prot · GT0950 · 2005-12-13 00:00:00 — De försöker gång på gång rätta sig efter alla FN-deklarationer och ta sitt ansvar. Men svarar med att fängsla fler. 37 (): Jag vill först tacka för att hon har ställt den här interpellationen. Det här är en debatt som vi har haft ett antal gånger i kammaren. Jag vill också säga att jag tycker att de insatser som regeringen, framför allt , har gjort är stora steg framåt när det gäller att markera hållning i den här frågan. finns det anledning att vara djupt orolig. Precis som sade har de positiva åtgärder som vidtagits i första hand vidtagits av Polisario. I samtal med marockaner och i de debatter som har förts har man framhållit från marockansk sida att frisläppandet av 404 krigsfångarna var väsentligt. Hur möter detta att man har fått igenom ett av sina viktigaste krav? Man möter detta med att brutalt slå ned fredliga demonstrationer där västsaharier utnyttjar sina mänskliga fri- och rättigheter att få säga vad man tycker. Fångar torteras eller misshandlas till döds i marockanska fängelser. , , ska, om det stämmer, åtta västsahariska människorättsaktivister ställas inför rätta därför att de har utnyttjat vad vi anser vara naturliga demokratiska fri- och rättigheter. Det här har tagits upp av både Human Rights Watch och som är mycket oroliga för vad som kommer att ske med dem. När firade sitt 50-årsjubileum som självständig stat deklarerade regeringspartiet att icke en tum av marockanskt territorium, och det innefattade , skulle släppas. Man betraktade detta som en artificiell konflikt. Vi kan tyvärr gång på gång konstatera att västsaharierna och försöker komma fram till en fredlig lösning på denna konflikt, och det bemöts av på ett sätt som visar förakt för det internationella samfundet och för det internationella samfundets försök att lösa den här frågan på ett fredligt sätt. Jag måste också ställa en fråga till utrikesministern. Är det inte tid att vi agerar mer kraftfullt mot den part som , genom sitt agerande, de facto omöjliggör en fredlig lösning, som bygger på internationell rätt, av konflikten om ? 38 Utrikesminister (): Jag delar och ambition att till slut få en lösning på den konflikt som har fått pågå alldeles för . Frågan är vad man menar när man säger att man behöver ha ett kraftfullare agerande och kraftfulla åtgärder. Jag är rädd för att ändå tänker sig att det borde införas sanktioner av något slag. Men jag tror att man måste se detta i ett lite vidare sammanhang. är ett partnerland till EU. Det pågår ett omfattande samarbete mellan och , bland annat . Det syftar till att få till stånd en utveckling mot demokrati och respekt för mänskliga rättigheter i den här regionen. Det skulle främja utvecklingen i hela vår region. Det här är trots allt våra sydliga grannar. Vi har all anledning att säkerställa en utveckling som är positiv. Det finns ljuspunkter i det hela, även om vi ser med väldigt stor oro på situationen när det gäller mänskliga rättigheter i och över huvud taget i det marockanska samhället i olika avseenden. Men det sker faktiskt en positiv utveckling som en konsekvens av bland annat det mer och mer utvecklade samarbete som EU och har med . Det finns ändå tecken på att det finns en genuin vilja hos statsmakterna att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna. Vi ser det på en del områden. Vi ser det när det gäller till exempel kvinnors situation och i familjelagstiftningen, som i och för sig kanske inte når upp till den nivå som vi skulle vilja se, men som ändå innebär en process framåt. Jag tror att det är viktigt att stödja den processen. Här behövs den politiska dialogen och ett förtroendeskapande. Vi behöver få möjlighet till närvaro för att också kunna påverka utvecklingen. Jag tror att det är väldigt viktigt att nu har visat vilja att släppa in dem som vill resa från våra nordiska ambassader för att vi ska få lite mer information om vad som faktiskt sker och främja en positiv dialog. Vi vet inte exakt vad det var som hände . Vi kan veta det bättre om vi har möjlighet att vara närvarande och om medierna har möjlighet att vara närvarande. Jag tror mer på att understödja den positiva utvecklingen, och det finns faktiskt möjligheter att skymta en lösning på den problematiken, den konflikten och västsahariernas krav. Jag tror att det är det vi ska mena när vi säger kraftfulla åtgärder. 39 (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Men jag blir ändå lite bekymrad. Jag tycker i de allra flesta fall att det är viktigt att man upprätthåller kontakten och för den politiska dialogen och ser att man kan göra framsteg genom detta. Men för mig blir det också problemet. De förändringar och den mer positiva utveckling som utrikesministern beskriver när det gäller är små steg, men det är steg i rätt riktning. Men de gäller inte alls för västsaharierna. Där ser man ingen positiv utveckling alls. Det finns ingen öppning och ingen ljusning utan snarare fortsatt brutalt förtryck och fortsatt ockupation. Jag är orolig för att den politiska dialogen och närmandet tar sin tid. Det kan vara en mycket lång process. Och dör det västsahariska folket. Vi vet att den humanitära situationen är väldigt hård i . Vi vet att förtrycket och repressionerna mot västsaharierna nu har varit hårdare . Då blir det ett problem att fortsätta den politiska dialogen. Då blir det ett problem att man har associationsavtal med där det finns en klausul om mänskliga rättigheter som i praktiken inte innebär något konkret för . ser vi att många EU-länder, däribland , är stora biståndsgivare till västsaharierna tack vare det förtryck som de utsätts för från . får fördelar genom associationsavtalet med som de förtrycker västsaharierna och fortsätter sin ockupation. Då får EU-länderna, bland annat , med bistånd försöka hålla västsaharierna vid liv i den humanitära situation som finns. Det här är ett tydligt problem. Den dialog som man har fört har Polisario svarat på hela tiden, men från har det kommit väldigt lite svar. I mitt förra inlägg lyfte jag upp den här underkommittén för mänskliga rättigheter. Jag tycker att det är viktigt även för EU:s och skull att man kan upprätthålla respekten för mänskliga rättigheter. Finns det med i associationsavtalen att man måste visa respekt för mänskliga rättigheter som man uppenbarligen kan strunta i det utan några konsekvenser, finns det ju också en risk att den politiska dialogen blir ganska tandlös. Och det får vi inte vara mot just . Jag skulle bara vilja skicka med till utrikesministern att det skulle vara väldigt intressant om det vore möjligt att faktiskt ordna ett möte, kanske ett något mer offentligt möte, ihop med FN:s särskilda representant när det gäller Västsaharafrågan när han kommer till . Jag vet att det finns många i som är engagerade i den här frågan och väldigt många här i riksdag som skulle tycka att det var väldigt intressant att få ha ett möte och kunna ha en dialog med FN:s särskilda representant i den här frågan för att ytterligare understryka det engagemang som jag vet finns i riksdag. 40 (): Precis som sade här har det skett framsteg i när det gäller demokratiska fri- och rättigheter. Det har gjort det. När det gäller lyser de här framstegen tyvärr i stor utsträckning med sin frånvaro. Jag vill återvända till den kommuniké som regeringspartiet i publicerade i samband med att firade sin 50-åriga självständighet. Där är man oerhört tydlig med att man inte kommer att frånträda på något sätt, utan detta betraktas som en del av marockanskt territorium. Det är som vi alla är överens om i strid med internationell rätt, i strid med folkrätten. Europeiska unionen präglas för mig av att värna demokrati och mänskliga fri- och rättigheter. är en av Europeiska unionens sydliga grannar. Vi har ett associationsavtal med dem. strider agerande i på avgörande punkter mot de värderingar som låg till grund för den europeiska unionen. Då måste man även med grannar, även med dem man handlar med och dem som uppenbarligen drar fördelar av ett associationsavtal med Europeiska unionen kunna tala klartext när det gäller de övergrepp som sker i och oviljan att efterkomma FN och det internationella samfundet. Jag tror inte att sanktioner just nu är det mest nödvändiga, men frågan är om ska fortsätta att ha en så gynnad ställning som man har gentemot Europeiska unionen om man konsekvent fortsätter att förhala en lösning av Västsaharafrågan. 41 Utrikesminister (): tar upp en fråga som är väsentlig i sammanhanget. Det är EU:s agerande när det gäller själva . EU agerar mycket samstämt och kraftfullt när det gäller att främja en utveckling mot demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. Men när det gäller Västsaharafrågan råder en del olika meningar inom EU. Vi kan inte förneka att det är på det viset. Det påverkar naturligtvis EU:s möjligheter att vara en kraftfull partner. Jag vill ändå understryka att alla EU:s länder och EU som sådant talar klarspråk när det gäller respekt för mänskliga rättigheter, oberoende av till vilken fråga det är kopplat. Frågan om att respektera mänskliga rättigheter är en fråga som generellt är oerhört viktig för EU:s alla länder. Så klarspråk finns det på det området. Jag tror att det är viktigt att vi fortsätter att stödja FN och dess ambitioner. Den nya särskilda representanten är naturligtvis viktig i det här sammanhanget. Vi har all anledning att ge honom allt det stöd som är möjligt för att han ska kunna fullfölja sitt uppdrag. Jag tar gärna upp fråga och vidarebefordrar den till om han skulle kunna tänka sig att ställa upp i ett seminarium, en diskussion, kring de här frågorna i samarbete med riksdag eller några andra organisationer. Det är helt rätt, det är en fråga som engagerar väldigt många i vårt land. Jag tycker att vi ska vara stolta över att det finns människor som är engagerade för västsahariernas sak. 42 (): Jag tackar utrikesministern så hemskt mycket för svaret. Jag hoppas att det blir möjligt att anordna något sådant möte. Jag måste ändå från den här talarstolen säga att den har agerat i Västsaharafrågan. Otåligheten från min sida är för att jag ser att ingenting händer. Men jag vet också att inom EU är man inte helt samstämmig i frågan. Därför är det viktigt att är en stark röst för västsaharierna, i EU-sammanhang och i FN-sammanhang. Jag ser också av utrikesministerns svar att man lyfter fram frågan. Jag hoppas att och utrikesministern fortsätter att agera och att agera för att den underkommitté för mänskliga rättigheter som ska upprättas upprättas och att man där ser till att verkligen hålla Västsaharafrågan aktuell och levande så att förstår att det här inte kan få fortgå, för det kommer att bli allvarliga följder för om man inte ser den här frågan. Jag tackar utrikesministern för debatten och önskar utrikesministern en god jul, när den så kommer. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2005/06:126 om aktivt arbete för att följa upp tecken på förtryck och diskriminering i turkiska skolor 43 Utrikesminister (): har frågat skolminister vilka åtgärder han har tagit för att följa hur utveckling i fråga om Köpenhamnskriterierna implementeras i undervisningen och vad han avser att göra för att tillsammans med övriga skolministrar inom EU verka för att avveckla läroböckernas förtryck och diskriminering av minoriteter. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Låt mig först välkomna det fortsatt stora intresset för i . Stödet här är starkt för ett turkiskt EU-medlemskap den dag landet uppfyller kraven. Engagemanget för de mänskliga rättigheterna, liksom för landets EU-process, är en tillgång för regeringen i den bilaterala dialogen. När talar med om mänskliga rättigheter och om EU är det med en parlamentarisk uppbackning som ger stor trovärdighet. har presenterat sin årliga översynsrapport om . Där konstateras att även om reformprocessen fortsatt har genomförandetakten sjunkit. De nya lagarna är i stora delar bra, men det återstår i hög grad att genomföra dem ute i samhället. EU bevakar också hur de politiska Köpenhamnskriterierna genomförs inom skolväsendet. Det måste tyvärr konstateras att trots lovvärda turkiska initiativ för att se över skolan pekar på problem. Enligt kommissionens rapport har nationella utbildningskommitté arbetat med en översyn av de historieböcker som används i skolan. Trots detta beskriver skolböckerna /06 fortfarande minoriteter som opålitliga, förrädiska och farliga för staten. som bistår den turkiska utbildningskommittén har utfärdat ett antal rekommendationer till . I dessa uppmanas till en översyn av skolböckerna i historia så att de i stället förmedlar bilden av som ett pluralistiskt samhälle där mångfald ses som en tillgång och inte som ett hot. På liknande sätt har den europeiska kommissionen mot rasism och intolerans i en rapport om uppmanat myndigheterna att revidera läroplaner och skolböcker för att öka elevernas medvetande om fördelarna med ett mångkulturellt samhälle. Det är oacceptabelt att läromedel uttrycker sig kränkande om minoriteter. Från den sida stöder vi ändringsförslag i den anda som redogör för. Vi anser att läroböcker bör ge en allsidig bild av de olika uppfattningar som kan finnas om viktiga händelser i ett lands historia, i detta fall det tragiska öde som drabbade armenier, assyrier/syrianer och kaldéer under slutskedet av det . EU-processen har varit en mycket stark drivkraft för reformeringen av . Jag utgår från att den kommer att fortsätta att vara det i takt med att förhandlingarna om medlemskap framskrider. Inom ramen för EU-samarbetet och förhandlingarna med om EU-medlemskap kommer vi att fortsätta att bevaka frågan om hur minoriteter framställs i läromedlen. På det bilaterala planet för vi en kontinuerlig dialog med den turkiska regeringen, om EU-processen som helhet och, mycket konkret, om respekten för mänskliga rättigheter. Självklart kommer vi att också i detta sammanhang bevaka att de politiska Köpenhamnskriterierna uppfylls fullt ut, inklusive där de berör skolans värld. För att öka kontakterna med , främja landets anpassning till EU och fördjupa de bilaterala relationerna har regeringen också inlett ett särskilt program. Genom detta möjliggörs kontakter och samarbeten mellan till exempel enskilda organisationer, kommuner och myndigheter. Jag hoppas att vi inom denna ram ska se ett brett svenskt engagemang växa fram där våra erfarenheter också från skolan och undervisningsområdet ska kunna utgöra positiva exempel. 44 (): Vilka åtgärder har skolminister vidtagit för att följa utveckling i fråga om hur Köpenhamnskriterierna har implementerats i undervisningen? Det var en av mina frågor. Jag ser inga svar i det svar som jag har fått från utrikesministern. Vad avser göra för att tillsammans med övriga skolministrar inom EU verka för att avveckla läroböckernas förtryck och diskriminering av minoriteter? Det var min andra fråga till skolministern. Utrikesministern besvarar detta utan någon egentlig kommentar. Enligt svaret från utrikesministern på en fråga som jag även har ställt till skolministern, är uppgifterna i regeringen så fördelade att det är utrikesministern som har att hantera och svara på den här typen av frågor. Det är naturligtvis intressant att höra vad utrikesministern har att säga på de här områdena. Jag noterar av svaret att utrikesministern och regeringen stöder . Man bevakar frågan. Bilateralt har uppenbarligen utrikesministern i samband med skolminister- och utbildningsministersamtal med kontinuerlig dialog i dessa frågor, om jag förstår utrikesministern rätt. Jag noterar, i likhet med utrikesministern, som visar att skolböckerna i än beskriver minoriteterna som opålitliga, förrädiska och farliga för staten. i har så sent som gått ut till de turkiska skolorna och krävt uppsatstävlingar och konferenser som förnekar folkmordet på armenier, assyrier och syrianer. Utbildningsminister säger: Det finns påståenden om folkmord i hela världen. Därför har vi tänkt berätta sanningen för våra barn. EU-arbetet är uppenbarligen en viktig del av verksamheten på Utbildnings- och . Det omfattar alla politikområden. Vi har utbildningskommittén inom EU och ministerrådet inom EU som handlar om utbildningsfrågor. Där finns uppenbarligen representerat. För mig kvarstår frågorna: Är utrikesministern den som representerar regeringen i de sammanhangen? I så fall: Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta, eller vilka åtgärder har utrikesministern vidtagit för att säkerställa att Köpenhamnskriterierna implementeras i undervisningen? Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta, tillsammans med övriga skolministrar inom EU, för att avveckla läroböckernas förtryck och diskriminering av minoriteter? Det, herr talman, hoppas jag att utrikesministern nu kan svara på på ett tydligare sätt än i det svar som lämnades här i kammaren. 45 Utrikesminister (): Jag vet inte riktigt hur jag ska uppfatta frågan. Det pågår ett oerhört omfattande arbete i EU under kommissionens ledning för att säkerställa en utveckling i som gör det möjligt för att bli medlem i EU. Det är ett otal arbetsgrupper och experter av olika slag som är engagerade i det arbetet. Kommissionen har avsatt för att arbeta med förändring av läroplanerna och läromedlen. Tillsammans med turkiska myndigheter och experter från en rad turkiska universitet har nya läroplaner och nytt utbildningsmaterial utarbetats. Därför finns det snart nya skolböcker som kan tas i bruk för årskurserna 15. Man kommer sedan att fortsätta med de följande årskurserna. Man har dessutom gjort den förändringen att det är möjligt med privata publiceringar av läroböcker. Det är naturligtvis ett omfattande och grundläggande arbete som måste göras i ett land för att landet ska uppfylla alla de krav vi ställer. Det är Köpenhamnskriteriernas krav i fråga om demokrati och mänskliga rättigheter, inte minst minoriteternas rättigheter. Det är ett intensivt och mycket konkret arbete som pågår på väldigt många håll. Eftersom fixerar sig så vid utbildningsministrar och utrikesministrar vill jag säga att vi har fattat de grundläggande besluten för att kunna sätta i gång den apparat som möjliggör utvecklingen i ett kandidatland som ska bli medlem. Vi följer arbetet och fattar de ytterligare beslut som behöver fattas för att processen ska gå vidare. Det viktiga är ju att få ett engagemang från myndigheter, organisationer och enskilda personer på samhällets olika sektorer för att man ska kunna genomföra det mycket konkreta arbete som behöver göras. När man uppmärksammar saker som man reagerar mot som till exempel läroböcker som säger sådant som för oss är fullständigt oacceptabelt finns det naturligtvis anledning att ta upp det på politisk nivå. Det är den typ av frågor som kommer upp i den bilaterala dialog som försiggår på olika nivåer i samhället, men också på ministernivå. De sakområdesansvariga ministrarna, som utbildningsministern, talar naturligtvis med sina kolleger om de konkreta frågorna. Det övergripande ansvaret för det omfattande arbete som pågår för att göra redo att bli medlem i EU har jag som utrikesminister. 46 (): Jag vet inte om herr talman hörde bättre än jag. Jag hörde inte vilka åtgärder utrikesministern har vidtagit för att följa upp att Köpenhamnskriterierna verkligen implementeras i undervisningen. Jag hörde inte heller vilken åtgärd som utrikesministern avser att vidta för att tillsammans med övriga skolministrar inom EU verka för att det faktiska förtrycket och diskrimineringen upphör. Jag fixerar mig inte vid enskilda ministrar, men jag anser att det är mitt ansvar som riksdagsledamot att få ställa frågor till den minister som har ansvaret. Om det är utrikesministern som i regeringen har ansvar för den här typen av frågor förväntar jag mig naturligtvis att utrikesministern svarar på vilka åtgärder hon avser att vidta. Precis som utrikesministern förväntar sig och hoppas på ett engagemang från myndigheter, organisationer och enskilda personer förväntar jag mig ett engagemang från ansvariga ministrar för att driva de här frågorna vidare. Jag efterlyste kontakter bilateralt mellan till exempel skolministern och utbildningsministern i . Vilka samtal är man beredd att föra för att uppmärksamma detta? Utbildningen är ju ett strategiskt område. Här växer nya generationer upp. Här pågår en diskriminering och ett förtryck som man säger något annat i de officiella talen. Det är naturligtvis angeläget att som så väl försöker hävda mänskliga rättigheter driver på i de här frågorna. På samma sätt som agerade när det gällde andra ansökarländer för att försöka förändra bilden av jämställdhetsarbete eller miljöarbete förväntar jag mig att utrikesministern om det nu är så fördelat eller skolministern tar sådana kontakter och är aktiv för att påverka och åstadkomma en förändring. Om man uppmärksammas på saker i verkligheten i ett kandidatland är det naturligtvis viktigt att ansvarig minister i också reagerar. Om det till exempel kommer direktiv från i om att man ska ha konferenser och uppsatstävlingar som förnekar folkmordet och på nytt diskriminerar och kränker många barn, vad vore då naturligare än att ansvarig minister reagerar? Är det då så att utrikesministern är ansvarig för de här frågorna, herr talman vilket jag väl får tro på utifrån svaret på mina frågor här i kammaren förväntar jag mig att utrikesministern reagerar. Har ministern reagerat? Avser ministern att agera tillsammans med andra ministrar, till exempel utbildningsministern, i för att åstadkomma en förändring? Eller tar utbildningsministern de kontakterna alldeles oavsett vad utrikesministern säger här? 47 Utrikesminister (): Det pågår alltså ett omfattande arbete mellan och som kandidatland för att genomföra de förändringar som är nödvändiga för att bland annat uppfylla alla Köpenhamnskriterier. Vid sidan av detta omfattande konkreta arbete, i alla arbetsgrupper och med experter involverade, tar naturligtvis varje EU-land i sina bilaterala kontakter med också upp de frågor som man anser sig särskilt vilja få belysta från håll för att på det viset också tydliggöra vad som är viktigt för oss. Den med alla sina ministrar på olika sakområden har naturligtvis sina bilaterala kontakter. Jag vet att utbildningsministern har en inbjudan till och kommer att genomföra en resa dit . Miljöministern åker dit. Alla sakministrar har direktkontakt med sina kolleger. I de samtalen och kontakterna tar vi naturligtvis upp, var och en på sitt område, de frågor som vi från svensk sida tycker är angelägna att särskilt uppmärksamma. Finns det information om saker som vi tycker är oacceptabla tar vi upp det i alla sammanhang. Jag som utrikesminister har dessutom möjlighet att röra mig fritt över alla sakområden med motiveringen att detta är frågor som är viktiga för ett framtida medlemskap från sida. Det gör det möjligt för mig att ta upp alla typer av frågor, och det är också vad jag gör i de ständigt återkommande bilaterala överläggningar som jag har med min kollega i . Jag kan försäkra det. 48 (): Min grundingång i den här interpellationsdebatten var frågor till skolministern för att just få höra vilka samtal som förevarit det var alldeles tydligt i min fråga både inom EU-kretsen och i det bilaterala samtalet med . Eftersom utrikesministern bekräftar att dessa samtal uppenbarligen förekommer förväntar jag mig att utrikesministern här kan ge de svaren. Vilka kontakter har skolministern tagit? Eftersom utrikesministern rör sig över hela fältet har naturligtvis utrikesministern en bild av detta. Vilka kontakter har tagits med med anledning av den rapport som kom om situationen när det gäller undervisningen, förhållandet för mänskliga rättigheter, förnekandet av folkmord samt de kränkningar av barn och ungdomar som uppenbarligen förekommer? Vilka kontakter har tagits? Kan utrikesministern svara på detta i skolministerns ställe? Vilka kontakter räknar regeringen med att ta? Vad tänker ni göra vid de samtal som ska föras när utbildningsministern reser till ?