prot · GS0964 · 2005-01-26 00:00:00 — Slutligen yrkar jag bifall till reservation nr 6 under punkt 6. 25 (): Den som lägger det här betänkandet om immaterialrättsliga frågor bredvid förra årets betänkande med samma rubrik kommer att finna att det till stor del är likartade frågeställningar som behandlas. För den som efterlyser många och dramatiska nyheter kan det ju vara lite beklagligt, men vi får nog ändå försona oss med det och se på det hela med visst jämnmod. Immaterialrätten är ett område som kräver långsiktighet i de konstruktioner som man väljer för att reglera skyddet för människors idéer och konstnärliga alster. Den tekniska utvecklingen, som föregående talare berörde i sitt inlägg, är just nu rekordsnabb. Den nödvändiggör att man belyser upphovsrättsliga frågor i ljuset av den dramatiska omställning som informationstekniken innebär. Vi är många som med förväntan ser fram emot regeringens kommande proposition och kommer att bedöma och granska de förslag som läggs fram där med stor noggrannhet. De förslag som vi ska ta ställning till berör till största delen inte de frågor som har att göra med IT-revolutionen. Det finns ett undantag som jag kommer att återkomma till. Rätten till skydd för sina idéer och för sina konstnärliga prestationer är grundläggande för att människor ska våga satsa på att försöka förverkliga sina idéer och projekt och också våga lägga tid på konstnärligt skapande och veta att det man kommer att kunna åstadkomma har man skydd för och ensamrätt till. Innovationskraften i det svenska samhället hänger starkt ihop med att vi har ett säkert och robust system till skydd för uppfinningar och andra alster. Den konstnärliga friheten hänger intimt ihop med konstnärens rätt att själv kunna förfoga över sitt alster och veta att man själv har upphovsrätten till det. Det är också viktigt att ha ett system för immaterialrättslig reglering som är konkurrenskraftigt, det vill säga att inte i onödan har regler som gör det svårare och krångligare än i andra länder för upphovsmän och innovatörer att skydda värdet av sina idéer. Vi är därför mycket angelägna från sida att man med kraft driver arbetet vidare för en harmonisering av immaterialrättsliga frågor på europeisk och internationell nivå, så att man får gemensamma system som är förutsebara och robusta även när olika länder är inblandade. Vi ser därför med mycket stor oro på att vi fortfarande inte har kunnat nå hela vägen fram när det gäller tillskapandet av ett gemenskapspatent inom Europeiska unionen. Vi väntar oss att regeringen fortsätter att driva denna fråga med full kraft från svensk sida och bidrar till att en överenskommelse kan förverkligas så fort som möjligt. Det är också viktigt i ett fungerande immaterialrättsligt system att det finns en rättssäkerhet i det som gör det lätt och praktiskt möjligt för den som äger en uppfinning att bevaka sina intressen och ingripa mot kränkningar av upphovsrätten eller mot andra intrång på det immaterialrättsliga området. Från sida har vi därför lagt fram ett förslag om att på nytt försöka väcka tanken om att utreda om det inom ramen för EU-samarbetet finns möjlighet att inrätta någon form av patentintrångsförsäkring som under konkurrensneutrala former gör det möjligt för innovatörer inom unionen att ingripa mot intrång på det patenterade alstret. En av de mest centrala frågor som diskuteras på upphovsrättens område handlar om patentfrågor sett i ljuset av den revolutionerande utveckling som skett på datorteknikens område . Det pågår därför på EU-nivå en intensiv diskussion om att harmonisera regelverket vad gäller datorrelaterade uppfinningar. Programvara används i närmare 30 000 tekniska uppfinningar där patent har beviljats. Det gäller alltifrån bilkomponenter till diskmaskiner, industrirobotar och mycket annat. Det är viktigt att det finns ett rättsligt skydd för innovationer. Men det är också viktigt att patent inte beviljas på rena affärsmetoder och annat som faller utanför begreppet uppfinning. Här handlar det om att bevaka gränsdragningen och se till att patent beviljas för det som handlar om den kommersiella användningen av en uppfinning som på ett nyskapande sätt innebär en teknisk lösning. Att bevaka gränsdragningen och se till att patenträttens grunder inte luckras upp måste dock innebära att man måste medge möjligheten att bevilja patent för nya uppfinningar där mjukvaran är en del av uppfinningen. Om man skulle förbjuda möjligheten att bevilja patent enbart av skälet att uppfinningen delvis använder sig av programvaran, skulle det slå undan benen för en av patenträttens huvudprinciper. Men patentskyddet vad gäller programvaran bör då enbart avse varans användning för att lösa just de tekniska problem som just den uppfinningen som helhet tar sikte på. Vi vill inte ha den amerikanska utvecklingen där patent beviljas på programvara som avser rena affärsmetoder. Vi vill inte heller ha en utveckling där patent beviljas på sådant som hanteras bättre med det upphovsrättsliga skydd som finns inom andra delar av immaterialrätten. Den fria programvaruutvecklingen ska inte motarbetas. Blockeringen på EU-nivå är total på det här området. Kanske är det bäst att göra det som Europaparlamentsledamot tillsammans med andra parlamentariker har föreslagit i en motion, nämligen att man på nytt börjar behandla hela frågan på EU-nivå, eftersom låsningen är så stor med det direktivförslag som finns. Avslutningsvis, fru talman, har vi en fråga som handlar om utvärderingen av fördelningssystemet för kopieringsersättning. De borgerliga partierna står eniga bakom att det bör göras en utvärdering av det nuvarande systemet. Med detta vill jag yrka bifall till reservation nr 7. 26 (): Immaterialrätt är den sammanfattande benämningen på ett antal olika regler som skyddar intellektuella prestationer. På det här området är det mycket som är bra gjort, men en del återstår att göra, och jag ska nämna lite om det här. Jag börjar med den ersättning för upphovsrätt som har med kopiering att göra. Konstnärer har laglig rätt till viss upphovsrättslig ersättning vid fotokopiering av deras verk. Staten och betalar en klumpsumma för rätten att fotokopiera konstverk för i huvudsak undervisningssyfte. Resurserna betalas till företaget som på uppdrag av ett antal medlemsorganisationer bevakar rättsinnehavarnas ekonomiska intressen. Därefter fördelas resurserna av Bonus till medlemsorganisationerna, som i sin tur och efter egna regler fördelar resurserna till konstnärerna. Eftersom det rör sig om förhållandevis små resurser, fördelas de oftast inte till varje enskild konstnär som fått ett verk kopierat utan i stället i form av stipendier. Medlemsorganisationerna i Bonus representerar olika konstnärsgrupper, till exempel bildkonstnärer, fotografer, tecknare, tonsättare och författare. Så långt är allt gott och väl. Men här finns det problem, och de uppstår i och med att Bonus Presskopia tillåter bara en medlemsorganisation för varje konstform. De mindre konstnärsorganisationerna får alltså inte ansluta sig till Bonus. Givetvis bör statens kopieringsersättning gå till alla de konstnärsorganisationer som ställer sina medlemmars verk till förfogande för kopiering. Det borde vara självklart att alla konstnärer på samma villkor får del av den upphovsrättsliga ersättningen. Så är det emellertid inte . Därför vill vi kristdemokrater att en utvärdering görs av det rådande fördelningssystemet. om åren har utskottsmajoriteten avstyrkt liknande yrkanden med hänvisning till att man förutsätter att det vi tar upp kommer att övervägas inom ramen för ett arbete som enligt uppgift pågår i och som går ut på att genomföra direktivet om upphovsrätt i informationssamhället. När vi hade den här debatten avstyrkte majoriteten med beskedet att regeringen har för avsikt att överlämna en proposition , alltså . Det kom ingen proposition 2004 även om det nu kanske verkar vara något på gång. Men i det betänkande som ligger framme står det ingenting om den proposition som aldrig kom . I stället heter det nu att utskottet alltjämt anser att den aviserade översynen av upphovsrättslagen bör avvaktas. Därför avslås motionsyrkandet. Även om regeringens avsikter är aldrig så goda må det förlåtas oss om vi är något luttrade när det gäller regeringens tidsbestämning mot bakgrund av redovisade avsikter. som ingenting händer kommer även fortsättningsvis många konstnärer och andra utövare att gå miste om rättmätig upphovsrättslig ersättning. Så kommer jag till frågan om arenarätten. Den som går på till exempel ett idrottsevenemang och betalar sin entrébiljett kan ta med sig sin videokamera. Tekniskt är det möjligt att koppla kameran till en mobiltelefon och sända över bilderna till en webbsida. Teoretiskt kan alltså vem som helst direktsända idrottsevenemanget på en hemsida. finns det ingen immaterialrätt som förhindrar detta. Den som däremot gör samma sak i samband med en teaterföreställning begår ett brott mot upphovsrätten. I svensk lagstiftning existerar inte någon äganderätt eller upphovsrätt beträffande sändningsrätter för föreningar eller sammanslutningar, till exempel idrottsklubbar. säljer tv-rättigheter är det faktiskt bara ett slags skenbar rättighet som man säljer. Vad det egentligen handlar om är den rätt som tillkommer ägaren till en idrottsanläggning eller arrangören vid ett evenemang att ta ut en högre inträdesavgift för ett sändande tv-bolag. Först när ett tv-bolag gjort en upptagning inträder upphovsrätten, och då är det tv-bolaget som får den. Det finns alltså ingen generell äganderätt beträffande händelseförlopp i realtid. finns det ingen skyddslagstiftning beträffande upphovsrätt för arrangörer av idrottsevenemang, ej heller för evenemang med imitatörer, akrobater och cirkus- eller varietéartister. Arrangören har visserligen rätten till arenan där evenemanget sker, men informationen kring det som sker under evenemanget är inte skyddad i upphovsrättslig mening. Vi menar att behovet av skydd för rättigheter som äganderätten och rätten till de egna evenemangen bör utredas. Så kallade arenarättigheter finns i vissa andra länder. Det kan vara befogat att utreda möjligheterna att införa liknande rättigheter i . Det är trots allt intressant att se att utskottsmajoriteten långsamt verkar vara på glid åt rätt håll i den här frågan. kritiserade jag majoriteten när den ansåg att det inte fanns några bärande skäl för att man skulle överväga införandet av ett nytt immaterialrättsligt skydd. bekände den sig till de antaganden som gjordes av lagstiftning på området och som går ut på att det är möjligt för artister och andra utövare som saknar upphovsrättsligt skydd att avtalsvägen skaffa sig garantier mot att obehöriga upptagningar av deras prestationer sker. Jag hävdade då att det var möjligt att det fanns fog för dylikt resonerande , då till exempel Internet inte fanns. Men hur ska någon via ett kontrakt kunna skaffa sig garantier för att obehöriga upptagningar av de egna prestationerna inte sker när vem som helst medelst en enkel videokamera och mobiltelefon kan direktsända evenemang på en hemsida? Det är intressant att se att majoriteten i sin avslagsmotivering har strukit meningen: De antaganden som gjordes om möjligheter för utövare som saknar upphovsrättsligt skydd att avtalsvägen få till stånd garantier mot obehöriga upptagningar är, såvitt utskottet kunnat bedöma, riktiga. Den meningen är alltså struken . Kanske polletten håller på att trilla ned. Självfallet kunde inte lagstiftning på området förutse Internet. Då hade man förmodligen inte hävdat att artister och andra som saknar upphovsrättsligt skydd i allmänhet kontraktsvägen skulle kunna skaffa sig garantier mot att obehöriga upptagningar av deras prestationer sker. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att vi kristdemokrater står bakom våra reservationer, men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 8. 27 (): Det verkar ju som att det finns en samsyn eller det inte bara verkar som utan det är så att det finns en samsyn i utskottet vad gäller existensen av patenträtten och upphovsrätten. Det har inte minst gjorts tydligt genom de anföranden som vi har hört tidigare från de föregående representanterna för respektive partier. Men så finns det några frågor där vi vill se olika lösningar på hur patenträtten och upphovsrätten, alltså immaterialrätten, ska regleras. För oss i handlar det ju väldigt mycket om de här avvägningarna. Vilken nivå ska skyddet ligga på för upphovsrättsinnehavarna, patenträttsinnehavarna? Och vilka möjligheter ska enskilda ha för sin information, för yttrandefriheten och för sin möjlighet att till exempel kunna kopiera för privat bruk? Hela vårt utskott har ju, fru talman, varit ute på två spännande studieresor. Jag var med på den ena, till . Den andra gruppen var i . Jag vet att vi tittade på bland annat frågor kring immaterialrätt i båda de här grupperna på studieresorna. Jag måste bara konstatera att sådana här studieresor är oerhört viktiga för att ledamöter ska kunna få en inblick i hur lagstiftningen och regleringen ser ut ute i världen. Framför allt har vi en oerhörd hjälp av det sedan när vi ska göra våra avvägningar för reglerna här i . För som vi alla känner till är det ju så att den immaterialrättsliga regleringen är gränslös. Vi pratar ju väldigt mycket om regler, gemensamma regler, inom EU. Men de här frågorna, som gäller patenträtt och upphovsrätt, sträcker sig långt utanför EU:s gränser. Det är viktigt att vi inte glömmer bort det. Vi måste nå lösningar där det finns ett samarbete och en samsyn som, någotsånär i alla fall, är global. , eller , beslutade om regler på det biotekniska området. För räkning vill jag påtala att vi i stort står bakom det betänkande som lagutskottet har lagt fram på alla punkter utom en. Den kommer jag att komma tillbaka till alldeles strax. Men inom det biotekniska området fick vi i en tydlig reglering genom att anta det EU-direktiv som blev en svensk lagstiftning som röstades igenom här i . Genom det beslutet fick vi klara regler för vad man får och inte får göra. Skillnaden var ju att det inte fanns några klara regler. Vi hade inte någon reglering i den svenska lagstiftningen av vad som fick eller inte fick lov att patenteras på det biotekniska området. tycker jag att vi har det. Därför har jag inte någon förståelse för det yrkande som lägger fram i sin motion, utom för de farhågor som vi alla bör känna och som också lyfts fram under debatten nämligen hur det kommer att se ut . tillsätts en arbetsgrupp som ska titta på detta och följa utvecklingen. Jag ser med spänning fram emot det arbete som fortlöpande kommer att presenteras av gruppen. Så till den fråga där tillsammans med har en reservation. Det är reservation nr 5, som jag även vill yrka bifall till, och handlar om datorrelaterade uppfinningar. Där vill jag instämma i mycket av det som sade. Huvuddelen av reservationen handlar om att vi är oroliga för just den utveckling som håller på att ske, nämligen att många länder inom EU vill ha en liknande reglering som den i , där man i stort sett får ta patent på allt. Så sent som fanns det stor risk för att man inom EU skulle klubba igenom ett sådant förslag, men några länder satte sig emot det och är frågan åter bordlagd för att tas upp . tog bland annat upp att väckt motioner om att börja om från början. Det låter spännande, fru talman, och jag kan tycka att det är ett alldeles utmärkt grepp. Det lär behövas. och behöver nog nollställa sig för att kunna komma vidare i denna fråga. Jag yrkar alltså bifall till reservation nr 5. Andra frågor som tas upp i betänkandet upphovsrättsligt skydd, skydd som reglerar till exempel kopiering och användning av material på Internet och så vidare är just sådant som ska presenteras i den kommande propositionen och följer EU-direktivet på området. Det är en proposition som kommer att stå bakom. Den har alltså inte presenterats . Lagrådsremissen har lämnats in till Lagrådet, och vi väntar med spänning på Lagrådets reaktioner. Det arbete som legat till grund för lagrådsremissen har varit mycket intressant, och jag måste säga att jag lärt mig enormt mycket. Oerhört proffsiga tjänstemän vid har in i det sista jobbat och slitit för att vi ska få en så bra produkt som möjligt och kunna göra just de avvägningar som vi politiskt ställt krav på. Den debatten kommer vi att föra när propositionen behandlas i kammaren. Jag ska därför inte föregripa den nu mer än genom att säga att det kommer att bli ett mycket spännande arbete, och jag hoppas på spännande diskussioner kring propositionen när den läggs fram för . Den kommer också att ge svar på många av de frågor som tas upp i dagens betänkande. Jag skulle vilja beröra ytterligare två frågor. Den ena handlar om ersättningen för kopiering, där jag inte riktigt håller med när han säger att de mindre organisationer som inte får medlemskap i står helt utan ersättning. Det framgår mycket tydligt av andra stycket på s. 26 i betänkandet vad lagstiftningen säger. I just 26 § fjärde stycket upphovsrättslagen finns en bestämmelse som lagstiftningsmässigt säkerställer att alla får ersättning. Det som emellertid kan stämma med vad säger är att de mindre organisationer som inte är medlemmar kanske inte har samma möjligheter att förhandla med Bonus Presskopia som de som är medlemmar. Men lagstiftningen säkerställer i alla fall att alla ska ha ersättning från de medel som tas in. Avslutningsvis vill jag beröra arenarätten. Det är en fråga som framför allt kd drivit hårt i kammaren. Vi har ingen reglering i immaterialrätten som säger att det ska finnas en särskild arenarätt. Men precis som påpekade i den förra debatten var vi många som ansåg att man genom olika avtal kan reglera detta. Framför allt kan enskilda som arrangerar till exempel en fotbollsmatch eller en cirkusföreställning tala om för dem som de säljer biljetter till att man inte får lov att sända från arrangemanget. Det som sedan tar upp, och som vi kanske aldrig kommer att kunna komma till rätta med, är de som utan tillåtelse, trots reglering och lagstiftning, gör detta alltså de som kopierar och filmar utan tillstånd. Mot dem som bryter mot regleringar och lagstiftning finns det andra åtgärder man kan vidta än att ha en arenarätt. Från känner vi oss inte redo att införa en sådan lagstiftning , men vi får väl se vad framtiden utvisar. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet, utom i den del där jag yrkat bifall till reservation. 28 (): Fru talman, ledamöter och åhörare! Jag vill ägna mitt inlägg åt det som handlar om att skydda idéer och åt att tala om vems idéer det gäller. I betänkande LU7 vill jag sätta fokus på datorrelaterade uppfinningar och det osäkra rättsläget vad gäller patent på mjukvaror i . I den europeiska patentkonventionen, EPC, liksom i medlemsstaternas patentlagar står uttryckligen att datorprogram inte är patenterbara uppfinningar. Trots detta utfärdas tusentals patent på datorrelaterade uppfinningar. Osäkerheten ligger främst i att eftersom en programmering eller ett datorprogram anses innebära ett tekniskt bidrag, eller vara en del av en teknisk uppfinning, anses det därmed inte utgöra ett datorprogram som sådant och faller därför under en undantagsregel. Detta är mycket förvirrande, och från sida vill vi framföra att den svenska nationella hållningen i alla internationella förhandlingar bör vara att patent på mjukvara inte ska få förekomma. Därför vill jag yrka bifall till reservation nr 5. Vårt skäl för detta ställningstagande är följande. Det är mycket troligt att ett införande av programvarupatent i skulle bromsa den tekniska utvecklingen, vilket i sin tur skulle medföra att kostnaderna för utveckling ökar och kvaliteten på programvarorna försämras. Risken med detta är att man låser och monopoliserar utvecklingen av nya tillämpningar och produkter. Dessutom stärker man de stora multinationella företagen på småföretagens och konsumenternas bekostnad. Det vill vi i inte medverka till. Vi anser att det är mycket viktigt att patenträtten inte blir så vidsträckt att den inskränker på rätten att forska och utveckla nya metoder och program. En programmering eller ett datorprogram skyddas av upphovsrätten. Det tycker vi ger ett tillräckligt skydd för dessa mjukvaruprodukter. Som skäl för att införa patent i brukar man anföra att det handlar om att skydda utvecklingen av nya program och att stimulera nya idéer. Men i verkligheten förhåller det sig precis tvärtom. Patent på mjukvara har systematiskt använts för att förhindra de små företagen och entreprenörer att komma med nya innovativa lösningar. Det har ofta funnits ett vagt utformat patent som man har kunnat använda i en patentstrid. Av de företag som är verksamma i IT-branschen med att ta fram mjukvara är en mycket stor del småföretagare, . De små mjukvaruföretag som finns har inte haft resurser, och kommer troligen inte att ha det heller , att utmana stora företag då det gäller patent. De kommer i stället att tvingas bort från banan innan patenten ens prövats. Om man inför patent på mjukvara kan ingen som utvecklar datorprogram gå säker från att bli stämd för patentintrång. För många småföretag inom IT-branschen kan det innebära att de blir helt rättslösa. En patentprocess är mycket dyrbar för de små företagen. De har inte alls kapital och resurser att hävda att de har rätten på sin sida. Vi i vill därför uppmana regeringen att inom EU föra fram riskerna med patent på datorrelaterade uppfinningar. Det är också viktigt att regeringen har en åsikt i frågan och inte bara avvaktar och böjer sig för rådets direktiv. Det var mycket klokt det sade här tidigare. En EU-parlamentariker från har föreslagit att man behöver börja om på nytt i den här frågan. Jag hoppas verkligen att det går åt det hållet. Som det är nu håller vi långsamt på att glida över i helt fel riktning. Vi skulle önska att regeringen för fram en starkare åsikt från svensk sida. Regeringen har bakom sig i det. 29 (): Den internationella utvecklingen och IT-teknikens framsteg eller fortskridande är lite vad som ligger över hela debatten. Det återkommer i de specifika frågorna. Det finns en utmärkt motion från av om att vi ska följa den internationella utvecklingen och göra det möjligt för svenska företag att söka patent på europeisk nivå. Det är utmärkt, men det arbetet pågår redan. Det är på gång och därmed tillgodosett. Vi har haft två debatter om dels biotekniska uppfinningar, dels datorrelaterade uppfinningar. De debatterna kan tyckas väldigt olika, men egentligen är de ganska så lika. Diskussionen om biotekniska uppfinningar handlar om gränsdragningar. Det handlar inte om att kunna ta patent på liv. Det handlar om: Var ska man dra gränsen? Det finns väldigt tydliga regler. Det handlar inte om hela gener. Det är gensekvenser som har avskilts från kroppen där man har en industriell användning och en funktion i genen. Likadant är det med datorrelaterade uppfinningar. Det är inte mjukvara som sådan utan den tekniska innovationen av mjukvara i vissa fall. Det som är intressant är att lika lite som det tidigare genomförda direktivet om biotekniska uppfinningar innebär en utvidgning av möjligheter till patent innebär det detta för datorrelaterade uppfinningar. Det är alltså inte någon utvidgning. Det finns tusentals patent på området. Det är just för att det är så tvetydigt. Det finns inte specificerat just när det gäller datorrelaterade uppfinningar utan är en mer allmän patenträtt. Det är därför det är så viktigt att man drar gränsen. Det gäller att se till att det inte blir för långtgående patent. Man kan aldrig förbjuda forskning. Forskning är alltid tillåten. Det som man däremot kan reglera är kommersialiseringen av forskningens resultat. Det innebär att det är den som har patenträttigheten som får kommersialisera sitt resultat inom den tid patentet gäller. Skulle man använda uppfinningen till att vidareutveckla en ny uppfinning är detta också tillåtet. Det kan vara så att man får betala en liten del av det man får in kommersiellt till den ursprungliga rättighetshavaren.