prot · GT0951 · 2005-12-14 00:00:00 — Vi behöver kanske en ny regering för att få en bättre socialpolitik. 70 (): Jag ska säga några ord om folkhälsofrågor och tandvård. Den svenska befolkningen är en av världens friskaste. Tyvärr är den också en av de mest sjukskrivna. I det budgetförslag som riksdagsmajoriteten har underkänt vill vi prioritera det förebyggande arbetet något mer än majoriteten genom att satsa ytterligare på folkhälsopolitiska åtgärder och alkoholpolitiska åtgärder. Det skulle bland annat ge möjlighet för att göra mer inom tobakspreventionen. Folkhälsan är alltså god. Men vi vet också att det finns hot mot folkhälsan, och många av dessa sammanhänger med våra livsstilar. Ökat välstånd är ingen garanti för bättre hälsa; tvärtom kan mer pengar faktiskt också leda till ökat missbruk i olika avseenden och sämre hälsa . När vi talar om folkhälsoarbetet är det viktigt att inte bara säga att vi ska nu ge mer information och så ska människor fatta klokare beslut. Vi vet genom mycket forskning att om man ska ha ett effektivt förebyggande arbete fordras det också åtgärder som påverkar miljön genom lagstiftning och olika typer av insatser det som en tidigare talare här omnämnde som folkhälsans bestämningsfaktorer. Vi kommer senare under detta att behandla förslag till en ny handlingsplan för alkohol- och narkotikafrågor. Det är tråkigt att detta kom så sent att den inte kunde träda i kraft när den gamla handlingsplanen löper ut. Det tyder ju inte på att i varje fall alla i regeringen prioriterar folkhälsoarbetet. Även om jag har stor respekt för att folkhälsoministern gör det har han tydligen haft svårigheter att få loss den här propositionen. Det har gjort att den kom , men bättre sent än aldrig. Spelberoende har seglat upp som ett folkhälsoproblem. Symtomatiskt för att detta inte riktigt har gått upp för regeringen är väl att spelfrågorna fortfarande handläggs inom , eller nu av vår särskilde spelminister . Det vore kanske en klok åtgärd att lägga ansvaret för dessa frågor inom hos folkhälsoministern, precis som har gjorts med Systembolaget. Det är bra att utskottet här är överens om ett tillkännagivande. Även i reservation 9, som jag yrkar bifall till, finns samma tillkännagivande om att man måste satsa mer på åtgärder för att hjälpa spelberoende. Tyvärr har ju våra åtgärder ganska mycket kännetecknats av att vara reaktioner på olika hot som den tekniska utvecklingen och internationaliseringen. Som nämndes här tidigare under debatten har åtgärderna mest gått ut på att göra spel mer tillgängliga och därmed öka risken för spelberoende nu senast genom att också ska starta Internetpoker men tidigare även genom inrättandet av svenska internationella kasinon, som det så fint heter. Det är samma problem här som när det gäller andra livsstilsområden: Man behöver faktiskt arbeta mera förebyggande. Jag noterade att här sade att man kanske också måste se över den lagstiftning som gäller spel. Det är väl just detta som är viktigt att försöka få en långsiktig politik som mer har en förebyggande ansats och inte bara satsa på målvaktsåtgärder. Det är mot denna bakgrund tråkigt att vi nu får en lite ofärdig utredning om lagstiftningen, dessutom en enmansutredning. Vi skulle behöva en bred parlamentarisk utredning som kan komma fram till vad vi ska göra, i denna nya situation med de nya hot som finns, för att motverka och förebygga spelberoende. Allmänt kan man tyvärr också säga att folkhälsoarbetet kommer att försvagas genom flyttning till . inrättades var vi inne på att verksamheten skulle komma att vara så kontaktintensiv att institutet borde ligga i huvudstaden, som är det ställe där man har lättast att få kontakt med andra myndigheter, med organisationer och med alla kommuner och landsting. kommer folkhälsoarbetet att försvagas. har över huvud taget enligt min uppfattning misshandlats av den socialdemokratiska regeringen. Man har gjort omorganisationer som har varit diffusa till sitt syfte. På något sätt verkar man lite grann ha fallit undan för den vulgäragitation som går ut på att detta bara skulle vara en, som det heter, ideologiproducerande myndighet. I själva verket är strategiskt viktigt för att ta fram underlag för en bra förebyggande politik men också för att verkställa olika åtgärder i det förebyggande arbetet. Jag ska också säga ett ord om tandvården. Det är lite makabert att här höra statsrådet säga att hon är stolt över att socialdemokratin kan finansiera en dyrbar tandvårdsreform. Vad har socialdemokratin åstadkommit som man haft regeringsansvaret? Ja, precis innan man fick regeringsansvaret stoppade man ett gemensamt förslag från den borgerliga regeringen om en tandvårdsreform som skulle ha givit alla människor rätt till tandvård för en fast årlig kostnad. Detta gjorde man tillsammans med Ny demokrati. Sedan har man avvecklat prisregleringen, vilket har lett till prishöjningar med i storleksordningen på tandvård och gjort att en miljon människor nu säger att de inte har råd med den tandvård som de skulle behöva. har man äntligen inför valet fått eld i baken, och ska plötsligt någonting hända. Jag säger bara: Vi får väl se vad det blir av det hela. Ännu så länge finns ingen anledning till stolthet, ingen anledning att jubla. Det som framför allt har kännetecknat socialdemokratisk tandvårdspolitik som ni haft ansvaret är ju att området har försämrats så att många människor är oroliga för att inte ha råd med den tandvård som de skulle behöva. Om det blir någonting nu är det därför att vi andra har drivit på. Naturligtvis har LO:s insats också spelat en stor roll. Men som sagt: Ännu så länge har vi inte sett någonting konkret som kan vara värt namnet tandvårdsreform. Att nu vifta med att detta kommer att kosta många miljarder är jag inte säker på gör tandvården någon stor tjänst. Det vore bättre om man lyfte fram att detta är ett typiskt område som är lämpat för en försäkringslösning. En sådan skulle man också kunna arbeta fram. har vi ju ingen tandvårdsförsäkring utan någonting som kallas för tandvårdsstöd och som innebär att patienterna betalar den allra största delen av vården. Ofta gör man det i form av att man drabbas av mycket stora kostnader vid något enstaka tillfälle. Den tandvårdspolitiken är som sagt ingenting att vara stolt över. 71 (): län har en särställning när det gäller andelen döva i riket. Det beror på att länet kan erbjuda en hel kedja av utbildningsmöjligheter för döva, från riksgymnasierna för döva, hörselskadade och blinda till specialskola och förskola för döva och hörselskadade. har också tagit ett väldigt starkt ansvar för dövas utbildning. av landets döva bor nu i län, och teckenspråket är ett vanligt inslag i staden . Utvecklingen bejakas av medborgarna i länet, men det är angeläget att staten också tar sitt ansvar för tolkservice i länet, inte minst beroende på att inflyttningen av barndomsdöva till län innebär att kostnaderna minskar i andra län. De statliga bidragen till tolkservice för döva och hörselskadade är angelägna bidrag, men de slår orättvist. Det finns landsting som mer eller mindre gör en nettovinst på statsbidraget som kostnaderna för inte täcks till mycket mer än en fjärdedel. Det är inte rimligt. Och därför är det bra att den utredning som ser över teckenspråkets ställning också ska studera frågan om en ny fördelningsmodell. Det känns som om vi från län, som drivit frågan i flera motioner till , börjar få gehör för våra synpunkter. Och det är dags. infördes statsbidraget till tolktjänster för döva, men i stället för att ta hänsyn till hur behoven var fördelade i landet gjordes en fördelning efter antalet medborgare i de olika länen. Sedan gjordes en mindre justering så att län nu får av statsbidraget. Men en rimlig fördelning skulle innebära att län fick ytterligare kanske av bidraget, det vill säga totalt runt 12 miljoner. Pengarna behövs, allra mest för de dövas skull. Vi märker att behoven ökar i takt med att människor blir mer medvetna om sina rättigheter att använda teckenspråket. Det är viktigt att människor får stöd i vardagen. I motion So396, från oss socialdemokrater i länet, kräver vi att statsbidraget omfördelas så att det speglar antalet tolkanvändare i de olika länen. Ett liknande krav har framförts av . Det är inte första gången vi lägger fram motionsförslaget. Men det är första gången vi får ett positivt svar på våra propåer. Utskottet skriver att motionerna i viss mån ska anses tillgodosedda genom att frågan nu utreds av den utredning som ser över teckentolksverksamheten. Utskottet har rätt. Det är ett viktigt steg på vägen. Jag vill bara vädja till utskottet att bevaka frågan och säkra att vi verkligen får ett rättvist system också när det gäller användningen av statsbidragen för tolktjänster. Statsbidragen måste fullt ut leva upp till sitt syfte! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 11 § Beskattning av statligt anställda under utlandsstationering m.m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 2005/06:SkU6 Beskattning av statligt anställda under utlandsstationering m.m. (prop. 2005/06:19). 72 (): Jag ska fatta mig kort eftersom vi är fyra partier om en reservation. Jag börjar dock med att yrka bifall till reservationen som jag också kommer att begära rösträkning på . Ärendet handlar om de speciella skatteregler som gäller för de statligt anställda som arbetar utomlands. En utlandsstationering innebär särskilda ekonomiska uppoffringar för den enskilde och dennes hushåll. Det gäller till exempel medföljande som ger upp en inkomst i för att kunna följa med. Vi anser att regeringen misstar sig när man anför att de speciella förhållanden som präglar utlandstjänsten för statligt anställda motiverar särskilda skatteregler och att liknande skäl inte kan åberopas för att låta andra grupper omfattas av skattereglerna. Vi menar tvärtom att det finns utlandsstationerade svenskar som verkar under snarlika förhållanden som statsanställda och att regeringen därför bör utreda möjligheterna att utvidga de aktuella särbestämmelserna till att gälla för utsända från ideella biståndsorganisationer och trossamfund. Jag nöjer mig med detta. 73 (): Beskattning av statligt anställda under utlandsstationering kan synas vara ett ganska litet område. Man kan till och med ifrågasätta om detta är en fråga som behöver komma till . För dem det berör är det dock en oerhört viktig fråga. Jag noterar att många tror att den lagändring vi ska besluta om nu ska träda i kraft , men den träder i kraft först . Det är alltså efter det att försöket med trängselskatt, som vi har beslutat om, har avbrutits, så det är fram till dess. hade vi en fråga som ledde till en unionssplittring. Det handlade om konsulatsfrågan mellan och . Det leder min tanke till vikten av vad vi därefter har sett , att en stark utlandsrepresentation är väldigt viktig för ett internationellt präglat land. Vi behöver dugliga medarbetare som företräder . Det finns väl inget tillfälle när man är så mycket svensk, eller om man tillhör något annat land, och känner sådan nationstillhörighet som när man är utomlands. är ett litet land och måste vara noga med hur vi klarar ut vår internationella verksamhet och vad vi har råd med. Jag tycker att den modell som finns i , där samverkar på ambassadörsnivå och beskickningsnivå med våra nordiska grannländer, är något som vi efter unionsupplösningen ska fundera vidare på. har 9 miljoner medborgare och de övriga nordiska länderna ungefär 14 ytterligare. Det är 23 miljoner människor sammanlagt. Det innebär att våra medarbetare på konsulaten och beskickningarna i utlandet är en liten men väldigt viktig grupp för oss svenskar och de andra nordiska medborgarna, för hela i hela världen. I det här ärendet, herr talman, föreligger egentligen ingen grundläggande skillnad mellan oppositionen och de tre samverkande regeringspartierna. Likväl är det på det sättet att den här frågan är en fråga som inte är slutligt löst. har skrivit väldigt klokt i sitt yttrande att är betjänt av och att de som är stationerade utomlands är oerhört betjänta av att ha långsiktiga spelregler. Man ska veta vad det är som gäller. Det finns ett rättvisemoment, ett nästan fiskalt moment i den här propositionen. Det beror på att alla ska beskattas lika. Det är själva huvudtanken. Det ligger någonting sunt i detta. Det finns också goda delar i denna proposition. Det vill jag inte alls bestrida, inte minst när det gäller pensionsfrågorna. Det är väldigt viktigt att vi alla både bidrar till att täcka kostnaderna för vår pensionering och att vi, eftersom detta är en rättighet, kan få del av detta . Det är klart att nuvarande förhållanden, som vi från sida har diskuterat noga med och , företrädare för de , inger bekymmer just för pensionssidan när man ser att regeringen har skrivit, och utskottsmajoriteten har vidarebefordrat uppgifterna, att de utsändas nettoinkomster till två tredjedelar kan bestå av utlandstillägg och kostnadsersättningar. Det är någonting som jag tycker att det är väldigt viktigt att vi tar fasta på, och på den punkten tycker jag att denna proposition innebär en förbättring. När det sedan gäller frågan om denna proposition innebär en kostnadsneutralitet för staten vill jag säga att jag starkt betvivlar detta. Men jag har ingen annan grund för detta än ett starkt betvivlande samt att i sitt yttrande över propositionen trodde att det nya system som föreslås skulle innebära icke obetydliga kostnadsfördelar. Man talar om . Det skulle i så fall komma att belasta just UD:s anslag. Regeringen och utskottsmajoriteten säger att det är kostnadsneutralt. Det är möjligt att 70 miljoner är kostnadsneutralt, men det är lite svårt att se det. Men detta är inte huvudsaken i den här frågan utan huvudsaken är en annan, nämligen att man kan hysa farhågor att det nya avtal som måste ingås mellan svenska staten och de utlandsanställdas förening som en följd av propositionen på UD och Sida kan komma att leda till bekymmer för rekryteringen av utlandsanställda. Det är en aspekt som över huvud taget inte finns med i propositionen eftersom det är en skatteproposition. Det är något som har lyfts fram på ett förtjänstfullt sätt av , nämligen att det här är ett bekymmer. Det är inget bekymmer för skatteutskott eftersom utskottet beslutar bara i skattefrågan, men det är ett bekymmer för och svenska medborgare i utlandet om det inte finns en god utlandsrepresentation som kan verka vid både normala förhållanden och inte minst katastrofala förhållanden. Från oppositionen har vi sagt att vi tror att det är ett misstag när regeringen och även utskottsmajoriteten anser att det finns speciella förhållanden som präglar utlandstjänsten för statligt anställda och att det skulle motivera särskilda skatteregler. Jag tror att det i och för sig kan vara sant att det behövs speciella skatteregler, men det är svårt att tro att detta skulle avgränsas till statligt anställda. De regler som anförs här som gäller pensionering, uppskjutande av arbetslöshet och så vidare gäller naturligtvis för alla som är anställda i svenska företag i utlandet. Det är därför vi i oppositionen föreslår att regeringen borde närmare överväga denna fråga. Det är ett rimligt krav att vi i inte bara ser till de statligt anställda utan att vi har att hantera alla svenska medborgare. 74 (): Som vi hörde säga finns det viktiga poster vid svenska beskickningar utomlands för svenskar att fylla. Propositionen Beskattning av statligt anställda under utlandsstationering m.m. syftar till att vidta vissa förändringar av villkoren för de personer som finns i statlig utlandstjänst. Propositionen innehåller förslag om bland annat minskningar av antalet skattefria ersättningar och förmåner som möjligheter till skattefria ersättningar för exempelvis barnomsorg utökas. Förslag om regler för vilka ersättningar som ska undantas från beskattning finns också i propositionen. Propositionen har rönt kritik från anställda och deras fackliga företrädare främst vad gäller villkor och förutsättningar för medföljande. Man har anfört att det finns risk för att uppdraget som utlandsstationerad kommer att minska i attraktivitet på grund av försämrade villkor, exempelvis pensionsgrundande inkomst för medföljande. har i sitt yttrande påtalat vikten av statens ansvar som arbetsgivare, nämligen att ge den anställde och hans eller hennes familj goda förutsättningar, inte minst med tanke på konkurrensen från andra arbetsgivare som erbjuder arbete utomlands. Dessutom har man påtalat att förutsättningarna skiljer sig mycket åt beroende på vilken världsdel som stationeringen avser. har i sitt ställningstagande också hänvisat till utrikesutskottets yttrande. Det är viktigt att man beaktar det som framförs från de anställda om att utlandsstationeringen medför särskilda ekonomiska uppoffringar. Detta gäller speciellt medföljande som ofta lämnar en egen inkomstkälla och får osäkra möjligheter att erhålla inkomstbringande arbete på den nya orten. är utlandsstationering inte något som är särpräglat enbart för statligt anställda, utan det gäller i motsvarande grad även personer som arbetar inom ideella biståndsorganisationer och trossamfund. Principen om likvärdighet i beskattning bör därför appliceras också på personer inom dessa organisationer. De gör stora insatser för både svenskar och invånare på den ort de är verksamma på. Det finns därför inget grundat motiv till varför inte dessa bör omfattas av motsvarande skatteregler. I motion med anledning av propositionen yrkar vi på att regeringen bör återkomma till med förslag där även anställda inom exempelvis ideella organisationer och trossamfund omfattas av motsvarande skatteregler. För den som undrar kan man konstatera vilka stora insatser som gjordes i av i utlandet när de statliga myndigheterna fallerade. Glädjande för oss är att våra kolleger i alliansen har valt att stödja motionen och att detta har resulterat i en gemensam reservation. Avslutningsvis, herr talman, vill jag yrka bifall till reservationen. 75 (): Jag vill inleda med att säga att har valt att ställa sig bakom regeringens förslag att likställa beskattningen av statligt anställda under utlandsstationering. Vi har dock funderat över alternativen och noga tagit del av de kritiska synpunkterna från personal och fackliga organisationer. Jag ska återkomma till det. står också bakom den gemensamma borgerliga reservationen om att regeringen bör utreda möjligheterna att utvidga särbestämmelserna för statligt anställda i utlandet till att även omfatta utsända från ideella organisationer och trossamfund. Jag yrkar bifall till den reservationen. Argumenten har , och redovisat på ett bra sätt här. I dagens är som bekant den svenska modellen ett begrepp av ibland närmast övernaturlig karaktär. Det kan innefatta både det ena och det andra. Socialdemokratin har det ofta som ett mantra som står för allting gott. I utlandet har man det på ett annat sätt som är sämre. Visst är våra modeller ofta rätt bra. Den svenska modellen är att arbetsmarknadens parter själv ska träffa kollektivavtal och besluta om minimilöner. Staten ska inte lägga sig i. I betänkandet finns med system för anställningsvillkoren vid utlandsstationering för dels arbetstagare vid utrikesförvaltningen, dels statligt anställda i allmänhet. I betydande grad har de berörda arbetsmarknadsparterna träffat avtal om villkoren som ska gälla vid utlandsstationering. Allt borde alltså vara gott och väl. Regeringen anser att dagens avtalade bestämmelser om bland annat skattefrihet är svårtolkade och otydliga och lämnar ett stort och opreciserat utrymme till arbetsmarknadsparterna där dessa i praktiken kan bestämma vilka ersättningar och förmåner som ska betalas ut och som inte ska tas upp till beskattning. Det är ord och inga visor. Tänk er samma ord tillämpade till exempel på kollektivavtal mellan arbetsgivare och LO och på förslag som inskränker dessa avtal. Det är inte så sannolikt med sådana förslag, skulle jag tro. Men några tusen anställda och medföljande i utrikesförvaltningen får nu delvis försämrade villkor på grund av de förslag som läggs fram. och inom utrikesförvaltningen protesterar och anser det nuvarande systemet vara förutsägbart och välkänt, medan det nya anses administrativt krångligt och onödigt dyrt. Man förespråkar i stället förändringar inom nuvarande system. Saco-s talar om dramatiska försämringar för majoriteten av de anställda. Man nämner att skattefria ersättningar på ca 30 miljoner faller bort. Självklart har vi i funderat över det framförda. Vi har ändå till slut landat i att stödja regeringens förslag. Det är en lång väg att gå att säga stopp och belägg och utreda ett varv till. Det finns också fördelar med nyordningen, som av regeringen bland annat beskrivs så här i propositionen: Det finns nu anledning att göra ett lönestrategiskt vägval när det gäller utlandsvillkoren. Detta vägval kan formuleras som att utlandsvillkoren bör förändras i riktning från obeskattade utlandstillägg till beskattad lön. var också inne på detta. Dessutom blir regelverken lika för alla statligt anställda som är utlandsstationerade, och det blir tydligt vilka ersättningar som är skattefria och vilka beloppsramar som gäller. Vi har landat i den svenska modellen i all ära, men här är det bra att staten gör riktningsändringen. 76 (): Utskottet tillstyrker i betänkandet regeringens förslag om beskattning av statligt anställda under utlandsstationering, och ändring görs i inkomstskattelagen som innebär att samma beskattningsregler införs för alla som stationeras utomlands av en statlig myndighet. Bara de med ersättningar och förmåner från arbetsgivaren som anges i lagen för den utsändes och dennes familjs levnadskostnader ska vara undantagna från beskattning. Det innebär helt enkelt att antalet skattefria ersättningar och förmåner reduceras medan möjligheterna för till exempel erbjudande om skattefri ersättning för barnomsorg ökar. Omläggningen från obeskattade utlandstillägg till beskattad lön bringar också systemet i bättre samklang med vad som i allmänhet gäller på skatteområdet när det gäller ersättningar från arbetsgivaren. Med hänsyn härtill yrkar jag bifall till förslaget i det här betänkandet och avslag på reservationen. 77 () replik: var så snabb i avslutningen att jag inte hann resa mig. Det kan ju vara ett sätt att förkorta debatten. Jag har bara en fråga. Jag tror att vi är allmänt överens om att om man väljer att placera sig utomlands så är det inte enbart av sådana skäl att man tycker att det är roligt att komma utomlands och tjäna pengar, utan jag tror att det kan finnas också andra skäl till varför man gör en insats utomlands. Jag tror att det gäller både statligt anställda och andra. Flera av dessa blir ju i så fall representanter för oss i på den ort där man är stationerad. Finns det då ingen rimlighet i att man skulle kunna tänka sig att man ska ha likvärdiga förutsättningar om man arbetar exempelvis ideellt eller representerar på detta vis inte bara inom just statlig verksamhet? 78 () replik: Ja, det är klart att man kan diskutera det och vilka grupper som i så fall skulle ingå. Är det ideella organisationer som tycker om eller är det sådana som jag tycker om, eller ska alla, så fort de kallar sig ideella räknas in i detta? Det här är naturligtvis en ganska stor fråga. Sedan är det också så, om jag har läst remissvaret från rätt, att många av dem som arbetar utomlands för ideella organisationer arbetar . Därmed skattar de i det land där de bor och är alltså inte beskattade från på det sättet. 79 () replik: Jag åsyftar givetvis inte dem som redan är reglerade, utan jag åsyftar dem som arbetar på visstidsbasis. Jag känner flera sådana personer. var det inte fråga om vilka organisationer man tycker om. Man får ju sätta ut kriterier för det, som vi brukar göra med alla skatteregler. Man sätter ut kriterier för vad som ska gälla för att skatteregler ska omfatta någon.