prot · GS09132 · 2005-06-02 00:00:00 — Med detta sagt vill jag gå in på den motion vi har väckt med anledning av propositionen, som vi i övrigt tycker innebär förbättringar. Vi har ett förslag på en möjlighet för att vägra rättslig hjälp inom EU när någon står misstänkt för politiskt brott, det vill säga det som framgår i texten under reservation 1. Utskottsmajoriteten yrkar avslag på vårt yrkande med hänvisning till att samarbetet inom EU fördjupas och att utvecklingen inom EU, även om den straffrättsliga lagstiftningen inte är harmoniserad, går mot en ordning av ömsesidiga erkännanden av varandras straffrättsliga avgöranden. Vi menar att detta är ett riskfyllt tänkande när det är fråga om politiska brott. kan vi konstatera att det finns olika definitioner inom EU-länderna om begreppet politiska brott. Vi kan med andra ord tänka oss att vi här i tvingas medverka till att gripa personer som anses ha begått brott i andra länder men som skulle gå fria i eftersom vi skulle anse att personerna har givit uttryck för sin politiska åsikt. Den utvecklingen, om vi tittar ut över nuvarande , är fullt möjlig. Världen förändras ständigt. Den lagstiftning som tillämpas måste kunna användas även . De olika ländernas strafflagstiftningar har för övrigt skilda definitioner på vad som utgör olika brott. Det finns ingen garanti för att vår nuvarande definition av vad som utgör politiska brott kommer att tillämpas . Att öppna upp sådana luckor i lagstiftningen är, menar vi i , inte rätt väg att gå. Vi måste, som vi alltid har gjort tidigare, försäkra oss om att vi inte medverkar till att någon döms för brott som kan betraktas som politiska. I den vi nu ska tillträda finns i artikel 9.2 en möjlighet för alla länder att förklara att en ansökan om rättslig hjälp ska kunna avslås om det är fråga om politiska brott. Denna möjlighet vill inte majoriteten i utskottet använda. Det är svårt för att förstå. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 1. 24 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2 under punkt 5 om svensk lagstiftning om skyddsidentiteter med mera. Visst känns det bra att vi tillträder konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan EU:s medlemsstater. har vi att ta ställning till ännu ett viktigt och bra förslag från EU. Rättslig hjälp mellan EU:s länder är bra både för brottsbekämpningen och för dem som utsatts för brott. Det känns konstigt att vi i riksdag ska fatta beslut om att tillåta andra länders poliser att få arbeta i med skyddsidentitet och kontrollerade leveranser. Det känns inte konstigt för att jag har något emot besluten i princip, utan det känns konstigt för att vi inte har någon lagreglering om skyddsidentitet och kontrollerade leveranser för svenska poliser. I konventionen hänvisas till att arbetsmetoderna ska ske under nationell rätt, men vi i har inte ens någon nationell rätt om detta. Utskottsmajoriteten försöker förklara detta med att vi har en fast praxis som svensk polis arbetar efter, till exempel vad gäller kontrollerade leveranser och provokation. Det finns en praxis, men så där fast tycker jag inte att den är. Var går gränserna? Det tycks vara allt annat än klart. Ett inte alldeles okänt mål om en kriminalkommissaries vapenhantering har givit olika domslut i tingsrätt och hovrätt. blir det som ska avgöra vad som gäller. Det är svårt att säga att det finns en fast praxis i . Givetvis vore det rätt ordning att först fastställa svenska regler för vad som gäller för svenska polisers arbetsmetoder. Därefter kan vi besluta vad som ska gälla för utländska polisers arbetsmetoder i . Från sida vill vi inte stoppa det viktiga arbetet om rättslig hjälp. Vi har valt att inte yrka avslag på hela propositionen även om vi tycker att det är en bakvänd ordning. I stället har vi i reservation 2 krävt att regeringen återkommer med förslag på svensk lagstiftning. Det hoppas jag att man gör så snart som det bara är möjligt. Jag brukar så fort det handlar om en EU-fråga återkomma till samma ämne, men tyvärr har både och representanter försvunnit. Det var skönt. Jag kan konstatera att båda de EU-negativa partierna, och , återigen godkänner en överenskommelse som vi gör inom EU, det vill säga den union som båda partierna vill lämna. Denna dubbelmoral att både äta kakan och ha den kvar rättare sagt: både äta kakan och lämna bort den kräver en förklaring. Jag hörde ingen förklaring i anförande. Jag hoppas att han kan lämna en i en replik. försvann någon annanstans. Hur menar att fördelarna med denna konvention om rättslig hjälp skulle kunna behållas även om stod utanför EU? 25 () replik: Jag tvingades lämna salen ett litet ögonblick, så jag fick inte njuta av hela anförande. Men det är kända ståndpunkter som upprepar. Vi i tar ställning i varje enskild fråga konkret. Jag vidhåller det jag sade i talarstolen, att det självfallet finns positiva inslag i detta att vi nu reglerar områden som varit oreglerade. Vi värderar detta. Vi har inte låst fast oss i några dogmer utan ser praktiskt på frågorna. Kan vi komma framåt när det gäller rättssäkerheten och demokratin vill vi naturligtvis medverka till detta. Vi tycker att vi gör det genom våra ställningstaganden här. Jag vill ställa frågan till varför han inte, precis som majoriteten i det EU som han så entusiastiskt pläderar för, vill ge oss möjligheten att sätta en gräns när det gäller politiska brott. Varför vill inte medverka till det? Det vill uppenbarligen andra krafter inom EU. 26 () replik: upprepar nu att det här är en sjyst konvention, men vi får tydligen inte heller den här gången något svar på frågan hur vi skulle kunna fortsätta det rättsliga samarbetet, öka rättstryggheten för medborgare som rör sig över gränserna och fortsätta att bekämpa den gränsöverskridande brottsligheten om står utanför detta viktiga samarbete. Jag ska däremot försöka svara på den fråga jag fick som handlade om politiska brott. Det är inte så att man genom att det finns en möjlighet i konventionen säger att alla medlemsstater ska införa en sådan här reglering kring politiska brott. Jag är för min del inte speciellt orolig för att det kommer att begås politiska brott inom medlemsstater och att man då ska kräva utlämning från . Jag kan vända på det och säga: Skulle ett annat land få vägra utlämning till om det handlade om koppleriverksamhet, det vill säga att det inte var olagligt i ett annat land att syssla med koppleri men ville ha en person utlämnad? Jag tror inte att hade tyckt att det var så jättebra om vi hade fått svaret att det inte var olagligt i det landet och man därför vägrade att lämna ut den personen. Jag tycker att vi ska erkänna varandras rättsordningar. Vi i går efter dessa principer. Därför står vi inte bakom reservationen från och , men jag har i och för sig full respekt för den. 27 () replik: Jag kan konstatera att det uppenbarligen är tveksamt med entusiasmen i hela , inte bara hos . Det är ju länder som och som visar att bygget av den superstat som uppenbarligen förbehållslöst applåderar inte har stöd hos majoriteten i och inte har stöd i . Jag känner att jag är i väldigt gott sällskap. Jag tycker att ändå ska tänka över det här med de politiska brotten. Synen varierar, som bekant, på definitionen av brottslighet. I länder som , och andra finns det diskussioner som vi inte kan känna igen. Jag tycker att den möjlighet som ges i artikel 9.2 är någonting att ta fasta på här i . Det är någonting, , som innebär ytterligare ett erkännande av en produkt som har sin bas i EU, så det är inget negativt. Det finns en möjlighet för att ansluta sig till det. 28 () replik: Jag lyssnar och lyssnar och försöker hitta ett svar på frågan hur skulle kunna fortsätta att dra nytta av de fördelar som vi ser med EU om vi inte var medlemmar. Jag trodde att skulle svara att vi kunde göra som och , att ändå tillträda konventionen. och är inte med i EU men tillträder den här konventionen. Det går till så att de här båda länderna, och även numera, sitter med i den så kallade gemensamma kommittén, där man får godkänna beslut som de 25 medlemsstaterna tidigare fattat. Man får alltså inte vara med och förhandla, utan man får ta en färdig produkt rakt av. Detta svar kom inte från , men det kanske var så han tänkte. Vad gäller superstat vill jag bara klargöra att jag också kan vara mycket kritisk till hur samarbetet i EU går till. Jag tycker att EU-samarbetet i alldeles för stor utsträckning är ett samarbete mellan toppolitiker, när det borde vara ett samarbete mellan folk. Jag vill utveckla EU i denna riktning. Från sida vill vi driva en aktiv EU-politik. Vi vill inte sitta på åskådarläktaren, som tydligen och vill. kommer säkert, som sagt, att få nya chanser att förklara hur ett utanför EU skulle kunna dra nytta av fördelarna med EU. Nästa gång det kommer ett rambeslut som ska godkännas lovar jag att jag återkommer till detta. 29 (): Låt mig först yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. EU-samarbetet på det rättsliga området bygger, som flera har sagt här uppe, på ömsesidigt förtroende. Det bygger på att man känner trygghet i varandras rättssystem och rättstradition. Det bygger på att man sakta, steg för steg, närmar sig varandra, inser och erkänner att man har olika principer och olika traditioner men att man har en viss trygghet i att man tillsammans vill bekämpa brottsligheten, den internationella, organiserade brottsligheten. Man vill göra det lättare att skapa effektiva instrument för våra brottsbekämpande myndigheter. Om jag tillåter mig göra en reflexion av det replikskifte som ägde rum, kan jag säga att mot bakgrund av det som vi upplever i är det här området kanske ett av de områden där de största förändringarna kommer att ske i det som föreslås. Det är hursomhelst, oavsett hur det går med den saken, det område där vi kommer att behöva jobba tillsammans, närma oss varandra, gå tätare tillsammans. Det samarbetet kommer, tror jag, att gå vidare. Det rättsliga området kommer att bli viktigare och viktigare, och det är bra. Den konvention och det tilläggsprotokoll som det handlar om är en modernisering och förbättring av internationell rättslig hjälp i brottmål. Jag kan säga att svensk rätt i stor utsträckning uppfyller de krav som ställs här. Ändå kan man säga att vissa lagändringar är nödvändiga. talare har varit inne på det. Det handlar bland annat om telefonförhör och videokonferenser. Telefonförhör får genomföras av svensk domstol som bevisupptagning utom huvudförhandling om den ansökande staten begär det. Man utvidgar den här bestämmelsen så att även en svensk domstol ska kunna besluta att telefonförhör sker på det sättet. Det finns en del andra ändringar, och det handlar om att en svensk åklagare som handlägger ett ärende om rättslig hjälp får underrätta den ansökande myndigheten om andra utredningsåtgärder. Det är bra förändringar. Man kan alltså säga att till följd av den nya åklagarorganisation som föreslås ändras bestämmelsen om vilka åklagare som är behöriga att handlägga ärenden om rättslig hjälp. Det är också någonting som kommer att leda till effektivitet. Det är ändringar i lagen om gemensamma utredningsgrupper. Det finns också regler om samarbete med kontrollerade leveranser jag återkommer snart till det och så kallade hemliga utredningar, det vill säga åtgärder som tjänstemän vidtar i en brottsutredning under användande av skyddsidentitet. Så det här samarbetet förekommer i . Men det är inte särskilt reglerat i svensk rätt. Det finns förslag till en sådan reglering som har lämnats i ett annat lagstiftningsärende 2003. Men i det här betänkandet, som vi pratar om, föreslås det inte att vi ska ändra de föreskrifterna. Det som Lagrådet också sade var att begreppet kanske måste utvecklas vidare. En hel del arbete återstår att göra där, men jag tror att vi kommer att få ett ärende när det är färdigberett i departementet. Man kan titta tillbaka på den här utvecklingen. Först hade vi , där det straffrättsliga samarbetet grundlades och flyttade till tredje pelaren. Sedan kom Amsterdamfördraget 1999. Där intensifierade man samarbetet. Man lade grunden och fick riktlinjer för hur man skulle jobba. fick vi då det mötet i där man tydliggjorde hur man skulle jobba tillsammans. Och man skapade ett antal nya institutioner som Europol, Eurojust. Och om man tänker på det steg som vi tar , så är det helt rätt steg när det gäller att gå vidare med att skapa effektiva instrument. Den här konventionen reglerar också olika situationer där staterna ska hjälpa varandra. En person som ska avlyssnas kanske exempelvis finns i ett land men instrumenten för att avlyssna honom finns i ett tredje land, och det finns ett annat land som ansöker om att det här ska göras. Detta gör det helt enkelt möjligt för oss att använda tekniken på ett bra sätt. Det finns en rad olika situationer där man skulle kunna göra det möjligt för polisen att arbeta effektivt. Och det finns i stort sett enighet kring detta. Därför behöver jag nog inte prata så mycket om innehållet. Men det finns två reservationer i ärendet, bland annat om det som jag har varit inne på när det gäller skyddsidentiteter. Detta är inte särskilt lagreglerat, men Beredningen för rättsväsendets utveckling har pratat om detta i ett tidigare betänkande, och jag kan säga som så att det pågår arbete i departementet kring den frågan. Man kan naturligtvis vara kritisk mot att man särskilt ska reglera en arbetsmetod, för nog är detta en arbetsmetod, men vi ska diskutera saken. Sedan finns diskussionen om kontrollerade leveranser och brottsprovokation. Allt detta jobbar vi med, och jag tror att vi kommer att göra allt vi kan för att underlätta för våra brottsbekämparmyndigheter. Om det är nödvändigt så gör vi allt som vi kan för att underlätta. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 30 (m) replik: Jag har faktiskt ett bekymmer, och det är att jag tycker att och majoriteten har en sådan avslappnad inställning till någonting som är otroligt angeläget och viktigt. Detta med skyddsidentiteter är ju någonting som är helt nödvändigt. Har du hört talas om mc-brottsligheten, beskyddarverksamheten? Svensk polis kan inte i falskt namn hyra en bil. Det här är kriminella grupperingar som medvetet arbetar för att hota och försvåra utredningar och polisverksamhet, och vi har bakbundit vår egen polis så att de inte ens kan agera. Dessutom är polisen ofta utsatt för hot från de här grupperingarna, inte bara mot dem själva utan också mot andra. För vissa arbetsuppgifter är skyddsidentiteten alldeles nödvändig för att vi ska få framgång i att försöka bekämpa den här verksamheten. Vi fick uppgifter om att beskyddarverksamheten var etablerad i nästan varenda restaurang i . Det här går alltså fort. Det här liksom fastnar i på ett sätt. Då står ni och säger: kanske vi kommer fram till någonting. får vi då ett ärende där vi tillåter att utländsk polis får arbeta på det här sättet, men själva har vi inga regler. Jag läser i handlingarna här, där det står att arbetsmetoderna förekommer i annat internationellt samarbete där deltar, och det har enligt propositionen etablerats en relativt fast praxis om hur man får använda de här metoderna här i landet. Räcker det med något slags fast praxis som liksom har utvecklats? Vi är med i samarbete där man använder metoderna, men vi ska inte själva ge oss möjligheten att reda ut vad som ska gälla exempelvis för att kunna bekämpa den grova organiserade brottsligheten. Jag är rätt otålig när det gäller att vi får fram något här. 31 () replik: Jag förstår oro på något sätt, men det är ju inte så att skyddsidentiteter inte används i . Det har gjorts med framgång när det gäller grov brottslighet, organiserad brottslighet, narkotikabrott och rån och annat. Men detta är inte lagreglerat. Det är det som det handlar om, och det kan man fundera på och diskutera kring. Det är en arbetsmetod som man kanske tycker borde vara reglerad, och saken är den att, som jag nämnde, det finns en beredning inom departementet. Jag känner en viss trygghet i att vi, när den beredningen har nått en nivå där man kan reda ut de här sakerna, kommer att få nödvändiga och adekvata lagstiftningsförslag på det området. Jag hoppas att vi, när detta kommer fram, kan söka en bred majoritet med och andra för att tillsammans underlätta för våra brottsbekämpande myndigheter. 32 (m) replik: Rikspolischefen, rikskriminalpolischefen, länspolismästaren i , länspolismästaren i , länspolismästaren i alla har entydigt sagt: Låt oss få hjälp med att få någon ordning på vad vi får göra för att bekämpa den brottslighet som just nu håller på att klamra sig fast vid och klistra sig fast i vårt land! Då ska vi nöja oss med att det har etablerats en relativt fast praxis. Och så säger : Man använder ju lite av det här . Ja, hur mycket då? Går man för långt? Gör man för lite? Det här är inte tillfyllest. Vi måste komma längre. Vi måste ge de ansvariga inom polisledningsarbetet besked om vad vi tycker. Det är att ta det politiska ansvaret. Jag kan nästan ana mig till något slags politisk feghet när det gäller att ta i ganska besvärliga frågor, och jag är rädd för att det är som en hämsko när det gäller att få fram underlag. Jag påstår inte att det är lätt att reglera sådant här, och allt är inte okej heller därför att det finns gränser för vad man får och inte får göra. Men i det politiska ansvaret ligger att vi faktiskt tar det och att vi också ger personalen de verktyg de behöver. Jag är mycket bekymrad över den här organiserade brottsliga verksamheten som biter sig fast och som skapar sig ett utrymme och som utgör ett hot mot människor och mot det demokratiska samhället. Och jag är förtvivlad över att vi passiviserar den svenska polisen eller också ser till att vi hänger ut en och annan som då går för långt eller är ute i träskmarker där de inte borde vara. Vi måste få bättre regler, och jag förväntar mig faktiskt att nu ger ett besked om att han kommer att jaga på lite i departementets korridorer så att det händer något, så att vi får förslag på bordet här i riksdag. 33 () replik: Vi gör allt vi kan. Det stämmer inte att svensk polis är passiviserad. Det stämmer inte att vi inte gör något. Det som stämmer är att vi gör allt vi kan. Det som stämmer är att svensk polis har en del möjligheter. Det är lite frustrerande ibland, . Vi hade i går en lång diskussion om granskning. Vi är väldigt noga med att se till att vi bereder ärendena. När vi gör det säger ni: Kom fram med ärenden utan beredning. Ja, det är lite svårt. Men var trygg i att vi gör allt vi kan. När vi kommer med det som vi anser vara rimligt kommer vi att stödja det tillsammans med den möjliga maktpakten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 8 § Åtgärder mot illegal alkoholhantering Föredrogs socialutskottets betänkande 2004/05:SoU22 Åtgärder mot illegal alkoholhantering (prop. 2004/05:126). 34 (): I det här betänkandet ställer vi oss bakom regeringens förslag om att straffskalorna för vissa grova brott som begåtts uppsåtligen höjs till fängelse i lägst och högst . Vi ställer oss också bakom att det högsta straffet för olovligt innehav av alkoholdrycker höjs till fängelse i högst . Dessutom ställer vi oss bakom att kravet i alkohollagen på att innehavet av alkoholdrycker ska vara, som det står, i uppenbart syfte att olovligen sälja alkoholdrycker tas bort. Men, fru talman, vi anser också att langning, som avser alkoholdrycker som har inköpts på Systembolaget, utgör ett allvarligt brott. Även straffet för olovligt anskaffande av alkoholdrycker bör därför, som med i spetsen föreslår, skärpas. Regeringen bör återkomma med ett lagförslag i enlighet med utredningens förslag. Den illegala alkoholhanteringen är ett allvarligt hot mot folkhälsan och den sociala tryggheten. Därför är det nödvändigt att och polisen tillsammans ger högsta prioritet åt arbetet för att försöka förhindra illegal alkoholhantering. För att nå största möjliga effektivitet i detta arbete anser vi att och polismyndigheterna måste samarbeta i enlighet med vad föreslår, nämligen att man bildar särskilda grupper av tulltjänstemän och poliser för att bättre kunna tillvarata de möjligheter som finns att beslagta illegalt införd alkohol och bestraffa illegal alkoholinförsel. De förebyggande insatserna vad gäller alkoholens skadeverkningar på till exempel mödravårdscentraler, barnavårdscentraler, skolor och restauranger måste öka. Utbildningen för sjukvårdspersonal måste stärkas för att man tidigt ska kunna upptäcka alkoholrelaterade sjukdomssignaler. Det behövs mer forskning om sambandet mellan attityder i samhället och konsumtionsmönster. Framför allt är det viktigt med ökad kunskap om hur alkoholanvändningen hos ungdomar ska kunna minskas. Betydelsen av alkoholfria miljöer samt vikten av personligt ansvarstagande och effektiva åtgärder för att motverka en hög alkoholkonsumtion och ett missbruk måste betonas. Vi moderater påstår att regeringen har gjort alltför lite tidigare för att minska alkoholkonsumtionen och den alkoholrelaterade ohälsan. Det här betänkandet är ett steg i rätt riktning, men det behövs mer, fru talman. Med det yrkar jag bifall till alliansreservationen 1, men självfallet står jag också bakom reservation 2. 35 (): Jag får börja med att hälsa den moderata gruppen i socialutskottet välkommen i kampen för en restriktiv alkoholpolitik, i varje fall i detta avsnitt. Vi befinner oss, som alla vet, i ett krisläge i alkoholfrågan. Alkoholkonsumtionen har inte minskat utan ökat med , och skadorna har börjat öka. En orsak till detta är naturligtvis den ökade lagliga införseln. vek sig inför hotelser, och har vi kommit i ett läge där alltfler anser att skatterna på alkohol bör sänkas, trots att vi vet att det leder till ökade skador. Det andra misstaget, som vi diskuterar , är att den olagliga vidareförsäljningen av införselalkohol har tillåtits och utvecklats på det sätt som har skett. kunde vi som var på en konferens i få höra att polisen hade kartlagt flera hundra personer som bedrev olaglig vidareförsäljning, men man hade inte resurser att sätta stopp för den. Att detta har fått fortgå kan man inte kalla för någonting annat än en skandal. Det är klart att det har skadat förtroendet för både lagstiftningen och hela rättsväsendet. Det har lett till ökade skador och ökat tryck på vår beskattning. , äntligen, kommer det förslag till mera aktiva åtgärder. Man kan säga att det är bättre sent än aldrig, men det är väldigt sent. En tröst i bedrövelsen, skulle man kunna säga, är ändå att de här åtgärderna kommer före skattesänkningen, så det kommer i rätt ordning. Då blir det lättare att bedöma vilken effekt de här åtgärderna har och vilken skattesänkning som kan vara nödvändig om de får effekt. Men det är sannerligen inte regeringens förtjänst. I grunden är vi, som framgår av betänkandet, eniga om att de här åtgärderna ska vidtas. Det finns ändå två reservationer. Den ena går ut på att vi reservanter vill ha en straffskärpning även för langning av alkohol som har köpts på Systemet. Det är, som påpekade, fullföljandet av förslag, som också har fått ett brett stöd av remissinstanserna. Det andra som vi har reserverat oss emot är att regeringen inte har antagit utredningens förslag om att skapa särskilda gemensamma enheter för tullen och polisen för att bekämpa den olagliga alkoholhanteringen, framför allt i och i . Även det förslaget kom från utredningen och har fått stöd av de lokala remissinstanserna. De som har satt sig emot är , som inte vill att någon ska lägga sig i verksamhet och hur man sköter det operativa arbetet. Det skulle man kunna avstå ifrån om det var så att de hade gjort rimliga prioriteringar. Men när man får höra av polisen att polisen inte beivrar sådan här allvarlig brottslighet trots att polisen har kartlagt den och vet hur den ser ut blir man inte särskilt lockad av att låta polisen själv avgöra hur de ska disponera sina resurser.