prot · GT0949 · 2005-12-12 00:00:00 — Dagens Industris rubrik var Konsten att lagstifta fram färre jobb. Kan jag få en kommentar till den rubriken? 149 Statsrådet () replik: Att jag vill föreslå en lagstiftning om förstärkt rätt till heltid tror jag har framgått. Jag upprepar det gärna en gång till. För att svara på hur det ska göras mer precist vill jag avvakta remissomgången. Jag har ännu ingen uppfattning om hur det förslag som just nu ligger påverkar sysselsättningen. Utredaren, en av våra mest ansedda jurister, säger att det förslag han har lagt fram inte påverkar sysselsättningen vare sig negativt eller positivt. Det är neutralt på den punkten. Jag vill ändå avsluta med att tipsa om att räkna på er besparing på 8 miljarder på arbetsmarknadspolitiken. Ni får inte ihop det med mindre än att ni tar bort 90 000 platser för arbetslösa, de som befinner sig i arbetsmarknadspolitiska insatser. Det kan vara fråga om att starta eget, ett anställningsstöd, en utbildning. Det kommer att bli praktiskt taget noll av sådana åtgärder om ni ska spara 8 miljarder. 150 Statsrådet (): Det är intressant och spännande för mig att få vara med i den här debatten. Jag har som jämställdhetsminister möjlighet att vara med i många debatter eftersom jämställdheten griper in i snart sagt varje politikområde. Det är också bra att vara med i en debatt som handlar om arbetsmarknad och arbetsliv eftersom den är så central för jämställdheten. Det är dock rätt mycket jag känner igen. Det är till exempel att dra ned på arbetsrätten, att säga nej till lagstiftad rätt till heltid, att sänka a-kassan, att införa hushållsnära tjänster. Vårdnadsbidraget har inte nämnts i den här debatten. Men de är alla förslag som har bäring på jämställdheten. Jag ska senare komma tillbaka till på vilket sätt. Det sägs att är världens mest jämställda land. Det är bra. Det är jättebra. Men det kan man inte vara nöjd med om man vill ha en annan värld, en värld där män inte överordnas och kvinnor underordnas, en värld där mäns arbete inte värderas högre och kvinnors arbete värderas lägre. Jämställdhetspolitiken har utvecklats starkt . Min fasta ambition är att fortsätta med det arbetet. Det budgetförslag vi diskuterar är ett led i det arbetet. Det innebär bland annat mycket stärkta resurser till JämO. Avsikterna är att stärka insatserna för att avskaffa lönediskriminering på grund av kön, bland annat genom att förstärka stödet och granskningen av arbetsgivarnas lönekartläggning. JämO har här möjlighet att vända sig till alla arbetsgivare i . behandlar också målen för jämställdhetspolitiken, och därför tänker jag tala lite om andra mål inom jämställdhetspolitiken. Tillsammans med samarbetspartierna har vi också lämnat förslag om att kraftigt öka stödet till kvinnors organisering, att ge ett årligt extra stöd till kvinnojourer. Jag nämner dem därför att det är den sammanlagda största resursökningen någonsin för dessa ändamål. Det har varit rätt tyst när det gäller det senare stödet från den borgerliga alliansen. Jag kan också nämna små stöd. talade här om stödet till HomO. Det handlar om ingenting annat än att förebygga homofobi. Vi har tidigare hört om satsningar inom arbetsmarknadspolitiken som kommer både män och kvinnor till del, inte minst utredningsförslaget om rätten till heltid. Det är ett viktigt förslag. Det är viktigt för regeringen, och det är viktigt för många kvinnor. Hundratusentals kvinnor arbetar i ofrivillig deltid. Den utredning som jag fick från visar hur deltid hänger ihop med ohälsa. Det är bra att vi gör detta. Vi ska göra mer. Jämställdhetspolitiken handlar inte bara om stöd till JämO eller vad jämställdhetsministern gör. Den handlar om alla politikområden. En av de viktigaste är just arbetsmarknadspolitiken. I förvärvsarbetar kvinnor och män i nästan lika stor utsträckning. En av grundbultarna i den svenska jämställdhetsmodellen är tanken att arbetsliv ska kunna kombineras med möjligheten att bilda familj. Det har visat sig vara mycket framgångsrikt. Därför har Socialdemokraterna också traditionellt satsat på det som ska ge möjlighet för kvinnor att förvärvsarbeta. Utbyggd barnomsorg, utbyggd äldreomsorg, en stark offentlig sektor och särbeskattning är några av de exempel där Socialdemokraterna har varit drivande. En annan viktig fråga som jag nämnde är jämställdhetsintegreringen. Det kanske inte alltid är ett uppiggande ord, men det handlar om att jämställdhetspolitiken är en del av den politiska huvudfåran, att i alla politikområden ska vi ha ett jämställdhetsperspektiv. Det sker ett omfattande arbete i för att jämställdhetspolitiken ska vara med överallt. går jämställdhetssamordnare till sina departement. 160 personer i är inblandande i det vi kallar jämställdhetsintegreringen. Jag hoppas också att komma tillbaka till kammaren med en jämställdhetsproposition. Det handlar om att se över målen för jämställdhetspolitiken, men det handlar framför allt om att se till att målen följs. Det handlar också om att titta på uppföljningen av den handlingsplan som regeringen har skrivit tillsammans med samarbetspartierna. Jag vill där bara nämna några av områdena. Det handlar om mäns våld mot kvinnor. Det handlar om mäns ansvar för jämställdheten. Det handlar om sexualiseringen av det offentliga rummet. Det handlar om våra löner, och det handlar också om representation. Är det så att skälet till att av dem som sitter i näringslivets styrelser är kvinnor är inkompetens hos kvinnor? Jag tror inte det. Därför har vi tillsatt en utredning som ska titta på möjligheten att kvotera i näringslivets styrelser. Jag går tillbaka till JämO, som är en myndighet för mänskliga rättigheter. JämO är en mycket viktig del i det arbete som vi diskuterar här . För mig handlar jämställdhet om människors lika värde. Jag är med i en rörelse som länge har fört kampen för jämlika villkor. Välfärdspolitiken är ett verktyg som gör det lättare att förverkliga sig själv och sina drömmar oberoende av klass, etnicitet, sexuell läggning och kön eller, för att uttrycka det som den jämställdhetsutredare som jag återgett, nämligen : Kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Eftersom jag har några minuters talartid kvar ska jag kanske kommentera lite grann av det som du, , tog upp så ger jag dig lite bränsle inför dina nya inlägg. Jag vill bara klargöra att hälften av alla kvinnor jobbar i privat sektor. I privat sektor är löneskillnaderna dubbelt så stora som i offentlig sektor. Deltid och heltid har också diskuterats här i kammaren. Deltid är ofrivillig arbetslöshet. Att få rätten till heltid är också att minska arbetslösheten. Jag är också för att arbeta för mer yrkeskvalificering. finns det 27 olika epitet för maskiningenjörer, medan det bara finns ett för undersköterskor. I regeringen har vi tagit beslut om att inrätta en delegation för heltid och hälsa, som också tittar på hur vi ska utveckla yrkeskvalificering, karriärvägar och så vidare för kvinnor. Att förena hem och barn med arbete är en viktig del för jämställdheten. Jag och har haft debatter här i kammaren om huruvida JämO är politiserat eller inte. JämO ska ju ibland också svara på remissförfrågningar om huruvida man tycker att ett föräldraförsäkringsförslag är bra jämställdhet eller på frågor om vad man tycker om vårdnadsbidrag. Då är det bara så att JämO inte tycker att vårdnadsbidraget är bra från jämställdhetssynpunkt. har jag gett lite möjligheter att ställa ytterligare frågor. Jag stannar här. 151 () replik: Jag får tacka jämställdhetsministern för den vänliga omtanken om jag nu skulle sakna bränsle till den övriga debatten, men det tror jag inte. Jag hoppas att ministern kommer med jämställdhetspropositionen . Det skulle vara stimulerande för arbetet att få en proposition att behandla. Ministerns inlägg väckte många frågor, men jag ska hålla mig till bara en fråga eftersom den varit så aktuell. kunde vi alla höra på radio och tv och läsa om att man nu i kommer med en lagstiftning som är unik i sitt slag. Man är väldigt lycklig över att man där för en gångs skull har slagit på fingrarna vad gäller lagstiftning. Jag vet inte om det är en merit att kanske hänga i julgranen så här i jultid, men i alla fall. Man presenterar alltså en av världens mest långtgående lagstiftningar om kvinnokvotering i det privata näringslivet. träder en tvångslag i kraft. Om bolagens styrelser inte har kvinnor blir det upplösning. Man går alltså in bland de 500 privata så kallade allmänna aktiesällskapen och säger att har de på sig; annars upplöses det fria företagandet. Man har faktiskt också en reservutgång det måste sägas. Viss nådatid, säger man, plus böter kan tillgripas i stället om en omedelbar upplösning skulle få, som det heter, väsentliga samhälleliga konsekvenser. Jag hävdar bestämt att en lag av denna typ i sig får en väsentlig samhällsmässig konsekvens. Jag skulle helt enkelt vilja ställa den korta koncisa frågan: Hur ställer sig jämställdhetsministern till en sådan här lagstiftning? 152 Statsrådet () replik: Hade vi inte varit intresserade av en möjlighet att införa en sådan här lagstiftning skulle vi inte ha låtit en utredare titta på detta. Allvaret ligger i diskrimineringen, som är ett brott mot mänskliga rättigheter. Man skulle kunna säga att det här går det inte att forcera fram. När det gäller våra statliga myndigheter och våra statliga bolag har vi tagit fram ett mål innebärande att ska vara kvinnor i centrala myndigheter, lokala myndigheter och statliga bolag. Det har fungerat. Precis som man sätter upp mål om kvartalsrapporter, avkastning på insatt kapital, export och så vidare kan man sätta upp mål även på det här området. Det har den offentliga sektorn visat. Vi tittar alltså på det här. Det är bra att går före oss så att vi kan se vilka sanktioner som möjligen är de bästa. Här har vi en föregångare som kan hjälpa oss att fatta rätt beslut detta när vi tittat på hur det fungerar i . 153 () replik: Jag håller absolut med ministern om att vad vi här talar om är diskriminering. Men då är lösningen kanske snarare att se till att den diskrimineringslagstiftning som vi faktiskt har fungerar och att det svider rejält om man bryter mot den detta i stället för att gå in och lagstifta i det allmänna företagslivet. Jag är den första att säga att företagsvärlden i helt enkelt måste skärpa sig, för annars kommer det nog en lagstiftning. Jag är övertygad om att herrar och kommer att se till det. Jag skulle nog också vilja säga att man kanske till och med ska säga till dem innan det här kommer att det inte är styrelsen i sig som är det viktigaste. Här tror jag finns en liten villfarelse om att det, om man är uppfödd i det politiska systemet eller i en frivilligorganisation, är i styrelsen som den faktiska makten sitter. Det är en villfarelse, för så fungerar det inte. Om det är makt åt kvinnorna som vi verkligen vill ha alltså att kvinnorna ska ha hälften av makten ska man kanske till och med drista sig att säga att det är ledningsfunktionen generellt som ska ha 30, 40 eller procent kvinnor, det vill säga att man ser till att rekrytera efter kompetens i stället för efter någonting annat. Jag ska väl egentligen över huvud taget inte nämna något om ytterligare ökad lagstiftning, för jag är ganska säker på att det kommer som ett brev på posten från och regeringen. Dock hävdar jag bestämt att detta är ytterligare plakatpolitik. Det har inget att göra med maktfördelning i samhället, utan det är en chimär. Det är inte styrelsen utan det är ledningen som man bör arbeta med. 154 Statsrådet () replik: Såvitt jag vet är det styrelsen som i de flesta företag tillsätter vd:n, så jag tror att det också har en fundamental betydelse. Om vill komma med förslag om hur man via diskrimineringslagstiftningen ska komma åt det här är jag väldigt tacksam. Till syvende och sist är det styrelsen och valberedningen som har att komma med förslag och att sedan utse sina kolleger. Det visar sig att män utser män. Det här har vi talat om i . , en av mina föregångare, satte upp som mål att ha nått . Nåddes inte det målet skulle man fundera på en utredning och på lagstiftning. Jag kom in här . Då var det naturligt för mig att tillsätta en utredning, bland annat för att titta på det norska förslaget. Vi rullar alltså på i rätt riktning här, tycker jag. 155 () replik: Jag vill gärna hälsa välkommen till den årliga budgetdebatten med arbetsmarknadsutskottet. Det är trevligt att ha dig här. Vi är inte bortskämda med att ha med jämställdhetsministrar i debatten. Ett av de största jämställdhetsproblemen är löneskillnaderna. Kvinnor tjänar av vad männen tjänar. Men för att kunna vidta rätt åtgärd måste man också fundera på vad det här beror på. Jag har tittat på vad några statliga medlingsinstitut har räknat fram. De säger att den främsta förklaringsfaktorn, den största procentuella andelen av skillnaden, är att kvinnor jobbar i sektorer med lägre löner än män. Den näst största faktorn dock betydligt mindre är befattningsproblematiken, att kvinnor ofta har lägre befattningar än män. Det kan gälla andelen chefer och liknande. En tredje faktor som förklarar är en oförklarlig faktor som kan bero på ren diskriminering i jämställdhetslagens mening. Kanske är ökade resurser till JämO inte lösningen. Jag funderar på varför kvinnor hamnar i sektorer med låga löner. Varför hamnar kvinnor exempelvis i vårdsektorn? Varför är lönerna så låga där, och hur gör man för att öka de lönerna? Ja, vi vet att en av metoderna är att få fler arbetsgivare, fler valmöjligheter och fler karriärmöjligheter och därmed också uppdrivna löner så att det inte blir som det blivit uppe i . Jag gjorde ett besök där för sedan. Eftersom de hade ont om sjuksköterskor och rekryterade sådana frågade jag en företrädare för kommunen: Kan ni inte bjuda över löner? Nej, vi har kommit överens om att inte hålla på med att konkurrera med lönerna. Så går det på monopolsektorer. Varför vill inte och medverka till att öppna för fler möjligheter för kvinnor och därmed stärka deras möjligheter att höja sina löner i exempelvis kvinnodominerade yrken som vård och omsorg? 156 Statsrådet () replik: Jag delar en del av analys. Det handlar om att kvinnor jobbar på andra sektorer, att man har andra befattningar och att en del kan vara ren diskriminering. Varför jobbar kvinnor inom vissa sektorer? Jo, det beror på att kvinnor är sedda på ett visst sätt. Vi måste ändra synen på kvinnor och män, på pojkar och flickor. Därför är jag rätt ofta rädd för kd:s politik. Diskuterar vi till exempel vårdnadsbidrag vet man att det är kvinnorna som kommer att stanna hemma. Man cementerar yrkesrollen. Man vet att det är kvinnorna som kommer att ta hand skötseln av barn och gamla. Det där vill vi ändra på. Det gör vi inte snabbt, det tar väldigt därför att det är väldigt starka strukturer. Jag nämnde inledningsvis att om privatiseringen var en bra väg att minska löneskillnaderna skulle vi inte ha dubbelt så stora löneskillnader mellan män och kvinnor i den privata sektorn. Det går bra för kvinnor att starta företag inom den offentliga sektorn. Vi har en stopplag när det gäller akutsjukvård därför att vi inte tycker att vi ska göra vinst på den typen av sjukvård. Vi vill också titta på vinstuttaget i en del andra sammanhang. Men det går rätt så bra att starta vårdcentraler och så vidare också i privat regi. 157 () replik: Jag tror att har varit lite ute i verkligheten. anar inte hur många socialdemokratiska landstingsråd som har stoppat enskilda initiativ när det gäller vårdcentraler och sådant. Det är många, det kan jag tala om för honom. Jag håller med om att det handlar om att påverka tankemönster och traditioner som gör att man kanske väljer sektorer mera av slentrian än efter genomtänkt plan. Men jag vill icke som politiker bestämma hur människor ska bete sig. Jag tror på öppna vägar. Vill föräldrarna vara hemma längre med sina barn och vill man jobba inom vård och omsorg ska vi inte tala om för dem att de väljer fel. Däremot ska vi se till att de har stora möjligheter att gå vidare inom sitt yrke eller att byta yrke. Att öppna dörrar och skapa möjligheter måste vara en riktig politik, i stället för att tala om för människor att de har gjort fel, de ska göra si eller så i stället, för då tycker vi att de har gjort rätt. Det är typiskt socialdemokratisk politik. Titta på vad löneskillnaderna och diskrimineringen beror på. Det beror på att kvinnor jobbar inom sektorer som är lägre avlönade. Varför är vård- och omsorgssektorn lägre avlönad än många manliga yrken? En viktig förklaring är bristen på alternativa arbetsgivare, bristen på möjligheten att starta eget, bristen på möjligheten att utveckla sin verksamhet därför att det alltför mycket omges av politiska regleringar. Så här kan vi se på område efter område. Då måste vi skapa bättre förutsättningar, och då får vi också kraft i den branschen och då kommer det att gynna framför allt kvinnor. Så vill jag avsluta med att citera ur : Mer än 8 000 kvinnor förtidspensionerades . 550 000 personer får sjuk- eller aktivitetsersättning . Cirka två tredjedelar är kvinnor. Min avslutande fråga till är: Är stolt över vad Socialdemokraterna har åstadkommit för landets kvinnor? 158 Statsrådet () replik: Jag ska börja med frågan. Jag är inte stolt, och jag är inte nöjd därför att kvinnors hälsa i offentlig sektor och i privat sektor är alldeles för dålig. Därför ska vi göra mycket mer. Det har också statsministern sagt i sin regeringsförklaring. Att kvinnorna i offentlig sektor är dåligt betalda handlar om en syn på kvinnors arbete. Det handlar om en syn på offentlig sektor. Jag vet inte hur det går ihop när kd och dess alliansbröder säger att de på lång sikt ska sänka skatten så kraftigt. Att vi nu skjuter till 12 miljarder extra handlar just om att stärka kvinnors roll i den offentliga sektorn, att ge möjligheter till ett löneutrymme. När det gäller olika metoder för hur vi via skattemedel ska få människor att hitta en möjlighet att vara hemma och vara med sina barn har vi olika utgångspunkter. Vi vill inte vara med och betala, rätt dåligt, för ett vårdnadsbidrag som kommer att göra att kvinnor får stå tillbaka på arbetsmarknaden. Så enkelt är det. Därför är vi stolta över den föräldraförsäkring som vi har som modell och som i mycket större utsträckning stärker kvinnors roll på arbetsmarknaden. Vi har olika modeller. Det handlar om synen på kvinnor och arbete. 159 () replik: Det är många frågor man skulle vilja passa på att lyfta fram, så jag ser fram emot den debatt som vi kommer att ha i samband med den jämställdhetspolitiska propositionen, då vi kan diskutera jämställdhetspolitikens organiserande, målsättning och så vidare. Jag tänkte haka på den diskussion som har varit när det gäller lönefrågan. Det är intressant att konstatera att det fortfarande dras slutsatsen att kvinnor hamnar i låglönesektorer, som en annan replikant sade. missar man den grundläggande analysen. Kvinnor hamnar inte i låglöneyrken. Kvinnor diskrimineras för att de är kvinnor. Kvinnodominerade yrken nedvärderas, och därför har de lägre lön. Det är den grundläggande analys man måste göra. För att komma till rätta med detta krävs ett samspel, eftersom lönebildningen sker hos parterna. Men riksdag och regering har också ett ansvar. Då har jämställdhetsministern tagit upp vikten av att JämO har resurser för att fullfölja sitt arbete, att vi har en jämställdhetslag som fungerar, att riksdag och regering ser till att det finns rimliga resurser i offentlig sektor och så vidare. Men riksdag och regering måste därutöver ha ett ansvar att se till att man faktiskt får i gång en process. Det handlar om grundläggande mänskliga rättigheter. Det är inte rimligt att kvinnor diskrimineras på det här sättet. Jag tror att det i vårbudgeten står angivet att regeringen tänker dra i gång överläggningar med kommuner och landsting inför kommande avtalsförhandlingar. Den fråga jag vill ställa till är: Var ligger den frågan nu? Över huvud taget efterlyser jag jämställdhetsministerns tankar runt regeringens ansvar när det gäller parternas arbete, trepartssamtal eller liknande för att se till att vi får i gång en process i de här mycket viktiga frågorna. 160 Statsrådet () replik: Det är alldeles riktigt att man som politiker i våra kommuner och landsting har ett arbetsgivaransvar. Jag vill inte sticka under stol med att man som arbetsgivare har det yttersta ansvaret för att ingen ska diskrimineras. Man har också ett ansvar för att kvinnors arbete inte ska nedvärderas därför att det utförs av kvinnor. När vi nu lägger en större pott pengar på att stärka kommunernas finanser för vi därför också en dialog med företrädare för arbetsgivarna för att klargöra att här ges ett utrymme för att rätta till osakliga löneskillnader. Däremot är det i slutändan inte bara arbetsmarknadens parter som bestämmer lönen, det vill jag också klargöra. När vi kommunicerar med dem talar vi om att vi har förväntningar. Här får de 12 miljoner extra utöver vad de fick . Då finns det naturligtvis förväntningar på dem att de rättar till osakliga löneskillnader. Det går att göra. Det visar många kommuner som är föregångare. Det kostar pengar, men det går att göra. Politik handlar om att vilja. 161 () replik: Ja, så är det. Det är viktigt att nämna, som jämställdhetsministern säger, att det görs mycket bra saker på många håll i landet. Det finns viktiga erfarenheter att ta till vara där man arbetar med arbetsvärdering och på så sätt kommer fram i frågan. Det låter bra när ministern påpekar att man nu diskuterar med kommuner och landsting. Självklart har de offentliga arbetsgivarna ett särskilt ansvar. Något annat kan man inte komma fram till, och det har också slagits fast i olika dokument. Regeringen har ett ansvar även utöver det, både som ett föredöme i och med att man är arbetsgivare själv och också när det gäller att starta processen i hela samhället för att vi ska komma närmare målet. Där pågår ett viktigt arbete med den nationella handlingsplanen mot lönediskriminering. Där diskuterar vi hur det här ska kunna ske i en process med parterna. Där måste regeringen och det är också upp till samarbetspartierna att göra noga fundera över på vilket sätt vi gör det. Jag menar att en modell skulle kunna vara någon typ av handslag, trepartssamtal eller att på något annat sätt träffa en överenskommelse. Visst, parterna har ansvaret, och det ska de ha, men det här handlar också om grundläggande mänskliga rättigheter, om rätten att inte bli diskriminerad. Där måste regeringen på alla sätt och vis visa att ambitionsnivån är mycket, mycket hög när det gäller att komma till rätta med de här orättvisorna. 162 Statsrådet () replik: Det är viktiga frågor som tar upp. Det är också så att regeringen ibland är frustrerad. Men vi gör saker för att stilla den frustrationen. Jag tror till exempel att kravet på lönekartläggningar nu börjar ge effekt. Det visar de rapporter som jag får från . Jag ser också fram emot som eventuellt kommer att lägga fram förslag för att se över lagstiftning och så vidare. Precis som när det gäller rätten till heltid vill vi att det här ska arbetsmarknadens parter själva sköta. Men det kommer till en gräns då man också diskuterar lagstiftning. Regeringen för naturligtvis också samtal med tala om våra ambitioner när det gäller löneutvecklingen. Så det förs många olika samtal där regeringen inte har något annat mål än att vi ska komma till rätta med osakliga lönesättningar. 163 () replik: Jag tycker att det här är en väldigt intressant diskussion. Jag är av den åsikten att det är männen som har tolkningsföreträde. Det är männen som bestämmer vad som är viktiga och vad som är mindre viktiga arbetsuppgifter. Kommentaren som jag har fått när jag har sagt att man måste rätta till vårdyrkenas relativt låga löneläge är att kvinnorna är så många. Men i LO-kollektivet i sin helhet är ju faktiskt männen många fler än kvinnorna. Då borde man kunna rätta till de här problemen. Man borde också kunna respektera kvinnornas val.