prot · GS09105 · 2005-04-14 00:00:00 — När man för diskussionen om vindkraft har man ibland en känsla av att det är en av anledningarna till att man försöker att gå ut till havs där det finns färre sakägare och kanske färre konflikter. Det var egentligen därför jag tog upp frågan om yrkesfiskets roll. Det är en grupp man kan samråda med. Men en sakägare får ändå i det här sammanhanget en särställning vid en överprövningsprocess. Det är inte helt ointressant att veta om de är sakägare när man ändå ger sig in i områden när de traditionellt har sin näring. Det var utifrån den synpunkten jag tog upp begreppet sakägare. 114 Samhällsbyggnadsminister (): Jag börjar med att fortsätta den allmänna reflexionen. Jag vill verkligen understryka att den debatten är väl värd att föra och har också sin plats i all energipolitisk diskussion. Det finns en oro. Den ser och hör också jag, och jag kan också förstå den. Det jag ville få fram är att den oron finns i många delar av energipolitiken. Det tror jag att vi är överens om. Den finns hos dem som bor nära ett vindkraftverk. Den finns bland dem som bor nära vattenutbyggnad. Den finns hos dem som bor nära ett kärnkraftverk, och den finns hos dem som bor nära ett kraftverk. Det finns en oro. Just därför ska prövningen vara så noggrann. Det gäller var placeringen är, vilka effekter det får och vilken påverkan det har. Det gäller både för dem som absolut är sakägare, de mänskliga individerna, men också för dem som inte har samma röst. Det är naturen, miljön, djur- och växtliv. Jag tycker att det finns. Men det kan göras på ett smidigare och tydligare sätt. Där har regeringen gjort en del förändringar. Det är också vad den stora utredningen om och handlar om. Det handlar inte om att göra den prövningen mindre noggrann utan att den för allas skull kanske kan bli mer överskådlig och tydlig. Jag delar verkligen uppfattningen att vindkraft som energikälla är bra. Den är bra. Den finns, den bygger på naturen, och den är förnyelsebar. Den är ett miljöintresse i sig. Men det hindrar inte att vi ska pröva den mycket noga. Det gäller placering, lokalisering, effekt, påverkan, avstånd, och så vidare. Låt oss inte göra detta till en motsats. Har jag medverkat till det genom det uttryck jag använde ska jag uttrycka det annorlunda. Men vi måste gå mot mer av förnyelsebar energi utan att ge avkall på den noggranna prövningen. Jag tycker att det är väl avvägt, men vi kan göra det ännu tydligare. Lillgrund är en pilotanläggning. Det är också därför den har fått ett så omfattande projektstöd från . Det är därför som så mycket av forskning också är kopplat till den anläggningen. Det gäller bland annat effekten på fisk och den miljön. Vi kommer att dra mycket lärdom som kommer att påverka nästa omgång av prövningar av vindkraftverk. Vindkraften i sig är en energikälla som jag tror att vi alla är överens om kan och bör kunna öka sin andel. Men vi får inte ge avkall på den prövning som självklart måste ske. 115 (): Då är det som jag befarade att Lillgrund är en pilotanläggning. Jag vill inte ha en diskussion om pengar. Jag försöker kanske hålla mig mer neutral till vindkraften än vad Socialdemokraterna gör generellt. Jag vill inte ha den diskussionen, och jag vill inte heller ha en energipolitisk diskussion. Jag kan tycka att det är tragiskt, om jag får använda det ordet, att Lillgrund med sina 48 vindkraftverk i ett område som är oerhört känsligt kan bedömas som ett pilotprojekt. Jag vill lyfta ett par kanske inte frågeställningar utan mer påståenden. Det finns flera aktörer som anser att är olämpligt för vindkraft. Det fanns till exempel en utredning, SOU 1988:32, som i och för sig är ganska gammal, som inte anser att ska ha vindkraft. Läser man konsekvensanalysen från i framgår att man har fattat beslut om Lillgrund. Men man anser att det inte är lämpligt med vindkraft just i . är statens egen myndighet som har uppdrag av regeringen att finna platser för lokalisering av vindkraft, och den är negativ till . Mot bakgrund av det känns det otillfredsställande att regeringen har godkänt Lillgrund som ett pilotprojekt med alla de frågetecken som likväl finns om vindkraften. Jag vill ha mer forskningsresultat. Jag tycket inte att de som bor så pass nära och är så många, flera hundratusen, ska påverkas och vara försökskaniner. Tänk om det framkommer att infraljudet påverkar människor negativt och att stränderna blir oanvändbara. Ska vi då riva det här pilotprojektet? Mitt råd till ministern blir: Riv upp beslutet. 116 Samhällsbyggnadsminister (): Jag ska fatta mig mycket kort. Regeringen ser verkligen inga skäl alls att riva upp beslut om en verksamhet som inte ens har påbörjats och som även har prövats i alla de här aspekterna. Jag vänder mig därför mot uttrycket försökskaniner. Det skulle passa om man inte alls hade prövat detta enligt miljökraven och om man inte alls hade gjort de här stora avvägningarna och verkligen prövat alla aspekter både när det gäller människor och djur och påverkan på näromgivningen. Uppenbarligen har vi olika aspekter och ingångar, och det får vi respektera. Jag tänker inte fullfölja uppmaningen att riva upp beslutet. Men jag tror att vi alla tre som har deltagit i debatten med spänning ser fram emot den ytterligare lärdom som kommer. Vi har visshet om att det här måste få betydelse för den fortsatta hanteringen av vindkraften. Vi lär återkomma till frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2004/05:489 om investeringsbidrag för bostadsbyggande 117 Samhällsbyggnadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av att ramen för investeringsbidragen inte nyttjas och vad jag avser att vidta för åtgärder med anledning av att bidragen inte motverkat segregation utan tvärtom bidragit till ökad segregation. Hon har också frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av att bidragen inte leder till långsiktigt hållbar utveckling. frågor berör olika delar av regeringens bostadspolitiska insatser. Vad gäller utnyttjandet av ramen för investeringsbidrag för anordnande av hyresbostäder så har hälften av ramen intecknats . Då återstår dessutom för att utnyttja stödformen. Det är dock noterbart att i är utnyttjandegraden lägre än i övriga landet. Enligt erfarenheter från tidigare stöd vet vi att utnyttjandet i oftast är senarelagt i förhållande till övriga riket. försiktiga bedömning är att byggandet av bostäder kommer att fortsätta att öka , inte minst i , som har en målsättning om ett kraftigt ökat byggande . konstaterar i sin rapport mål få medel att investeringsstöden till hyresrätter har haft god träffsäkerhet och effekt på såväl omfattningen av som inriktningen på bostadsbyggandet. Vidare framkommer att hyresnivåerna har blivit märkbart lägre än vad de annars skulle ha varit samt att de som har flyttat in i dessa bostäder i förhållandevis hög grad har varit hushåll med en relativt svag ställning på bostadsmarknaden. Det här innebär en förskjutning av inriktningen på bostadsbyggandet mot en ökad produktion av hyresrätter. Den nybyggnation av bostäder som förekommit har inte bidragit till att minska segregationen eftersom den främst har varit inriktad på mer exklusiva bostadsrätter. Investeringsstimulanserna har sedan de infördes medfört att ungefär 22 000 hyreslägenheter har beviljats produktionsstöd. Som jämförelse färdigställdes knappt 2 300 hyreslägenheter i hela landet medan det mellan beslutades om stöd för drygt 4 700 hyreslägenheter. Genomförda pilotprojekt via Byggkostnadsforum visar också på ett ökat intresse från marknaden för att bearbeta byggkostnaderna och att bygga hyresrätter. Det är mycket glädjande att det nu byggs fler bostäder med hyresnivåer som är överkomliga för bredare befolkningsgrupper. Regeringen arbetar med att ta fram mål och mått för att bättre kunna följa utvecklingen på integrationsområdet. I detta arbete ingår att ta fram mål för integration i bostadsperspektiv. Utgångspunkten för arbetet är målen för både integrations- och bostadspolitiken. Av utredning framgår vidare att utvärderingen genomförts i ett läge då en del av de stöd som ska utvärderas har funnits under en ytterst begränsad tid, vilket gör att underlaget för analysen har varit begränsat. Ett annat problem i sammanhanget är att det förekommer stora eftersläpningar i annan statistik som behövs i en sådan här utvärdering. När det gäller denna typ av stöd ligger det i sakens natur att effektiviteten inledningsvis påverkas av att man gynnar projekt som redan är påbörjade. För att bedöma effektivitet krävs att stödet varit verksamt . konstaterar därför att utvärderingen i vissa stycken måste betraktas som preliminär. Regeringen har därför uppdragit åt att vidare utvärdera investeringsstöden efter stödperiodens utgång. Låt oss därför inte dra för höga växlar av utvärdering utan invänta de kompletterande analyserna. Rapporten mål få medel kommer dock självfallet att beaktas i regeringens arbete kring framtidens bostadsfinansieringssystem. Regeringen har som bekant tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att genomföra en genomlysning av det nuvarande systemet för bostadsfinansiering, bostadssubventioner och kapitalförsörjning. Arbetsgruppen ska också analysera vilken framtida roll staten bör ha i detta system. Uppdraget ska redovisas . Jag kan självfallet inte föregripa vare sig gruppens förslag eller regeringens ställningstagande till förslagen i debatten , men ser fram emot att få diskutera förslagen . Avsikten är dock att regeringen ska presentera ett nytt system för bostadsfinansiering som ska kunna träda i kraft från . Målet är att skapa ett långsiktigt stabilt system med neutrala, enkla och tydliga regler som främjar de bostadspolitiska målen. 118 (): Jag börjar med att tacka för svaret, och jag vill med en gång här inledningsvis säga att jag saknade svaret på en av frågorna i interpellationen. Det var den om långsiktigt hållbar utveckling. Jag hoppas att statsrådet återkommer till detta i debatten. Skälet till att väcka interpellationen om den utvärdering som är gjord av är att jag fäste mig vid två specifika synpunkter under bostadsutskottets utfrågning, där deltog och även presenterade delar av sina slutsatser i rapporten om mål och medel. Den första är att de investeringsbidrag som regeringen har förordat, som har beslutat om och som jag och inte är förtjusta i, har tydliga tendenser att inte bidra till att lösa segregationsproblematiken, utan de ser tvärtom till att öka på den. Den andra är att det inte finns någonting som tyder på att målen om långsiktigt hållbar utveckling nås i och med detta. Jag vill dock påminna om vad som står i propositionen om stimuleringsstimulans. Det gäller proposition 2002/03:98, s. 11, där det står att det dock är viktigt att byggandet blir långsiktigt hållbart. Man kan konstatera att statsrådet menar att man inte ska dra för stora växlar på rapporten. Jag tycker bara att signalen om att de bostadspolitiska målen inte uppnås med det bidrag som har fastställts i alla fall borde rendera en debatt om vad man ska göra utifrån detta. Det finns andra exempel i rapporten från som jag också tycker är intressanta. På s. 16 säger man att ytkravet, det vill säga att bostäderna inte får vara större än , är en stupstock. Det finns också uppenbara problem med stimulanserna i och med att exempelvis , som fick en extra miljard avsatt, inte har sökt bidragen. Det har ansökts om ungefär 400 miljoner, men däremot är det en stor skillnad mellan ansökningar och de faktiska utbetalningarna . Jag menar att bidragen uppenbarligen har fört ett antal problem med sig. har jag påpekat att marknaden någonstans har sett stora bekymmer med dem. De har inte varit förstahandsalternativet. Jag välkomnar också debatten om andra typer av insatser och att stimulera att fler ska kunna äga sin bostad. För att återgå till diskussionen om segregationen och långsiktigt hållbar utveckling skulle jag vilja veta en sak. Utifrån de farhågor som finns och de exempel som nämns i rapporten finns det några initiativ som statsrådet avser att vidta för att i så fall rikta om och på något sätt förändra så att man inte späder på situationen och dessutom inte uppnår målet om långsiktigt hållbar utveckling? Finns det anledning att fortsätta och att tala för att man ska använda sig av de här bidragen när de inte tillfredsställer de mål som finns för bostadspolitiken? Jag tycker att det är en viktig diskussion att föra utöver den tidigare kritik som jag har riktat mot bidragen. Framför allt gäller den att de mål som är satta inte uppnås. Det borde göra att statsrådet tänker till och funderar över vad man kan göra. Jag är intresserad av att höra det. Inte minst gäller det den senare frågan, som inte är besvarad i interpellationssvaret. Den handlar om att det finns bidrag som inte leder till det som angavs i propositionen. Man uppnår alltså inte målet om långsiktigt hållbar utveckling. 119 Samhällsbyggnadsminister (): Det jag ville säga med uttrycket dra inte för stora växlar var att jag tror att både och jag är mycket besjälade av att det behöver göras förändringar i bostadsfinansieringssystemet. Det är väldigt viktigt att ha rätt analys, kunskap och bakgrund för att träffa så rätt som det bara går i den ibland mycket snåriga och mycket komplicerade bild som bostadsfinansieringssystemet bland annat är. Därför tycker jag att det var viktigt att konstatera, som självt också säger, att i vissa avseenden behöver mer tid och underlag, framför allt att den period som en del av de här stöden måste fungera är något kort . Det var respekt för detta som jag ville uttrycka. Regeringen har ju själv beställt denna översyn därför att vi också känner att man behöver se över de bostadspolitiska målen i förhållande till hur de olika stödformerna har fungerat: Hjälper det, stjälper det, är det rätt mål, är det rätt åtgärder, får det den effekt som behövs? Vi tar redan nu med stort allvar men tror att det finns ännu mer kunskap att hämta. Vi har därför bett att fortsätta det arbetet. Några punkter har vi dock redan diskuterat, och jag, och jag vill bara understryka min åsikt där igen: om dessa är orimlig sett i dagens läge. Det tycker jag ska förändras. Det har jag uttryckt förut, och det gör jag gärna nu med. Det gäller att se inte bara på den här typen av insatser utan ha lite bredare tankar om bostadspolitiken för att se hur segregationen ska kunna åtgärdas. Vi har tidigare diskuterat hur vi kan åstadkomma mer av blandade upplåtelseformer i ett och samma bostadsområde. Vi har också haft en diskussion, och där tycker vi lite olika, om förmedling av lägenheter. Det är också någonting som kan underlätta när det gäller segregation bland dem som bor i lägenheter, inte bara det att upplåtelseformerna blir annorlunda. Därtill vill jag betona att det som varit en av poängerna med att bilda det nya Samhällsbyggnadsdepartementet var sambandet mellan energi- och bostadspolitiken. När det gäller hållbar utveckling är det helt avgörande. Vårt departement jobbar nu med, vilket jag också uttryckt tidigare, ett nationellt program för energieffektivisering och energismart byggande. Det handlar väldigt mycket om att få nybyggnationen av bostäder att vara mer hållbar vad gäller byggmaterial, byggstil och också ur energisynpunkt. Det område där jag fört in både segregation och energi är ombyggnation av våra stora miljonprogramsområden. Där öppnar sig en stor möjlighet att göra den ombyggnaden med hållbar utveckling och energieffektivitet för ögonen. Allt det arbete som berör ligger i sin linda just nu för ställningstagande ett nytt bostadsfinansieringssystem, en ny inriktning på målen för bostadspolitiken, en ny inriktning för energipolitiken så att den också träffar och stimulerar energieffektivitet och energismarthet i byggande och ombyggande och ger kampen mot segregationen en större roll i bostadspolitiken i stort. När arbetsgruppens förslag kommer kommer vi lite närmare den konkreta diskussion som jag är övertygad om att och jag i interpellationer kommer att föra. 120 (): De långsiktiga visionerna och det långsiktiga arbetet är nog så viktiga att diskutera. Vad gäller bostadsfinansieringssystem delar jag uppfattningen att där måste vi göra mer. Det gläder mig att statsrådet anser och upprepar att ytbegränsningen och bidragen inte har varit tillfredsställande och inte har lett till att man har nått målen. Kommunerna har också varit mycket kritiska. Men grundfrågan för dagens debatt är att de här investeringsbidragen handlar om mycket pengar. Bara i en av regionerna handlar det uppskattningsvis om , kanske mycket mer, för man kommer kanske inte att göra de här utbetalningarna. Likadant ser det ut i andra regioner. Det finns stora behov inom många olika delar. I vissa bostadspolitiska debatter diskuterar vi kvinnojourer. Det handlar om äldres rätt till boende och många olika typer av insatser. Det handlar om bostadsbidrag och annat. Då kan jag tycka att vore det intressant att diskutera de bidrag som finns och som inte nyttjas fullt ut. Finns det skäl att stimulera, forcera och försöka få aktörerna på marknaden att använda sig av dem om man inte uppfyller de bostadspolitiska målen? Jag vet att regeringen i många avseenden visar en ganska stor kreativitet på hur man kan se till att de befintliga anslagen faktiskt konverteras till annat. I mitt utskott har vi varit vana vid att det har funnits bidrag för ekologiskt byggande och mycket annat. Där man inte har nått målen har regeringen valt att genom tilläggsanslag se till att faktiskt använda pengarna till andra saker. Vi har haft vår uppfattning i om vad de skulle kunna användas till. Poängen är följande. Man upptäcker att faktiskt de två delar som bidragen syftade till, framför allt ökat bostadsbyggande och att råda bot på segregation och få långsiktigt hållbar utveckling, inte fungerat. Det står tydligt i : Det har till exempel inte bidragit till att lösa upp den bebyggelsemässiga och etniska segregationen. Nyproduktionen har snarare förstärkt segregationen. Inte heller kan vi se att stöden påverkat bostadsbyggandet i hållbar riktning. Det avsnittet handlar bara om de statliga subventionerna. Då kvarstår min fråga. Det finns ett handlingsutrymme för regeringen och statsrådet att använda det här utrymmet till någonting annat och viktigare. När man inte når de bostadspolitiska målen, när man inte råder bot på segregationen, när man inte klarar långsiktigt hållbar utveckling, finns det skäl för regeringen och statsrådet att fortsätta att propagera för att just de här bidragen är väldigt viktiga att använda sig av? Jag tror att det finns mycket viktigare områden att i så fall avsätta dessa pengar till där man kan arbeta mer aktivt med att uppnå både ökat bostadsbyggande och de mål som är så viktiga i det stora bostadspolitiska sammanhanget, det vill säga mindre av segregation och ökade möjligheter för långsiktigt hållbar utveckling. Det gäller att se till att pengarna används på ett effektivt och bra sätt. Det skulle vara intressant att avslutningsvis få höra om statsrådet ser den möjligheten. Har ni funderat på vad man i stället kan göra med dessa många miljardbelopp totalt sett? 121 Samhällsbyggnadsminister (): Först vill jag understryka att jag verkligen menar att frågan om bostadspolitikens roll när det handlar om att bekämpa segregationen och om hållbar och energismart utveckling är oerhört viktig och måste ha en större vikt än . Då kan man uttrycka det så här jag får förhålla mig lite mer försiktigt än vad kanske skulle önska: Det går inte att riktigt veta hur mycket av stödet som går åt och vad som inte går åt. Man kan uttrycka det också så här: Det är inte helt lätt att se hur stort handlingsutrymmet är för den typen av frågor som väckte. Jag kan lova att jag håller ett mycket vakande öga över den utvecklingen. Självfallet ska dessa resurser användas på bästa och effektivaste sätt. Finns det handlingsutrymme för att göra en annan prövning av det kommer jag självfallet inte att tveka inför det. Men jag tycker att frågan är lite tidigt väckt. Det är lite svårt att dra så stor växel som gör. Men frågan är berättigad, och jag tar den på allvar. 122 (): Jag välkomnar statsrådets svar. Jag tycker att det är alldeles utomordentligt att den möjligheten till omprövning ses även av regeringen. Erfarenheten i bostadsutskottet visar att vi har haft en rad olika investeringsbidrag. Oavsett om de varit för byggande av studentbostäder, ekologiskt byggande har man i efterhand kunnat påvisa att om man inte använt utrymmet och haft bemyndiganden, har regeringen i vissa avseenden återkommit och valt att omprioritera. Investeringsbidraget visar också att det finns ett sådant utrymme. Det jag har varit bekymrad över är att jag har hört regeringsföreträdare eller statsrådet i debatterna ibland gett uttryck för att det har varit ett självändamål med att bidraget skulle användas. Har man inte fler ansökningar och därför inte kan använda det ekonomiska utrymme som finns borde man tänka om. Det här bidraget omfattar 1 miljard, och detta handlar om 400 miljoner, så det finns alltså ett väldigt stort utrymme kvar. Jag tycker inte heller att man ska ha prestige i dessa frågor, utan det är sunt att tänka om. Det viktiga här är att det finns ett bostadspolitiskt mål. fick ju i uppdrag att titta på de medel som fanns att tillgå för att man ska uppnå målet. Är det rimligt? Når man de målen med de olika typer av investeringsbidrag som finns? Jag tog signalen på största allvar. Jag håller med om att det säkert krävs mer av analyser. Men signalen på dessa två punkter var väldigt entydig. Jag tycker att det finns all anledning att ta fasta på detta och se till att pengarna används på ett vettigt och effektivt sätt. Framför allt är det viktigt att nå målen. Sedan har vi helt olika uppfattningar om investeringsstimulansen i sig. Vi yrkade avslag på det förslaget. Men det lovar ändå gott att statsrådet kommer att överväga om man kan göra någonting annat. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2004/05:410 om äldres rätt att välja boende 123 Statsrådet (): har frågat samhällsbyggnadsminister vad hon avser att göra för att möjliggöra äldres rätt till valfrihet i boendet. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. Äldrepolitiken har som mål att äldre ska kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, bemötas med respekt samt ha tillgång till god vård och omsorg. Målen ger stöd för högt ställda förväntningar på hur samhällets insatser ska utformas. Möjligheterna att bo kvar har alltsedan ädelreformens tillkomst förbättrats kontinuerligt. Det har blivit allt vanligare att också personer med omfattande behov av vård och omsorg kan bo kvar. Tillgången till lämpliga bostäder för äldre har förbättrats. Bidragen för anpassning av bostäder är också betydelsefulla liksom omfattningen och kvaliteten i de insatser som vården och omsorgen erbjuder. Utvecklingen kan beskrivas som positiv i väldigt många avseenden. Det är för dem med behov av särskilt stöd som kommunerna har en skyldighet att inrätta särskilda boendeformer. Jag oroas av rapporter om att kommuner inte klarar att verkställa sina egna beslut om särskilt boende inom rimlig tid eller meddelar avslagsbeslut trots att man konstaterat att behov finns. I betänkandet Beviljats men inte fått från utredningen om verkställighet av vissa gynnande kommunala beslut lämnas flera förslag till lagändringar som bereds inom . De särskilda boendeformerna genomgår på många håll en kraftig omstrukturering där gammalt byggs om eller ersätts med nytt och modernt. finns det fler än 3 000 personer som delar rum i särskilt boende med någon annan än make eller maka. De bostäder som avvecklats som särskilda boendeformer har till stor del utgjorts av flerbäddsrum i äldre före detta institutioner som byggts om eller lagts ned helt och hållet.