prot · GT0952 · 2005-12-15 00:00:00 — Jag står givetvis bakom samtliga våra reservationer och särskilda yttranden, men jag yrkar bifall bara till reservationerna 1 och 27. dömdes 185 personer för grov kvinnofridskränkning. Ingen fick fängelse. Fem fick mellan två och . 36 fick mellan ett och . Det stora flertalet, nämligen 82 fick . Den möjliga straffskalan går från till . Snittsiffran det här året var tio och en halv månad. Rent teoretiskt har de 37 som fick högst för brottet grov kvinnofridskränkning kunnat avtjäna sitt straff med fotboja ute i den fria luften, i alla fall under delar av dygnet. Detta är ingen tillfällighet eller slump, herr talman. Så här vill den nuvarande politiska majoriteten i att straffskalan ska användas. gick justitieministern ut och förkunnade att straffskalornas användning och den mängd av olika påföljdskombinationer som finns skall, som ni ju brukar använda, ses över. I stället för att vidta nödvändiga åtgärder direkt väljer justitieministern att begrava frågan i alla fall över detta val och förmodligen över ytterligare något. Detta ska vi dock se till att förändra . Riksåklagaren, som fick uppdraget, konstaterar att en total översyn tar väldigt . Mig veterligt har inte heller Riksåklagaren fått några medel för detta. Det hade han i alla fall inte fått när vi hade riksåklagarens rådgivande nämnd senast. Vi moderater vill att hela straffskalan ska utnyttjas. Normalbrottet ska bestraffas från mitten av straffskalan, grova brott och återfall högre upp i straffskalan och lindrigare brott i den nedre delen. Vi anser alltså att straffmätningen ska utgå från mitten av den möjliga straffskalan. Och detta behöver inte utredas. Om man vill detta är det möjligt att åstadkomma mycket enklare genom att man kompletterar 29 kap. med en föreskrift om att straffskalan ska utnyttjas i större utsträckning. Så här vill inte den politiska majoriteten att det ska vara. Den vill att man ska ligga i underkant, helst under. För att skapa förtroende för påföljdssystemet krävs att detta är tydligt och att människor kan förutse vad som händer om man begår brott. Vi moderater kräver och vill att påföljdssystemet ska göras tydligare. Dagens system gör också att det finns risk att brott i olika delar av landet bedöms olika. För att skapa förtroende för påföljdssystemet krävs som sagt att det är tydligt och förutsebart, och för att uppnå detta föreslår vi att domstolarna ska utdöma två påföljder: böter eller fängelse. Fängelsestraffet kan i sin tur vara villkorligt eller ovillkorligt. När man dömer till villkorligt fängelsestraff kan i detta ingå till exempel skyddstillsyn eller samhällstjänst. Den som ges förtroendet att avtjäna sitt straff genom villkorligt fängelsestraff förenat med skyddstillsyn eller samhällstjänst ska sköta sina åligganden. Detta är oerhört viktigt. kan man ofta missköta sig ganska länge innan det händer någonting, och när en misskötsel möjligtvis hamnar i domstol eller i någon annan nämnd brukar det oftast räcka med en varning. Det är ovanligt att skyddstillsyn eller andra frivårdspåföljder omvandlas till fängelse. Vi vill inskärpa i den enskilda gärningsmannen att han, eller för den delen hon, faktiskt har fått ett förtroende att slippa gå i fängelse. Det finns tillfällen när det ska vara så en sista chans: Sköter du dig den här gången slipper du fängelse. Men då ska ett alternativt fängelsestraff ha dömts ut. Den som får detta förtroende ska veta att om jag missköter mig så har jag i fängelse som väntar, och de väntar när jag missköter mig. Vi har också grundinställningen att när man går i fängelse är det hela fängelsestraffet som gäller. vet alla att man får gå efter två tredjedelar. Även de som missköter sig ganska rejält får lov att gå efter två tredjedelar. Det tycker vi är fel. Däremot ska möjligheten finnas, och den ska vara stor, att få gå efter två tredjedelar om man sköter sig. Det ska alltid löna sig bättre att sköta sig än att inte sköta sig. Detta är bra brottsförebyggande, för det skulle stävja klimatet inne på fängelserna. Möjligheten att bli frigiven är förmodligen den bästa morot någon som sitter inne kan ha. Sedan medger jag att det säkert finns de i samhället som inte bryr sig om de här morötterna, men då ska de heller inte komma ut efter två tredjedelar. Om man är i behov av vård för sitt missbruk kan man få delar av sitt fängelsestraff verkställt genom så kallad § 34-placering. Det innebär att man får behandling för sitt missbruk i behandlingshem eller familjehem. Före placeringen görs en bedömning av hur lång behandlingstid som anses behövas för att man ska komma till rätta med ofta ganska svåra missbruk. Ofta är det dock så att den intagne när dagen för den villkorliga frigivningen kommer, alltså efter två tredjedelar av strafftiden, säger: Nej, jag känner nog att jag är färdigbehandlad, så nu går jag! Samhället kan icke säga någonting emot detta, utan det är fritt fram att gå. Det här tycker vi är fel. Jag ser möjligheten att avtjäna stora delar av ett fängelsestraff på ett vårdhem som ett ömsesidigt förtroende mellan samhället och den enskilde missbrukaren. Man skriver på ett kontrakt, och har man skrivit på ett kontrakt ska det hållas av bägge parter. Har man gemensamt gjort bedömningen att jag behöver så här för att bli frisk och komma till rätta med mina problem ska också avtjänas. Bryter man detta, ja, då ska man tillbaka till fängelset, anser vi. Det ska till och med ses som en allvarlig misskötsel så att man får sitta av hela straffet. En utländsk medborgare som döms till fängelse tycker vi också ska dömas till utvisning efter avtjänat straff. Den möjligheten finns , men det är bara i av fallen som en utvisning också följer på domen. Antalet som utan eget medgivande avtjänar sitt straff i hemlandet var , enligt dagens betänkande, bara 45. Här går det för långsamt! Vi skriver på papper och kommer överens i EU, men trots detta var det bara 45 av de utländska medborgare som dömdes i som skickades hem till sina länder. Det gjorde visserligen 18 till, fast de gjorde det frivilligt. Vi tycker att detta nästan ska vara rutin. Det borde gå att fixa, i alla fall inom EU. Kan vi komma överens om allting annat borde detta ske med vändande post. Om jag inte hade mer talartid skulle jag kunna sammanfatta dagens kriminalvård i ett enda ord: överfullt. I dagens betänkande finns målen för kriminalvården beskrivna. Det är inte många av de uppsatta målen som uppfylls. Ett av målen, att anstalternas totala platskapacitet skulle utnyttjas effektivt, har dock uppnåtts med råge. Vi har i stort sett beläggning på på både anstalter och häkten. Ett annat mer positivt mål som faktiskt uppnåtts, det vill jag erkänna, är att antalet platser med självförvaltning har ökat. Rätt ska vara rätt. Jag ska ge lite beröm till utskottsmajoriteten. Ni har i alla fall haft den goda smaken att inte skönmåla verksamheten inom kriminalvården så mycket som ni gjorde när det gällde domstolsväsendet. Ni brukar ju reflexmässigt tala om hur bra allting är trots att ni har räknat upp alla de mål som inte har uppfyllts. Annars är bilden av svensk kriminalvård dyster i många avseenden. Antalet verkställighetsfall på våra häkten har ökat ytterligare från en redan hög nivå. Sysselsättningsgraden för de intagna minskar, antalet lekmannaövervakare minskar, man har inte tillräckligt med verkställighetsplaner, och de man har håller inte tillräckligt hög kvalitet. Så skriver utskottsmajoriteten. Detta är inte bra. Här finns oerhört mycket att göra. skjuter Socialdemokraterna och stödpartierna till en del pengar, och det välkomnar vi. Det är bra och nödvändigt. Största delen är dock, om ni inte har upptäckt det själva, skuldsanering. Kriminalvården har varit satt på svältkur . Vi har haft och har en kriminalvård på kredit. Kriminalvården borde ha begärt sig själv i konkurs för länge sedan. finns inte den möjligheten; annars hade man säkert gjort det. Vi moderater tror inte att de tillskott som ni föreslår räcker. I vårt alternativa förslag lägger vi direkt ungefär 400 miljoner extra till kriminalvården. Och vi tror att det behövs om de mål som regeringen sätter upp i budgeten ska gå att nå. I förslaget till budget under rubriken i brott ska minska finns följande målsättningar, som jag helt delar och ställer mig bakom. Missbruket ska bekämpas. Innehållet i verkställigheten ska utvecklas. Frigivningen ska förberedas. Mål och medel måste gå att förena. Det har inte varit möjligt för kriminalvården i Socialdemokraternas . 62 () replik: Din partikamrat var uppe i talarstolen och tog som en av sina första frågor upp attityden till polisen. Det var ju ett trevligt och positivt vittnesbörd du hade med dig från din kamrat i , som jag uppfattade det. Jag kan också erkänna att jag blev väldigt glad när jag såg en inlinesbeklädd polis hemma på . Det kändes väldigt trevligt, och han väckte stor positiv uppmärksamhet. skulle jag bara vilja ställa en annan fråga. har ju varit med, och tillsammans med Vänstern och har vi gått emot Socialdemokraterna när det gäller den mångfald av repressiv lagstiftning som drabbar oss. Vi har infört en förfärlig mängd nya övervakningsmetoder. senast antog EU, efter svenskt agerande, reglerna om datatrafikloggning. Tror du att det finns någon risk att allmänhetens attityd gentemot polisen förändras på grund av det som många uppfattar som en intill kränkning gränsande övervakning? 63 () replik: Riktigt från är jag inte, men från gränsen. Jag kommer från . Det är inte alltid bra att man fotograferar polisen. Det gör en del demonstranter också i ett annat syfte. Men jag garanterar att i var det ett gott syfte. Man blev glad av att man såg en polis. Tack för samtalet. När det gäller datatrafikloggningen tar ju upp en punkt där vänstermajoriteten inte är överens. Jag ska bara säga det därför att ni på er sida brukar hugga väldigt mycket på om det skiljer några i budgeten fram och tillbaka. Men här är ett grundläggande problem som ni inte är överens om. Det finns allmänhet som kan tycka att det här är mycket integritetskränkande, att någon kan gå in och titta på precis vad jag har haft för datatrafik. Det är därför vi har tagit ställning på det sätt vi har gjort. 64 () replik: Det här tycks ju vara en partiskiljande fråga. Som jag förstår finns det en stor oenighet även inom den så kallade alliansen i den här frågan. Då tycker jag att det finns skäl att fundera lite längre med anledning av uttalande om människors förhållande till polisen. Jag tycker att det finns anledning att fundera på om man skulle kunna omformulera delar av polisens verksamhet till PR-verksamhet för att kunna fortsätta vidmakthålla den här positiva attityden. 65 () replik: Den bästa PR polisen kan göra är att den syns på gator och torg, att polisen kommer när vi ringer, även om det bara är ett lägenhetsinbrott eller om det bara är någon som har krossat min ruta. En polis som kommer är vad människor behöver och vill ha. Även om det inte finns några gärningsmän närvarande är närvarande polis, en lokal polis som har kännedom om de små byarna och de små städerna, den bästa PR som polisen kan göra. Någon annan PR tror jag inte att de behöver. Och här skulle ha kunnat hjälpa till med att påverka vänsteralliansen lite mer så att det faktiskt hade funnits pengar att både behålla de gamla poliserna och anställa de nya. 66 (): Vi har i ungefär 3 lyssnat till brott och straff, polis och kriminalvård, med ett litet undantag för som berörde domstolarna. Jag ska under mina minuter enbart ägna mig åt domstolarna, och då inte i första hand ur brottmålssynpunkt, för det ska ni veta att när vi framför kritik mot domstolarna är det brottmålen som fungerar bäst i domstolarna . De stora problemen ligger på övrig verksamhet i domstolarna. När jag förbereder anföranden brukar jag gå tillbaka till min egen verksamhet som advokat och även gå ut och prata med några chefsdomare. Men den här gången behövde jag inte göra någotdera utan jag kunde läsa i betänkandet helt enkelt. Utskottsmajoriteten skriver ju i ingressen att verksamhetsresultatet för domstolsväsendet är godtagbart. När man läser några sidor framåt hittar man argumenten för detta. Om vi börjar med tingsrätterna kan vi se att de inte har uppnått något av de nio verksamhetsmålen avseende balanserade mål. Det inger oro för , skriver utskottsmajoriteten. Hovrätterna har uppnått tre av sex verksamhetsmål beträffande balanserna. För länsrätternas del är det en kraftig inströmning av nya mål och en ökning av balanserna. Det inger oro för , skriver utskottsmajoriteten. När det gäller kammarrätterna skriver majoriteten att arbetssituationen är bekymmersam. De här sakerna leder alltså fram till att man instämmer med regeringen i att det är ett godtagbart resultat som domstolsväsendet redovisar. Det här är ju ett mycket märkligt resonemang. Det finns inte någon som helst logik i detta. För mig är det helt omöjligt att förstå. Situationen i de allmänna domstolarna, tingsrätterna framför allt, är bekymmersam såtillvida att majoriteten har fattat ett antal beslut om förändringar, sammanläggningar och liknande. Det tar naturligtvis mycket tid i anspråk. Mycket arbetskraft går åt till att hantera organisationsfrågor. Detta borde vi inte ha genomfört. Vi borde ha väntat med det tills vi hade en situation där vi hade allt under kontroll. Regeringen och har tillfört medel till domstolsväsendet . Så det är inte i kronor räknat det är problem. Men det räcker ändå inte till. Det är alldeles uppenbart. Jag tittade lite grann på personalfrågan beträffande domstolsväsendet. Det är faktiskt rätt intressant läsning på s. 74 i betänkandet. Antalet ordinarie domare har från 20032004 minskat med 72, icke ordinarie domare med 58, notarier med 124 och annan personal med 95. De pensionerade domarna, som vi har talat om lite grann, har minskat med 8. Allt är årsarbetskrafter och inte individer. Det är intressant att notera att när budgeten lades fram stod det i pressmeddelandet från justitieministern att nu tillsätter vi hundra nya notarietjänster. Det försvann 124 . Vad redovisningen blir vet jag givetvis inte. Men jag är övertygad om att det blir en kraftig minskning på samtliga de här punkterna, med tanke på det sätt som regeringen hanterade budgetbeslutet på . Jag sade att det är mycket bekymmer med tvistemålen. Det finns stora tvistemål liggande. Jag kan ta med mig en lista till debatterna och tala om att de fortfarande inte har satts ut till huvudförhandling i . Det är som stämningsansökningarna lämnades in. Det beror på att det inte finns resurser att sätta ut målen till avgörande. Jag har själv följt ett mål om ogiltigförklarande av testamente. Det var en man som dog , och en av arvingarna klandrade testamentet och ville ha det ogiltigförklarat. kom det besked från om att man inte ska ta upp ärendet för prövning. Det är alltså , och det är en ganska . Vad har hänt ? Jo, mannen som ville klandra testamentet har bott i dödsboets fastighet utan att betala en krona för detta. Ni förstår att det finns några andra arvingar som har synpunkter på hastigheten i rättsväsendet. Det finns många andra exempel med trafikskadade, rättegångar mot försäkringsbolag, vårdnadstvister med mera. Människor i vårt samhälle lider av att det tar så . Då är det intressant att notera att majoriteten skriver i betänkandet att det är angeläget att minska omloppstiderna för samtliga målkategorier. Men gör man det, och på vilket sätt gör man det? Jag tror att det finns en sak vi måste göra, och det framgår tydligt den här gången, när majoriteten i utskottet så oreserverat instämmer i regeringens bedömningar. Vi måste flytta domstolsväsendet från regeringen till . Vi måste se till att domstolsväsendet blir helt fristående och att det därmed inte går att styras, som skedde genom att anslaget minskades. 2005 är ett oerhört besvärligt år. Det är många domstolschefer som är glada över att det snart är nyår och att det kommer lite nya pengar . Jag yrkar bifall till reservation nr 14. 67 (): Jag begär ordet med anledning av min motion Ju500 om polisens arbete. Jag kräver dels gemensamma kriterier för fördelning av polisiära resurser över landet, dels en gemensam översyn över vilka tjänster som polisen kan och bör ta betalt för. Jag tycker att utskottet kanske har en lite njugg inställning till problemet med skillnader i landet beträffande båda dessa frågor. Det är naturligtvis glädjande och bra att det blir fler poliser i landet. Så även i mitt kära . Men på samma sätt som man inte höjer låga kvinnolöner med generella påslag, löser vi inte bekymret med fördelning av poliser över landet med de verktyg vi har vare sig hos eller någon annanstans vad jag förstår. Vi får fler poliser jättebra men den i grunden svårförklarade fördelningen består. Jag blir också glad när jag läser bilagan till tidningen som kom . Jag ser att rikspolischefen delar uppfattningen att det inte får se för olika ut över landet. När det gäller att ta betalt för tjänster är uppfattningarna olika bland länspolismyndigheterna. Det i sin tur måste innebära att det inte finns en samsyn om vad som är polisens kärnuppgifter. Jag drar parallellen med sjukvården, som också är en viktig del av välfärden och tryggheten i vårt samhälle. Där har enhälligt slagit fast vad som är sjukvårdens viktigaste uppgifter genom prioriteringsbeslut, som sedan sjukvårdshuvudmännen och har att jobba efter. De ser detta som en vägledning i svåra prioriteringssituationer. Besluten skyddar verkligen de sköraste människorna. Det är väl det vi egentligen vill med polisens insatser. Det är också här samverkan med övriga samhället är så viktigt, som talade så väl om. Ingen av oss vill väl ha ett samhälle med alltför stora skillnader i synen på vad som är polisens uppgifter. Därför hoppas jag att utskottet följer frågan om dessa skillnader och ger åtminstone informellt stöd i arbetet med att få likartade riktlinjer och likartad syn över hela landet. Skulle det inte inträffa trots Rikspolischefens goda intentioner utgår jag från att utskottet tar upp detta som en fråga för . Därmed är jag nöjd. 68 (): Det blir en repris, men kanske inte någon önskerepris, i alla fall inte för Socialdemokraterna och vänsteralliansen. Jag hade nämligen samma fråga uppe i onsdagens allmänna debattimme för drygt sedan. Men det är som polissituationen ska diskuteras, och framför allt tänker jag hålla mig till verkligheten. Jag tycker att ämnet måste tas upp igen. Jag har väckt en motion om ökade resurser till polisen i , Ju237. Den kommer självklart att avslås, som alla andra motioner. Men vad är bakgrunden till motionen? Jo, det är allt tal som socialdemokrater och vänsteralliansen kör med, och det finns många citat att hämta ur protokollen. Jag har inte orkat ta reda på alla, men det heter alltid att vi aldrig har haft så många poliser som , att vi har rekordmånga poliser och att vi satsar miljarder på polisen. Det har vi hört i tv-soffor, i debattartiklar och här i kammaren. Jag har hört säga samma meningar . Jag satt på mitt rum och noterade dem. Hon sade att vi rustar rättsväsendet, och vi har gjort så . Gång på gång, , år de år jag har suttit i har jag hört dessa meningar. Jag har väckt motioner. Det är kanske egoistiskt att jag håller mig till ett län, men det må ni väl kalla mig. Men hur är verkligheten? Det ville jag ta reda på. Är det som säger eller finns det någon annan verklighet? Hon talade om hela vårt avlånga land i det anförande hon höll vid tjugo i elva. Jag bad , , att titta på detta. Jag ville veta hur det står till i . Vi håller oss till eftersom jag representerar . Jag vill veta hur det står till där. Ja, kom fram till verkligheten. Dessa siffror har hört förut. Jag ber ändå om ursäkt för att jag tar upp dem en gång till. Det är nog inte sista gången. Jag kanske kommer att komma tillbaka till dem ofta. fanns 436 årsarbetskrafter inom polisen. Det stör mig när jag läser betänkandet att ni håller er till antal. räknade fram årsarbetskrafter. Det är riktigt. Debatten har handlat om hur många som försvinner. Det har man inte diskuterat. Det måste man titta på. Alltså: 436 årsarbetskrafter . Hur blev det året därpå? Jo, det var minus fyra årsarbetskrafter på ett län med 15 kommuner. fyra rimmar illa med det vi har hört från majoriteten . 2004 hade siffran stigit till 438. Vi ska notera en höjning med två årsarbetskrafter fördelat på 15 kommuner. Det är väl den satsningen som pratar om, det vill säga två årsarbetskrafter. sade , ungefär tjugo i elva, att antalet civilanställda har ökat kraftigt. Jag tänkte att jag måste ha läst fel. Så skrev inte . skrev något annat. Jag tittade på siffror. 2002 fanns det i 162 civilanställda, och 2004 var det 142. Så sade inte ! Hon sade att det hade ökat kraftigt. Det går att läsa i protokollet. Så är verkligheten. Jag sade vid allmänna debattimmen att man hade god lust att ringa och säga att de måste kolla det här, om miljarderna har försnillats eller vart de har tagit vägen. De har inte hamnat i mitt län. Vi vet att har varit inne på detta. Jag läste om polisen i en tidning i går. pratar rikspolischefen om en ny utredning. Jag tror inte att det är utredningar polisen behöver. Det har funnits tillräckligt många under de år jag har ägnat mig åt polisfrågor. Jag har pryat hos polisen och träffat massor av poliser i mitt hemlän. Okej, ni får gärna kalla mig det. Nej, vi måste börja räkna årsarbetskrafter precis som gör. Utskottet har något att lära där, tycker jag, att titta på den biten och inte räkna huvuden. Om man jobbar eller är en väldig skillnad. Och som debatten har varit här på olika områden drar man inte bort dem som försvinner utan lägger bara på dem som man säger kommer till. Man behöver inte vara särskilt bra på matte för att inse att det inte går ihop. Det här är verkligheten. I går hade tidningarna i , det finns ju en koncern som har fem sex tidningar, rubriken: Busarna fler än polisen. Det var en ledarartikel. Där påpekade man hur läget var i , som tyvärr är ett ganska svart område när det gäller brott. Det är bara att beklaga. Det var tung arbetsbelastning hos polisen. De hann inte utreda de brott som de hade på hög. Och de såg ingen ljusning heller. Det var läget, och de sade att man måste titta på det här. Tittat på det har vi gjort , men det blir inte bättre. Jag tycker att det här är verkligheten, och ska gå emot mig nu måste hon nästan gå upp och säga att det är som har fel och jag som har rätt. Det måste ju vara slutsumman av den här debatten: har fel och vi socialdemokrater, och Björnlod och andra, har rätt. Det ökar, och det har ökat , tror jag att sade i debatten med mig . Jag vill ta upp det här för att jag tycker att det är en viktig fråga. Det är en fråga som har stor betydelse i mitt hemlän. Och fortfarande egoist eller ej, ni får gärna kalla mig det, och det är jag gärna: Den här frågan kommer jag att följa. Jag kommer att följa den väldigt noga och räkna årsarbetskrafter. Jag vill också göra en rekommendation, om man får göra sådana till ett utskott: Börja räkna i årsarbetskrafter så blir ni mer trovärdiga. Jag har inga andra yrkanden än dem som mina partikamrater tidigare framställt. 69 (): Antisemitismen visar åter sitt fula tryne i . , framför allt sedan den andra intifadans utbrott, har antisemitiska yttringar blivit alltmer påtagliga i liksom i övriga världen. Judar och judisk egendom har hotats och attackerats. Antisemitiska slagord har hörts på europeiska gator och klottrats på våra väggar. Bakom motståndet mot politik döljer sig alltför ofta ett ifrågasättande av den judiska statens rätt att existera liksom fientlighet mot judar i stort. Säpos senaste rapport över antisemitiska brott visar en ökning . Judiska företrädare påtalar att det finns ett stort mörkertal då många judar inte vågar eller vill anmäla brott som är antisemitiska. Hotbilden mot den judiska befolkningen i innebär hot mot och misshandel av enskilda judar samt vandalisering och sabotage mot judiska institutioner och begravningsplatser i .