prot · GT0946 · 2005-12-07 00:00:00 — För mig kan tanken inte leda till annat än att ni vill att de är kvar där därför att de därmed finns för kommande låglönejobb utan en chans att komma tillbaka till arbetsmarknaden på ett riktigt sätt. 36 () replik: Eftersom vägrar förstå vad säger vill jag upprepa det. Att den grupp av personer som du talar om är så många beror på att Socialdemokraterna vägrar att inse vad alla andra inser, nämligen att vi behöver göra något åt den allmänpliktiga skolan flumskolan i folkmun. Det är detta man behöver göra något åt, och det är detta som de borgerliga partierna vill satsa på. Inget barn ska behöva lämna skolan utan godkända betyg. Om ni satsar på det kommer det inte att behövas lika mycket pengar till vuxenutbildningen, och de som ändå skulle hoppa av skolan får självklart tillgång till vuxenutbildning. Det säger varken , nej till. Frågan är alltså vad det är för problem med att satsa på barn i den allmänpliktiga skolan. 37 () replik: Ja, den gruppen finns fortfarande kvar. Det är en stor grupp vi talar om. Det är hundratusentals människor som saknar kunskaper eller som behöver få nya kunskaper. Dessa människor finns också på arbetsmarknaden i den meningen att de riskerar att bli arbetslösa därför att arbetsmarknaden förändras. De behöver och måste få en chans till kompletterande kunskaper för att i ryggsäcken fylla på med vad de behöver för att kunna gå vidare till en utvidgad, fördjupad, yrkesinriktning. Men ni säger nej och pratar om andra saker. Om ni håller på och pratar om det som är ungdomsskolan innebär det ju att ni inte vill se den grupp som fortfarande finns där. Över en miljon människor har vi redan gett förutsättningarna, men fortfarande har vi stora grupper som måste ha den här möjligheten. Människor som är 30, 40, finns där, och de behöver finnas kvar i samhället och få en chans till nystart, till fördjupade kunskaper, för att vara delaktiga i samhället. 38 () replik: Tyvärr har de här människorna blivit så många med er politik att det är omöjligt att inte se dem. Vi ser dem, och de kommer att få det stöd som de behöver för att återta den utbildning som de en gång missade. Frågan är alltså: Vad är det som motsäger att i stället satsa på barn och ungdomar så att det blir färre vuxna som behöver gå tillbaka till utbildning därför att de en gång inte gavs chansen? 39 () replik: Runtom i landet kommer man från alla möjliga håll i världen till oss det gäller och för den delen också från länder utanför och tittar med häpnad på den stora satsning som vi har gjort. De konstaterar: Det skulle också vi behöva göra. Vi skulle också behöva göra en sådan satsning på vuxenutbildningen som ni har gjort. Det är den största satsning som vi någonsin har gjort, just därför att vi är angelägna om att alla människor ska vara delaktiga, ska vara med i samhället. Vi kommer inte att klara välfärdsbygget om vi parkerar människor utanför samhället. 40 () replik: Låt oss vara konkreta. Enligt finns det 30 000 akademiker från andra länder som är antingen fel sysselsatta eller också totalt arbetslösa. De flesta av de här människorna får aldrig tillgång till den utbildning som skulle vara en öppning till ett yrke för dem. Samma rapport visar i stället att de under femelva terminer fastnar i mycket lågt stående utbildningar. Det är detta som är svagheten i er vuxenutbildning. Den är odefinierad och placerad på nivåer som inte motsvarar arbetslivets och den arbetslöses behov. Därför vill vi reformera hela systemet. 41 () replik: Nej, , det är inte så. Vi har skapat ett oerhört flexibelt system i och med den nya vuxenutbildningen just för att möta även den grupp du pratar om. Vad jag tagit upp här och som jag tycker är oerhört allvarligt och bekymmersamt är att vi har en opposition som inte vill se de hundratusentals människor som fortfarande står utanför arbetsmarknaden och som behöver få grundläggande kunskaper i ryggsäcken för att sedan via en yrkesutbildning våga ta sig in på arbetsmarknaden, till ett arbete alltså via en yrkesutbildning och via högskola till ett arbete. Det är slående att ni inte vill föra den debatten, utan ni vill föra andra debatter därför att för er finns inte den här gruppen. Detta är oerhört bekymmersamt, tycker jag. 42 () replik: Hur förklarar det faktum att vi till och med i en högkonjunktur och med denna enorma satsning på utbildning som vi är kritiska mot fortfarande har de här siffrorna för arbetslösheten? Om er utbildning var så effektiv skulle ju väldigt många människor ha fått jobb. 43 () replik: När vi reser runt och tittar på vad som händer möter i alla fall vi en fantastisk upplevelse när vi kommer till en högskola eller till yrkesutbildningar eller när vi kommer ut på ett arbete och möter människor som har fått chansen. De säger: Jag hade aldrig stått här om jag inte hade fått möjlighet till just korttidsstudiestöd och möjligheten att få möta de uppsökare som kom ut och få komma in i vuxenutbildningen. Utan den möjligheten hade jag aldrig orkat eller fått en chans till yrkesutbildning och högskola och till det här jobbet. Därmed var den allmänna debattimmen avslutad. Jag tackar samtliga deltagare. 4 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2005/06:So1So7 till socialutskottet 6 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2005/06:BoU1 betänkanden /06:UbU1 och UbU2 7 § Anslag inom socialförsäkringsområdet Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2005/06:SfU1 Anslag inom socialförsäkringsområdet (utgiftsområdena 10, 11 och 12) (prop. 2005/06:1 delvis, framst. 2004/05:RRS16 och framst. 2005/06:RRS8). 45 Förste vice talman (): För utgiftsområde 10 i socialförsäkringsutskottets betänkande 1 har vi gjort följande arbetsfördelning. För del kommer jag att mer dra principerna och de övergripande tankegångar vi har när det gäller sjukförsäkringssystemet och förtidspensionerna. däremot kommer mer att gå in på de enskilda reservationerna. Något är fel i det nuvarande svenska systemet när det till och med i en högkonjunktur är nästan en och en halv miljon människor i arbetsför ålder som mer eller mindre står utanför arbete . Man kan tvista om ifall det är var fjärde eller var femte svensk som står utanför, men siffran är alldeles för hög. Det är oacceptabelt att vi har en takt innebärande att upp till 300 personer förtidspensioneras, som vi har en situation där vi beträffande förtidspensionerna, eller sjukersättningarna det finns många namn börjar komma ned i en snittålder på . Var och en som arbetar i det svenska samhället betalar efter skatt för sjukförsäkringssystemet, sjukersättningen, förtidspensionen, eller vilket system vi nu väljer att jämföra med. , regeringens särskilda utredare, har konstaterat att andelen i arbetskraften som står utanför arbetsmarknaden har fördubblats . Hon gör själv bedömningen att den fördubblingen måste halveras för att vi långsiktigt ska klara våra välfärdssystem och klara en bra nivå i sjukförsäkringen, sjukersättningen och förtidspensionen. Det finns även demografiska skäl som inger oro, där en större och större andel av den svenska befolkningen uppnår pensionsålder och därmed den arbetsföra befolkningen stegvis minskar, som den yngre generationen tenderar att studera längre och dessutom komma in i arbetslivet betydligt . Vi är i kanske sjukast i , om man ska döma av statistiken, trots att jag vågar säga att vi har en av de bästa arbetsmiljöerna i . Vi kan även se att många av de sjukdomar och olika diagnoser som föranleder sjukskrivning men även förtidspension, sjukersättning, inte har så väldigt mycket med själva arbetslivet att göra. Vi noterar att det har skett en 40-procentig ökning av sjukskrivningar och förtidspensioner sedan vi höjde ersättningsnivåerna 19961997. Det beror inte framför allt på att det har blivit fler sjukskrivna utan på att sjukskrivningarna har blivit väsentligt längre och dessutom att förtidspensionerna, sjukersättningarna, har expanderat kraftigt. Vi moderater menar naturligtvis att det alltid måste löna sig bättre att arbeta än att vara försörjd via försörjningssystem. Men vi måste också ta till vara alla de människor som har hamnat utanför den ordinarie arbetsmarknaden väsentligt bättre än vad som görs . egna undersökningar visar att av dem som befinner sig i försörjningssystemen själva säger att de helt eller delvis har någon form av arbetsförmåga som inte tas till vara. Det vägrar vi moderater acceptera. Vi måste hjälpa betydligt fler tillbaka till någon form av sysselsättning. Vi säger också väldigt tydligt att vi inte kan acceptera den stigande åldersdiskrimineringen på arbetsmarknaden, som ställer många fullt arbetsföra människor utanför systemen och utanför arbetsmarknaden. Det är naturligtvis en avvägning mellan generösa system och tydliga motiv till arbete. Forskningen visar ganska tydligt att ersättningsnivåerna har ett samband med hur många som utnyttjar systemen. Det visar inte minst arbeten. Även samband mellan välfärd och arbetsvilja bekräftar indirekt detta system. Det finns en fattigdomsfälla för människor som tjänar , eller som två forskare uttryckte det: av alla kvinnor i vården förlorar på att arbeta jämfört med sjukskrivning eller sjukersättning. Då har man tagit hänsyn till kollektivavtalens ersättningar, men även kostnaderna för att äta i personalmatsalen respektive ta sig till och från arbetet. Även långtidsutredning markerar att marginalskatten på arbete för denna grupp är , och att man därmed ges väldigt små marginaler för att arbeta i stället för att leva av försörjningssystem. Vi menar och har modet att säga att det ska löna sig att arbeta, för alla, som det måste finnas anständiga nivåer i försörjningssystemen och som vi gör insatser för att hjälpa dem som har förmåga, behov och vilja att arbeta helt eller delvis och som fastnat i system. Vi markerar också tydligt att vi vägrar att acceptera åldersdiskrimineringen i avtalspensionerna. Vi kan inte ha ett system där förmånsbaserade pensioner gör det väldigt olönsamt att arbeta jämfört med att gå med avtalspension eller förtidspension. Det finns exempel på människor som förlorar på att arbeta jämfört med att gå i förtida pension trots fortsatt arbetsförmåga. Det är inte acceptabelt vare sig för samhället eller för de enskilda människorna. Vi vägrar även att acceptera den mycket kraftiga ökningen av antalet förtidspensionärer. Jag säger förtidspension i stället för sjukersättning, för jag tror att det är det begreppet vi alla tänker på oavsett vad det formellt heter. finns det en tendens att den typiska unga förtidspensionären är en ung kvinna med lätta psykiska problem som har jobbat i montering med mycket bra arbetsledning. Hon tappar sitt jobb beroende på återkommande depressioner eller kommer aldrig in på arbetsmarknaden, saknar eller har väldigt låg självkänsla och dåligt självförtroende, känner sig inte behövd och kan förtidspensioneras i mycket ung ålder. Vi ser även en lång rad exempel på enskilda människor som inte vill bli förtidspensionerade men ändå blir det, och dessutom att väldigt få människor som en gång blivit det återkommer i någon form av arbete. Vi kan inte acceptera en ökning av förtidspensionärerna med 65 000 nya , en nettoökning med kanske 20 000 . Skulden för framtida utbetalningar ökar med tiotals miljarder , och om man skulle räkna hela vägen fram till ålderspensionen motsvarar det mer än halva statsskulden om man skulle skuldföra den. Vi noterar att det finns mycket tydliga tecken på att samhället överger dem som är långtidssjuka eller förtidspensionerade, inte hjälper dem tillbaka till arbete, inte hjälper dem till den rehabilitering som de har laglig rätt till och att de i stället går till fulltidsförtidspensionering. Vi vet att av dem som inte kommer tillbaka kommer aldrig någonsin tillbaka till arbete. vet vi att det finns fullgoda möjligheter att hjälpa en mycket stor andel tillbaka till någon form av arbete. Det visar bland annat arbete i , där av dem som levde på socialbidrag med hjälp av personliga coacher var tillbaka i någon form av arbete, helt eller delvis, . Det visar stressmottagning på , där en väldigt hög siffra helt eller delvis, mest delvis, kom tillbaka till någon form av arbete med rehabiliteringsinsatser och möjligheter till stöd. Vi säger från moderat håll att vi vill sänka skatten på arbete med tyngdpunkt på låg- och medelinkomsttagare för att göra det lönsammare att arbeta, som vi är stramare i bidragen . Det är fortfarande en av de högsta nivåerna, enligt vårt förslag, i . Vi vägrar att förtidspensionera människor som helt eller delvis har arbetsförmåga. De ska ges hjälp för att komma tillbaka till någon form av sysselsättning, helt eller delvis, efter egen förmåga. Vi vill reformera sjukskrivningsprocessen med tidiga insatser, kanske med företagsläkare, men självfallet även med möjligheter att bekämpa renodlat fusk. Framför allt gäller det att hjälpa människor . Vi vill inte lämna någon bakom oss, utan vi vill se till att hjälpa människor tillbaka. Det är den politiken, en politik för arbete, som vi moderater ställer upp på. Det är arbetslinjen, där det ska löna sig att arbeta och där det ska finnas bra ersättningssystem. Men det ska alltid löna sig bättre att arbeta än att befinna sig i ersättningssystemen. 46 BO (): Försäkringar är en av de mest geniala uppfinningar som vi människor har gjort. Det här med att kunna sprida riskkostnader över en stor grupp människor i stället för att varje enskild som drabbas drabbas väldigt hårt och att man kan ha en känsla av trygghet är verkligen ett oerhört bidrag till det mänskliga välbefinnandet. Försäkringar har funnits . Sedan kramhandlaren och astronomen gick igenom dödslängder och födelselängder har instrumentet förstås förfinats. Jag tänkte i mitt inlägg hålla mig till de mera övergripande principerna bakom försäkringar. kommer mera konkret att gå in på de förslag som finns under den här punkten på dagordningen. Även om nu försäkringar är så oerhört bra som jag och flera andra tycker finns det också problem med dem, precis som med allting annat som vi människor sysslar med. Om man är säker på att slippa kostnaden för en olycka är det klart att det finns en risk för att man slarvar mer och för ett felaktigt beteende. Det finns ett bra engelskt uttryck för detta, moralhazard. Det kan lätt bli på det viset. Ett annat problem handlar om att det kan finnas en ojämn information mellan den som blir försäkrad och den som ger försäkringen. Ofta vet den som tar försäkringen mer om sin situation om det nu rör sig om hälsa eller vad det kan vara än vad försäkringsgivaren gör. Det finns också en strävan hos många försäkringsbolag att minska inslaget av försäkring och riskspridning genom att ha olika avgifter för dem som har olika risker. I en del fall får man ingen försäkring därför att man anses vara en alldeles för stor risk. En vidareutveckling av försäkringen som passar på vissa områden är det vi talar om , socialförsäkringarna. De sprider risken till alla. Informationsproblemet, som jag nämnde , försvinner. Men det är klart att risken för slarv och felaktigt beteende kvarstår även i en sådan försäkring. Det dyker kanske också upp det som man brukar kalla för fripassagerarproblem. Alltnog, eftersom vi människor inte är utan har en och annan brist behövs det i de flesta försäkringar någon form av självrisk. Det behövs en ordentlig kontroll för att se till att det verkligen är den skada som har uppstått som det är fråga om. Vi från saknar en försäkring i det svenska socialförsäkringssystemet som vi tycker borde bli en socialförsäkring, och det är då arbetslöshetsförsäkringen. Det är lite underligt att det största partiet i vårt land, som ju ofta talar om socialförsäkringar i samma glödande termer som jag, på den här punkten vill fortsätta att se till att arbetslöshetsförsäkringen inte ska vara en socialförsäkring. Vi vill sträva efter att försäkringarna ska vara så sociala och så försäkringsmässiga som möjligt. Vi vill minimera skatteinslaget i försäkringarna, det som man ibland brukar kalla för skattekilarna. Vi vill se socialförsäkringar där de fördelningspolitiska inslagen är tydliga. Är det någonting som inte ska handla om försäkring utan riktas till vissa grupper bör det finansieras med våra allmänna skatter. Vi vill ha en mycket mera självständig ställning för försäkringarna och se till att de inte blandas ihop med statsbudgeten, vilket ju har hänt ett stort antal gånger . har man tagit in för mycket pengar och låtit de hamna i statsbudgeten och ibland har man tagit in för lite och låtit den finansiera det hela. Vi vill att det ska finnas ett mycket tydligt samband mellan avgifter eller försäkringspremier och förmåner, att de ska hänga ihop. Med dagens system finns två vägar ur detta. Antingen får man ta bort avgifterna ovanför förmånstaket eller också får man höja taken så att det blir mer större samstämmighet mellan dem. Vår linje på den punkten är enkel. Finns det försäkringspremier ska det vara försäkrat, är det inte försäkrat ska det inte tas ut några försäkringspremier. Vi vill också använda de instrument som finns för att tydliggöra för medborgarna att det just är försäkringar som det handlar om, även om de är obligatoriska. Det talar enligt vår mening för att det ska finnas tydliga egenavgifter, försäkringspremier. De ska finnas med på varje lönebesked och varje deklaration och kunna särskiljas från skatten. Vi tycker förstås att det är bra med långsiktiga spelregler. Pensionsreformen är ju ett sådant exempel och kanske det område där det är mest angeläget att ha långsiktiga regler. Men vi tycker också att det vore bra med långsiktiga regler för socialförsäkringarna. Det här med entusiasmen för socialförsäkringar är inget nytt för oss liberaler. Den första motionen i vår riksdag väcktes 1884 av den stora socialliberalen . har vi efter ringa förmåga försökt att fullfölja det arbetet. har vi tjatat om att det borde ske en översyn av de svenska socialförsäkringarna. Det har åtminstone lett till att det finns en förberedande enmansutredning som ser på dessa frågor. Vi har kritiserat att det inte blev en parlamentarisk utredning. Men vi kan konstatera att de skrifter som har getts ut från är mycket bra och läsvärda. Jag vill citera några rader ur den första skriften försöker förklara detta med försäkringar för oss och resten av allmänheten: Sammanfattningsvis är alltså dagens socialförsäkringar med möjligt undantag för pensionssystemet långt ifrån ett aktuariskt ideal och försäkringsmässighet. Man kan lugnt säga att det i den skriften pläderas för att det ska bli mera försäkringsmässighet. Den som arbetar med utredningen är ju en socialdemokratisk före detta minister på det här området, och jag har en fråga till Socialdemokraterna närmast är det väl som företräder dem i den här debatten. Delar man den uppfattning som för fram på ett antal ställen i den nu nämnda skriften? Med andra ord: Vill ni att socialförsäkringarna ska bli mer självständiga? Min andra fråga är: Är ni för att det ska bli rakare rör mellan försäkringspremier och avgifter? Vår uppfattning är klar. Den översyn som är begärd och som kommer till stånd om vi i bästa fall får en ny regering kanske den kan komma till stånd under alla förhållanden, oavsett vad som händer i valet bör leda fram till en bred överenskommelse som leder till att man förstärker försäkringsinslagen i våra socialförsäkringar. Det vore bra för tryggheten i vårt land, och det vore utomordentligt bra för möjligheten att finansiera en god välfärdsstat. Som ett ringa bidrag till detta yrkar jag bifall till reservation nr 1. 47 (): Efter snart tolv socialdemokratiska regeringsår är nästan var sjätte svensk sjukskriven eller förtidspensionerad. Långt över en miljon människor i arbetsför ålder står utanför arbetsmarknaden av olika orsaker. Samhällets kostnader har ökat dramatiskt och hotar i själva verket stora delar av välfärden. Trots att antalet sjukpenningdagar nu sjunker från en skyhög nivå kommer det totala ohälsotalet bara att förbättras marginellt . Den bedömningen står . Enligt beräkningar kommer regeringens mål om att få ned antalet sjukpenningdagar till 2008 inte att nås. Man räknar med att målet kommer att missas med 15 miljoner dagar. Det är svårt att hysa tilltro ens hos de närstående till den egna politiken. Inför den här utvecklingen har den socialdemokratiska regeringen stått häpnadsväckande handlingsförlamad. Vi har sett och ser prov på en lappa-laga-täppa-till-politik. En övervältring av ansvar och kostnader på arbetsgivarna är det mest handlingskraftiga som man har åstadkommit. I regeringens föreställningsvärld beror massjukskrivningarna på den förment dåliga arbetsmiljön, och både rehabiliterings- och kostnadsansvaret ska därför ensidigt läggas på arbetsgivarna. En av regeringens kontraproduktiva åtgärder är det så kallade medfinansieringsansvaret för arbetsgivarna som har inneburit en ytterligare utsortering av personer med funktionshinder och kroniska sjukdomar från en redan trång arbetsmarknad. Mot bakgrund av den utveckling som vi har varit med om under de senaste sju åtta åren och med tanke på framtidens utmaningar finns det anledning att känna oro över hållbarheten i dagens offentliga socialförsäkringssystem. Därför är det viktigt att partier tar ansvar för de reformer som kommer att krävas. Naturligtvis krävs ett gediget utredningsarbete i botten. Det är beklagligt att detta inte startat ännu på grund av en senfärdig regering. Den enmansutredning som har kommit i gång tillför säkert en mängd kunskap och underlag, och vi har redan sett en del av det som har varit av hög kvalitet. Arbetet bedrivs säkerligen seriöst, men det hade med fördel kunnat ske inom ramen för den parlamentariska utredning som flera av oss har velat se i arbete . tappar vi tyvärr värdefull tid. Vi vet av erfarenhet att reformer av den omfattning som vi talar om tar tid att utreda och genomföra. Det nya pensionssystemet föregicks ju av utredande, varav det intensiva huvudsakliga arbetet bedrevs under . får vi hoppas att en ny regering med högre ambitionsnivå får i uppdrag av väljarna att ta sig an framtidsfrågorna efter valet . Dagens socialförsäkringssystem har ett antal brister. De är för det första inte tillräckligt robusta för att skapa den ekonomiska trygghet som är viktig i ett välfärdssamhälle. Bristen beror både på politiska och demografiska faktorer. alltså har över 600 regeländringar gjorts i socialförsäkringssystemen. Den demografiska utvecklingen och en mer rörlig arbetsmarknad kommer också att ställa helt nya krav på socialförsäkringarna . Socialförsäkringssystemen är för det andra inte översiktliga. Det finns ett femtiotal olika ersättningsformer, och de regleras i ett tjugotal lagar och administreras av ett tiotal huvudmän. För det tredje kan systemens effektivitet och träffsäkerhet ifrågasättas. omfördelas , men systemen omfattar långt ifrån alla människor. För det fjärde är kopplingen mellan avgifter och förmåner dålig. För det femte finns det alltför många dåliga incitament inbyggda i systemen. Det gör att arbete lönar sig dåligt eller inte alls för den enskilde i vissa fall. Även flexibiliteten kan ifrågasättas. Vissa av inkomstförsäkringarna kan till exempel bara tas ut som hel, halv eller trefjärdedels ersättning. I ett kortare perspektiv menar vi kristdemokrater att socialförsäkringarna behöver renodlas och samordnas. Det måste finnas ett bättre samband mellan avgifter och förmåner. Det man kallar försäkringsmässighet måste upprättas. I ett längre perspektiv är det önskvärt att hela skatte-, avgifts- och transfereringssystemet effektiviseras. Där bör även incitamenten för enskilda individer förbättras. Dessa förbättringar tillsammans eller var och en för sig skulle kunna stärka den svenska ekonomins tillväxtkraft avsevärt. En styrka med sådana reformer är att de kan genomföras utan att den offentliga sektorns totala omfördelande funktion behöver ändras.