politiska partier för att överbrygga generationsklyftor? Jag tänker på den här sammansättning 2002. Jag tror att det var sju personer som hade kommit upp i den ålder som av befolkningen representerar. Kan vi dra nytta av att de känner att de får vara nyttiga och bidra till samhället, till kommande generationer, till arbetsmarknaden och till hur samhället ska styras? Kan vi organisera det på något sätt? När det gäller vardagslivet i övrigt tänker jag på samhällsplaneringen i största allmänhet. På vilket sätt kan våra äldre som är fulla med kraft tas till vara? Vi har en väl utvecklad vård på olika sätt, och vi får förvänta oss att en stor del av de många äldre som vi har i vårt samhälle är kraftfulla och klarar väldigt mycket. De behöver känna sig nyttiga och bli sedda som resurser. Har ministern funderat på hur vi kan bryta ensamheten utifrån detta? 49 Statsrådet (): Vi är väldigt överens i den här debatten, och jag delar uppfattning när det gäller mycket av det som hon tar upp. Jag har funderat mycket på dessa frågor. Det är sådana frågor som inte har en alldeles enkel lösning och som inte kan lösas genom ett riksdagsbeslut eller ett regeringsbeslut. Men vi kanske kan underlätta på olika sätt och också bidra som opinionsbildare. Det finns flera olika aspekter på detta. tar själv upp frågan om attityder mot äldre i samhället i allmänhet. Jag menar att det är ett problem. Det är som man upprörs över de attityder som äldre bemöts med i samhället. Många får uppleva att de inte blir ianspråktagna och inte tagna på allvar. Och ibland bedöms de inte ens som myndiga att ta beslut om sina egna liv. Det är naturligtvis oerhört kränkande och inte alls acceptabelt. Det handlar också om förhållandet till arbetsmarknaden där alltför många upplever sig kasserade från arbetsmarknaden . Det handlar om sådant som också tar upp, nämligen hur vi planerar våra boendemiljöer, hur vi ordnar det med gemenskapslokaler och om det finns möjlighet för äldre att äta tillsammans utan att de för den skull behöver vara vårdbehövande och finnas i ett äldreboende. Man kanske behöver skapa andra miljöer för gemenskap. Det handlar också om hur vi bygger den typen av lokaler. Finns det hörselslingor, och är det anpassat för den som har rörelsehinder så att det blir tillgängligt också i verkligheten? Det är några exempel. Sedan finns också frågan om den ensamhet och isolering som jag uppfattade att tog upp i interpellationen som många äldre upplever, inte minst i sitt eget hem, den dag som man är så pass skröplig och kanske också sjuk och då många anhöriga och vänner inte längre finns i livet eller inte finns nära, och då man kanske inte själv klarar att ta initiativ för att ta sig ut till de miljöer där man kan träffa andra människor och komma i kontakt med nya människor. Då tror jag att just frivilligarbete kan spela en väldigt stor roll. Jag har själv gjort ett tankeexperiment och gjort en jämförelse med min egen generation där jag har fullt upp med mammarollen. Min generation lägger ned väldigt mycket energi på frivilligarbete för barn och ungdomar. Vi är idrottsledare, vi leder schackklubbar, vi är morsor på stan, vi håller i skoldiskon, vi ordnar med många olika saker, inte bara för våra egna barn utan också för andras barn. Det är ett frivilligarbete. Utan det arbetet skulle tillvaron för våra barn och ungdomar vara oerhört mycket torftigare, och det skulle vara farligare att växa upp. Jag skulle vilja se ett lika stort engagemang i frivilligarbete när det gäller våra äldre, ett gemensamt åtagande för olika aktiviteter som passar just för den grupp äldre som upplever en ensamhet som inte är självvald. Och där kan vi alla bidra. Och det finns ett sådant arbete på gång. Men jag överväger och funderar över om det finns något sätt på vilket samhället ytterligare kan stimulera och stödja detta arbete. Jag är inte färdig att komma med ett svar på den frågan, men det är en aktuell fråga, och jag kan försäkra om att den finns närvarande i mitt arbete i departementet. 50 (): Jag gläder mig över de reaktioner och svar som jag får från ministern. Detta är ett område som jag tror att många av oss, och jag allra mest, känner att man inte är färdig med. Men jag har funderat väldigt mycket på hur vi kan skapa ett bättre samhälle och dra nytta av den kraft som finns i samhället. Jag tänker också på det område som både jag och ministern har varit intresserade av, nämligen utbildning och skolor. Kan vi på ett tydligare sätt hitta större möjligheter så att våra seniora krafter kan få vara extramormor eller extramorfar? Jag har också ett exempel som jag finner anledning att berätta om. Det gäller min 83-åriga mor som hjälper en annan kvinna väldigt mycket i huset. Det ger hennes liv ett stort innehåll eftersom hon känner att det är ett viktigt arbete som hon kan gå till. När man har kommit upp gissar jag att man inte automatiskt anmäler sig till en frivilligcentral även om man har krafterna till det. Men om man hittar en tant i kvarteret kan man gärna gå dit med middagen för att hon ska kunna bo hemma i sin lägenhet. Jag tänker också på ett TV-program som jag såg , tror jag, där man visade att många människor har ett stort behov av att reflektera kring existentiella frågor, inte minst om de är svårt sjuka eller gamla. Vilka kan bättre än människor i samma ålder sitta och reflektera över livets problem, livets början och slut och om det finns liv efter detta eller ej? Det är människor som kan ha samma funderingar eftersom de kanske är i ungefär samma situation i livet. Jag tror att vi har stora möjligheter att nå dit så att vi kan ta vara på detta. Men det kan hända att det behövs en ännu tydligare ledning också uppifrån om det önskvärda i situationen. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2004/05:341 om fusk inom bidragssystemen 51 Socialminister (): har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta i syfte att kunna minimera fusket inom bidragssystemen. Jag vill först poängtera att regeringen ser mycket allvarligt på fusk och missbruk inom bidragssystemen. Det är av fundamental betydelse att bidrag av olika slag utbetalas endast till den som är berättigad till det och då till rätt belopp för att systemens legitimitet inte ska äventyras. Fusk måste beivras för att inte ge grund för framtida försämringar i välfärden. Regeringen har formulerat det övergripande målet att socialförsäkringen ska administreras rättssäkert och effektivt detta för att tilltron till den ska vara hög. Detta innebär bland annat att fusk och missbruk av olika slag ska minimeras. I regeringens regleringsbrev för 2005 står angivet som ett generellt mål att fusk inte ska förekomma. Till följd av regeringens uppsatta mål har arbetat med att ta fram en ny strategi för sitt arbete mot fusk i socialförsäkringen. Den nya kontrollstrategin bygger på att i högre grad återanvända information som myndigheterna har tillgång till. Huvudstrategin är att bekämpa fusk med den ordinarie handläggningen att göra alla de kontroller som behövs så att det blir rätt från början. För att kunna identifiera områden där behöver kontrollera uppgifter i samband med handläggningen av ärenden använder sig myndigheten av risk- och väsentlighetsanalyser. Genom dessa analyser kan få vetskap om inom vilka förmåner det finns störst risk för fel eller läckage, vilket gör det möjligt för myndigheten att rikta sina kontroller därefter. Utöver införandet av den nya kontrollstrategin har också tagit fram en ny intern vägledning och utbildat drygt hundra handläggare, genomfört riktade kontroller för bland annat tillfällig föräldrapenning, sjukpenning, tandvård till äldre och aktivitetsstöd samt startat ett forskningsprojekt med för att studera hur fusk kan förebyggas. Insatser liknande de nämnda kommer att vidtas även . har tilldelats extra till åtgärder för att minska ohälsan. Regeringen har särskilt uttryckt att en del av dessa resurser ska användas för förstärkta insatser för sjukkontroll. , då ett antal författningsändringar trädde i kraft, finns det utökade möjligheter till ett elektroniskt informationsutbyte mellan , arbetslöshetskassorna och CSN. Informationsutbytet sker bland annat via så kallad direktåtkomst och syftar till att stärka kontrollen av statens medel och till att förebygga fusk. Den reform som genomfördes har slagit väl ut. har därför ett arbete inletts på för att undersöka om det finns behov av att i olika avseenden utöka det befintliga informationsutbytet. Arbetet har resulterat i en promemoria som remitterades från till ett antal berörda myndigheter. I promemorian föreslås en översyn av möjligheten att låta kommunerna i socialbidragsärenden få tillgång till uppgifter från det befintliga informationsutbytet. Vidare bör ett elektroniskt informationsutbyte kunna etableras mellan och . Länsstyrelserna bör kunna få förbättrade möjligheter att kontrollera lämnade uppgifter vid handläggning av lönegarantiärenden. bör kunna få direktåtkomst till vissa uppgifter i det befintliga informationsutbytet. Vidare finns det ett behov av att i ökad utsträckning lämnar ut vissa uppgifter till andra myndigheter. Slutligen bör man kunna överväga möjligheten att låta myndigheter på eget initiativ lämna uppgifter till andra myndigheter vid misstanke om bidragsfusk. Syftet med remissen är att erhålla synpunkter som kan tjäna som ytterligare underlag inför ett direktiv till en utredning på området. Avslutningsvis vill jag ta upp följande. Den reform som genomfördes beslutades med stor parlamentarisk enighet. Den enda reservationen mot förslaget i sak kom från Moderata samlingspartiet, som motsatte sig att myndigheterna skulle få direktåtkomst till uppgifter. Min åsikt i frågan är dock att man måste öka möjligheterna till direktåtkomst. Det är av stor vikt att antalet kontroller ökar, inte minst för att säkerställa kvaliteten i handläggningen och för att undvika fusk. All erfarenhet visar att antalet kontroller ökar markant när en myndighet får tillgång till information genom direktåtkomst. 52 (): Jag tackar statsrådet för svaret, men jag måste säga att jag inte blev speciellt gladd av det. Här har regeringen haft på sig och ändå nästan inte gjort någonting. Jag tycker att det visar på en nonchalans det är egentligen bara förnamnet. Hela det svar som statsrådet här ger andas att man inte gör något fel och att man inte ska ta på sig något eget ansvar ett ansvar som svenska folket vet var det hör hemma, nämligen hos den socialdemokratiska regeringen. Det är till och med så att fler än sex av tio som uppger sig vara socialdemokrater anser att det är regeringen som bär det politiska ansvaret för bidragsfusket detta enligt . Andnor försöker påstå att vi moderater inte riktigt är beredda att bekämpa bidragsfusket. Hon påstår att vi motsätter oss samkörning av register det har vi hört tidigare i tv, och har vi hört det här men det är fel. Vi vill att berörd individ ska ge sitt samtycke. Är berörd individ inte beredd att ge sitt samtycke ska heller inga bidrag betalas ut punkt och slut. Svårare än så behöver det inte vara. Jag hoppas, fru talman, att vi inte behöver höra dessa statsrådets falska beskyllningar fler gånger från talarstolen här . Vi är överens om att ingen vet den exakta omfattningen av bidragsfusket i . I räknar man med att av alla bidragsutbetalningar är förenade med fusk. Jag anser att vi nog kan utgå från att omfattningen i är något liknande. Men allt fusk drabbar i slutändan dem som har det allra svårast och som allra mest behöver samhällets stöd. Det hoppas, och tror, jag att vi är överens om. kom en intressant studie från . Den visar att nio av tiokvinnor som uppbär sjukersättning förlorar på att yrkesarbeta. Det är en förfärlig signal som den socialdemokratiska politiken sänder ut till alla människor som verkligen vill och kan arbeta. Regeringens bidrags- och skattepolitik har havererat. Det är ytterst oroande att såväl som Nuder utlovar nya skattehöjningar på arbetsinkomster. Men valet hoppas jag innebär att de aldrig får möjlighet att förverkliga detta. Vad finns det då för realistiska alternativ för de nio av tio sjukskrivna kvinnor som, enligt nämnda studie, vill återgå i arbete? Jag förutsätter naturligtvis att statsrådet förlitar sig på studier. Och hur många fler bidragstagare vill Socialdemokraterna skapa innan de inte bara är stolta över utan även blir nöjda med denna politik? 53 (): Jag delar socialministerns uppfattning att det här är av fundamental betydelse. Det är också en av anledningarna till att jag har lyft fram detta genom att skriva frågor och genom att ställa frågor. det var ställde jag en fråga till statsrådet med anledning av att i hade gjort en särskild satsning. Två personers arbete från sida innebar att man sparade in . Jag frågade statsrådet vad hon avsåg att göra för att man i övrigt skulle ha samma tankar. Jag fick då svaret: Vi avser att noga följa utvecklingen på detta område. Inga konkreta förslag presenterades. Det här svaret är intressant. har jag fått samma svar i ämnet senast av , som skulle svara på en fråga som också den handlade om fusk och om hur man använder våra system: Vi avser att noga följa utvecklingen. En annan fråga som jag har ställt har handlat om attityder kring sjukförsäkringen, hur människor ser på den, vad den ska vara till. egen undersökning visade ju att människor inte riktigt hade den respekt för sjukförsäkringen som vi kanske trodde att man har. Det hänger lite grann ihop med en annan fråga som jag har ställt. Om en polis inte är på sitt arbete för att han är utsatt för en polisutredning, är det då rimligt att han blir sjukskriven fast han inte är sjuk utan för att han tycker att det är obekvämt att vara på arbetet? Det är naturligtvis inte rimligt. Jag har inte fått något svar på den frågan mer än att avser att titta på det. Det jag är ute efter här är att visa på själva fenomenet att människor inte tar våra försäkringar på det yttersta allvar som man borde göra. Jag upplever faktiskt inte att regeringen gör det heller. Jag har ställt fråga efter fråga, och svaren är: Vi följer frågan noga. Man ska naturligtvis inte fuska. läser jag statsrådets svar. Man har utbildat drygt hundra handläggare på . Men, fru talman, jag tror inte att det räcker. Jag tror inte heller att överväga möjligheten att låta myndigheter lämna uppgifter på eget initiativ räcker. Jag tror att av svenska folket trodde att det redan gällde. Att myndigheter inte kan ta egna initiativ och tala med varandra när man misstänker fusk är genant, skulle jag vilja säga. Det krävs fler initiativ och fler förslag från regeringen. 54 Socialminister (): Låt mig bara åter erinra om vad som står i mitt interpellationssvar. Det är regeringens uppfattning att fusk inte ska förekomma, att vi ska vidta de åtgärder som krävs för att minimera fusket, komma till rätta med det, se till att vi förebygger det och genom att fatta rätt beslut från början skapa en hanteringsordning på där man inte kan fuska. Det är det som är själva tanken bakom de ökade möjligheter till direktåtkomst som vi har genomfört. Det hänger naturligtvis samman med den tekniska utvecklingen och möjligheterna att kunna föra information mellan myndigheter, dock, vill jag påminna om, under förutsättning att man respekterar den personliga integriteten. Det är inte alla uppgifter som samkörs, bara de som är av betydelse för att man ska kunna förebygga fusk. Så är det tänkt att de utvidgade möjligheterna till direktåtkomst mellan myndigheter ska fungera. Jag vidhåller det jag säger i mitt svar. Det finns ett parti i riksdag som var emot detta. var emot denna förändring och möjlighet till direktåtkomst. De var emot den i sak. Att kräva medgivande innebär att man skapar en oerhört stor byråkrati. Man försenar hanteringen av ärendena, och man försvårar hela arbetet med att förebygga det fusk som vi kan komma till rätta med genom att öka direktåtkomsten. Det duger alltså inte att påstå att ni moderater genom ert förslag skulle kunna genomföra en effektiv kontroll. Vi har ju också som mål att ha en effektivitet och rättssäkerhet i hanteringen av ärendena. Om man bygger in ytterligare svårigheter blir själva hanteringen av alla ärenden inom svårare om jag bara håller mig till den myndigheten. När det gäller den Temoundersökning som hänvisar till vill jag påminna om att den är beställd av . Sedan till en favorit i repris, som vi känner igen från en traditionell högerargumentation: Det lönar sig inte att arbeta. Detta tycker man sig åter ha fått belägg för genom en artikel som publicerades av några forskare. Låt mig säga att de reaktioner som har kommit på denna artikel med all tydlighet visar att man är helt fel ute. Man utgår ifrån helt fel förutsättningar. försöker genom fuskdebatten skapa sig ytterligare argument för att sänka ersättningarna. har ett mycket dramatiskt förslag när det gäller att försämra ersättningsnivåerna i socialförsäkringarna. Man blir inte friskare av att ha en lägre ersättningsnivå. Det är en traditionell högerpolitik och argumentation som vi känner igen. När löntagare vill ha vettiga villkor och ersättningsnivåer som ligger på en hygglig nivå innebär det stora initiativ, enligt , till att inte arbeta. Vi tänker inte sänka några ersättningsnivåer. Men det är politik, och det är den ni argumenterar för. 55 (): Det var som jag kunde förvänta mig inga svar, utan vanliga angrepp utan några konkreta lösningar. är nya parti för att främja arbete. Socialdemokraterna är kända för och kommer tydligen att fortsätta att vara bidragspartiet. För att ska kunna utveckla välfärden för alla människor i landet krävs det att fler får arbete och färre förblir bidragsberoende. Regeringens egna beräkningar i visar att för sju av tio sjukskrivna och för fem av tio arbetslösa lönar det sig inte att återgå till arbete. I regeringens eget budgetmaterial, , kan man läsa att för en familj med två barn krävs det att en person som är arbetslös måste få i månadslön för att kunna gå från bidragsberoende till arbete. Tror att det är möjligt för stora grupper att lösa det? Så här får det inte fortsätta. Socialdemokraterna är emellertid inte beredda att vidta de konkreta åtgärder som är nödvändiga. De värnar om sitt maktinnehav, inte det nödvändiga att se över dessa system. Det är naturligtvis i många stycken känsligt. Jag ställde några frågor till . Det ena var hur många fler bidragstagare vill ha innan de är både stolta och nöjda. Den frågan förmodar jag att inte vill kännas vid, så jag kan acceptera att den inte blir besvarad. Den andra frågan jag ställde löd: Vad finns det för realistiska alternativ för de nio av tio sjukskrivna kvinnor som vill återgå i arbete igen? Jag ställde frågan utifrån studie som tydligen tycker är skräp. Jag skulle gärna vilja höra i talarstolen säga att detta är skräp, att det inte finns några personer i vårt land, inga kvinnor , kanske ensamstående, som är i den här bidragsfällan. Jag vill ha ett tydligt besked så att jag verkligen vet hur verklighetsfrämmande är i denna problematik. Jag tycker att det är mycket oroväckande. Faktum är att en fjärdedel av alla långtidssjukskrivna i den studien uppgav att de skulle ta ett jobb om det fanns alternativa arbetsgivare. Vad säger statsrådet om det? Statsrådet är med och bidrar till en politik som för in kvinnor i en monopolsituation, som inte öppnar för alternativ utan låser in kvinnor. I studien sägs tydligt att de skulle ta ett jobb dag om det fanns alternativa arbetsgivare. Kan man få svar på dessa frågor ? 56 (): Om jag bestämmer mig för att köpa en bil och vill göra det på avbetalning säger bilfirman: Det går alldeles utmärkt. Vi ska bara ta en upplysning på dig först. Jag får sedan besked hem i brevlådan om att någon har tagit upplysning på mig och min ekonomi och min förmåga att betala tillbaka. Det tycker jag är alldeles korrekt. Det är så man ska göra. Man ska inte gå bakom ryggen på mig och ta en upplysning utan att jag är informerad. Precis på samma sätt vill vi att samkörning av register ska ske. Jag begär ett bidrag. Man säger till mig: Vi är beredda att pröva din ansökan. Godkänner du att vi samkör med andra register? Det är då upp till mig. Då vet jag. Ingen har gått bakom ryggen på mig. Det är skillnad mellan kontroll bakom ryggen på människor och kontroll med information till människor. Det är en oerhörd skillnad. Det är möjligen en skillnad i samhällssyn och i hur man ser på människor. Ska vi leva i ett kontrollsamhälle ett där man inte vet om man är bevakad, eller ska vi veta vad som händer? Om vi har lika mycket fusk i som man har i skulle det utgöra . , , frågade jag statsrådet här i kammaren vad hon tänkte göra för att minska sjukförsäkringarna och se till att de inte missbrukas. Jag fick då svaret: Det sprids många myter om utnyttjandet av sjukförsäkringen. De som utnyttjar sjukförsäkringen är sjuka. Jag tycker, fru talman, att det ändå verkar som om statsrådet har något mer insikt , men det känns som om det krävs ännu mer handlingskraft, eller: Det krävs handlingskraft. 57 Socialminister (): Till skillnad från er moderater vill jag göra något åt fusket. Det ska vara nolltolerans när det gäller fusk. Det är vår, och även andra politiska partiers, uppfattning att för att det ska vara effektivt och för att det ska vara möjligt att förebygga fusket krävs det att vi har ett elektroniskt informationsutbyte. Till skillnad från er moderater vill vi göra något åt fusket. Den ekonomiska trygghet som vi har byggt upp omfattar oss alla. Vi kan alla bli sjuka. Vi kan alla råka ut för en olycka som innebär att vi behöver ekonomisk trygghet. Vi kan alla bli arbetslösa. Denna trygghet omfattar alla. Vi är alla i någon mån bidragstagare. Det finns inget vi och de. Det finns bara vi. Detta är en trygghet som vi alla ska ha. Därför är det så viktigt att göra något åt fusket. Min uppfattning är att om vi inte gör det undergräver man legitimiteten i försäkringen. Det är nolltolerans som gäller. Jag tycker mig känna och höra en mycket cynisk och arrogant attityd. Från moderat håll vill ni utnyttja denna fuskdebatt till att finna ytterligare argument för att genomföra ett dramatiskt systemskifte när det gäller socialförsäkringarna. Varför står ni inte för er politik? Varför vill ni inte i denna talarstol argumentera för de som ni vill införa i sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen och de ytterligare försämringar som gäller till exempel föräldraförsäkringen och vård av barn? Det är ju det ni egentligen vill göra. Lågavlönade kvinnor ska, när de blir sjuka, få leva på ytterligare sämre ekonomisk nivå. De ska drabbas än mer, inte bara av att bli sjuka eller arbetslösa.