prot · GS09113 · 2005-04-27 00:00:00 — Just i och med att det är en så viktig profilfråga på hemmaplan är det också intressant att höra: På vilket sätt har man agerat i dessa sammanhang för att se till att det blir en jämnare fördelning i styrelserna i , IMF och andra internationella organ? 93 () replik: Det låter som en oerhört sympatisk tanke som jag på olika sätt klart är beredd att stödja. Någonting som känns viktigt för oss är att man när man utvecklar system inte utvecklar system där man kan blockera varandra. Jag vet inte riktigt hur man skulle kunna attackera detta med att regeringar bör representeras jämnt ur könssynpunkt. Det vore i och för sig alldeles utmärkt. Den representeras i de här sammanhangen ofta av och . Vi använder 5050. Jag vet inte om det är möjligt att skriva in sådant i stadgar. Det kanske det är. Varför inte, i så fall? 94 (): Världen har börjat inse att millenniemålen inte kommer att uppnås utan mycket, mycket större ansträngningar än vad vi har sett. Ett nätverk, Commission for , som har bildats för att fokusera på problem har sammanfattat sitt arbete i en rapport. En viktig del i rapporten är att vi behöver se en mycket mer utökad samordning. Det måste vara mer tydliga gemensamma mål som gäller. Det överordnade budskapet måste vara att låta de afrikanska regeringarna verka så självständigt som möjligt. De måste få utrymme och kraft att driva sin egen politik, gärna tillsammans i ett panafrikanskt parlament, i Afrikaunionen, AU, och i Nepad. Vad kan då övriga världen göra? Framför allt måste vi försöka motverka den brain drain som pågår i flera afrikanska fattiga länder. är det många afrikaner som studerar vid utländska universitet och som skaffar sig en bra utbildning med fin examen. Men tyvärr blir de aldrig yrkesverksamma i sina hemländer, för de åker inte hem utan de ser att det är mycket bättre i det land där de har studerat. Det är inte tillräckligt attraktivt att återvända till . Den här utvecklingen måste gå att vända. Vi måste hjälpa till att stötta eget engagemang i betydligt större utsträckning. Det behövs mer pengar för att bekämpa fattigdom, och vi ser nu en större givarvilja . Men det här är bara den ena delen. Det är just det som vi har talat om så mycket i debatten och det som vi talar så mycket om i betänkandet. Det handlar också mycket om vad vi ska göra med resurserna. Kvaliteten i biståndet och vad pengarna verkligen används till är också oerhört viktiga delar. Utan att vi har tänkt till ordentligt här så spelar inte pengarna lika stor roll. Givandet måste leda till ökade mänskliga rättigheter, fred, demokrati, säkra rättssystem, transparens, ökad kunskap och kompetens och sist men inte minst en skola för alla barn för både flickor och pojkar. De resurser som givarländerna nu tillsammans skapar och har skapat måste kopplas till nationella fattigdomsstrategiplaner PRSP, som vi har talat om . gäller det till och med regionala planer över större områden än ett land. I de här planerna ska också ingå att bekämpa hiv och planer för hur värnar utsatta och, ofta till följd av hiv, föräldralösa barn. Det är i alla de här delarna tillsammans med diskussionerna om resurserna som arbetet och energin både måste förstärkas och förtydligas, och där och EU kan agera mycket starkare. Ett av de viktigaste skälen till att genomföra det här är ett säkerhetspolitiskt perspektiv. Om vi får ökad stabilitet, ökad demokrati och ökad hälsa i leder det till en positiv utveckling på många plan i världen både när det gäller humankapital och rent ekonomiskt och fredsmässigt. Jag går över till att tala om skuldavskrivningar, som många har fokuserat mycket på i dagens debatt. Men jag ville starta med någonting annat för att sätta huvudfokus på att det är vad vi gör med resurserna som i slutändan är resultatet. Om vi tittar på alla de resurser som har gått till fattiga länder så ser vi att det inte alls bara handlar om pengar utan om någonting annat också. Det är där som vi verkligen behöver tänka till. För att uppnå millenniemålen krävs det också en snabbare och betydligt mer omfattande avskrivning av fattiga länders skulder. , finansminister, har försökt att få övriga G 7-länder att starta en ny internationell biståndsfond Facility. Det förkortas IFF. Inget av dessa länder uppfyller kravet på av BNP i bistånd. Förslaget är att via IFF låna upp pengar på kapitalmarknaderna mot en säkerhet bestående av G 7-ländernas framtida biståndsavsättningar. Det skulle preliminärt ge ungefär 100 miljarder i bistånd. Förslaget om att G 7-länderna vill skriva av u-landsskulder till och till för ett 40-tal länder är ett viktigt steg i rätt riktning. Det skulle innebära att de rika länderna avskriver huvuddelen av större skulder. Det blir ett slags Marshallplan för . Detta är någonting som har drivit i svensk biståndspolitik . Det är mycket glädjande att många länder nu verkar vara intresserade på allvar av att faktiskt enas i frågan. skulle också inom EU tydligare kunna uttrycka sin vilja när det gäller skuldavskrivningar med grundförutsättningen att frigjorda resurser har villkoren att de kommer fattiga till godo tillsammans med bra samhällsstyrning. Det är det som måste stå i centrum. För att nå full effekt krävs också en koppling av skuldavskrivningar till krav på reformer: inga ytterligare krig, demokrati och fungerande rättssystem, skolor åt alla barn och bedrivande av en politik som kommer fattiga människor till godo. Vidare måste vi också koppla det här till att arbeta på ett mycket mer transparent sätt och våga ställa större krav på våra biståndsmottagare. Vi har alla ansvar för svenska skattebetalares pengar. Då måste också besluten tåla att visas i dagsljus. Det viktigaste måste vara att vi ser att biståndsmedlen inte går till korrupta regimer av vilket slag det än må vara, att resurserna verkligen når fram och att det finns tillräckligt med resurser. Slutligen måste vi också se till att det sker på rätt sätt att resurserna går dit som vi verkligen har menat att de ska gå. har inga reservationer till betänkandet, men däremot ett särskilt yttrande som jag naturligtvis står bakom. 95 () replik: Någonting som jag inte riktigt begriper i det särskilda yttrandet, , är detta: Ponera att det finns problem i , i eller i östra . Varför är det då bara som det handlar om? 96 () replik: Det handlar om att fokusera sitt bistånd. Det är inte alls så att man kan bortse från övriga världen. Men i vår biståndspolitik har vi beslutat att vi ska fokusera på de allra fattigaste länderna. Det innebär majoriteten av länder söder om . Just genom den fokuseringen tror vi att vi kan bedriva en mer effektiv biståndspolitik. Sida bedriver verksamhet i över 120 länder, vilket inte kan tyckas vara särskilt effektivt. I stället tycker jag att man borde fokusera på de länder där vi kan se att vi har varit , där man kan se att det finns seriösa landsstrategier och där det hela kan övergå till ett långsiktigt bistånd av god kvalitet. Därför har vi valt . Naturligtvis måste man se till att andra givarländer väljer andra delar av världen. Vi har inte glömt dem. 97 () replik: Det där med 120 länder är väl en sak. Men är inte det väsentligaste egentligen att ta fram de teman och de områden där vi kan göra nytta på ett bra sätt? Ni brukar ju ofta på ett mycket förtjänstfullt sätt ta fram hiv. Om vi hade en bra metodik från svensk sida för hiv så skulle vi väl kunna arbeta för den på ett vidare plan, eller hur? Jag ska rikta en annan fråga till dig: Under vilka förutsättningar kan man ge bistånd till länder där regeringarna inte är demokratiska utan korrupta? Finns det sådana förutsättningar? Och i så fall vilka? 98 () replik: Jag tackar för den frågan. Jag måste börja med att framhålla kopplingen mellan och hiv. I moderat biståndspolitik vill vi rikta många insatser till just bekämpning av hiv. Då blir det återigen fokus på eftersom 28 miljoner av världens 40 miljoner smittade finns där. Det ger ett ganska specifikt besked om var vi vill satsa våra resurser. Nästa fråga är väldigt intressant. Under vilka förutsättningar ska man ge bistånd? I vår biståndspolitik formulerar vi moderater en nolltolerans mot korruption. Det innebär naturligtvis svårigheter att arbeta i länder som inte är demokratiska eftersom vi har sagt att vi inte ska ge bistånd till korrupta regimer. Det är en ständig riskbedömning av hur pass korrupt regimen är och hur svårt det är att få transparens i de resurser som man ger till landet i fråga. Gör man bedömningen att det inte finns transparens och att det finns korruption får man gå andra vägar. Då handlar det om att inte gå via myndigheter och parlament utan om att gå via enskilda organisationer i stället. Det viktiga med biståndet är ju att det når fram till de fattiga människorna. Och det finns tyvärr ofta också en koppling mellan fattigdom och korrupta regimer. 99 (): Vi får skynda oss här så att vi hinner klart före fyra. Kapitalismens medfödda nackdel är att rikedomen fördelas ojämlikt, medan socialismens medfödda nackdel är att fattigdomen fördelas jämlikt över människorna. Det sade för . Men trots att marknadsekonomin visat sig vara det enda fungerande ekonomiska system där människors skaparkraft och livsval kan förverkligas och trots att kapitalismen och de institutioner som ska balansera den skapar någon form av rättvisa och minskar klyftor skanderas ofta att och är orsaker till allt från världsfattigdom till krig bland unga antiglobaliseringsaktivister. Jag tycker att det är en väldigt sorglig och föga konstruktiv utveckling. Det är ganska få som tycks reflektera över hur världen skulle ha sett ut om vi inte hade haft de här institutionerna alls. Kapitalism förutsätter spelregler, rättsstat och internationellt samarbete. Jag tycker att både och är oumbärliga institutioner för att stärka frihandeln, rasera tullmurar och framför allt släppa in utvecklingsländerna och se till att EU och andra regionala organisationer aldrig blir slutna handelsblock. I diskussionen om vart världen är på väg tycker jag att det är viktigt att betona att det inte var bättre . Världen blir en bättre och mer fantastiskt plats och leva på för som går. Alltfler barn skrivs in i skolan och mödradödligheten sjunker som medellivslängden i praktiken ökar i hela världen. lever fortfarande en miljard av jordens invånare i djupaste fattigdom. Tre miljoner dör av malaria och alltför många miljarder världsmedborgare lever i diktaturstater. Mycket återstår att göra om bara viljan finns. Redskapen, kunskapen och medlen har funnits väldigt . En rapport från visar att om Europeiska unionen skulle sänka sina jordbrukssubventioner rejält skulle 140 miljoner individer kunna lyftas ur fattigdomen. Det handlar om befolkning. En OECD-undersökning uppskattar att tullarna världen över kostar de samlade ekonomierna . En undersökning från visar att en halvering av världens handelshinder skulle leda till ekonomiska vinster på . Det är ungefär som att lägga en ekonomi av eller storlek till världens ekonomi . I en granskning av 117 länders handelspolitik visade Harvardekonomerna att frihandelsländer har en tillväxt som är tresex gånger större än protektionistiska stater. Öppna har i genomsnitt en årlig tillväxt på medan slutna bara har en tillväxt på . Frihandel är verkligen en vinnare både för den rika och för den fattiga delen av världen. Men i-ländernas tullar mot tredje världen är högre än vad genomsnittstullarna i världen är. Det är också värt att nämna att för har handeln ökat från till . Det går i rätt riktning. I det här betänkandet har inte vi i några egna reservationer. Jag håller med om en del perspektiv som lyfts upp. Jag tycker att det är väldigt bra att vi äntligen får en diskussion om de här viktiga ämnena. Men vi har två särskilda yttranden som jag tänkte ta upp. Det första handlar om en perspektivförskjutning för att betona demokrati tydligare. Vi liberaler tycker att det vore önskvärt om demokratikravet vägde tyngre i relationerna mellan globala institutioner och framför allt de länder som de verkar i. Många fattiga länder dras ju med omfattande skulder som är hinder för deras politiska och ekonomiska utveckling. De här är i huvudsak kopplade till de internationella finansiella institutionerna. Därför måste man ställa krav när det gäller skuldavskrivningar. De ekonomiska kraven är ofta väldigt hårda och ibland kanske alltför tajta mot en del enskilda länder. Men de demokratiska kraven och kraven på respekt för mänskliga rättigheter är alltför svaga. Jag tycker också att vi i västvärlden måste vara väldigt tydliga. Jag förstår inte riktigt det som från tog upp om att man inte skulle lägga sig i vilka styrelseskick andra länder har. Jag tycker faktiskt att man måste göra det och att det är en plikt och skyldighet att göra det. Vilken chans har en människa som bor i en diktatur att påverka vilket system man lever i? De har noll chans till detta, och man kan inte rösta på vem som ska leda landet. Det handlar också om att säga marknadsekonomi är det bästa systemet. En människa som bor i en planekonomi har också noll chans att påverka vilka varor som säljs, att starta egna företag och att ha näringsfrihet. Det leder också ofta i längden till att en stat blir väldigt stängd. Man kan inte tycka, tänka och tro fritt och öppet. Det andra perspektivet vi i vill lyfta upp är öppenhet och inflytande. Vi håller med om mycket av det som reservanterna tar upp. Det måste bli en mycket större involvering av utvecklingsländerna när man utarbetar olika Poverty Reduction Strategy Papers. Byråkrater i västvärlden kan inte lyfta människor ur fattigdom. Det måste ske genom en inre kraft. Därför tycker vi att det är viktigt att man ökar utvecklingsländernas deltagande i och . Det är inte rimligt att handlingsplaner skapas men att de som dessa planer berör inte är med och skriver dem. Vi måste framför allt se till att man anpassar planerna till de länder och de förhållanden som man verkar i. En sak som också nämndes tidigare, bland annat tog upp det, är jämställdhet och kvinnoperspektiv. Där finns det också en skyldighet för att ha en tydligare agenda. Jag vet att , tillsammans med våra nordiska grannar och , driver att kvinnoperspektivet lyfts upp tydligare. När det gäller att hitta planer för enskilda länder måste vi också ha en tydlig agenda när olika rättigheter står mot varandra. Jag tycker inte att det är acceptabelt att ett utfattigt land som är demokratiskt, som exempelvis , använder mer pengar åt att betala av skulder till oss i väst än åt att satsa på sjukvård och skolor. Det har lett till att man har infört skolavgifter, vilket i sin tur lett till att småflickor på landsbygden inte får gå i skolan. Det är fullkomligt fruktansvärt att det har funnits påtryckningar för det. Det här är också ett land där av befolkningen har hiv. Jag tycker att det är skamligt att dessa krav ställs på ett sådant land. Där måste man se det individuella landet och se till att transparensen och den geografiska representativiteten ökar vid utnämningar till olika chefsposter i hela organisationen. Det tredje perspektivet är långsiktighet. Det är väldigt viktigt att både och stöder länder som har en ekonomiskt hållbar politik. Det går inte att ha snabba snitsiga satsningar, utan man måste tänka ur ett långsiktigt perspektiv. Där tycker vi också att vi bör påverka det globala biståndet i större utsträckning. uppskattar att man skulle behöva ytterligare , ungefär en fördubbling av nuvarande biståndsnivåer, för att uppfylla millenniemålen. Här har en viktig roll att spela. Avslutningsvis, fru talman, vill jag bara nämna något kort om Tobinskatten. För oss som är motståndare till Tobinskatten är det inte fråga om att vi som liberaler är motståndare till internationella skatter generellt sett. Vi är till exempel väldigt mycket för en global skatt på koldioxidutsläpp. Jag tror väldigt mycket på idén om internationella miljödomstolar. Jag tror att det är utmärkta instrument för att samla in pengar. Jag tror dock att Tobinskatten kan bli väldigt kontraproduktiv också för de fattiga länderna. Dels kan den vara svår att genomföra för att man behöver få med sig många länder på tåget, och det ser mörkt ut . Dels kommer den att minska möjligheten att få investerare att investera i fattiga länder. sker en fjärdedel av direktinvesteringarna i världen just i fattiga länder, men om detta blir svårare kommer människor att dra sig ur. Det tycker jag är viktigt att också lyfta upp. Jag stannar där för att vinna tid åt kammaren. 100 (): har länge varit engagerade för fattiga länders skuldavskrivningar. Därför har vi givit vårt stöd till såväl Jubel 2000 som påskuppropet 2005. Vi vill gå lite längre än att enbart uttrycka krav på skuldavskrivningar. Vi vill redovisa en modell som medför ansvar och etik hos den skuldsatte och som är ekonomiskt acceptabel för både långivarkollektivet och den internationella ekonomin. Vår modell för skuldavskrivning innebär att den skuldsatta statens såväl stora som små steg mot ekonomisk balans, demokratisk utveckling, respekt för mänskliga rättigheter, konkreta handlingsplaner för fattigdomsbekämpning, bekämpande av korruption ska ge utslag i förhållandevis generösa och betydande skuldavskrivningar för det fattiga landet i fråga. Det vill säga att varje steg i rätt riktning ska ge en starkt progressiv skuldavskrivning och en förbättring som alla parter vinner på. Det är vår modell. beslöt de rika länderna att skriva av en del av de allra fattigaste ländernas skulder. Vi kallade det för HIPC-initiativet. De fattiga ländernas skuldnivå kopplades till ländernas beräknade tillväxt och exportinkomster för att med hjälp av skuldavskrivningar möjliggöra för dessa länder att återfå en hållbar situation. Ca har skrivits av. Det har lett till vissa framgångar för vissa länder. Länder som , och har exempelvis kunnat satsa mer resurser på att bekämpa hiv/aids, vilket är mycket glädjande. välkomnar därför att initiativet förlängs , men vi vill förstärka drivkrafterna och det politiska ansvaret i processen. Vi tycker att det är angeläget. kan konstatera att de övergripande problemen ännu inte har lösts. De flesta av länderna i kommer inte att nå FN:s utvecklingsmål, delvis på grund av naturkatastrofer, delvis på grund av dålig samhällsstyrning, men också på grund av att räntor och amorteringar på gamla skulder är så resursslukande. På den afrikanska kontinenten går fyra av tio skolbarn inte i skola. En av tio nyfödda får aldrig uppleva sin första födelsedag. Skuldbördan omöjliggör för de fattigaste länderna att utvecklas ens elementärt. anser att ska vara ett föregångsland i det internationella samfundet och leda den globala opinionen för skuldavskrivningar och föreslår därför en modell för skuldavskrivning som innebär att den skuldsatta staten tar små steg mot: en bättre samhällsstyrning, en demokratisk politik, respekt för mänskliga fri- och rättigheter, rättssamhällets principer och nolltolerans för korruption. Det ska ge starka drivkrafter och motiv för stora steg mot skuldavskrivning. Detta är för att de fattiga länderna snabbare ska komma ur den hopplösa skuldsituation som råder. Det ska fungera som en morot för att bygga upp sunda samhällsstrukturer. Andra ropar efter kravlösa skuldavskrivningar. Det gör inte . Kravlöshet stärker korrupta regimer och förvärrar därmed den redan allvarliga situationen. Krav måste ställas men de ska vara möjliga att uppnå för landet i fråga! Majoriteten i utrikesutskottet menar att skuldavskrivningar bör kombineras med demokratiska och ekonomiska reformer och andra insatser i kampen mot korruption. Detta är bra, men måste bli tydligare. menar att avskrivningar ska kopplas till en tydlig och konkret handlingsplan för ekonomisk balans, demokratisk utveckling, respekt för mänskliga rättigheter och konkreta åtgärder för fattigdomsbekämpning. Även små steg ska uppmuntras i form av ökad avskrivning av skulderna när mätbara delmål uppnåtts. En återkommande kritik mot fattigdomsstrategierna handlar om att och Valutafonden ofta ger ekonomiska råd till regeringarna som står i konflikt med de lokalt förankrade fattigdomsstrategierna. Valutafonden och måste sätta de fattigas intressen högst på dagordningen och inte ge råd som står i konflikt med kampen mot fattigdom. Handlingsplaner för skuldavskrivning i vilka man kopplar skuldavskrivningar till konkreta delmål bör därför tas fram av och Valutafonden tillsammans med de berörda länderna för att staka ut den möjliga vägen till gemensam framgång. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 11 § Husdjursgenetiska resurser Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2004/05:MJU13 Husdjursgenetiska resurser (skr. 2004/05:73). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 15 §.) 12 § Överenskommelse mellan de nordiska länderna om folkbokföring Föredrogs skatteutskottets betänkande 2004/05:SkU26 Överenskommelse mellan de nordiska länderna om folkbokföring (prop. 2004/05:67). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 15 §.) 13 § Överlåtelse av näringsbetingade andelar till underpris Föredrogs skatteutskottets betänkande 2004/05:SkU27 Överlåtelse av näringsbetingade andelar till underpris (prop. 2004/05:91). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 15 §.) 14 § Skatteavtal mellan och Föredrogs skatteutskottets betänkande 2004/05:SkU29 Skatteavtal mellan och (prop. 2004/05:121). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 15 §.) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 15 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde Punkt 2 (Formerna för ägarstyrning) 1. utskottet 2. res. 3 (m, fp, kd, c) Votering: 151 för utskottet 121 för res. 3 1 avstod 76 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 114 s, 1 kd, 23 v, 13 mp För res. 3: 44 m, 35 fp, 25 kd, 17 c Avstod: 1 s Frånvarande: 29 s, 11 m, 13 fp, 7 kd, 6 v, 5 c, 4 mp, 1 - Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SoU13 Ökad patientsäkerhet på läkemedelsområdet Punkt 1 (Avslag på förslaget till lag om läkemedelsförteckning m.m.) 1. utskottet 2. res. 1 (kd, m, fp, c) Votering: 151 för utskottet 122 för res. 1 76 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 23 v, 13 mp För res. 1:44 m, 35 fp, 26 kd, 17 c Frånvarande: 29 s, 11 m, 13 fp, 7 kd, 6 v, 5 c, 4 mp, 1 - Punkterna 28 Kammaren biföll utskottets förslag. SoU11 Folkhälsopolitik Punkt 1 (Mål för folkhälsan m.m.) 1. utskottet 2. res. 1 (m, fp, kd, c) Votering: 152 för utskottet 120 för res. 1 1 avstod 76 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 24 v, 13 mp För res. 1:44 m, 34 fp, 26 kd, 16 c Avstod: 1 fp Frånvarande: 29 s, 11 m, 13 fp, 7 kd, 5 v, 6 c, 4 mp, 1 - Punkt 12 (Trygga och goda uppväxtvillkor) 1. utskottet 2. res. 12 (m, fp, kd, c) Votering: 152 för utskottet 121 för res. 12 76 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 24 v, 13 mp För res. 12: 44 m, 35 fp, 25 kd, 17 c Frånvarande: 29 s, 11 m, 13 fp, 8 kd, 5 v, 5 c, 4 mp, 1 - Punkt 19 (Preventivt psykiatriskt arbete) 1. utskottet 2. res. 16 (v) Votering: 248 för utskottet 25 för res. 16 76 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 43 m, 35 fp, 26 kd, 17 c, 12 mp För res. 16: 24 v, 1 mp Frånvarande: 29 s, 12 m, 13 fp, 7 kd, 5 v, 5 c, 4 mp, 1 - Punkt 36 (Annan folkhälsoforskning) 1. utskottet 2. res. 24 (mp) Votering: 206 för utskottet 14 för res. 24 53 avstod 76 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 43 m, 26 kd, 21 v, 1 c För res. 24: 1 v, 13 mp Avstod: 1 m, 35 fp, 1 v, 16 c Frånvarande: 29 s, 11 m, 13 fp, 7 kd, 6 v, 5 c, 4 mp, 1 -