prot · GS09126 · 2005-05-25 00:00:00 — är ett av de länder i världen som har den högsta sysselsättningen. Vi har högre sysselsättning än , mindre klyftor och bättre välfärd. Låt oss vara stolta, men låt oss göra mer. 127 () replik: sade i ett tidigare inlägg att arbetslösheten beror på globaliseringen det var huvudförklaringen och räntepolitiken. Den majoritet han själv tillhör hade tydligen inget ansvar, trots att en till en och en halv miljon människor står utanför arbetsmarknaden av olika skäl. som tittar på detta ser att ungefär lika många människor lever på sociala ersättningar i olika former som under de värsta krisåren . Den politiken är delaktig i och medansvarig för. Men det är globaliseringens fel och det är fel inget eget ansvar. Det har inte varit någon folkomröstning om penningpolitiken, vad jag känner till. Om man har gjort en kompromiss och sagt att man ställer upp på det här, varför har man då en egen reservation? Det som brukar vara kompromissen är att man kommer överens om hur man ska göra. Vi har fått det; ni har fått det. Vi enas om detta. håller vi ihop och kör det här racet tillsammans under den här mandatperioden. Här reserverar man sig om ställning i en fundamentalt viktig fråga. Jag får inte ihop det om man samarbetar om den ekonomiska politiken. Att ni gör det i utrikespolitiken är en sak. Där har ni inget samarbete, säger ni. Det är rimligt att då reservera sig mot den förda politiken. Men här gör ni det i en delfråga som är fundamental för hela den ekonomiska politiken. Jag får inte det att gå ihop. 128 () replik: Då kan jag förklara. Vi har inte reserverat oss och sagt att vi ska återställa till det läge som var . Då hade det blivit svårt med kompromissen. Men vi vill ha en översyn och diskutera hur man kan stärka det demokratiska inflytandet över . har några idéer. Lagfäst offentliga utfrågningar. Vi kan tänka oss att ha offentliga utfrågningar i om hur man utser till . Det finns många sätt. I har man utfrågningar om vem som ska få de viktiga uppdragen. För att man gör en kompromiss får man inte sluta tänka. Det vore förödande om kompromissen innebar det. Det som säger tycker jag är väldigt intressant. KI säger att om vi hade haft en annan räntepolitik så hade finanspolitiken inte behövt vara så expansiv. KI pekar på en väldigt viktig sak. Det finns ett dubbelkommando i ekonomin som kan bli olyckligt när det gäller stabiliseringspolitiken. Jag håller upp denna för kammarens ledamöter. Det är Ekonomisk debatt nr 3:2005. Där redogör man på nationalekonomiskt teoretiska grunder för varför det kan vara olyckligt att ha ett dubbelkommando när det gäller stabiliseringspolitiken. Det går lite mode i den ekonomiska debatten. Det kanske är dags att ta ett samlat grepp om den ekonomiska politiken för att göra allt vi kan. Globalisering är en utmaning att lösa. Vi kan ju inte i riksdag upphäva globaliseringsprocessen. Just därför har vi som politiker här i ett ansvar. Vi folkvalda har ansvar för att skaffa regelsystem där vi kan samordna hela den ekonomiska politiken just för att utmaningen är så stor. Industrin i min hemstad i min västsvenska region hotas inte av eller regeringen eller facket eller elaka arbetsgivare. Vi har en global utmaning att möta. Vi ska hjälpa till i den utmaningen med strukturpolitik och med forskning och utbildning. De blir inte hjälpta av sänkt skatt och sänkta ersättningsnivåer som ni kommer med. Om ni ska diskutera finanspolitik i vartenda ärende kommer vi att få knepiga ärendedebatter här i kammaren. För övrigt anser jag att Karthago ska förstöras, eller för övrigt anser jag att regeringen bör avgå. Det är ungefär den metodik ni använder i det här betänkandet. 129 () replik: Jag noterar att det inte var jag som tog upp ersättningsnivåer och företagspolitik. Jag tror att det behövs en bättre företagspolitik för att man ska klara jobben på . Jag tror att det krävs en bättre finanspolitik och en självständig riksbank. Det innebär inte att ledning består av fullkomliga människor. Frågan är om är en mer fullkomlig människa när det gäller att bedöma penningpolitiken från dag till dag. Det är ju hela den arbetsfördelning vi har gjort. Det är på samma sätt med domstolarna. Vi stiftar lagarna. Vi tror att andra, både för rättssäkerhetens skull och för att de kan det bättre, sköter tillämpningen. Vi utvärderar och ändrar lagarna. Det är precis det som annonseras i det här betänkandet, nämligen en utvärdering av penningpolitiken. Jag håller med på den här punkten. Om det var det du var ute efter kunde du lugnt sitta stilla i båten, vänta in utvärderingen och ta en diskussion. Men du vill tvärtom ha en annan ordning med en självständig riksbank, och du använder uttryck som att sätta press på i stället för att säga: Sköt ert jobb. Vi utvärderar sedan om ni har gjort ett bra jobb eller inte. Vi avsätter och tillsätter direktionsmedlemmar när mandatperioden går ut. Så är arbetsfördelningen i riksdag. Det är en fundamental del av den ekonomiska politiken. Den deltar du inte i. Därför får jag inte ert samarbete med Socialdemokraterna och att gå ihop. 130 BO () replik: Det är möjligt att det är oundvikligt, men detta håller delvis på att bli en sysselsättningspolitisk debatt. Det kanske är oundvikligt. Egentligen handlar det om penningpolitik. Vad man då borde diskutera är ju explicit vilket ansvar som ligger just på penningpolitiken för sysselsättningsfrågan. har två gånger sagt att det finns en och en halv miljon arbetslösa i . Det är en absurd siffra. Den är inte absurd därför att den är hög. Den är absurd därför att man inte kan använda den siffran när man pratar arbetslöshet. Vi har arbetslösa i . Det är alldeles för många. Det räcker att ta till den siffran. När man tar till siffran en och en halv miljon räknar man in dem som studerar och dem som är förtidspensionerade därför att de inte har orkat med arbetslivet därför att de är sjuka. Man räknar med dem som är hemma och är föräldralediga. Man räknar med en massa kategorier av människor som inte är arbetslösa, utan ett uttryck för välfärdssamhället. Meningen med produktionen och produktivitetsökningarna är ju faktiskt att vi ska kunna bevilja oss sådana rättigheter som att vara hemma när vi blir sjuka, att bli förtidspensionerade om vi drabbas av arbetsskador och sjukdom som gör att vi inte kan fortsätta. Det är meningen. Det är meningen att vi ska kunna studera och förkovra oss för att klara oss på arbetsmarknaden. Att laborera med siffror som handlar om en arbetslöshet på 1,5 miljoner är ganska absurt. Vi har en öppen arbetslöshet på . Låt oss diskutera den. Sedan finns det naturligtvis andra problem. Det finns något fusk, och det finns människor som är sjukskrivna men skulle kunna vara i arbete om det fanns arbetsplatser som passade. 131 () replik: Jag sade en till en och en halv miljon. I det ingår de som är öppet arbetslösa, de som är i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, de som är studerande som egentligen vill jobba men pluggar de räknas i internationell statistik som arbetslösa, men inte i svensk statistik. Där ingår deltidsarbetslösa som söker jobb. De vill jobba mer men har inte fulltidsjobb. Där ingår en hel del sjukskrivna och förtidspensionerade. Jag säger en till en och en halv miljon. Det är svårt att bedöma hur många av dem som har arbetsmarknadsskäl och hur många som har sjukdomsskäl, till exempel är förtidspensionerade. Det är den storleken. Det ingår inga föräldralediga. Det ingår inga andra. Det handlar om den storleksordningen. LO-utredaren säger att det är av arbetskraften som är utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Det ligger någonstans där. Det går inte att fånga exakt, men det är betydligt fler än öppet arbetslösa. När chef säger att man ska sänka räntan många socialdemokrater använder honom som tillhygge säger han också: en stramare finanspolitik. Man för en politik som både försämrar statsfinanserna och leder till fler människor utanför arbetsmarknaden i stället för att göra något åt de strukturella problem som gör att vi har den här situationen. 132 BO () replik: Den siffra som nämndes två gånger var en och en halv miljon arbetslösa. I den siffran ingår en massa människor som egentligen utnyttjar den möjlighet att till exempel vara sjuk eller pensionerad som är meningen med välfärdssystemet. Skulle Attefall beskriva det som en utveckling av välfärdsstaten om vi försämrade möjligheterna för människor som slås ut i arbetslivet att vara sjukskrivna eller förtidspensionerade? Om vi pratar om en och en halv miljon människor nu modererade du det till en miljon och upp till en och en halv; jag får ta med det nästa gång är jag säker på att det i denna siffra också ingår människor som håller på att utbilda sig och sysslar med andra saker som faktiskt är uttryck för välfärdsstaten och inte för arbetslöshet. Sedan är det en annan sak att människor på en del håll i landet är sjukskrivna, vilket naturligtvis också ingår i siffran, därför att det fattas jobb, och om det fanns arbetsplatser som passade bättre för dessa människor skulle de också kunna vara i arbete. Detta finns också, och låt oss då föra den diskussionen: Hur ska vi kunna ställa krav på arbetsgivarna, också de privata, att anpassa arbetsmarknaden och arbetsplatserna så att människor som inte jobbar av sin förmåga också kan finna en plats i arbetslivet? 133 () replik: Orsaken till jag nämnde siffran en till en och en halv miljon du kan läsa snabbprotokollet; jag använde den två gånger under mitt anförande om jag minns rätt är att den visar på en annan verklighet än när man talar om . Sedan kan man diskutera exakt vad siffran är. använder som sagt begreppet . Det finns också ett annat mått, nämligen hur många timmar vi arbetar. Man kan se att antalet arbetade timmar per invånare inte ökar i utan tvärtom sjunker. Man kan också titta på statistiken över dem som vi säger är sysselsatta. Till stor del beror det på att människor är sjuka och borta från jobbet, och så kommer en vikarie in. Då har man fler sysselsatta, men man får inte fler arbetade timmar. Den statistik som Socialdemokraterna bygger upp sin ekonomiska politik på är missvisande. Jag använder ett lindrigt uttryck. Jag säger missvisande; det finns också en hel del annat att använda om den statistiken. Detta skapar fel fokus. Det är det som är ert problem. Ni har fokuserat på öppen arbetslöshet, och så flyttas människor från den kolumnen till andra kolumner. Så löser ni inte problemen exempelvis med det växande antalet förtidspensioneringar, som inte alltid men till stor del sker av arbetsmarknadsskäl. Jag har själv sådana erfarenheter i min släkt och ser hur detta används i praktiken. Särskilt i områden i där det inte finns så många jobb använder man förtidspensionering för att få undan människor från statistiken över öppet arbetslösa. Den politiken är ansvarig för. Den ligger i och för sig en bit utanför dagens betänkande, men det är detta allvarliga problem vi har att brottas med i samhälle . 134 (): Jag tänkte diskutera penningpolitiken. ställdes frågan hur det kommer sig att så många anmäler sig till talarlistan när vi är så eniga. Främsta skälet för mig att ändå vilja delta i denna debatt är att jag tycker att det kan vara på sin plats att vi i riksdag, även om vi inte har så många åhörare, diskuterar samma saker som på bred front diskuteras ute i samhället. Även om vi inte kommit fram till väldigt disparata ståndpunkter i betänkandet kan det finnas all anledning att vi för en diskussion som också kan komma ut i offentligheten, låt vara att det inte direkt är fullbokat på läktaren . Jag tycker att detta är en viktig diskussion, speciellt som många politiska och semipolitiska aktörer, opinionsbildare och så vidare framför väldigt olika ståndpunkter i fråga om hur man ska se på agerande när det gäller reporäntan, inte bara nu utan . sade tidigare att strukturpolitiken är viktigast. Det håller jag absolut med om, men det är frågeställningar som vi har många andra tillfällen att diskutera. Vi har många nya utmaningar, och jag tror att vi alla har anledning att fråga oss om vår politik och våra politiska förslag tillräckligt mycket kan möta de behov som uppstår med så mycket nya möjligheter och nya situationer i en stenhård internationell konkurrens. Jag tror också att det är oerhört viktigt att vi möter den diskussionen med lite större öppenhet än vad de flesta av oss brukar göra. sade att kritikerna helt har missuppfattat situationen med en självständig riksbank, att det skulle betyda att penningpolitiken inte ska diskuteras. Även där vill jag verkligen varmt instämma, för han har helt rätt. Tvärtom förutsätter ju en ordning med en självständig riksbank som fattar reporäntebeslut efter eget huvud en livlig offentlig debatt där även politiker deltar. Annars blir situationen helt ohållbar. Då skulle vi få det här elfenbenstornet där man sitter och fattar beslut. Genom att det förs en livaktig samhällsdebatt i frågan där även ständigt är med och förklarar sig och argumenterar för sin sak leder vi inte bara diskussionen utan också kunskapen framåt. Jag kan däremot i och för sig sätta ett frågetecken för varför Amsledningen, som i första hand har till uppgift att, också relativt självständigt, sköta arbetsmarknadspolitiken i dess mer detaljerade utformning, och näringsministern, som har till huvuduppgift att arbeta med den här strukturpolitiken, lägger ned så mycket krut på att kritisera när de har så väldigt mycket annat som de borde ta itu med och som de uppenbarligen inte riktigt finner utrymme för i sina almanackor. Man bör alltid börja med att sköta sitt eget jobb innan man lägger sin arbetstid på att klaga på andra. , som är statens myndighet med syfte att göra prognoser och i det inkludera en prognos för reporäntan, är ute i debatten är fullkomligt självklart. Däremot håller jag inte med om liknelsen att skulle vara främste kritiker. Det är väl en ganska mild kritik som kommer från . Dock kommer de fram till att reporäntan kan sättas något lägre än vad den är . Det intressanta här är möjligen att väldigt många enskilda företrädare för majoriteten, enskilda statsråd och så vidare, har gått ut, inte bara precis nu utan även som vi har utvärderat, och inte bara sagt sig tycka utan till och med krävt att riksbanksdirektionen ska sammanträda för att sänka räntan och så vidare. Det har varit diskussion i KU om statsråd som varit ute och krävt räntesänkningar. Jag har tyckt att det varit helt riktigt att KU inte riktat allvarlig kritik, eller vad det nu heter på KU-språk, för detta. Jag tycker nämligen att de ska kunna göra det. Om man bara ser till den själva formella arbetslösheten, öppet arbetslösa och i arbetsmarknadsåtgärder, handlar det om ungefär 370 000375 000 personer, om jag minns rätt. Av dessa kan enligt bedömning någonstans runt 50 000 påverkas av konjunkturskedet, det vill säga är konjunkturellt arbetslösa. Av dem räknar man med detta är mycket grova uppskattningar där jättestora intervall kan vara sannolika att med 50 punkters lägre ränta skulle ca 10 000 ytterligare ha ett jobb vid utgången av prognosperioden. Det handlar alltså om en tidigareläggning med ungefär 10 000 jobb, plus minus hur mycket som helst, på ett till . Det är alltså den storleksordningen vi pratar om. Men blir det 10 000 över huvud taget? Det är den första frågeställning man måste ha. Den andra är: Vad finns det för andra, negativa effekter om man skulle göra en räntesänkning eller om man hade gjort det ? Det är det man ska väga när man funderar på detta. Jag tycker att man kan sätta ett frågetecken för om räntesänkning över huvud taget skulle ha någon sådan här effekt, med tanke på att den låga inflationen till stor del beror på faktorer som kommer utifrån medan den inhemskt genererade inflationen inte är så väldigt låg. Den låga inflationen beror på sådant som ökat konkurrenstryck och hårdnande internationell konkurrens. Kan detta påverkas med reporäntan? Och kan man påverka efterfrågan på svensk arbetskraft? Den frågan måste man ställa. Man måste också ställa frågan om vad som händer i övrigt i ekonomin med en snabb ökning av hushållens upplåning och bostadspriser och så vidare. Det här tycker jag är det ena som man ska lägga i den vågskålen. Vi i har för vår del ingen partiståndpunkt om hur hög reporäntan borde vara. Vi har det inte , och vi hade det inte eller , den period som vi utvärderar. Men vår grundläggande hållning är väl att man ligger ungefär rätt. Och vi delar till fullo utskottets eniga kommentar det är inte bara en majoritet om att som vi har utvärderat och med de fakta man hade på bordet när besluten togs, inte när vi vet att utvecklingen blev en annan, i allt väsentligt har skött uppgiften på ett riktigt sätt. 135 () replik: Jag tycker att gjorde ett principiellt korrekt inlägg. Jag kan också instämma i många av slutsatserna. Vi ska kunna diskutera det är bra. Men jag ska försöka borra lite vidare i det när det gäller diskussionen och våra reservationer från sida. Man kan se formen för hur styrs det är en låda. Sedan handlar det om vad som händer inne i den här lådan. Det är en annan sak, och det kan man också diskutera. Jag är missnöjd med båda frågorna. Det ska erkännas. Jag skulle vilja ha ett starkare inflytande. Jag påstår inte att tycker samma som vi i , men det finns några nyanser som drar åt vårt håll. har tagit upp att man vill ha protokoll och hearingar. Men om vi nu bortser från den här delen, formen, kan vi tänka oss ett mellanläge. Vad ger för uppdrag? Vi säger att vi har en självständig oberoende riksbank, men vad ger för uppdrag? I skulle man ge uppdraget ekonomisk tillväxt, sysselsättning, stabilt penningvärde. Men här tycks uppdraget i stället vara inflation ±1 % vi står bakom det. Man skulle faktiskt kunna tänka sig ett läge där ger ett uppdrag, som folkvalda ger till deras oberoende riksbank, som är lite större och vidare. och jag hade förmånen att besöka där vi hörde så hette han väl? Han sade att han för deras del tyckte att det var helt fel att ha ett så trubbigt instrument som ett punktsatt inflationsmål, för då skulle man missa så många andra nyanser. Vi hörde ju det. Jag tog faktiskt stort intryck av , en av de sju vise männen som styrde . Tog lite intryck av resan, och i så fall på vilket sätt? 136 () replik: Vi kanske ska prata reseminnen vid något annat tillfälle. Men anledningen till att vi i vill att man ska lagreglera att protokollen ska vara offentliga och att vi ska kunna hålla offentliga utfrågningar här i är just att vi vill garantera och säkerställa att den här öppna debatten verkligen förs. Det är absolut inget problem . Tvärtom är ledning nästan mer angelägen än vad vi är när det gäller att föra ut sin argumentation. Men det ska vara ställt utom allt tvivel att det är vi i , som ju är huvudmän för , som sitter på initiativet och på rättigheterna till denna offentliga debatt. När det gäller den andra frågan om uppdrag till har ju inte givit i uppdrag att hålla inflation, utan vi har givit i uppdrag att hålla ett stabilt penningvärde. Och för det ändamålet har vi tilldelat dem ett par redskap. Det ena är reporäntan, och det andra är möjligheten att göra repor. Om man vill ge ett annat uppdrag måste man också fundera på om de ska ha mer redskap. Eller tror man att de med hjälp av befintliga redskap skulle kunna uppnå olika saker eller att de genom att agera på ett annat sätt skulle kunna uppnå bredare mål? Då är i varje fall min och uppfattning den att penningpolitikens bästa inverkan på tillväxt och sysselsättning får man just genom att se till att penningvärdet är stabilt. Det sker inte genom att man ser till att penningvärdet är instabilt. Det finns inga sådana lägen där ett instabilt penningvärde bättre skulle bidra till tillväxt och sysselsättning. Det är också så att redan nu har uppdraget att, så att säga, i vidare bemärkelse medverka till den ekonomiska utvecklingen, men det är just själva uppgiften om stabilt penningvärde som är deras. 137 () replik: Till : Det var nog inte personliga reseminnen jag efterlyste i kammaren. Dem får nog begrunda i sitt eget hjärta. Det gällde intrycket av , antagligen republikansk politiker på högerkanten, som sade: Nej, vi kan inte ha ett så begränsat mål som bara gäller inflation. Det skulle vara alldeles för snävt. Vi ger naturligtvis ett uppdrag att stimulera ett stabilt penningvärde det är självklart den ekonomiska tillväxten och därmed sysselsättningen. Vi kan inte snäva in uppdraget. Jag tyckte att här var en högerman, republikan, som talade till mig så att jag förstod honom och höll med honom. Då undrar jag: Vad säger liberalen i denna strid? Jag tyckte att de hade helt rätt, och hans guvernörer. Man får inte se det så begränsat. Han sade just: Jag vet hur er riksbank gör, och jag har respekt för dem så uttalar sig en diplomatisk person men vi skulle inte kunna tänka oss den politiken. Jag vet hur den gör. Vi handlar annorlunda i den amerikanska Federal Reserve. Sedan berättade han den här anekdoten för mig. Jag tror att han berättade den anekdoten med ett visst syfte. Den handlade om det här med kikaren och som tittar på parkeringsplatsen. Jag tror inte att han gjorde det bara för att göra sig lustig. Jag tror att det var ett finstämt sätt att säga någonting om hur man bedriver ekonomisk politik. Vad anser om detta? har inte någon partiståndpunkt det hörde jag att sade tidigare. Men vad anser som liberal politiker och debattör? Borde sänka räntan? De förfogar över beslutet, men vad anser ? 138 () replik: När det gäller frågan om stabilt penningvärde är det ganska uppenbart att det inte handlar om att det alltid ska vara stabilt från dag till annan därför att det kan ju orsaka instabilitet i ekonomin. Det är också precis så som agerar. Och det har ju varit väldigt mycket kritik när man härifrån från vissa håll har menat att borde sänka räntan för att kompensera effekten av den räntesänkning man just gjorde. Som då uttryckte det handlade det om att jaga sin egen svans. Likaså är det alldeles uppenbart att man inte jagar efter att försöka hålla inflationen på en väldigt fast nivå, , genom att motverka sådana kast som består av tillfälliga händelser, yttre förbipasserande händelser, som tillfälliga energiprisuppgångar eller så. Om de tillämpade det så strikt skulle jag hålla med dig om att de skulle behöva få ett vidare uppdrag. Men så som uppdraget är formulerat nu handlar det ju om långsiktig stabilitet. Det är inte att uppfylla målet som är uppgiften. Det skulle då bli väldigt mycket kast i räntepolitiken, vilket skulle inverka menligt på sysselsättning och tillväxt. Det är alldeles uppenbart. Det är i varje fall så som jag tolkar syn på det hela. Jag finner därför inte någon anledning att tro att penningpolitik skulle utformas annorlunda om man på något sätt omformulerade målet om att man ska bidra till den ekonomiska utvecklingen. Det blir inget annorlunda då. Om man däremot skulle börja tillämpa det hela strikt så att man skulle försöka parera skulle det finnas anledning att ompröva det. Min egen åsikt är den att trots att jag anser att debatten ska vara fri och öppen finns det några personer i det här landet som bör avhålla sig från att uttala väldigt specifika ståndpunkter. Dit hör finansministern. Dit hör också statsministern. Dit hör riksbanksfullmäktige. Och eftersom jag tillhör riksbanksfullmäktige och för övrigt har tänkt att sitta i efter valet finner jag det synnerligen olämpligt om just jag skulle uttala en personlig ståndpunkt. 139 (): I den här debatten tänkte jag ta upp frågan som finns i reservation 2 från och , nämligen undantag för från EMU:s tredje steg. Frågan behandlas summariskt av utskottet med en kommentar om att man inte har för avsikt att behandla den eftersom den har varit uppe tidigare. Jag tycker inte att det är tillräckligt. Vi har haft en folkomröstning i om att delta eller inte i tredje steget av EMU.