prot · GT0951 · 2005-12-14 00:00:00 — TT rapporterade att fyra av tio besök på akuten beror på felaktig läkemedelsanvändning. Vi vet att av alla inläggningar av äldre på sjukhus beror på läkemedelsbiverkningar. vet vi även att läkarnas rapportering till inte täcker in alla de former av symtom och kombinationseffekter som kan uppstå. Här finns det en möjlighet att spara många miljarder åt statskassan, för att inte tala om allt det lidande som kan undvikas med bättre kunskap om läkemedel. Rösta alltså på reservation 40! Att läkemedel även måste anpassas för kvinnor tycker nog alla är en självklarhet. Ändå är de flesta preparat fortfarande framtagna för friska unga män, och doseringsanvisningarna tar oftast ingen hänsyn till kvinnokroppens särskilda kemi. Jag tycker att det är märkligt att motion i frågan inte har vunnit socialutskottets gillande när det sitter så många duktiga och insiktsfulla kvinnor där. Alltså, rösta på reservation 40! Jag tycker att det ska bli väldigt intressant att se om regeringen tar det växande spelberoendet på allvar. Jag vet inte vilka odds som gäller om man skulle spela på att regeringen menar allvar när det gäller att ta tag i frågan. De säger ändå att de förstår problemet. Jag tror inte att jag skulle våga satsa många kronor på regeringens initiativkraft. Det är inte bara själva spelberoendet som oroar mig utan även det faktum att till och med den statliga spelindustrin kan bli en bricka i de kriminella nätverkens arbete. Jag vet inte om det är sant, men det har sagts mig att svarta pengar tvättas vita till och med på statliga kasinon. Men det är när man träffar på ungdomar som tror att de kan leva på spel som man blir mest orolig. Vi måste återskapa förtroendet för de gemensamma solidariska lösningarna där önskedrömmar och lyckoideal har ett innehåll som är långsiktigt möjligt att nå för en växande befolkning på en begränsad planet. Vårt särskilda yttrande om spelberoende är inte någon sorts omyndigförklaring av regeringen utan ett starkt observandum på att samhällets skador kan bli i det närmaste omöjliga att reparera om speldjävulen tillåts sätta sig alltför djupt i alltför många själar. Vi har försökt att få in resurser och skrivningar i betänkandet om professionella mansmottagningar. Det är mottagningar som vänder sig till män som slår kvinnor. Vi tror inte att kvinnojourer räcker till. Vi vill som vanligt inte att samhället enbart ska ägna sig åt att städa upp när olyckan redan har skett; vi anser att man måste lägga mer kraft på att förebygga. Män som slår måste få hjälp att ändra sitt beteende innan kvinnan i fråga tagit skada. Vi har valt att markera det i ett särskilt yttrande. Det här var ett försök att i korthet beskriva betänkandet men också några nedslag i de detaljer som vi från har markerat. Det behövs olikheter om det ska bli debatt. När det gäller de övergripande målen uppfattar jag ändå att det råder ganska stor samstämmighet mellan partierna. Det är egentligen bara en del detaljer kring medlen på vägen dit där det skiljer. Det gäller främst, som vi redan har hört i debatten, att en del borgerliga partier är tydliga på att markera att de strävar bort från den solidariska och gemensamma lösningen mot mer av privata och egoistiska försäkringslösningar. Det var tydligt när talade för ett underifrånperspektiv för den civila sektorn och privata komplement till vården. säger han nej till det han kallar stopplagen, lagstiftningen om driftsformer för offentligt finansierad vård. Där skapas spelregler, precis det som talar sig varm för, det vill säga ett regelverk för ett underifrånperspektiv just för att vi faktiskt ska kunna ha privata komplement inom vården och för den civila sektorn. Det visar att den politiska debatten ofta blir mer retorik. Man kramar sina ideologiska formler i stället för att tänka på verksamheten och verkligheten. 15 () replik: Slutet av anförande tyckte jag var ett riktigt lågvattenmärke. säger att vi står här och talar om försäkringslösningar. Vem har pratat om försäkringslösningar? Vi pratar om en gemensam solidariskt finansierad vård och omsorg som ges efter behov. Det kan läsa senare i protokollet. Det är det vi åsyftar. Vi pratar inte om försäkringslösningar hämtade från andra delar av världen. Det är fråga om en gemensam och solidariskt finansierad vård som ges efter behov. Jag upprepar det en gång till så att det ska vara fullständigt klart hur vi ser på finansieringen. Däremot ser vi fördelar i att det ska finnas fler vårdgivare. Då ökas valfriheten för den enskilda patienten och för personalen. Vi tror och är övertygade om att det leder till att vi får en positiv konkurrens, att vi får möjligheter att ha både allmänt driven, privat driven och idéburen verksamhet. Här ligger satsningarna på civilsamhället, på den ideella sektorn, på Erstas verksamhet med flera. Det är detta som är mångfalden, ; en solidariskt finansierad hälso- och sjukvård med en mångfald vårdgivare. Det är det som du och ditt parti begränsar, stoppar och förhindrar genom ett förödande nejsägeri. 16 () replik: Det är ganska märkligt att höra och andra representanter för de borgerliga partierna kritisera och använda ordet stopplag för den reform som faktiskt gör just det man talar sig varm för. Det är märkligt att man pratar om solidariska och gemensamma lösningar, att vården ska ges till alla på lika villkor, när man i debatt efter debatt talar om hur fantastiskt det hade varit om lagen inte hade gått igenom, om privata företag hade fått driva hela sjukhus, hur det hade blivit resurser över att för den som har möjlighet att med egna pengar betala för vård få utnyttja de offentligt finansierade sjukhusens resurser i en annan köordning än den som handlar om prioriteringsordningen. Det har vi hört gång på gång. Det är inte självklart att det måste vara försäkringslösningar. Jag vet inte vad det finns för möjligheter att hitta andra system. Det kanske finns andra sätt att få fram pengarna för att köpa sådan vård vid sidan om. Om ni verkligen menar allvar vilket jag inte kan förstå att menar med att det verkligen ska vara solidariska lösningar med lika villkor för alla, finns inte möjligheten. Därför förstår jag inte varför ni tycker att den nischen är så viktig i systemet. Alla andra vägar när det gäller att hitta entreprenörer som vill driva de offentligt finansierade sjukhusen finns ju kvar. Just det ni efterfrågar behövs inte om ni verkligen menar allvar med solidaritet och gemensamma lösningar. 17 () replik: gick från att påstå saker till att inte förstå. Det var en sund utveckling. påstod i sitt anförande att vi förordar försäkringslösningar. Det är lögn. Det ska man inte föra fram från den här talarstolen. Det är väsentligt. förstår han inte. Det har jag förståelse för. Det är uppenbart att när vi för fram förslag om en solidariskt finansierad hälso- och sjukvård och flera vårdgivare menar vi att vi bejakar detta. Vi ser positivt på att flera är med på arenan. En stopplag som i första omgången inte kanske är alltför begränsande leder ändå till begränsningar. Alla de som är entreprenörer och som vill starta verksamheter ser att den majoritet som råder i tycker att det är något skumt. Flera av de partier som är i majoritet tycker att egentligen allt ska drivas av det allmänna. Jag säger inte att det är och uppfattning, men det finns andra partier som du lierar dig med i frågan. har gått från påstående till att inte förstå, och det är bättre. Då får vi jobba med att försöka hjälpa varandra att få dig att förstå vad vi menar så att vi kan få stöd för att driva en startlag, driva entreprenörskap och få fram inte minst den ideella sektorn en jätteviktig vårdgivare och ett komplement till övriga. 18 () replik: Att det är svårt att förstå, , tror jag inte att jag är ensam om att tycka. vill ha ett underifrånperspektiv. Han vill få fram den civila sektorn, och han pratar om privata komplement inom sjukvården. Och så säger han nej till den lagstiftning som faktiskt öppnar just för detta, som skapar regelverk för det så att det faktiskt finns förutsättningar för den som vill agera med privat kapital inom det här området att veta vilka spelregler som gäller. Att säga nej till den lagstiftning som gör det möjligt att göra just det som du vill gör att det är svårt att förstå. Den kritik som du och dina meningsfränder har fört fram mot lagstiftningen har ju handlat just om den här ytterligare nischen när man inte längre betalar med skattemedel utan tillför någon annan form av finansiering för att kunna utnyttja det som ni påstår är en outnyttjad överkapacitet. Det är väldigt svårt att förstå varför det inte då skulle finnas ett utrymme för försäkringslösningar även om ni inte har presenterat hur man ska utnyttja den här outnyttjade resursen, hur man ska köpa sig denna fördel. Det är möjligt att det finns andra vägar. Men det är väldigt svårt för den som försöker, och jag försöker verkligen, att förstå hur ni kan se problem i den här lagstiftningen. Jag kan inte se någon annan väg. Det är klart, det finns väl enskilda individer som har så stora privata tillgångar att de har råd att köpa en operation helt privat. Men jag tror att det är en väldigt liten grupp. I så fall är ju det här problemet oerhört litet. Men om det nu skulle omfatta en lite större del av befolkningen, då måste det vara någon annan krets på något sätt om man sedan kallar det för försäkring eller något annat vet jag inte för att man ska kunna slå ut kostnaden så att den inte drabbar den enskilda individen varje gång. Så det är svårt att förstå. Det är det. 19 (): område spänner över en rad olika frågor, som vi har hört här. Alla är viktiga för folks välbefinnande men en del röner mer intresse än andra. Sjukvård och äldreomsorg engagerar de allra flesta medan till exempel frågor om spelberoende eller missbrukarvård mest engagerar dem som berörs på ett eller annat sätt. Det kanske beror på att vi, förhoppningsvis alla, kommer att bli gamla och behöva äldreomsorg. De flesta av oss kommer i livet att behöva uppsöka sjukvården. Så det vet vi kommer att beröra alla. Däremot tror väl inte så många av oss att vi kommer att drabbas av missbruk av något slag eller utsättas för våld i hemmet. Tyvärr är det alldeles för många som drabbas av det. Jag skulle vilja säga att mycket av det socialpolitiska arbetet är beroende av olika aktörer, av att olika politikområden samverkar, av att kommuner och landsting samverkar och av att myndigheter och institutioner samverkar. Det får inte vara så att folk som behöver hjälp kommer i kläm för att det inte finns samverkan i samhället. Vi har ett gemensamt finansierat system, en välfärdsmodell som vi tycker är bra. Men som någon har sagt kan det inte vara så att vi försvarar systemen för systemens egen skull. De måste fungera för den enskilde. Då är det viktigt, eftersom vi har en gemensam, skattefinansierad välfärd, att alla aktörer också samverkar så att det kommer den enskilde individen till del. Där finns det fortfarande en del att göra. Psykiatrin har till exempel tagits upp. Där handlar det ibland inte bara om resursbrist utan faktiskt om att samverkan inte fungerar. Där kan vi från sida medverka till att det blir bättre. Det är inte alltid resursbrist när vi tycker att det inte fungerar så bra som det skulle kunna göra. Det kan också vara andra faktorer, till exempel att samverkan inte fungerar. När det gäller den generella välfärdsmodellen har ju vi från majoritetens sida alltid talat för att vården och omsorgen ska vara solidariskt och gemensamt finansierad. hör vi från den ena borgerliga representanten efter den andra att de tycker precis likadant. Det välkomnar vi. är det ju så att det är bra att stjäla idéer av varandra. Om vi har idéer som passar är det klart att vi ska anamma dem. Vi tycker att det känns bra att man nu också poängterar det, att det ska vara gemensamt skattefinansierat. Men då är det så klart viktigt att det också är finansierat. Budgetförslag är en helhet. Det är inte så att utgiftsområde 9 är ensamt i budgeten, att man där kan säga att man lägger till si och så mycket resurser om man tar bort från andra områden. Det gäller för dem som är psykiskt sjuka, till exempel. Det finns fortfarande en del brister inom psykiatrin. Men det är också så att de som är psykiskt sjuka behöver vara sjukskrivna. De behöver få sjukersättning som de kan klara sig på. De behöver också gå och hämta ut läkemedel. Det är svårt för dem också att få pengarna att räcka till. Man kan liksom inte stycka upp de olika utgiftsområdena och säga att vi värnar den här gruppen, och gör det inom ett område, men när det gäller arbetslöshetsersättning eller sjukersättning gör vi det inte. Jag tycker att det är viktigt att det är en helhet och att allting hänger ihop. Jag skulle också vilja säga något om ekonomin. Det var någon som tidigare tog upp, jag tror att det var , att regeringen lånar i högkonjunktur. Jag skulle vilja påminna om att när vi tog över 1994 tror jag att statskulden var eller av bnp. är den just . Visst lånar vi, men jämförelsevis lite. Jag skulle också vilja påstå att statens ekonomi, att vi har en god ekonomi, är en grundförutsättning för att vi ska kunna ha en social politik som fungerar och för att vi ska kunna utveckla de här politikområdena. Kommunerna och landstingen har ju en nyckelroll när det gäller välfärden. Om man tittar på landstingen är det så att i 17 av 20 landsting kommer man 2005 att ha ett överskott. Då kan man tycka att det viktigaste inte är att det finns ett överskott i landstingen. Men det är viktigt att det inte går back så att vi kan fortsätta utvecklingen av sjukvården. Vi har kunnat sanera statens finanser och ha en god ekonomi. Det har gjort att man har kunnat tillföra resurser till kommuner och landsting. Det är naturligtvis oerhört viktigt för att vi ska kunna utveckla de områden som vi vill utveckla. Där ska jag återigen säga att det finns en del kvar att göra till exempel när det gäller psykiatrin, också barn- och ungdomspsykiatrin. Men klarar vi inte ekonomin kan vi inte heller satsa pengar. Alla frågor i budgeten är viktiga, men det finns en del som känns särskilt aktuella. En som har tagit upp tidigare, och kanske andra också, är satsningen på ökat stöd till kvinnor som utsätts för våld, till kvinnor och deras barn. Vi satsar 135 miljoner för att motverka mäns våld mot kvinnor. Pengarna är avsatta för kvinnojoursverksamhet och för en ombildning av Rikskvinnocentrum. Jag vill också poängtera, som jag tror att gjorde, att det naturligtvis inte får betyda att kommunerna lägger över ansvaret på kvinnojourerna. Det är kommunens ansvar att det finns en organisation som fungerar och att det är hög kvalitet. De här pengarna kan kommunen för sig eller kvinnojouren för sig ansöka om ifall det är så att man mot förmodan inte kan samverka, men det hoppas jag att man kan. Samverkan tror jag är A och O i de allra flesta frågor. Vi har också ett tillkännagivande, som har nämnts, om spelberoende. Det är ett område där vi i utskottet, och det här tror jag är gemensamt för oss alla, är mycket oroade över utvecklingen. Det är alarmerande att ungdomar spelar i högre och högre grad. Det är också alarmerande, som någon tidigare sade, att det finns de som faktiskt tror att man kan leva på, försörja sig på och bli rik på att spela. Jag skulle nog vilja säga att i av fallen förlorar den spelande pengar. Någon enstaka vinner naturligtvis, annars skulle man inte kunna fortsätta. Men oerhört många förlorar så mycket att det blir ekonomiska tragedier. Där finns det mer att göra, alltså när det gäller spelberoende. Där har vi också ett tillkännagivande om att vi tycker att det bör tillföras mer pengar. Det finns mer att göra vad gäller dem som har hamnat i spelberoende men också för att förebygga att man hamnar där. Jag tror också att det finns anledning att se över lagstiftningen för att ytterligare reglera spelmarknaden, men framför allt för att komma åt den illegala spelmarknaden. När det gäller missbrukarvården föreslår vi i vår budget en satsning på 200 miljoner och 350 miljoner . Det gäller satsningen Ett kontrakt för livet, där vi försöker förstärka de olika delarna i vårdkedjan och se till att den som har fått vård sedan också kan få en bostad och ett arbete. Staten och kommunerna ska göra en överenskommelse, och man ska precisera vad kommunerna ska göra. Det är ett svårt område, men det är inte desto mindre viktigt att vi satsar på det och försöker hjälpa dem som har kommit snett och som har hamnat utanför arbetsmarknaden. På äldreområdet innebär budgeten viktiga satsningar. Kompetensstegen, som vi har börjat med tidigare, gör att personal inom äldreomsorgen får kompetensutveckling. Där tycker jag att det är viktigt att understryka att det inte alltid handlar om fler händer i vården. Det är viktigt att påpeka att de som jobbar i vården använder både hjärna och hjärta. Och de måste få möjlighet att utveckla sin kompetens. välkomnade satsningen på anhörigstödet. Jag tycker också att det är en väldigt bra satsning. Det finns många anhöriga som drar ett väldigt tungt lass. Och de behöver få den hjälp som de kan få. Då handlar det inte bara om att man behöver hjälp i form av timmar utan om att man behöver stöd, råd och utveckling när det gäller den här verksamheten. När det gäller anhörigstödet tror jag att vi måste fortsätta att se över detta område för att ta reda på hur vi kan backa upp de anhöriga som drar ett väldigt tungt lass. Demensvården, som har nämnts här tidigare, är också ett område som det finns anledning att följa noga och titta närmare på. arbetar med att utveckla riktlinjer för demensvården. Det är ett område där det har hänt en hel del. Det har kommit ny forskning, och man lär sig mer och mer. Men väldigt många drabbas på olika sätt och får inte alltid den hjälp som de behöver. Jag tror att det behövs rätt mycket mer utbildning och kompetensutveckling inom vården på det området. Och jag hoppas att arbete kan hjälpa till att utveckla det området. När det gäller tandvården kommer utgifterna för högkostnadsskyddet för äldre att öka lite grann . Det minskade något . Åtgärder har också vidtagits för att korta väntetiden för beslut hos som hanterar systemet. Det har varit ett problem, men jag hoppas att man har kommit till rätta med det. Framför allt när det gäller tandvården innebär budgeten ett besked om att det kommer ett förslag om en ny tandvårdsförsäkring . Kostnaderna för grundläggande tandvård behöver minska och skyddet mot höga kostnader förbättras. Det är ett viktigt steg som kommer att tas. Och vi hoppas att vi får ett förslag om en bra utbyggd tandvårdsförsäkring. När det gäller sjukvårdens område har vårdgarantin nämnts här i olika sammanhang. Och det är väl här som man kan se skillnaden mellan det borgerliga blocket och majoriteten. Vi tycker att det är bra med en vårdgaranti. Men vi tycker att det är oerhört viktigt att de reformer som vi inför är finansierade. Det är svårt att förstå hur man kan påstå att man ökar resurserna på många olika områden som man säger att man ska minska intäkterna. Men vi tycker att vårdgarantin är bra, men den ska vara finansierad. Annars tror vi att det går ut över andra områden som vi har prioriterat som viktiga. Det finns några förslag på sjukvårdens område. sade att Socialdemokraterna gör borgerliga förslag till sina egna. Det finns några förslag som vi inte kommer att göra till våra egna. Vi kommer till exempel inte att lova skattesänkningar ned till OECD-nivå. Det har varit lite olika bud från de borgerliga partierna om hur fort detta ska gå. Men jag tror att det senaste var från om att det skulle ske på två mandatperioder 250 miljarder, av statens budget, ska alltså bort på två mandatperioder. hävdar man att man ökar resurserna på område efter område. talade också om de förslag som finns i budgetmotioner, bland annat att man vill införa en avgift vid uttag av läkemedel och höja högkostnadsskyddet både för läkemedel och för sjukvård. Det är inte förslag som vi har i vår budget. Vi tror att det drabbar de sjuka och inte gynnar dem. Det finns ett annat förslag som faktiskt minskar tillgängligheten till sjukvård i stället för att öka den. Det gäller förslaget från om att man ska ha ett läkarintyg från första sjukdagen, vilket kommer att öka belastningen på vårdcentralerna ganska rejält. Jag har talat lite längre än jag skulle. Jag ska därför avsluta mitt anförande. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. 20 () replik: Jag kan börja med att säga till att det finns en hel del som vi är helt överens om, bland annat när det gäller utvecklingen av demensvården men också när det gäller andra äldre sjuka som behöver vård och rehabilitering. Det talas om att man fortsatt vill stödja anhöriga. Men jag har inte hört riktigt hur det ska gå till. Jag kan bara konstatera att äldre på många håll bara får av den omsorg som de har tilldelats men att de får betala . Hur ska vi komma till rätta med det, ? Det är ju att försnilla de äldres pengar, särskilt de som är svaga och utsatta. De får betala för full tjänst men får . Det skulle jag vilja ha några kommentarer till när vi talar om att värna dessa människor. Men vi kan också vara helt överens om att det gäller att klara ekonomin. Men det gör vi genom att få folk i arbete inte genom att i första hand, som talar om och som vi har hört , tala om a-kassa och sjukersättning. Det handlar om att folk ska få jobb. Det handlar om att folk ska få komma till vården. Det handlar om att man ska bli frisk och att man ska få rehabilitering. förtidspensioneras väldigt många unga i ersättning. Då får man inte heller någon rehabilitering. Hur ska klara alla dessa unga arbetshandikappade personer som inte får ett fast arbete därför att det utökade arbetsgivaransvaret gör att arbetsgivarna inte vågar anställa? Då blir man förtidspensionerad, och då får man ingen rehabilitering. Hur ska vi hjälpa arbetshandikappade till arbete? Hur ska vi hjälpa folk att få rehabilitering? 21 () replik: Det sista som sade tycker jag är oerhört viktigt, nämligen att folk i mycket större utsträckning måste få rehabilitering och att arbetsgivaren också i större utsträckning faktiskt försöker anpassa arbetsplatsen på ett sådant sätt att den som har fått en arbetsskada och blivit sjuk har en chans att komma tillbaka till arbetet. Det var också syftet med sjuklöneperioden. Om man får in anställda i rehabilitering inom minskar kostnaden för arbetsgivaren. Det finns alltså flera incitament här för att arbetsgivaren faktiskt ska jobba med den anställde. Jag tycker att det är oerhört viktigt. I mycket större utsträckning måste den som inte är arbetsför till kunna få vara kvar på arbetsmarknaden. För mig handlar a-kassa och sjukersättning om en försäkring som vi har. Vi har en sjukförsäkring, och vi har en arbetslöshetsförsäkring. Jag delar inte den uppfattning som framför i någon motion om att man ska minska bidragsberoendet. Det handlar inte om bidragsberoende om man blir sjuk så att man inte kan arbeta. Men man måste naturligtvis ändå kunna klara sin försörjning. Då får man del av den sjukförsäkring som man har varit med om att betala. Därför tycker jag att resonemanget om att svaga och utsatta får betala inte är riktigt. Det är den borgerliga politiken som gör att svaga och utsatta får betala eftersom de som är sjuka och de som är arbetslösa inte tillhör de starka grupperna i befolkningen. De ska få del av vår generella välfärd som vi gemensamt finansierar. Då tycker jag att det är nästan smaklöst att säga att de är bidragsberoende. 22 () replik: Jag vet inte hur mycket landstingsskatten och kommunalskatten har höjts hemma hos . Jag vet bara att det i de flesta socialdemokratiska landsting och i många kommuner har blivit en ökad kostnad som mest drabbar dem som har låga löner och dem som är sjuka och arbetslösa. Det är ju de som får betala för att ni inte kan fixa fler jobb och detta med att det ska vara lättare att kunna bli anställd.