prot · GT0916 · 2005-10-18 00:00:00 — Detta är en nödvändighet till följd av en långvarig socialdemokratisk regeringstid som har drivit upp skatterna så att vi har fått väldigt höga skattekilar på arbete. Jag kan hålla med om att generellt inriktade åtgärder är en mycket bättre väg att gå. Men befinner vi oss i ett läge där människor inte har råd att köpa den här typen av tjänster alls i vårt land och där vi har en växande svart marknad därför att skattekilarna på arbete ser ut som de gör. Och det är tack vare en socialdemokratisk regering. Det är läget som vi har . Och jag menar att detta är en sektor som måste tillåtas blomstra också i vårt land. Då är den väg som vi har att gå kortsiktigt, innan vi har fått en borgerlig regering som kan arbeta mer strukturellt med skatterna, att faktiskt vidta denna åtgärd för att få i gång en bransch som redan finns men som bara finns för dem som är rika. Jag vill vidga den och ge möjlighet för ensamstående mammor med en låg inkomst eller med en medelinkomst att också köpa denna typ av tjänster. Det finns en hel del logiska kullerbyttor i resonemang. Så upprepar han att det är mycket bättre att man inom och äldreomsorgen får denna stora subvention som minsann inte är generell till sin karaktär utan väldigt specialinriktad för en viss form av sysselsättning. Där är det accepterat därför att det där sker inom kommunens omsorg. Men ställ en fråga till den kvinna som är långtidssjukskriven och som har att välja mellan att få ett tvåårigt vikariat, ett plusjobb i kommunen eller att få möjlighet till ett varaktigt jobb där hon får möjlighet att efter 2007 faktiskt fortsätta denna verksamhet på en marknad som vi med en skattesubvention kan göra en bra lösning för och där många människor kan få köpa en typ av tjänster som det finns behov av men som är helt outvecklad i vårt land. Om finansministern inte tror på , så titta på vad som har hänt i . Svartarbetet har minskat radikalt, från till enligt beräkningar. Nya jobb har skapats, framför allt bland långtidsarbetslösa 7 000 årsarbeten. Många fler har fått en egenförsörjning. Många nya företag har bildats, och en ny marknad utan undanträngningseffekter växer fram som snart vart sjätte hushåll nyttjar. om undanträngningseffekterna av plusjobben är väldigt tydlig. Hur många räknar finansministern med ska mista jobbet i verksamhet till följd av plusjobben? Det är en fråga som det är relevant att ställa. Jag beklagar att finansministern stoppar huvudet i sanden och inte alls vill titta på den här problematiken. Det är två förslag som faktiskt väldigt tydligt står mot varandra. Finansministern väljer då att anta det sämsta av de två förslagen. Det finns en annan väg att gå. Titta på de finska exemplen. Läs och lär av dem! Detta har införts i i stor politisk samstämmighet det har inte varit bråk. I går en ideologisk skiljelinje. Socialdemokraterna vägrar att se möjligheterna att skapa en ny marknad med nya jobb. I har Socialdemokraterna inte varit lika enkelspåriga, utan de har kunnat se det här i ett arbetsmarknadspolitiskt perspektiv. Det hade varit nyttigt också i vårt land. 67 (): Som jag sade i mitt förra inlägg tycker inte heller jag att det är bra med undantag. Men ibland måste man göra undantag. Det måste man när det finns så pass många fördelar jämfört med nackdelar. När det gäller den skattereform som vi var med om att genomdriva 1990/91 ser det inte riktigt likadant ut som då vi kom överens om den. Det har skett åtminstone 200 förändringar i den. Regeln gäller inte längre att det ska löna sig att arbeta och ha hälften kvar. Det där har man redan tagit bort. Finansministern, de här jobben finns men är svarta. De lever i det fördolda. Jag har inte fått svar på frågan om hur vi ska kunna få de jobben vita. Har finansministern något alternativ, något annat förslag än det som vi inom alliansen har framfört? I så fall skulle jag gärna vilja höra det. Och finansministern, ibland måste man våga. Det finns beräkningar om än alltså antaganden. Man säger att det kanske inte är så säkert. Men man måste, som sagt, våga göra något. Gör ett försök i en del av landet! Eftersom jag bor i föreslår jag ett försök där. Det är ett lagom stort område med en och en halv miljon invånare. Gör något, särskilt för de kvinnor som jobbar på den svarta marknaden människor som är väldigt hårt utsatta och gör något för barnfamiljerna där man behöver ha mer tid för varandra! Det påverkar även de äldre. 68 Finansminister (): Först och främst skulle det vara intressant att höra vilken rapport om plusjobben som har utarbetat. Som ansvarigt statsråd för vore det intressant att veta vilken rapport det är som åsyftar. När det gäller de finska erfarenheterna är det värt att påminna om att det finska systemet för hushållsavdrag även inkluderar renoveringstjänster alltså motsvarande vårt ROT-avdrag. Av den utvärdering som finns av det finska systemet framgår att merparten av de nya tjänsterna i har skapats just inom renoveringssektorn, närmare bestämt mellan ca 4 600 och 5 800 tjänster. Antalet nya städtjänster, som uppenbart är vad vi här diskuterar alltså städhjälp i hemmet är betydligt mindre, mellan ungefär 700 och drygt 900 tjänster. När det sedan gäller frågan om hur svartarbete ska motverkas kan jag säga att det ska göras genom skärpt lagstiftning och ökad skattekontroll. Regeringen tillför nya resurser för att kunna skärpa skattekontrollen. Att vi med hjälp av sänkta skatter skulle jaga svartarbete från den ena branschen till den andra vänder jag mig med skärpa mot. Svartarbete ska bekämpas på egna meriter, inte med hjälp av sänkta skatter. Sedan gäller det den fråga som återkommer till, nämligen frågan om kontrasten till regeringens politik vad gäller plusjobben. Jag välkomnar, som sagt, den diskussionen. Jag är inte så säker på att och andra borgerliga företrädare kommer att fortsätta den diskussionen när plusjobben väl är på plats. Jag tror nämligen att de kommer att vara väldigt välkomna. De kommer att höja kvaliteten i äldreomsorgen och i . Det kommer att bli mindre stressigt. Det kommer att innebära att personalen får mer tid tillsammans med de gamla och så vidare. Vi har medvetet valt att satsa på detta därför att vi vill förstärka kvaliteten. Däremot vill vi inte subventionera en privat bransch med skattemedel där vi på förhand vet att merparten av subventionen kommer att hamna i hushåll som har ekonomiska resurser att anställa sin städhjälp, om man nu vill lägga sina surt förtjänade pengar på just den typen av verksamhet. 69 (): Ja, och äldreomsorgen behöver förstärkas. Där har det ju kapitalt nedrustats . Där vill jag ha varaktiga jobb. Jag undrar vem som ska klappa de gamla på kinden när de två åren har gått, när plusjobben tar slut. Det gör de ju , eller hur, finansministern? Vem ska sedan klappa de gamla på kinden? Den frågan skulle jag väldigt gärna vilja ha ett svar på. Är det så att ROT-avdraget också borde ingå i begreppet hushållsnära tjänster så inte oss emot. Är det detta som är problematiken kan vi tänka oss att vidga begreppet, precis som man har gjort i . Finansministern säger att det inte verkar vara tillräckligt många jobb inom städbranschen, inom städområdet till exempel. Ja, men det är ändå jobb varaktiga, permanenta, jobb på en arbetsmarknad där har en väldigt hög arbetslöshet. Jag tycker att det är föraktfullt av landets finansminister att ringakta det faktum att ett antal jobb kan skapas. Människor som kan få en utkomst, en försörjning, där vi undanröjer det problem med skattekilar som utgör ett hinder för människor med vanliga inkomster att köpa den här typen av tjänster är något som ringaktar och uttrycker sig föraktfullt om. Om jag vore finansminister i det här landet skulle jag ta varje chans att tillskapa nya jobb. är av befolkningen sysselsatt. För att nå upp bara till sysselsättningsgrad saknas det 450 000 nya jobb! Är inte detta något som håller finansministern vaken om nätterna? Man ratar jobb som faktiskt kan skapas på en marknad som kan växa. Jag ser att vi inte kommer särskilt mycket längre och kan bara önska att finansministern får träffa sin finländska socialdemokratiska kollega och följa exemplet i och kanske vaknar, för det det finns intressanta erfarenheter att hämta från våra grannländer. 70 Finansminister (): argument blir inte bättre för att hon beskyller mig för att vara föraktfull. Jag vet vilken roll har ålagts i den borgerliga alliansen. Det är ju ni som går i bräschen för denna typ av utfall mot de politiska motståndarna ni har fått den rollen. Det är intressant att se att ni så konsekvent fullföljer den. Det ska anmärkas på person när sakargumenten inte håller. Det är uppenbarligen någonting som vi får vänja oss vid. har det inte varit särskilt framgångsrikt för . För varje mätning närmar ni er alltmer 4-procentsspärren. Men lycka till om ni tror att det är en framkomlig väg! På en punkt kan vara lugn. Jag är nämligen fullständigt övertygad om att de plusjobb som vi vill introducera i , i äldreomsorgen och i skolans värld kommer att vara efterfrågade och kommer att permanentas i bemärkelsen att man kommer att nyanställa i kommuner och landsting . Kommunsektorn har nämligen goda ekonomiska förutsättningar för det . Man kan nyanställa och man kan göra kvalitetssäkringar långsiktigt. Med plusjobben förenar vi ambitionen att höja kvaliteten i och äldreomsorgen med att vi ger möjlighet för en långtidsarbetslös att komma in på arbetsmarknaden. Jämför den politiken med att skattesubventionera sådana som mig som ska få möjlighet till subventionerad städhjälp i hemmet detta kommer vi att ställa väljarna inför. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2005/06:18 om utskickade barns rättssäkerhet 71 Statsrådet (): har frågat om jag avser att se över lagstiftningen så att liknande situationer som uppstått inte inträffar samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att de barn som lever under liknande omständigheter som och har gjort ska få komma tillbaka till . Inledningsvis vill jag understryka hur glad och lättad jag är över att och nu är hemma i igen. Självklart måste vi verka för att inga barn ska behöva hamna i liknande oacceptabla situationer. Det är föräldrarna som har huvudansvar för sina barn. Brister föräldrarna i sin omsorg över barnet ska samhället rycka in för att skydda de barn som far illa eller riskerar att fara illa. Enligt socialtjänstlagen har socialnämnden ett stort och viktigt ansvar för utsatta barn. Socialtjänstlagen har karaktären av ramlag och lämnar stor frihet för kommunerna att organisera sin verksamhet enligt lokala behov. Men det är oerhört viktigt att kommunerna följer den lagstiftning som finns. Det är inte minst viktigt att kommunen fattar ett formellt beslut som sedan kan överklagas. Helt klart är att när stöd eller hjälp från annat håll inte räcker till eller när barnet behöver skydd är det skyldighet att ingripa. Om får kännedom om att ett barn far illa eller riskerar att fara illa är man skyldig att inleda en utredning och fatta ett formellt beslut i ärendet. För att förbättra kunskapen hos och tydliggöra dess ansvar gav regeringen i uppdrag att ta fram ett meddelandeblad med information om hur dessa ärenden ska handläggas inom . Informationen har sammanställts och spridits i ett meddelandeblad, Handläggning inom av ärenden då barn med hemvist i söker hjälp hos svenska utlandsmyndigheter. Av meddelandebladet framgår att det är kommunen som har ansvar för dessa barn. Eftersom det har visat sig att vissa kommuner trots allt inte har tagit sitt ansvar för dessa utsatta barn och att socialnämnden i vissa fall inte har handlagt dessa ärenden på ett korrekt sätt behöver vi förstärka tillsynen. Vi ser därför över möjligheten att ge länsstyrelserna i uppdrag att granska socialnämndens hantering och handläggning av ärenden då barn med hemvist i söker hjälp hos svenska utlandsmyndigheter. Därutöver bereder regeringen en komplettering av passlagen för att undanröja eventuella problem och underlätta för dessa barn att få ett pass utfärdat för resa tillbaka till . Det är också viktigt att hitta en lösning för att bistå barnen på plats med mat och uppehälle till dess socialnämnden har gjort en utredning och fattat beslut i frågan. Detta är en fråga som ligger mig varmt om hjärtat, och jag avser att noga följa den fortsatta utvecklingen. 72 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Anledningen var situationen för de här barnen. Också jag känner stor glädje över att de nu är tillbaka i igen. Jag är medveten om att det här är utomordentligt svåra frågor och att man måste ha respekt för viss handläggning från kommunerna. De här barnen har det så oerhört svårt. Många vet knappast vilka föräldrarna är, man känner sig oönskad och man mår dåligt. Det är därför som jag tycker att det är extra viktigt att vi har en lagstiftning som täcker in och som är tydlig så att barn inte behöver fara så här illa. Jag vill vara helt rak och säga att det här meddelandebladet upplever man som lite urvattnat. Är det också åsikt? Tycker att det skulle behövas ett bättre och tydligare meddelandeblad för att det här inte ska hända igen? Sedan är jag väldigt glad över att man vill satsa på att förstärka tillsynen. Det tror jag är en av de viktiga satsningar vi nu gör för att öka kvaliteten. Men frågan är om det räcker, eller skulle vi helt enkelt behöva en lagskärpning för att säkerställa att helst inga barn far illa? Det är mina frågor. 73 Statsrådet (): Låt mig börja med att säga att jag uppskattar ton i debatten. Det lät lite annorlunda i själva interpellationen, där jag anklagades för att ha varit oförskämd när jag påtalat att just kommun inte gjort vad de skulle göra i den här frågan. är den frågan under granskning av . Vi får se vad som kommer ut ur det. Jag kan bara konstatera att det som man från början anförde från kommun, nämligen att man inte hade lagstöd för att hjälpa till och ta hem de här barnen, har fallit platt till marken, likaså invändningen att eftersom de här barnen inte har vistats i kommunen hade man inte ansvar för dem längre. Det har man tagit tillbaka. Likadant är det i frågan om man över huvud taget rent formellt hade fattat ett beslut som skulle kunna överklagas. Det har inte gjorts, och man har sagt att det var ett misstag. Vi får se vad kommer fram till i sin granskning. Jag kan bara säga att i de allra flesta fall, och vi har sett ett 50-tal fall av den här karaktären , har det fungerat väldigt bra i samarbetet mellan UD å ena sidan och kommunen å den andra. Framför allt vet alla vad deras ansvar är. Det medvetandet har höjts, och meddelandeblad klarade ut vad som felade och vad som egentligen gäller. Med det svarar jag egentligen på fråga. När det gäller de fall som vi fortfarande har öppna är det väldigt tydligt vad som är kommunens ansvar och vad som är utrikesförvaltningens ansvar. Där fungerar samarbetet väl. Den diskussion som vi hade med anledning av att gjorde andra bedömningar och helt enkelt försökte hitta kryphål i lagstiftningen har gett en väldigt tydlig signal till övriga kommuner om vilket ansvar som gäller. ser jag ingen anledning att dra i gång en ny stor lagstiftningsprocess. Man ska komma ihåg att gör vi det måste vi ta fram en ny utredning, ha en remisstid, och det skapar också osäkerhet om vad som gäller. Jag känner mig ganska trygg i att kunna falla tillbaka på den lagstiftning som redan finns och veta att den fungerar. Sedan till frågan om starkare tillsyn. Jag tror att det rent generellt behövs en mycket starkare tillsyn från länsstyrelsernas sida när det gäller socialpolitiken över huvud taget. Vi har i vår budget nu tagit fram resurser för ytterligare 100 tjänster på länsstyrelserna för tillsynsfrågorna. Dem ska vi fördela beroende på vilken typ av tillsyn som behövs. Vi har stärkt tillsynen väldigt mycket inom äldreomsorgen med bland annat de nya äldreskyddsombuden. Men behövs nog en rejäl satsning på den sociala barn- och ungdomsvården och i övrigt. Jag hoppas att de nya tillsynstjänsterna ska få stor betydelse. 74 (): Det var riktigt att jag var ganska upprörd när den här interpellationen kom till. Det var med anledning av det som hade hänt. Det var som gjorde att jag fick kunskap om det här ärendet; det hade jag inte innan. Jag känner inte som en person som vill skylla ifrån sig utan som tar ansvar. När jag hörde att mer eller mindre antydde att man bara försökte hitta kryphål tyckte jag att det var någonting ganska olikt egentligen är han en hygglig och sjyst karl och därför tog jag i lite. Jag tror inte att vi tjänar på att skylla ifrån oss på andra. Jag tror att vi tjänar på att i ödmjukhet säga att vi inte alltid oavsett om vi sitter i landsting, kommun, regering eller riksdag gör rätt. Vi måste ha en insikt om att vi kan behöva ändra vissa beslut. Det har vi ju också bevis på. Jag skrev i min interpellation att när det gäller könsstympning av flickor skärptes lagen både 1998 och 1999 eftersom vi tyckte att den inte var tillräcklig. Även om det är ganska gjort kan ju lagen behöva skärpas igen. Jag är väldigt glad över tillsynstjänsterna. Men jag vill att de ska fortsätta . På något sätt bör man få en kontinuerlig uppföljning och förstärkning av tillsynen. Jag hoppas också att det blir så. Jag tycker också att det är väldigt bra att en komplettering av passlagen är på gång. Men vi behöver skynda på. Det är en utomordentligt viktig fråga. Jag vill ställa frågan till : Skulle man inte kunna be Lagrådet att se över huvudfrågan och höra vad de tycker, om Lagrådet tycker att det är tydligt eller om de vill föreslå någonting annat? Ekonomin är alltid en fråga som många hamnar i. Man ska bistå barnen eller ge dem vad de behöver. Trots allt var det en pengafråga att inte barnen kom hem. Det kostade för den vuxna tjejen att åka hem, men hon hade inte de pengarna. Hon fick inte heller något pass. Då är min fråga: Är det någonting av det här som tycker skulle behöva förstärkas för barnens skull? 75 Statsrådet (): Nej, syftet med att föra den diskussion som vi förde med anledning av att tog upp fallet var ju inte att skylla ifrån sig. Däremot ville vi klara ut vilket ansvar man har som kommun och som stat. Min inställning har varit att den här frågan måste lösas mellan å ena sidan utrikesförvaltningen och å andra sida ansvarig kommun. Vad jag blev ganska arg på i det här fallet var att kommunen försökte säga att dessa barn inte hade vistats där och att det därför inte längre var kommunens ansvar. Det har den berörda kommunen nu tagit tillbaka, och det är bra. Det var det som jag reagerade ganska starkt emot. Jag tycker illa om när kommuner beter sig på det sättet, när man försöker att rida på juridiska spetsfundigheter i stället för att se till barnens belägenhet och hjälpa till i akuta situationer. vet jag inte om det var någon politik i det. Det rörde sig ju om kommun som på många sätt gärna vill vara ett skyltfönster för borgerligheten. Jag vet inte om det var så, och jag hoppas att det inte var så. Det låg kanske andra motiv bakom. Men jag tyckte att det fanns skäl för mig att markera att kommunen faktiskt har ett ansvar också i den här situationen. Sedan handlar det om ytterligare saker som vi måste göra. Tillsynsfrågan är en sak. Det är klart att när vi förstärker tillsynen så är den förstärkningen där för att stanna, i alla fall så länge som jag har något att säga till om. Det är klart att det är så. går av länsstyrelsernas verksamhetskostnader till social tillsyn, och det är alldeles för lite. Vi har gjort förstärkningar , men nästan alla nya tjänster har handlat om äldreskyddsombud. måste vi se till att skärpa tillsynen över den sociala barn- och ungdomsvården. Där finns mycket övrigt att önska, inte bara i det här fallet utan också när det gäller placeringar av barn i familjehem, HVB-hem och så vidare, och det vet ju väl eftersom hon satt med i den utredning som har sett över hela den sociala barn- och ungdomsvården, vars betänkande vi nu bereder. Det är klart att vi måste lösa frågan om passlagen. Bekymret är när vårdnadshavaren motsätter sig att det utfärdas ett pass. Det har man kunnat lösa vid alla tillfällen. Genom att flytta över vårdnaden kan man lösa det hela, men det borde kunna gå på ett enklare sätt. Det är därför som vi ser över passlagen, och jag ser fram emot att UD ska lägga fram ett sådant förslag eftersom den frågan ligger under . Lagrådets uppgift är ju inte att göra utredningar åt regeringen. Däremot ska man granska färdiga regeringsförslag om de är förenliga med grundlagen. Därför är det inte Lagrådets uppgift att göra en sådan utredning. I så fall får man tillsätta en särskild utredare, men som sagt jag värjer mig för det. Dagens lagstiftning, särskilt med beaktande av det meddelandeblad som har tagit fram, är väl så tydlig. Inte minst efter den här debatten vet nog alla kommuner vad det egentligen rör sig om. Därför känns det obehövligt att dra i gång en utredning om detta för att lösa en fråga som enligt min uppfattning redan borde vara löst. Slutligen hör ju pengafrågan till samma diskussion som vi har haft tidigare. Det är kommunens ansvar i den här situationen. kommun ville inte ta sitt ansvar för att hjälpa till med det bistånd som hade sökts. Det har vi nu klarat ut att där gjorde man fel från kommunens sida. 76 (): Jag accepterar naturligtvis inte det här beteendet oberoende av om det är en socialistisk eller borgerlig kommun. Detta måste fungera ur barnets perspektiv; det är vi helt överens om. Barnens bästa måste alltid stå i förgrunden. Vi har ju också skrivit in i lagar att det är som ska gälla. Precis som sade satt jag med i den utredning vars betänkande vi lämnade över till statsrådet . Då handlar det väldigt mycket om tillsynen och kvalitetssäkringen av barn- och ungdomsvården. Jag håller också med om att vi har glömt barnen därvidlag eller inte prioriterat dem tillräckligt. Där kommer också jag i lika hög grad som att kämpa för detta så länge som jag har någonting att säga till om. Det är först då som vi här i och även regeringen ger signaler om att detta måste följas upp och att det måste vara en hög kvalitet när det gäller våra barn. Man brukar ju säga att det finns inget ont som inte har något gott med sig. Det här har bidragit till en signal om att man måste skärpa till all form av sådana här bedömningar när barn kommer i kläm. Jag hoppas och tror också att vi är politiskt överens om det, att barn inte ska komma i kläm. är det väldigt bra att kommunen nu har tagit tillbaka olika saker. Det ger ju vid handen att man har en insikt om att det var något som gick snett. 77 Statsrådet (): Jag besökte för att bland annat göra ett studiebesök på som jobbar med alkohol- och drogfrågor, och jag fick en väldigt positiv bild av den verksamheten. Jag fick också ett budskap om att den långtgående köp-och-sälj-modell som av ideologiska skäl finns i gjorde att det är svårt att ibland ha ett helhetsperspektiv när det gäller socialpolitiken. Det fick jag klart för mig. Kanske är det någonting sådant som har spökat också i det här fallet. Vi får se vad säger i sin slutgranskning. Utöver att vi ska se till att alla myndigheter verkar i en och samma riktning det vill säga sätter barnet i centrum måste vi också se till att bli bättre på att förebygga den här typen av händelser genom att rikta oss till och informera den berörda befolkningsgruppen. I många fall har det hjälpt den somaliska gruppen i där det här har förekommit. Det är oerhört viktigt att vi för en dialog med den somaliska gruppen och ser till att få ut information om riskerna med att använda sig av den här typen av koranskolor som man har skickat barnen till och om vad det kan leda till i förlängningen. Sedan måste vi också lyfta fram att den grundläggande skulden ligger varken på kommunen eller på staten. Det är faktiskt föräldrarnas ansvar i stor utsträckning.