prot · GS0965 · 2005-01-27 00:00:00 — Jag tackar för svaret och tolkar det som att ministern anser att det är angeläget att invånarna även i kan utnyttja arbetsmarknaden i regionen. Vägen är viktig, och det bygget ska startas nu 2005. Men det är oerhört viktigt med tågen också, för de allra flesta åker med pendeltågen. Jag ser fram emot och ska följa arbetet. 86 (): Jag har en fråga till statsrådet . Den handlar inte om stormen. Om en eller annan månad är våren här. Förutom att det är trevligt medför det problem med tjällossningsperioder och så vidare för folk ute i landet. Särskilt problematiskt är det i , där hälften av vägarna är avstängda för trafik under en eller . Det medför givetvis stora problem, särskilt för skogsnäringen som inte kan ha just-in-time-leveranser till sina sågverk utan förlorar när virket måste lagras upp. vet jag att det i infrastrukturpropositionen finns 17 miljarder avsatta just för bärighetsförbättringar och tjälsäkring. Problemet för är att de här pengarna tydligen är öronmärkta för det som var skogslänen. Det är och norrut. Dit räknas inte . Jag undrar om statsrådet kan tänka sig att med ett litet penndrag kanske göra en förändring så att inlemmas i det område som får de här öronmärkta pengarna. 87 Statsrådet (): ingår i den region som arbetar med i hela . Det som beskriver när det gäller just tjälsäkringen i är alldeles korrekt. Jag skulle vilja påstå att är unikt i genom att det kan vara sex, ibland upp till sju tjällossningsperioder under en vinter. Det är klart att det ställer extra stora krav på bärigheten. Det var också mot bakgrund av det som vi redan i beslutet om infrastrukturplanerna, som regeringen gjorde upp tillsammans med och , vek tjälsäkringspengar också till vägverksregionen i . har alltså också fått del av de tjälsäkringspengar som tidigare, helt korrekt, bara har varit fördelade på skogslänen, just av hänsyn till det speciella läge som har. 88 (): Jag tackar för det svaret. Det verkar positivt. För bara en eller annan vecka sedan pratade jag med väst om det här. Vägdirektören där säger att det givetvis saknas pengar. Han var också inne på att man inte fick del av de 17 miljarderna utan att de mest skulle gå till de gamla skogslänen. Som statsrådet är inne på här är det otroligt viktigt med bra infrastruktur för . Vi hörde att Duni lägger ned verksamheten och flyttar utomlands. Det har varit stora problem med företagsklimatet i . En väldigt viktig detalj är att ordna till en så bra infrastruktur som möjligt. Då hoppas jag att regeringen verkligen har ögonen och fokus på och ser till att i alla fall vägarna kommer att bli riktigt bra. 89 Statsrådet (): Jag ska ha extra fokus på just det. Det är i och för sig riktigt att skogslänen i den meningen har fått mer pengar till tjälsäkring totalt sett. Det har att göra med att det i är väldigt stora skillnader i regionen om man jämför den norra delen med den södra. Vi har inte samma tjälsäkringsproblem i södra delen av som vi har i norra, medan vi i har samma typ av tjälsäkringsproblem i hela länet. Men jag ska följa denna fråga noga. Vi tog ett stort steg, knäckte ett problem och fick en ny princip när vi fördelade tjälsäkringspengar också till vägverksregionen i . 90 (): Jag ska ställa en fråga till statsrådet . Regeringen beslutade att göra ett anslagssparande på de statliga bidragen till utbyggnad av ortssammanbindande bredbandsnät, vilket betyder att inga pengar kommer att betalas ut till kommunerna 2005. Utifrån det undrar jag: Har regeringen gjort en analys av konsekvenserna för kommunerna? Om en konsekvensanalys är gjord, vilka blir konsekvenserna för kommunerna och tycker statsrådet att de är acceptabla? 91 Statsrådet (): Först skulle jag vilja påminna om att den bredbandssatsning som regeringen nu gör har vi förlängt en gång. Enligt den överenskommelse som regeringen gjorde med skulle pengarna redan ha tagit slut. Ett skäl till att vi förlängde var att pengarna inte hade använts så snabbt och så mycket som vi hade önskat när vi planerade den statliga bredbandssatsningen. fick vi frysa utbetalningen av pengarna under detta år. Det fick vi göra för att vi också ville driva en ansvarsfull ekonomisk politik. Då får vi alltid vara beredda att göra prioriteringar. Vi har gjort en sådan och bedömt att vi har möjlighet att frysa utbetalningen av bredbandspengarna . Det betyder inte att vi har avslutat satsningen. Utbetalningarna ska fortsätta längre fram. Återigen: Det är egentligen fråga om en förlängning och ett större utrymme för kommunerna än de kunde ana när vi gjorde överenskommelsen. 92 TREDJE VICE TALMANNEN: Klockan är nu 15 och frågestunden är avslutad. Vi tackar deltagande statsråd och deltagande ledamöter. 6 § (forts. från 4 §) Hänvisning av ärenden till utskott Remissdebatt (forts.) 93 (): Ursäkta min snabba andhämtning. Den beror bara på min dåliga kondition. Som barn av fredstid har jag aldrig sett kriget. Men i stormens spår har situationen i delar av mitt blivit krigsliknande. Skogen är härjad och sönderslagen. Krisledningsgrupper, samordningsgrupper och extraordinära insatser leder tankarna till en krigssituation. Jag tycker att det är bra att så många statsråd med egna ögon har sett den ödeläggelse som det handlar om och att så många statsråd har fått träffa människor av kött och blod som kan vittna om sin oro inför morgondagen oro för försörjningsmöjlighet, för generationsskifte och för det småskaliga skogsbrukets framtid. Jag hoppas att de bilderna finns på näthinnan och att mötena ska åstadkomma snabba och kraftfulla beslut i . Vi kristdemokrater har bidragit med en motion med 25 olika konkreta förslag till beslut. Vi hoppas att de ska tas till vara. Allra viktigast är att ha den enskilde skogsägarens perspektiv mitt i besluten. Jag beklagar också att det inte finns någon minister med i kammaren , för jag tycker att debatten har tillfört nya fakta och ny kunskap. Så har det varit med den här katastrofen. Den har också växt i omfattning för . Jag tänkte särskilt belysa den del som har med elförsörjningen att göra. Att bli utan el får stora konsekvenser i ett samhälle som vi har byggt väldigt sårbart. För det enskilda hushållet betyder det att vatten och värme försvinner ur huset. Varar det kan man bara höja mysfaktorn, och det blir inga stora problem. Men när det handlar om veckor och kanske månader blir vardagen mycket svår och tungarbetad. En äldre kvinna hade samlat regnvatten till dricksvatten för att hon inte orkade ta upp vatten ur brunnen. Ungarna läser sina läxor i värmeljusens sken efter mörkrets inbrott. Så får man gå och lägga sig vid kl. 8. I takt med att timmar blir dagar och veckor växer frustrationen. är eluppror ett faktum. Det är mycket förståeligt. För den som driver ett företag blir de ekonomiska konsekvenserna än större. Ett större sågverk stod stilla när dess kapacitet mer än någonsin skulle ha behövts. Personal kan inte utföra sina vanliga sysslor utan får städa eller friställas. Konkurser är troliga i spåren av strömlösheten. Det är naturligtvis orimligt att ett samhälle som är totalt beroende av sin elförsörjning ska lamslås i månader till följd av en katastrof när det finns sätt att bygga större säkerhet. De isolerade luftledningarna visade sig hålla så bra för nedfallande träd att stolparna i stället knäcktes, vilket åstadkom mycket större skador. måste på nytt pröva sitt beslut att ledningar inte ska kunna gå av vid stolparna. Sådana förberedda brott är förbjudna men skulle ha inneburit väsentligt mindre skador, som skulle ha gått betydligt fortare att reparera. Det är en fråga att skicka med till : Är man beredd att låta titta på detta? Elbolagen har njutit stora vinster . De har naturligtvis ett stort ansvar för att skynda på nedgrävning av kablar där detta är praktiskt möjligt. Det beräknas vara två till dyrare men kräver å andra sidan mindre underhåll när det är gjort. Det är betydande investeringar som krävs. Man har beräknat en kostnad på för att gräva ned allt som går att gräva ned. Det handlar om mellan 200 . Det är ganska många varv runt jorden. Den omfattande investering som krävs följs naturligtvis av en risk för taxehöjningar. Inte ens de vinster vi har sett skulle räcka särskilt långt för att göra denna investering. Därför finns det skäl att på flera vägar arbeta för en ökad robusthet i systemet. Regeringen har ett stort ansvar för att göra handling av sina ord om ökad leveranssäkerhet. Jag hoppas att det kommer att levereras en proposition till om krav på nätbolagen med angivande av risknivå och leveranskvalitet samt skadeståndsplikt för utebliven leverans. Vi hade i början av det här året en hearing i näringsutskottet om hur leveranssäkerheten skulle ökas, men vi har inte sett till några skarpa förslag . Den nätnyttomodell som det har modellerats på så länge är väl nu mest en papperskorgsprodukt med tanke på erfarenheterna från stormen. För att skapa incitament för och möjlighet till ökad nedgrävning av kabel och därmed ökad leveranssäkerhet bör för det första elleverantörens skadeståndsplikt gentemot kunden utökas. För det andra menar vi att elskatten måste sänkas. är elskatten av den totala elkostnaden för konsumenten. En reducerad elskatt för att öka infrastruktursatsningarna i små tätorter och glesbygd skogsbygderna är vad som behövs för att få till stånd en förändring. Det är ett sätt att snabba på processen med kabelläggning och ändå inte belasta konsumenterna prismässigt. Detta är ett av våra förslag i motionen, och jag hoppas verkligen att regeringen beaktar detta när man ska lägga fram proposition till . Låt oss använda de erfarenheter som vi har gjort av katastrofen för att skapa bättre levnadsvillkor för människor som lever i skogsbygd och som är skogsbrukare. Det måste vara möjligt att fortsätta det småskaliga skogsbruket, och det måste vara möjligt att bebo landsbygden även fortsättningsvis. Då krävs en ökad leveranssäkerhet för elen. 94 (): svepte stormen in över de södra delarna av vårt land. Det är den värsta stormen som har inträffat i i mannaminne. Det är en stormkatastrof som har fått flera drastiska följder. Många skogsägare har fått se framtida avverkning bokstavligen blåsa bort. Och för många hotar ekonomisk ruin om ingenting görs. Många företag och individer har drabbats av el- och teleavbrott. Och många företag har drabbats av betydande produktionsbortfall. saknar 2 300 abonnenter i ström. Det gäller framför allt , och kommuner. Många har också anmält fel på sina telefoner. Nödnumret 112 till alarmeringscentralen i slogs ut under ett stort antal timmar från och till . Många människor som behövde nå numret 112 hade inte möjlighet att göra det. De långsiktiga följderna kan vi inte helt överblicka. Men vi kan räkna med att de ekonomiska och de mänskliga konsekvenserna och följderna är omfattande. Enligt min uppfattning behöver vi vidta en rad åtgärder på både kort och lång sikt för att se till att dessa verkningar blir så små som möjligt för enskilda människor och för företag. Det handlar exempelvis om att se till att vi får bättre villkor för skogsskadekontot, vilket flera talare har varit inne på. Det handlar om att se till att vi får rejäla skadestånd vid elavbrott så att konsumenterna hålls skadeslösa om leveranserna inte sker . Det ska naturligtvis vara en stigande skala så att det kostar mer för varje timme som strömmen är borta. Myndigheterna måste också se till att banker har en generös attityd mot många av de företag som har drabbats hårt. Statsrådet sade under den information som ägde rum att ingen ska behöva hamna i kronofogdens register på grund av denna storm. Och vi måste se till att statsrådet håller sitt löfte. Många enskilda näringsidkare betalar lika mycket skatt trots att inkomsten kan vara ojämnt fördelad över året. Det orimliga i detta har satts i blixtbelysning i nuvarande situation. För många blir kanske januari en månad helt utan inkomst. Trots det ska skatt betalas på en inkomst som inte finns. Det är klart att detta system måste ändras. Vi måste se till att nödnummer och lokalradion fungerar i sådana situationer. Och vi måste också se till att vi får en ordentlig upprustning av vägnätet i de områden som har drabbats. Det har kommit fram i ljuset hur eftersatt vägnätet är i flera av de drabbade länen, och vi måste se till att man får ökade väganslag till de län som har drabbats. Både stormkatastrofen och den katastrof som inträffade i visar på tydliga brister i både offentlig krishantering och offentlig krisberedskap. Jag tror att det handlar mycket om vilket ledarskap som vi uppmuntrar och premierar i den offentliga sektorn inom både politiken och förvaltningen. I svensk politik och förvaltning är det ofta det rutinartade beslutsfattandet som premieras och uppmuntras. Vi kan räkna med att om vi är sjuka får vi sjukpenning , och om vi har barn får vi barnbidrag . Och skatterna betalas in . Men krisledarskapet är kraftigt eftersatt både inom svensk politik och inom svensk förvaltning, och det är därför som vi blir så otroligt lamslagna så fort det inträffar en kris eller en katastrof. Därför blir jag ganska bekymrad över de tidigare inläggen i debatten där den stora lösningen på de problem som har uppstått verkar vara att man ska tillsätta nya kommissioner, nya kommittéer och nya utredningar. Det som de människor som har drabbats av dessa problem i södra delarna av främst vill ha är inte nya kommissioner, nya kommittéer eller nya utredningar. De vill ha handlingskraft. Jag vill gärna se att dessa två katastrofer som har inträffat också ska bli en startpunkt för en förnyelse av både politiskt ledarskap och ledarskap inom svensk förvaltning. Jag hoppas att både och regeringen kan se till att starta denna förvandling av ledarskapet från att man har varit duktig på att hantera saker och ting enligt rutin till att man också lyckas hantera kriser. Därför måste det nu bli ett kraftfullt och resolut agerande för att man ska se till att de människor som har drabbats av stormkatastrofen faktiskt får hjälp. Det är en fara i dröjsmål, mina vänner. 95 (): Styrkan på den vind som gick fram över och som många har talat om var på sina håll inte storm, det var orkan. Det gör situationen så unik. På det sättet blev skadorna ovanligt stora och ovanligt utbredda. Vi kan på god grund tala om en regional men också om en nationell katastrof. Omfattningen ger nationell effekt och kräver nationellt stöd. Som väl är har de flesta efter en viss latenstid insett det. Ett uttryck för det är att vi i fredstid använder beredskapspolis. Den största militära verksamheten i sedan är nu ett faktum. Sannolikt talar jag för de flesta förtroendevalda i denna kammare när jag framför mitt tack till alla som idogt och ofta oegennyttigt har arbetat för att hjälpa och undsätta de drabbade. I första hand går tanken till de enskilda människor som på eget initiativ gjort insatser. Utan det civila samhällets insatser, från privatpersoner, hade katastrofen fått så oerhört mycket större skadeverkningar, och i många fall hade hjälpen kommit . Det får inte skymma att också det offentliga samhället på många håll har gjort imponerande insatser. Det gäller kommuner, länsstyrelse, räddningstjänst och försvarsmakt. Och jag tillåter mig faktiskt också att ge en eloge till statsrådet för insiktsfull och konstruktiv medverkan. Eftersom inte är ett naturvetenskapligt institut eller en meteorologisk tankesmedja ska vi inte begrunda vädret, utan vi ska begrunda framtiden, återuppbyggnad och hjälp till de drabbade. Vi kan senare diskutera vem som har gjort fel och varför. Det kan ju vara spännande, men det är inte konstruktivt i just detta akuta skede som vi befinner oss i. En borgfred och ett samarbete när det gäller en gemensam uppgift tror jag är en konstruktiv hållning. Den politiska dimensionen är att vi knappast kunde förebygga orkanen men väl dess verkningar. efter orkanen är 20 00025 000 personer i mitt hemlän fortfarande utan ström, och 5 500 hushåll är utan telefon. Mobiltelefonerna fungerar hjälpligt med hjälp av reservkraftverk. Många av dessa personer har att se fram mot ytterligare två tre veckors mörker. Situationen för de drabbade är dock inte unik. Omfattningen är unik, men det hör till vanligheterna på landsbygden att bli utan ström då och då. Det ovanliga är mängden och tidslängden. Situationen att vi alltså år lämnar människor i sticket på detta vis är inte förenlig med ansvar och ett välfärdssamhälle . Om man inte har förstått det har man förhoppningsvis förstått det . Vi har ett ansvar att via lag, om så behövs, se till att elleveranserna blir säkrare, inte bara för stadsbor utan också för landsbygdsbor. De är också människor som behöver vatten, mat och värme för att leva. Vi måste passa oss så att inte delas upp i skyddsvärda och mindre skyddsvärda. av utslagen telefoni berodde enligt uppgift på bortfall av el i telefonstationer och mobilmaster. Elbortfall leder med kort fördröjning till att telefonerna blir tysta och därmed tillgången till nödtelefonnumret 112 för stora delar av vår befolkning. Detta är en klen konstruktion som bygger på första generationens teknologi med blanktråd som vi har haft . Vi har inte förnyat den. I många enskilda människors hem finns det reservelverk eftersom man har insett detta. Man har köpt sina elverk för beskattade pengar. Luttrade och förutseende medborgare har gjort sin insats. En enkel slutsats för framtiden är att motsvarande framsynthet borde kunna krävas av ansvariga för äldreboende, skolor, vårdcentraler, mobilmaster, telefonstationer och liknande. Lagen kräver att djurhållare har utrustning som garanterar djuren värme, mat och vatten. Motsvarande krav finns ännu inte på dem som ansvarar för människors välfärd. Att säkra elleveransen till de landsbygdsboende kräver insatser. För att detta ska bli av är det vår uppgift att lagfästa nätbolagens kostnadsansvar vid avbrott ett kostnadsansvar som minst håller drabbade abonnenter ekonomiskt skadeslösa. Med abonnenter menar jag då inte bara dem som är abonnerande utan också de abonnerandes familjer, det vill säga flera personer. bor det ju fler än en i en abonnents hushåll. Behovet av ersättningar är stort och akut. Det räcker inte med eftergift av kommande kvartalsavgifter, utan det måste handla om en snabb utbetalning i reala pengar. Enskilda och företag drabbas av stora kostnader för med strömlöshet. En enkel uppgift från ett enda företag i närhet ger vid handen att företaget förlorat på grund av strömlösheten. Extrapolera det över länet, regionen och hela det stormskadade området! Vem tar ansvaret? Här duger det inte att komma dragande med resonemang om försäkringar. Abonnenterna har inte betalat sina för att försäkra kraftbolagen mot kostnader för leveransbortfall. Staten måste ta ansvar för de utgifter som har drabbat kommuner, landsting, länsstyrelser och räddningstjänst. har kommunerna i haft direkta utgifter i det akuta skedet. Det är mycket stora summor i budgeten för, , mycket små kommuner. Skogsägarna och skogsnäringen är den grupp som har drabbats hårdast. Många familjer har förlorat hela sin värld det man förvaltat, det man skulle ge i arv och det man skulle leva av. Det kommer att bli nödvändigt med en lång rad insatser. Det blir nödvändigt att mobilisera alla former av kapacitet för avverkning, transporter, lagring och bearbetning. Många förslag har kommit in. Men många begränsande faktorer måste undanröjas i hamnar, på vägar och i industrin. Jag vet att statsrådet har detta klart för sig. Det behövs också långsiktigt stöd för en återetablering av skogsnäringen med allt från plantor till ändrade regler för skogskonton, skogsskadekonton och annat som vi har talat om här . Markbyte och skogsskördeskadeskydd kan också övervägas. Sedan, efter i bästa fall en lyckad uttransport av virket från skogen, kommer vi att se att de enskilda vägarna är sönderkörda. Då har staten ett ansvar också för renoveringskostnaderna. Man kan inte som lök på laxen vänta sig att vägsamfällighetens medlemmar ska betala renoveringen av vägar. Medlemmarna råkar sammanfalla med dem som är drabbade av såväl elförluster som företagsförluster och skogsförluster. Trots optimal rekrytering och samordning kommer mycket virke att ligga kvar. tycks det finnas en öppen dörr för en klok fundering kring hur vi ska hantera det kvarliggande virket. Detta välkomnar jag. Sist och slutligen: Jag tror, trots att somliga inte gör det, att det blir nödvändigt att inrätta en stormskadekommitté en , eller vad man nu vill ha för namn inte för att ha den som gisslan för att ingenting göra utan för att behålla liv, intresse och kraft i frågan, som kommer att kräva insatser och kunskapsutveckling under en mycket . Utgångspunkten måste vara att landsbygden och inland i fortsättningen också, eller ännu mer, med förbättrad leveranssäkerhet ska vara en plats där människor vill bo och även investera och ha ett blomstrande näringsliv. 96 (): Det är bra att samstämmigheten om situationens allvar är stor. Jag tolkar debatten så att insikten om behovet av ett åtgärdsbatteri av unik omfattning delas av alla partier i . Vad gäller situationens allvar vill jag bara understryka att det lätt blir så att vi som bor en bit från katastrofens centrum inte inser den fulla vidden av vad som faktiskt har hänt och som fortfarande sker. Det handlar om hundratusentals människor och om en massa företag som har levt och som lever under svåra påfrestningar, som i många fall känner sig ensamma och utlämnade och som har tappat tryggheten och i en del fall också tron på samhället i varje fall på , , och så vidare. Tiotusentals hushåll är fortfarande utan elektricitet och eget vatten, något som många av dessa kommer att vara utan i . Att detta sker i dagens moderna samhälle är egentligen nästan otänkbart, men så är fallet. och många fler vill att hela ska leva, att ska ha bra förutsättningar för arbete och boende i större och mindre städer och på större och mindre orter men också på landsbygden. I hela landet ska man kunna vara trygg och bo i sin lägenhet eller sitt hus. Den grundläggande tryggheten finns, eller delvis fanns, i stor utsträckning på landsbygden. Man lever nära naturen och är bra på att klara störningar från naturen. Staten garanterar tillgång till en grundläggande service såsom vägar, telefon och elektricitet. försvinner elektriciteten i veckor och månader. Påfrestningarna blir mycket stora för dem som tvingas klara sin dagliga tillvaro utan elektricitet. Det handlar om betydande ekonomiska påfrestningar men lika mycket om andra svårigheter för individen eller familjen. Man kan också mycket väl tala om lidande. Det är bra att berörda tele- och elbolag på olika sätt kompenserar de drabbade till exempel för bortfallet av telefon eller el, även om det tyvärr skiljer i generositet eller solidaritet mellan olika bolag. Det är bra att regeringen aviserar skärpta krav i dessa avseenden. Vi får återkomma till hur de ska se ut, men det måste bli högst väsentliga skärpningar i ansvaret för dem som ansvarar för tele- och elnäten med mera. Men räcker detta? Hur ska ett hushåll till exempel på landsbygden i dagens kunna tåla bortfall av grundläggande funktioner? Jag anser att staten vid en naturkatastrof som denna rimligen bör överväga att för dem som mer än tvingas leva utan tele eller el garantera en ekonomisk kompensation eller ett skadestånd för varje tillkommande dag. Hur det här ska fördelas mellan staten och berörda bolag är en fråga som får diskuteras. Skalan kan också vara stigande över tiden. Poängen med detta skulle vara att de drabbade känner solidariteten från samhället på ett påtagligt sätt. Vi vet att drabbade familjer diskuterar om man kan bo kvar på landsbygden. Utöver alla andra åtgärder kunde en generell regel om ekonomisk kompensation eller om skadestånd ha en viktig substantiell och psykologisk betydelse. Därtill sätts en press på tele- och elbolagen att säkra systemen. Slutligen vill jag säga några ord om skogsbeskattningen.