prot · GS0991 · 2005-03-16 00:00:00 — Det måste vi ha med oss, för det finns fortsättningsvis kvar. Men vad gör vi åt det? Hur ska vi kunna få en behandling? Hur ska vi kunna lyfta fram de psykiska faktorerna? Hiv/aids är en annan av farsoterna som har dragit fram där människor känner sig oerhört nere och förtvivlade. De känner att folk ser ned på dem. Jag är naturligtvis väldigt glad över att internationellt sett har haft en bra situation på hiv/aids-området. Men vi får inte slå oss till ro. Man kan säga att det var 6 305 personer i som fick hiv/aids , . Om man tänker sig att var och en av de personerna har en omgivning av släkt och vänner är det ändå för många som har drabbats. Vi har också, som sade, sett en viss ökning. insjuknade 216 personer i hiv/aids. Det är ganska mycket. Det är mer än en . Det är därför vi aldrig får förtröttas i att fortsätta arbeta med de här frågorna och med det förebyggande arbetet. Det kan inte nog betonas. Jag tror också att det internationella arbetet är så viktigt att vi kanske ska uppvärdera det ytterligare. Smittsamma sjukdomar känner inga landsgränser. Därför måste vi tillsammans, både på europeisk nivå och via , fortsätta det arbetet så att vi kommer så långt som möjligt. Det är ju också fantastiskt att se på sarssjukdomen, som var aktuell. lyckades faktiskt forskarvärlden i samarbete med i detalj beskriva den nya sjukdomen, dess symtom och dess smittvägar. Man lyckades till och med identifiera ett helt nytt smittämne. Det bevisar ju att vi kan ha en god förhoppning om att om vi sätter till alla klutar, alla resurser, kan vi förebygga, och vi kan snabbt åtgärda det här. I det betänkande som vi ska ta ställning till berörs två motioner. Den ena motionen är från , med som första namn. Den tar bland annat upp barnens situation, en situation som jag själv, måste jag erkänna, tycker är oerhört svår. Jag kan ibland tycka, när jag får information via medierna, inte minst via tv, att jag nästan vill titta bort. Jag tycker att det är så fruktansvärt jobbigt. Men både jag och andra får väl försöka se bort från detta och i stället använda det engagemang vi får när vi känner att vi nästan inte kan hålla tårarna borta för att föreslå åtgärder som hjälper de här barnen. Det är ofta föräldralösa barn. Det är smittade mammor som föder barnen. Jag vet att min kollega kommer att ta upp den här frågan längre fram i debatten. Här gäller det alltså, avslutningsvis herr talman, att vi på alla olika nivåer, här i och internationellt, ser till att det blir mer forskning och det ena med det andra. Vi ska se till att göra allt för att undvika att smittsamma sjukdomar skördar människoliv. Men vi ska också från sida komma ihåg att människan inte bara har kroppsliga behov. Vi har själsliga behov, andliga behov och sociala behov. Därför ska vi hjälpa till med att lyfta fram det när vi samarbetar. För det är klart att det är mycket lättare för en människa som blir smittad av en svår sjukdom om man mår psykiskt väl. Det är till och med en bra hjälp i läkningen, en bra hjälp för att inte få så allvarliga symtom, och gör att man kan leva ett bättre liv. Just den sidan tror jag att vi i skulle kunna dela med oss tydligare av. Där tror jag att det finns mycket mer att göra såväl i vårt land som i andra länder. 14 () replik: Jag vill inledningsvis säga att jag blev så engagerad att jag nog drog ihop utnämning och ordförande. Det är två utnämningar som har gjort mig orolig , för de minskar våra möjligheter att i praktisk politik få det bistånd som de här positionerna och organisationerna möjliggör för att genomföra det som vi nu här säger att vi enigt står bakom. Men jag har inte i någon av dessa frågor hört att hyst samma oro som jag. Även om för nu säger att hon ska tala om en begränsad del av dessa frågor är det ju så att hon som företrädare för naturligtvis också är ansvarig för helheten. Är den här frågan nedprioriterad i det samarbete som man har mellan de borgerliga partierna? Såvitt jag förstod från är den det. Är detta en fråga som man, trots att vi vet att det finns stora olikheter i vart man vill gå, hur fort man vill gå och hur man ser på reproduktiv hälsa, inte tänker diskutera mellan de borgerliga partierna? 15 () replik: förstår jag inte riktigt frågor. Jag kan säga att det förebyggande arbetet prioriteras högt inom alla fyra borgerliga partier. Tänk att hela alliansen tycker att det är bättre att förebygga än att människor drabbas. Och det finns ingen skillnad i den delen. Alla vill förebygga och jobba vidare efter den kompassen. 16 () replik: Jag ska ställa frågan på följande sätt till och : Vad säger när hon träffar kristdemokratiska partikamrater från andra delar av världen som har en helt annan agenda och vilkas agenda sammanfaller med en del av hennes partikamraters agenda här i kammaren? Vad säger och ni gemensamt till dem? Hur hävdar ni samma uppfattningar som gjorde under uppföljningskonferensen av den som hölls i och som nu har gjort under uppföljningskonferensen efter den som hölls i ? Vad säger ni? Ni har ju andra forum, och ni träffas? Vad säger dina kamrater bland EU-parlamentarikerna till andra kristdemokrater? Är ni tydliga där? Det är en fråga som jag inte har fått svar på. Därför är den befogad. Det spelar nämligen stor roll när det gäller vad vi får ut av de politiska beslut som vi fattar här men också av de beslut som vi fattar om ekonomiska resurser som vi ska avsätta på detta område. Och vi möter ett växande motstånd beträffande dessa frågor. Det är ett reellt hot mot individens överlevnad. Då är det klart att jag kan förvänta mig en tydlighet från här. 17 () replik: Jag ska ge ett tydligt besked. kommer att driva sin linje i den här frågan gentemot andra partier och gentemot andra kristdemokratiska partier ute i världen. Det finns ingen tveksamhet om detta. , som är vår EU-parlamentariker, driver också med emfas frågan om förebyggande arbete. Och det finns inga skiljaktigheter. Sedan vet likaväl som jag att socialdemokrater, kristdemokrater och moderater i andra delar av världen har lite annorlunda åsikter. Och det får de väl ha? Det handlar väl inte om att man ska ha ett världsparti? Jag driver mitt partis politik. När det gäller förebyggande arbete, när det gäller abortfrågan och när det gäller medicinsk etik har vi ett partibeslut . Det gäller fortfarande, och det har inte varit på gång att ändras. Däremot måste vi se till att vi även fortsättningsvis driver en politik som de facto är förebyggande. Och det gäller på alla områden. 18 (): Det är en utmaning för oss debattörer att hålla åhörarnas och varandras intresse vid liv under debatten eftersom vi står så eniga bakom betänkandet. Jag tror att vi kommer att lyckas med uppdraget. Ämnet är synnerligen aktuellt och intressant. I mitt anförande tänker jag lyfta fram några avsnitt ur betänkandet utifrån perspektiv och syn på globala smittsamma sjukdomar. Jag ska hålla mig mest till hiv/aids-problematiken som är det allvarligaste utvecklingsproblemet globalt. Försvarandet av demokrati och mänskliga rättigheter samt fattigdomsbekämpning är centrala begrepp när vi talar om globala smittsamma sjukdomar. Vi konstaterar i betänkandet att fattigdom är både en orsak till och en effekt av spridningen av hiv/aids. I västvärlden har vi lyckats begränsa spridningen av sjukdomen någorlunda, och människor som bär smittan får en adekvat behandling. Det finns fortfarande fördomar om sjukdomen, men åtminstone i vårt land har stigmatiseringen av de smittade om inte helt försvunnit så åtminstone minskat betydligt. Det är lätt att bli diagnostiserad, och tillgången till medicin i vårt land är bra. Dessvärre finns det oroväckande rapporter om patienter som blivit resistenta mot mediciner. Västvärlden har ekonomiska förutsättningar som underlättar diagnostisering och behandling av medborgare som drabbats av smittsamma sjukdomar. Visserligen har världens länder blivit rikare , men rikedomarna är inte jämnt fördelade mellan jordens länder. 240 000 människor dör i aids, 165 000 i malaria och ytterligare 140 000 i diarrésjukdomar. Alla dessa sjukdomar är till stor del fattigdomsrelaterade. kommer FN att göra en femårsutvärdering av millenniemålen att halvera fattigdomen . Vi har långt kvar till att nå målen, och löften från den rika delen av världen att ge av sin bruttonationalprodukt i bistånd har inte uppfyllts. är den enda kontinenten som har blivit fattigare under . Och det är också länder söder om som har drabbats hårdast av hiv/aids, vilket har nämnts tidigare. Inte heller någon annanstans i världen är det så tydligt att hiv/aids håller på att bli en kvinnosjukdom. I och förknippas viruset fortfarande till stor del med homosexuella män, men i andra delar av världen har epidemin länge varit en sjukdom bland heterosexuella. I söder om är av alla hivpositiva vuxna kvinnor, och tre fjärdedelar av smittade ungdomar är tjejer. En viktig orsak till att just kvinnor drabbas så hårt är våld mot kvinnor, ett våld som ofta sker i form av våldtäkt. besökte en delegation från socialutskottet för att bland annat studera hiv/aids-problematiken. Enligt uppgifter som delgavs oss är cirka fem miljoner eller av befolkningen i hivpositiv. Av de barn som avlider bedöms göra det på grund av aids. Om man ser till åldersgruppen beräknas vara smittad. Vi fick inte någon könsfördelad statistik, men jag läste i en tidning att i det lilla kungariket är uppemot hälften av alla kvinnor i åldern hivpositiva. har här siffror från nämnts. Vi kan lätt föreställa oss vilken katastrof dessa länder går till mötes . Katastrofen blir ännu större om länderna inte lyckas förverkliga sina program för att göra hivmedicinerna tillgängliga för de sjuka och om inte gravida och barn som utsatts för sexuella övergrepp får tillgång till bromsmediciner. De afrikanska länderna behöver vårt stöd i kampen för att begränsa spridningen av hivsmittan. Vi berör i betänkandet problem med olika länders syn i frågor som berör sexuell och reproduktiv hälsa i allmänhet och användning av sex- och samlevnadsundervisning i det hivpreventiva arbetet i synnerhet. Flera talare har här tidigare också berört ämnet. anser att det är viktigt att svenska representanter var de än företräder vårt land står fast vid den svenska hållningen att sexuell och reproduktiv hälsa bäst nås genom kunskap. Då handlar det inte bara om kunskap om hur sexuellt överförda smittor kan undvikas utan också om kunskap om sexualiteten i sig. Internationellt är dessa frågor ännu mer angelägna mot bakgrund av att många unga människor lever i utsatta miljöer där smittsamma sjukdomar, oönskade graviditeter och övergrepp förekommer. anser att det är upprörande att vissa regimer med Bushadministrationen i spetsen så hänsynslöst kampanjar för den så kallade ABC-metoden på svenska står det för avhållsamhet, trohet och kondomer. Kondomer, som nämnts tidigare här, är det som man inte vill tala om och en sista utväg. Det sägs att en tredjedel av den amerikanska finansieringen av förebyggande arbete vad gäller hiv går till avhållsamhetskampanjer. Det är inte bara länder som kan ha olika syn i frågor som berör sexuell och reproduktiv hälsa. Risken finns att , som byter chef, också anpassar sig till president linje. , blivande chef, har klart deklarerat att det inte är relevant för att arbeta med sexualupplysning. fick jag från statsrådet svar på en fråga från mig om uttalande. Jag är glad över att statsrådet har lovat att kommer att fortsätta att driva att i sitt arbete ska utgå från konventionen om barns rättigheter och prioritera sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. I sitt svar lovar statsrådet att ta upp dessa frågor då hon träffar och andra representanter för . Jag förutsätter att statsrådet vid internationella kontakter håller den svenska uppfattningen i frågorna om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter högt. Jag vill här passa på att påminna om vad som står i betänkandet, nämligen att vi understryker vikten av att flickor och pojkar genom adekvat skolundervisning, satsningar på läs- och skrivkunnighet samt information om sex och samlevnad och om hur man skyddar sig själva engageras i det förebyggande arbetet, inte minst i arbetet med att få en ökad användning av kondomer. Mycket kort benämns smittskyddslagen i betänkandet. Jag vill påminna kammaren och åhörarna om att reserverade sig mot en del i lagen då beslutet togs här . Vi motsätter oss möjligheten att tvångsisolera människor . Den bestämmelsen anser vi utgör ett allvarligt hot mot rättssäkerheten. har bekräftat vår uppfattning genom att fälla för att ha kränkt en hivsmittad homosexuell mans rättigheter. Respekten för mänskliga rättigheter ska vara grundläggande för vår politik. Avslutningsvis vill jag också kommentera hotet om en influensaepidemi i och globalt. Det är oerhört viktigt att vi har en beredskapsplanering för en pandemisk influensa och viktigt att myndigheterna samarbetar. Det är bra att vi nu har en handlingsplan, men fortfarande finns det ett flertal svaga punkter i vår beredskap: Kommer vi att få fram vaccin så att det räcker till alla? Om vaccinet inte räcker till alla, vilka får då det och vilka väljer ut dem som får vaccinet? Räcker antivirala läkemedel som skydd, och vilka är det som får de antivirala läkemedlen? Jag tror att vi alla här är mycket överens om att rapporterna om hamstring av antivirusläkemedel inte lugnar det svenska folket, speciellt som det i rapporterna beskrivits att hamstrarna är sjukvårdspersonal företrädesvis läkare. De om några borde ju veta att om många använder läkemedel i förebyggande syfte riskerar vi att det utvecklas motståndskraftiga, resistenta, influensastammar. Allra sist yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 19 () replik: Det är fullständigt hårresande att när det gäller hiv höra säga att i västvärlden har vi begränsat sjukdomen någorlunda. Just nu ser vi den snabbaste ökningen i en del av länderna är EU-länder, så jag betraktar det som västvärlden. Det gäller , , och . Flera av de här länderna måste vi ändå betrakta som västvärlden. Lever Vänstern i verkligheten över huvud taget när det gäller detta? talar också om kvinnor i . av de smittade är kvinnor. Det är viktigt att inte misslyckas där. Det handlar om våld mot kvinnor och om våldtäkter. Jag håller med om alla de sakerna. Men gör inte detta till en kvinnofråga! Hiv är nämligen ingen kvinnofråga. Jag har tidigare debatterat detta med biståndsministern, som finns närvarande här , och hon har talat om för mig att inte heller hon anser att detta är en kvinnofråga. Om vi gör det misstaget kommer vi att få en ännu mindre fokusering på hiv tyvärr, men det är sanningen. Vidare talas det om och vissa regimer, om att det är upprörande att Bushregimen predikar AB not C. Jag har sagt att jag håller med om det ja. Men allting består inte i kondomer. Allra viktigast måste faktiskt vara kvinnans rätt att bestämma över sin egen sexualitet. Håller inte med om detta i första hand? Slutligen gäller det detta med vaccin till alla. Det skulle kosta 2 miljarder för att vaccinera alla. Det är fortfarande inte något som är relevant. Det måste gälla riskgrupper. Det är där vi måste börja. 20 () replik: Jag börjar med det sistnämnda eftersom det går fortast för mig att besvara. Jag har inte sagt att jag tycker att alla ska få vaccin. Jag delar uppfattning att ett sådant uttalande inte låter realistiskt. Jag ska försöka beta av de fyra frågor som ställdes. Det är tydligen hårresande att höra mig säga att vi någorlunda har lyckats begränsa smittspridningen i . Men jag är fullt medveten om att vi i vår närhet, i de forna , har en smittspridning som just nu är den smittspridning som ökar mest i världen. Jag har själv besökt och sett det med egna ögon, och jag har fått en beskrivning av epidemin där. I mitt huvudanförande syftade jag på den rika västvärlden, som jag inte tror att vi just nu behöver definiera här från talarstolen. andra fråga handlade om att inte definiera hiv/aids-frågan som en kvinnofråga. Men det är så att det är bland kvinnorna i och också i många andra länder som hivepidemin är som mest besvärande. Kvinnor där lever under mycket besvärliga förhållanden. Kvinnornas situation måste lyftas fram speciellt. Annars lyckas vi inte bli trovärdiga i vår kamp och vår hjälp i länderna i . 21 () replik: Jag tackar för klargörandet när det gäller vaccin. Jag vill påpeka för att västvärlden nämndes, inte . Men oavsett detta låt oss säga att det var visar faktiskt den senaste rapporten från att det tillkommit alarmerande många nya fall i både och , bland annat i och . Jag skulle rekommendera att titta lite närmare på det och inse att hiv snart finns i våra vardagsrum också. Så allvarligt är det. Självfallet måste kvinnofrågan lyftas speciellt. Jag tog också i mitt anförande upp de fattigas sjukdom, malaria, som drabbar kvinnor och barn. är väl medveten om att jag vet att framför allt handlar om kvinnor i . Min varning var just att inte göra det här till en kvinnofråga. Det här är en sjukdom som drabbar hela befolkningen. Jag tror att det vore ett stort misstag för om vi bara diskuterade kvinnor, just i och med den situation kvinnorna har, att de är så utsatta och att de har så lite självbestämmanderätt. Då är det än viktigare att påverka männen och tala om för dem att det här är en sjukdom som också drabbar dem. Det måste vara fler män som deltar. Tyvärr är det många afrikanska män som bara lyssnar på andra män. Det var därför som jag tidigare här i talarstolen pläderade för att det måste vara ministrar på högsta nivå tyvärr är det oftast män, det är vi överens om som måste gå ut och sätt tryck tillsammans med kvinnorna. Det får inte vara bara kvinnor som talar om hiv. 22 () replik: Jag berättade att vi var några från socialutskottet som besökte . Vi träffade väldigt många engagerade kvinnor som arbetade mycket effektivt med sexualupplysning, med behandling och hjälp vid hiv/aids. Sedan menade jag att när vi talar om kvinnofrågor slutar vi inte att tala om män. Männen tillhör också verkligheten i kvinnornas liv. Jag är av den åsikten att vi gott kan lyfta fram den här frågan bland kvinnofrågorna, som det ju finns flera av och som är viktiga att lyfta. Jag uppmärksammade kommentarer om malaria. Det är riktigt att männen haft en överordnad position också när det gäller behandling av malaria och har klarat sig bättre. Det är viktigt att ha det i åtanke. 23 (): Plötsligt händer det. En vältränad 31-årig ung man på gränsen till elitskidåkare segnar ner i efter sju mils åkning i högt tempo. Hans liv står inte att rädda. Han avlider i skidspåret. Det blir en stor förstämning. Frågorna hopar sig. Vad är det som har hänt? Varför har det hänt? En ung till synes frisk människa, i full vigör, vältränad, aktiv, är helt plötsligt borta? Vad kan orsaken vara? Ja, kan det vara ett medfött hjärtfel? Eller är det twar, ett smittsamt virus som angriper hjärtmuskeln och som kan förorsaka plötslig hjärtdöd vid kraftig ansträngning? Jag vet inte, och vi har inte fått svaret . Exemplet är kanske lite långsökt, men förloppet och händelsen har likheter med hur allvarliga globala smittsamma sjukdomar uppträder och med den dramatiska verkan de ofta har. De kommer plötsligt, överraskar, reser frågor, oroar och slår urskillningslöst, angriper ung som gammal, stark som svag. Vid hög smittorisk drabbar den brett och får stor omfattning. Det finns anledning att rikta uppmärksamhet på detta, diskutera och fundera över hur vi kan förebygga och hur vi kan bota och begränsa katastrofer av detta slag. Kännetecknande för smittsamma sjukdomar är ju att de får en stor spridning. Genom internationaliseringen och den ökande rörligheten blir spridningseffekten större och mer omfattande. Ofta har sjukdomar samband med fattigdom, undernäring och svält. Men smittsamma sjukdomar drabbar alla. och vi svenskar kommer inte undan. Den rika världen kommer inte undan. Hiv/aids, som flera har nämnt här, är en infektionssjukdom som till skillnad från många andra sjukdomstillstånd binder samman den fattiga världen med den rika, en gemensam nämnare i en värld där olikheterna i fråga om livsvillkor alltjämt ter sig mer iögonfallande än likheterna. Hivinfektionen är spridd över hela världen, men det finns skilda förutsättningar att förhindra sjukdomen och eller förhindra dess fortsatta spridning. Det är i de fattiga länderna som aidsepidemin får sin stora utbredning. Framför allt hotar epidemin att slå ut människor i produktiv ålder. Det ger särskilt dystra framtidsutsikter för sådana områden där detta sker. Hiv/aids har vridit tillbaka decennier av social och ekonomisk utveckling i många utvecklingsländer. Den förväntade livslängden sjunker drastiskt. Sjukdomen slår sönder redan svaga ekonomier. Tillväxten blir flera procent lägre. Att stoppa spridningen av hiv/aids är ett av FN:s åtta millenniemål. Det ska uppnås . Om inte spridningen av hiv och aids stoppas är utsikterna att uppnå de övriga millenniemålen mycket små. Hiv/aids drabbar alla typer av samhällen, men den får störst verkan i de fattiga länderna. I de fattiga länderna är det inte möjligt att ha tillgång till bromsmediciner. Det är inte heller lönsamt för läkemedelsbolagen att satsa på forskning och framställning av billiga läkemedel och vacciner för utvecklingsländernas farsoter över huvud taget. Därför menar vi i att en del av biståndsarbetet ska inriktas på att ge det i form av medicinsk hjälp för att bota eller bromsa epidemins spridning. Vaccin är naturligtvis målet, men är det bromsmediciner som gäller och är viktigast. Med tanke på det stora hot som hiv är för mänskligheten borde FN säkerställa resurser så att WHO får möjlighet att köpa loss patent för bromsmediciner mot aids för att förse utvecklingsländerna med den varan. Det finns också andra kopplingar när det gäller smittsamma sjukdomar och möjligheten att undvika dem. Det finns exempelvis en stark koppling mellan frågor om kunskap och makt och spridningen av hiv/aids. Samhällen där makten är ojämnt fördelad är mer sårbara. Människor utan makt och resurser saknar ofta även tillgång till kunskap och information. De människor som har makten och resurserna känner kanske inte alltid att hiv/aids-problemet rör just dem. Bristen på makt och resurser är också en grogrund för fatalism. Om man inte har något framtidshopp minskar intresset för att skydda sig. Därmed blir frågor om ekonomisk och social utveckling, demokrati, välutvecklade samhällssystem, jämlikhet mellan könen viktiga nyckelfrågor för hur aidsepidemin ska kunna bromsas. En nyckelfråga för att begränsa de redan fullständigt katastrofala effekterna av hiv/aids är att stärka kvinnornas ställning. Patriarkala könsmönster är kanske den viktigaste förklaringen till hiv/aids enorma spridning och svårigheterna att begränsa spridningen framför allt i söder om . Kvinnors brist på makt över sina kroppar och sin sexualitet är en viktig förklaring till att det är så svårt att hejda smittan, dels kan det vara mer svårt att nå fram med information, dels tvingas kvinnor ofta till sex mot sin vilja. Patriarkala värderingar och fördomar leder till att det ofta är accepterat att männen har många partner och inte använder kondom flera här har varit inne på det. Det finns alltså många skäl att ge högsta prioritet åt åtgärder för att stärka kvinnans ställning generellt och inte minst i tredje världen. Men även generellt är fattigdom, maktlöshet och okunskap ett stort problem. Det är svårt att nå ut med information och att motivera maktlösa människor att ändra sina beteendemönster. Bristen på resurser försvårar behandling och så vidare. Skeva maktstrukturer innebär ofta även en segregering mellan de som styr, en härskande klass eller maktelit, och det fattiga folket vilka minskar den styrande klassens intresse för frågan och beredskap att släppa till resurser. Frågor om möjligheter och villkor, om jämställdhet och demokrati är avgörande för möjligheterna att begränsa aidsepidemin. Det är naturligtvis inte enkelt. Biståndsarbete och diplomati måste användas konstruktivt i detta syfte.