prot · GT0926 · 2005-11-09 00:00:00 — Det finns givetvis också starka humanitära skäl för ett sådant beslut. Det får räcka med att peka på situationen för de apatiska barnen. Ett annat viktigt skäl för att genomföra en nollställning av gamla ärenden är att, som jag sade tidigare, ge den nya instansordningen en möjlighet att starta verksamheten under rimliga arbetsförhållanden. I förra veckans kunde vi följa och se vad som händer en familj med ett apatiskt barn som trots svidande kritik från otroligt många skickas hem till ett land där det inte finns beredskap att ta emot dem. Detta var en familj av tio som skickats hem , familjer som förmodligen fått stanna om de lyckats hålla sig gömda till. Programmet upprörde starka känslor och mycket avsky över hur vårt land behandlar människor som flytt sina hemländer av olika anledningar. Om vårt förslag om ett nollställningsbeslut vunnit gehör här i kammaren skulle vi ha haft ytterligare på oss att behandla dessa ärenden. har det gjorts beräkningar av att varje handläggare ska behandla mellan tre och fyra ärenden per dag, så det kommer att få gå undan. Hanteringen här i kammaren känns också underlig med tanke på att både och vill stödja motioner med nollställningsbeslut, men här får de rösta nej eller avstå. I förra debatten vädjade jag till både och om att regeringen skulle öppna för en möjlighet för fler att få stanna i vårt land. får vi se hur det kommer att gå. Jag nämnde också i den förra debatten många olika fall. Där kan jag också nu ge ett glädjande besked. Jag pratade om fyra ensamkommande barn mellan som då hade vistats i . har de fått ett positivt besked, och glädjen från den familjen är enorm, kan jag berätta. Det sker alltså positiva saker, även om människor får vänta alldeles för länge och gå ned sig både fysiskt och psykiskt. Och det är klart att då tar det också innan de får en chans att komma tillbaka. Men det finns som sagt positiva händelser att berätta om. Det vill i den här processen när det gäller nya människor som kommer till vårt land är att när människor kommer hit och söker asyl ska de få en möjlighet att parallellt med att de lär sig svenska språket också delta i arbetsplatspraktik. Vi tror nämligen att det är viktigt för de människor som finns här i att den tid som de vistas i vårt land är meningsfull, oavsett om de får ett positivt eller negativt besked. Det skulle den vara med vårt system. Jag pratade med min kommun, , , och man berättade hur man arbetar där just nu för att de nya människorna när de läser sfi också parallellt med detta ska få möjlighet att delta i arbetsplatspraktik. Det tror vi är väldigt viktigt. Det också viktigt att vi sprider mottagandet över landet så att vi inte får en stor anhopning av många nya svenskar som får svårare att komma in i samhället därför att det inte finns tillräckligt med arbetstillfällen eller bostäder just där många har valt att bosätta sig. Vi har goda exempel till exempel i i , där man har arbetat med att parallellt med utbildningen också ge arbetsplatspraktik. Man har därmed lockat människor att flytta från storstäder ut i , och många andra kommuner följer nu detta exempel. Vi måste visa de goda exemplen i arbetet med att inlemma nya svenskar i det svenska samhället. Det är viktigt att vi gör vad vi kan för att få en större acceptans ute hos svenskarna. De flesta är väldigt positivt inställda, men vi behöver förhindra och motarbeta det som några talade om tidigare, nämligen möjligheten för främlingsfientliga partier att vinna gehör för sina åsikter. Det är viktigt att vi har en öppen process där människor känner sig delaktiga i arbetet. Dessutom skulle man kunna ha ett system med fadderfamiljer, personer som jobbade nära och gjorde allt de kunde för att dessa människor skulle få känna sig hemma i då de finns här. Vi borde också utnyttja det civila samhället på ett annat sätt än vad vi gör . Det finns mycket att göra på det här området. Vi har många debatter. Vi har haft en , vi har en här och vi kommer att ha ytterligare en framöver där det finns möjlighet att vidare utveckla vad vill. I det här betänkandet har vi en reservation, som jag yrkar bifall till. Det är reservation nr 5, och den handlar om att personer som lever gömda i ska få stanna kvar på grund av fruktan för att sändas tillbaka till sitt hemland. Det har pratats om att det skulle vara en allmän amnesti. Det är inte det i vårt förslag. Det handlar om människor som kan styrka sin identitet. Människor som är krigsförbrytare eller har begått andra brott mot mänskligheten ska inte beviljas uppehållstillstånd. vill alltså att vi ska vara klara och tydliga med vad vi menar i den här frågan, och det tycker vi att vi har formulerat i vår motion och även i vår reservation i det här betänkandet. 10 () replik: I allt väsentligt instämmer jag i anförande. Replikrätten använder jag för att klargöra vad som kan vara ett missförstånd. påstod att vi skulle avstå att rösta eller rösta emot förslag om en amnesti eller nollställning. Det är felaktigt. Vi har ju själva motionerat och har också en reservation, nr 4, för en nollställning och för en flyktingamnesti. Jag tror att det är väsentligt att vi ser vad det här handlar om. Flera av oss där är och jag helt överens vill längre och vill uppnå mer än vad det lagförslag som föreligger innebär. jag noterar att och jag också är överens i det avseendet ser vi, trots de brister som finns, den här lagen som ett steg i rätt riktning. Jag vill höra om är överens med mig på den punkten. 11 () replik: Jag är helt överens med om att det är ett steg i rätt riktning. Jag nämnde också det i början av mitt anförande. Det är ett steg, men jag tycker att steget är för litet, därför att det är så pass många människor som berörs av detta. Vi hade ett förslag om ett nollställningsbeslut, som vi jobbade fram tillsammans i fem partier. Vi hade haft till på oss om hade tagit det beslutet , och jag tycker att det hade varit så mycket bättre. Det låter så bra när ni säger att ni stöder er motion, men till syvende och sist är det ändå regeringens förslag ni kommer att rösta på. Det är klart att det är ett steg i rätt riktning ni har ju inget annat val men jag hade hoppats att vi kunnat få fler med oss som verkligen stöttat det första förslaget, som jag tycker var bättre. 12 () replik: Då är vi överens om att vi vill gå längre, och vi är överens om att vi går i rätt riktning. Det som skulle kunna inträffa är att de partier som är amnestipositiva sinsemellan hamnar i en situation där man försöker påstå att den ena eller den andra är mer eller mindre positiv, vill mer eller mindre. Det vore en olycklig situation. Den allians som tidigare funnits mellan fem partier, och som består av ett okänt antal partier, kommer att bestå. Åtminstone består den av mitt och parti samt av och . Vi kommer att ha anledning att vid fler tillfällen fortsätta vårt gemensamma arbete, för sista ordet är inte sagt i och med dagens debatt när det gäller en generell flyktingamnesti. 13 () replik: Också jag hoppas att sista ordet inte är sagt. Det som är viktigt och det nämnde även i sitt tidigare anförande det är att man slutar skicka tillbaka familjer , familjer som levt här mycket länge, med både apatiska barn och barn som kanske är födda här. Dessutom finns det familjer som riskerar att skickas till olika länder eftersom mamman och pappan har skilda nationaliteter. Sådana exempel har vi i mitt hemlän. Det skrämmer mig. Jag hoppas verkligen att detta nu snabbt når ut så att det blir ett stopp på de enligt mitt tycke orättfärdiga transporterna av personer som absolut borde få möjlighet att stanna här. 14 (): Vi har i tusentals människor som lever i ett utanförskap som vi sällan diskuterar. Vi diskuterar ofta arbetslösheten och det utanförskap som den medför för människor som inte är fullt integrerade i den vardag som innebär att man går till jobbet . Men hur ofta diskuterar vi att det finns tusentals människor som inte får vara här, som lever vid sidan av, utan papper, utan tillstånd, utan grundläggande mänskliga rättigheter? Ja, den här hösten har vi diskuterat det. Hela det här året har vi diskuterat det på ett annat sätt än tidigare skulle jag vilja säga. Det har varit en ganska lång process fram till den dag som är då vi kommer att fatta ett beslut som positivt berör många av dessa människor. Det har varit en lång process sedan vi i fattade beslut om en ny, mer rättssäker process, en annan rättsordning, för flykting- och asylfrågorna genom att avskaffa och i stället införa ett system med domstolar. Ända har vi fört diskussionen om en eventuell amnesti för att därigenom se till att den nya processen, som börjar verka , från första början ska kunna fungera på ett bra sätt och för att de människor som levt här i många fall ska kunna få en chans till ett drägligt liv redan innan det nya systemet kommer i gång. startades också en namninsamling. Vi fick det så kallade påskuppropet. Bland annat deltog många kristna och andra religiösa grupper och enskilda människor för att amnesti skulle ges, för att de människor som det handlar om skulle få ett drägligare liv. Det gjordes en namninsamling med ovanligt många namn. Det var en av de största namninsamlingar som förekommit i . 160 000 människor deltog i den. Jag säger det här för att jag vill visa att många deltagit i den här processen, som varit ganska lång. Runtom i landet har det hållits demonstrationer, debatter, möten där många människor engagerat sig för dem som farit väldigt illa. För mindre än sedan deltog jag själv i den debatt i kammaren där Socialdemokraterna och sade nej till kravet om en allmän amnesti. Det var tråkigt. Det hade, tycker jag, kunnat ge kammaren särskild tyngd om vi i det läget hade varit beredda att säga ja till en allmän amnesti. Trots allt stod dock många partier i riksdag bakom det kravet, och i och med de fortsatta demonstrationerna och kraven i den allmänna debatten avstannade inte diskussionen utan den fortsatte in i de budgetförhandlingar som vi förde med regeringen och som pågick . Att det var på det sättet var inget onaturligt, även om en del har försökt påstå det. I de förhandlingarna fanns det redan diskussioner och beslut om hur mycket mer pengar vi skulle behöva för att den nya rättsordningen ska kunna fungera ända från början. Det finns dessutom en rad andra budgetposter kopplade till flyktingfrågorna. Från sida valde vi att prioritera just den frågan, för till syvende och sist är det människorna, och de människor som far illa, som är själva kärnan och meningen med politiken. Till slut var vi ganska ensamma men valde ändå att använda den sista förhandlingsmöjligheten till att ta en diskussion med regeringen och Socialdemokraterna om att hitta en lösning på frågan. Politik är ju det möjligas konst, och det papper som vi har framför oss är resultatet av det möjliga. Det är inte det allra bästa, men det är det möjliga, det näst bästa. Jag är glad över att Socialdemokraterna och regeringen var villiga att ställa upp och ändra sin hållning i den här frågan så att vi kunde nå en överenskommelse där vi ser till människorna och kommer förbi de ganska rigida principhållningar som fram till dess hade varit i centrum för diskussionen. Också har på slutet på ett mycket bra sätt deltagit i själva framtagandet av lagförslaget. Jag vill rikta ett stort tack till de människor som deltagit i hela den här processen. Många har medverkat genom att hjälpa de gömda flyktingarna. Det finns oerhört många människor runtom i som lägger en stor del av sin tid, sin energi och sitt engagemang på att hjälpa människor som far illa. De synliggörs inte ofta. Jag vill därför gärna rikta ett stort tack till dem. får de också en belöning för sina insatser genom att det händer något. Det gäller även dem som deltagit i den allmänna debatten för att på så sätt försöka ge dessa människor en lite drägligare situation och kunna bli accepterade som människor i samhället på samma sätt som alla andra. Till dem som kritiserar förslaget , till exempel , vill jag säga: Gör inte det bästa till det godas fiende. Det är ett allvarligt misstag i politiken. Politik handlar ofta om att tala om var man står, att redovisa principer, ställningstaganden, riktningar, att tala om vad vi ska göra, att med plakat och i demonstrationer visa vad som är fel och dåligt i samhället. Gör inte det bästa till det godas fiende, för då blir du själv en fiende till det goda! Det vore ett allvarligt misstag. Vi måste försöka se att nästa steg, bortom principerna, är att få till stånd något som berör och kan förändra vardagen för många människor. har vi möjlighet att fatta ett beslut som mer än vanligt berör många människor och kan utgöra en grundläggande och reell förändring för barn, för familjer, som lever i ett extremt utanförskap och som vi vanligtvis inte ser. Den här dagen kan bli en glad dag för dem för de kan få tillbaka hoppet, och som sade kan tusentals människor få möjlighet att stanna i och därmed få en ny chans till ett drägligt liv. Jag vill ge ett råd, en uppmaning, till alla dem som berörs av det här beslutet. Ta kontakt med era jurister för att se vad ni ska göra i nästa steg! Ni behöver nämligen lämna in en ny ansökan, och det är viktigt att den blir formulerad på ett bra sätt. träder den nya lagen i kraft om vi får en majoritet, som det ser ut att bli, som säger ja till förslaget i det här betänkandet. Men under den tiden, när ni är inne i en ny process, ska ni inte behöva riskera att hamna i förvar eller bli utskickade. Jag vill också passa på att säga till dem som berörs av det här beslutet, de gömda flyktingar och de barn och barnfamiljer som det framför allt handlar om men också en del andra grupper, att de ska vara välkomna till . Ni har inte kunnat känna det under hela . Många av er har levt i och inte fått en ärlig chans, men skulle jag vilja att ni ändå försöker att känna er lite grann välkomna. gäller det att , vi som har en lite lättare situation, ser till att de som får stanna får en bra och ärlig chans att få ett gott liv. Jag vill hålla med om att det nu också handlar om att skapa möjligheter för en integration, för en ny start för de människorna. Då handlar det inte om att vi behöver fler poliser för att få integration, utan då handlar det om mänskligt beteende och om att vi allihop ska se de människor som berörs av det här. Integration och ökad läskunnighet får vi inte genom fler poliser i första hand, utan det får vi genom att vi alla tar ett ansvar som medmänniskor. Det har varit en del kritik mot det här beslutet för att det är otydligt, för att lagförslaget inte täcker alla och så vidare. Jag kan hålla med om en del av den här kritiken, men är dagens lagstiftning, den situation vi har , inte solklar och enkel. Det är i flera fall tydligare, enklare, renare begrepp som vi använder oss av i den tillfälliga lagstiftning som kommer än i den som redan existerar. Och alla ska veta att även med en amnesti hamnar man i problem när det gäller definitionsfrågor om vilka som ska beröras, vilka ID-handlingar som ska vara giltiga och var de här människorna har varit under processen. Så det finns inga enkla, tydliga, rena lösningar som är helt utan svårigheter och problem av definitionskaraktär. Vi kommer alltid, var vi än landar, att komma i de svårigheterna. Frågan är: Vågar vi trots det göra det bästa vi kan för att människor som lever i ska få ett drägligt liv? Det är det som jag tycker att vi nu har försökt göra. Vi har gjort det bästa möjliga politik är det möjligas konst. Det kan vi , vi som röstar ja, vara ganska stolta över i alla fall. 15 () replik: Jag kan inleda med att konstatera att ju mer man hör desto mer framstår reservation nr 1, som jag härmed yrkar bifall till, som tilltalande. Min fråga rör naturligtvis dina insatser i den debatt som har föregått dagens debatt. Då tänker jag inte på dina telefonsamtal till enskilda poliser i syfte att påverka dem i första hand, utan min fråga handlar om att du har hävdat att majoriteten av de gömda flyktingarna ska få lov att stanna. På vad grundar du det? Givet att förutsättningarna ser ut som de gör när det gäller bevisvärdering och givet att det är tjänstemän på och inte du och jag som ska fatta de avgörandena undrar jag: På vad grundar du din bedömning? Och vilka garantier kan du lämna tillsammans med i övrigt i den här kammaren och tillsammans med de övriga tre partierna för att de som faktiskt har följt myndigheternas anvisningar och beslut och lämnat inte kommer att missgynnas genom den här lagstiftningen? Eller är det en grupp som du och inte bekymrar er särskilt mycket om i all glädje över det som kommer att hända här i kammaren? 16 () replik: Vi har ju tidigare gjort en politisk överenskommelse. I den överenskommelsen finns , Socialdemokraterna och Vänstern, och i den överenskommelsen säger vi att vi vill genomföra förändringar som gör att en majoritet av de gömda flyktingarna får stanna. Framför allt gäller det flyktingbarn och barnfamiljer. Utifrån den överenskommelsen har vi sedan tagit fram ett lagförslag, och det är det som vi ska rösta om . Jag tror att det kommer att visa sig att vi med det här lagförslaget kommer att kunna genomföra den överenskommelsen. Det finns ingen garanti. Det handlar fortfarande om en prövning av en mängd människor, som ska utgå från enskilda fall. Och kommer det här inte att täcka fullt ut har vi ännu inte genomfört vår överenskommelse. I så fall behöver man kanske göra ytterligare åtgärder. Det är det som var grunden här. Men jag tror inte att vi ska behöva hamna i det läget därför att jag är ganska nöjd med det här förslaget. Det är i flera avseenden tydligare och bättre än det som vi riskerade att få, och jag tycker att Socialdemokraterna och regeringen under den här processen har medverkat på ett ganska bra sätt för att det här ska genomföras så bra som möjligt. 17 () replik: Men det är inte vad du har sagt när du har varit intervjuad av medierna och pressen. Du har sagt: Majoriteten kommer med det här lagförslaget att få lov att stanna. backar du här i talarstolen. säger du att du tror, att du hoppas, att du gissar. Men det är inte ett korrekt besked att lämna, givet alla de stora ord som du har yttrat tidigare i debatten. Låt mig få fylla på med en annan fråga. införs ett nytt begrepp, humanitärt angeläget, som ni har suttit och snickrat ihop under de här förhandlingarna. Du och jag och samtliga övriga i den här kammaren, alla partier som är representerade, var så sent som överens om att ta bort begreppet humanitära skäl därför att det ansågs vara för luddigt och för rättsosäkert. , , kommer begreppet i retur. Hur kommer det sig, ? Kan du förklara för mig vad begreppet humanitärt angeläget egentligen ska representera? Hur ska tjänstemännen på kunna fatta bättre beslut med begreppet humanitärt angeläget när de inte kunde göra det tidigare med begreppet humanitära skäl? Du har själv i åtskilliga riksdagsdebatter hävdat att detta har varit ett dåligt begrepp att använda sig av. 18 () replik: Begreppet humanitära skäl har använts på väldigt många olika sätt. Begreppet humanitärt angeläget, som vi använder , definieras på ett tydligare sätt . Vi utgår till exempel från tidsaspekten. Barn och barnfamiljer till exempel får en definition som handlar om att om man har varit här det talas också i betänkandet kommer det att ha stor betydelse för det här begreppet. Det gör att man i den bedömning som kommer att göras kan utgå från att det här ska kunna användas på ett positivt sätt i större utsträckning än det vagare, som jag ser, humanitära skäl. När det gäller den andra frågan som du tar upp har du helt fel. Det jag har redogjort för tidigare i debatten är vår överenskommelse. Det är betydligt senare som det har funnits ett lagförslag. Det är först när överenskommelsen om ett konkret lagförslag finns som man kan göra en bedömning av om det här konkret ger en majoritet av de gömda flyktingarna rätt att stanna. Men överenskommelsen i grunden gällde att vi politiskt vill genomföra förändringar som ger möjlighet för en majoritet av flyktingfamiljerna att stanna, och jag står fast vid att vi är på väg att genomföra det . 19 () replik: Jag uppskattar mycket öppning mot integrationsfrågan. Det är den fråga som blir central, givetvis. måste vi fixa det här så att det blir bra, så att människorna får ett värdigt liv. Sedan tycker jag att du underskattar polisens betydelse. Det är inte bara polisen som kan lösa utanförskapsproblemet. Men allt annat kan inte fungera utan poliser, utan trygghet, utan det minimala att man kan gå på gatan och känna sig trygg och inte känna sig hotad. Men det behövs mycket annat arbete. Det allra viktigaste jag vill fråga gäller följande. har ni fått ihop en överenskommelse som var hårt kritiserad av Lagrådet och många andra. Det gick väldigt fort. Beredningen var inte acceptabel. Innehållet är, som vi har diskuterat här, minst sagt ganska sorgligt. Vi föreslog : Kan ni inte ta lite mer tid på er? Dra tillbaka förslaget och kom med en bättre förberedd proposition. Lyssna till olika instanser, formulera bättre begrepp och gör det mer trovärdigt. Det har ni inte kunnat göra. Jag vet inte hur det gick till i era samtal, men det hade varit mycket värdefullt. hade vi kunnat förbjuda att avvisningsbeslut verkställs. Vi hade kunnat skydda de människor som vi vill skydda. Vi hade skapat förutsättningar för en bättre lagstiftning. När ni missade det kanske ni riskerar att skada legitimiteten i asylprocessen på ett sätt som är ganska problematiskt. 20 () replik: Vi har fokuserat på de människor det handlar om och att göra det bästa möjliga för dem. Utifrån den situationen har vi skapat en överenskommelse och en lagstiftning som vi tror är det möjliga. Vi har kommit så långt som det har varit möjligt i den här frågan. Man hade kunnat göra på lite andra sätt. Men det är fel att kritisera att det har gått för snabbt. Det är grunden för de människor som far väldigt illa att det måste ske hyggligt snabbt. Har man en lång process skapar det ytterligare osäkerhet i sig. Det är bra att vi nu kommer med ett beslut som träder i kraft . Det är bra att vi får en bred uppslutning i riksdag. Även om nu , och vi andra röstar på våra reservationer om vad vi hade valt i stället kommer det vad jag förstår att bli en bred majoritet som till syvende och sist säger ja till det nya förslaget. Det är bara som ställer sig utanför och vid sidan av. Naturligtvis behöver vi ha poliser. Poliser är viktiga i en rättsstat. Men det är inte lösningen på integrationen. Det var du som tog upp frågan om . Jag vet inte hur många poliser du i så fall tänker dig skulle behövas i förorterna i för att lösa frågan där. Det har inte lett till en förbättring ju fler poliser man har skickat in utan snarare en försämring av situationen. Eländet har spritt sig runtom i och också till andra länder. Poliser är inte alltid en lösning. Det kan också vara en provokation och göra att man förvärrar konflikter som redan finns. Vi måste i stället utgå ifrån att förbättra grundvillkoren för människorna som bor här. Man måste fysiskt se till att det är vackra, tilltalande och trivsamma områden att bo i. Man måste se till att människor har en möjlighet att få jobb och leva ett drägligt, vanligt liv som alla andra. 21 () replik: När det går så illa som i behövs det många poliser, och det blir inte mycket bättre. Det är vad vi ska förhindra. Vi ska förhindra det med många olika åtgärder, bland annat genom att ha poliser som finns där som har ett förtroende hos de människor som bor där. Det är närpoliser. Vi vill inte ha piketinsatser. Vi vill inte ha poliser som landar när det blir bråk. Vi vill ha något annat, och det vet du. Det är mycket viktigt att göra. Jag förstår att vi kan fokusera på en grupp människor som vi tycker har det sämst. I det här fallet har det varit de som har väntat för . Men om vi i den fokuseringen glömmer majoriteten de andra, de som kräver av oss rättssäkra processer, bra lagar och bra beredningar av våra lagar kan vi begå ett kapitalt misstag. Vi kan hjälpa några .