prot · GS0986 · 2005-03-08 00:00:00 — Därför har vi formulerat målet så att vi kan läsa av både antalet förtidspensioneringar och antalet minskade nettodagar. Det vi har satt upp som ett riktmärke är nivå, 64 000 nybeviljade förtidspensioneringar. Det kan naturligtvis diskuteras om det är onödigt högt, men det fina med detta är att med flera här i kammaren kan utvärdera hur regeringen bär sig åt. Det skulle vara dumt av oss, till och med korkat, om vi mot bättre vetande skulle försöka manipulera för att ta hem något slags politisk poäng på det ena och förlora på det andra. Det är klart att vi inte gör. Vi har säkrat det för att slippa bli beskyllda för mygel. Sedan kan man ifrågasätta om våra åtgärder är tillräckliga, om de är effektiva och om de är bra för människor. Allt detta ska vi göra, och vi ska ha en debatt om det. Vi kan till och med ha en debatt om vilka alternativen är till den politik som regeringen står för. Det alternativ som och erbjuder tål också att visas upp. Ni föreslår att man ska bekämpa ohälsan till exempel genom att sänka ersättningsnivåerna. Jag tror inte att man bekämpar ohälsan så det tror jag inte att ni heller tror men jag tror att ni minskar kostnaderna. Det tror jag också att ni tror. Det syns också på era siffror i motionen. Det blir billigare för staten om folk får sämre ersättning när de är sjuka. Ni för över ungefär 7 miljarder, kanske till och med 10 miljarder, till de sjukskrivna att betala genom sänkt ersättningsnivå. Ni vill förbättra i rehabiliteringsprocessen, det ser jag. Ni har idéer om det, och ni har drivit det . Jag kan den politik som ni bedriver där. Ni har en idé som ni tror på. Det ska man ha respekt för. Vi tror inte på idén att sänka ersättningsnivån, därför att det blir för kostsamt. Folk kommer att gå till jobbet trots att de är sjuka, dessvärre. Däremot tror jag på idén att öka de ekonomiska incitamenten på arbetsplatserna och för arbetsgivaren. Det har vi gjort. Det syns redan. Det kommer att visa sig i form av resultat att antalet långtidssjukskrivningar minskar ytterligare. De har minskat, ska vi komma ihåg, från 138 000 till 112 000 . Jag medger att många av dem som var långtidssjukskrivna nu är förtidspensionerade. Men tittar man på hela gruppen och ser på inflödet till sjukförsäkringen så är inflödet, nya sjukfall, nivå, då det var lågt. Vi tyckte alla att det var lågt. Där är vi . Det kommer att leda till att det blir färre förtidspensioneringar . 21 (): Jag kan ta frågan om ersättningsnivåerna först. Det stämmer som säger att vi vill sänka för den som inte har försörjningsansvar, men vi vill inte sänka rakt av för alla. Det vet säkert arbetslivsministern också väl om. När det gäller mygel och manipulation har jag inte sagt så . Det är arbetslivsministern som själv använder sig av de uttrycken. Men jag har förväntningar på att ska lyssna på alla de personer som egentligen mot sin vilja, utan att riktigt rejält känna att de blir hörda, förs över från sjukförsäkring till sjuk- och aktivitetsersättning. Jag har träffat åtskilliga av de kvinnor som har haft en stor del av sin arbetskapacitet kvar, men de har inte orkat arbeta . De har inte haft möjlighet att gå tillbaka till sin gamla arbetsplats. Jag hade inget val, , sade de till mig. Man fick antagligen inte vara sjukskriven längre utan det var förtidspension som gällde. Det rör sig inte om bara en kvinna utan flera. Man hade kunnat arbeta med rehabilitering och gett dem möjligheter att ta till vara den arbetskraftsresurs som ändå fanns kvar trots att den var nedsatt. Då hade det blivit en vinst för samhället i stället för, som , en kostnad. Jag har förväntningar på arbetslivsministern att det borde finnas en stimulans för att hjälpa människor tillbaka till arbete i stället för att hjälpa dem ut från systemet. De måste få känna att de fortfarande har en plats i dagens samhälle, att vi behöver dem. Ingen mår väl av att ställas vid sidan, av att man säger: Du duger inte längre utan det är förtidspension som gäller för dig. Vi har ingen nytta av den arbetskapacitet du har kvar. Jag hoppas verkligen att man kommer att göra allt vad man kan för att ta till vara den resurs som ändå finns kvar hos var och en av dem som finns i systemet. 22 Statsrådet (): Låt mig till att börja säga att den så kallade tolvmånadersregeln, som innebär att senast ska pröva om det föreligger rätt till förtidspension, inte är till för att snabba på förtidspensioneringarna av något slags manipulativt skäl, som antyder. Den är till för att bryta, så att personer som är sjukskrivna inte går utan åtgärder . Vi har ju sett sådana fall där man går sjukskriven utan behandling, kanske utan medicinsk rehabilitering, utan arbetslivsinriktad rehabilitering. Det är något jag ogillar starkt. Man går kanske sjukskriven trots att man för länge sedan skulle ha fått ett beslut om förtidspensionering. Vi vill skynda på det, av alla de skäl jag har nämnt. Vi har en skyldighet gentemot försäkringen att människor är försäkrade på rätt sätt, att de är på rätt ersättningsnivå. Dessutom ska det sättas in åtgärder så att man inte låter människor gå sjukskrivna för länge slentrianmässigt. Det är skälet till tolvmånadersregeln. Jag känner till förslag, , som innebär en ersättningsnivå på . Det är inte sämre för alla. Det är sämre för vissa, det vet jag också. Dessvärre tänker sig regera ihop med ett parti som är dramatiskt mycket tuffare, som föreslår sänkta ersättningsnivåer ned till både för förtidspension och sjukpenning och dessutom a-kassa. Interpellanten kan inte hantera den frågeställningen, för hon har ingen möjlighet att göra fler inlägg. Jag vädjar därför till statsrådet att inte gå in på ett annat partis ställningstagande. 24 Statsrådet (): Därför säger jag att vi inte vet hur det blir med detta. Det får vi se när alliansen har pratat sig samman. Jag känner väl till förslag. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:386 om krav för socialbidrag 25 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att minska socialbidragsberoendet, om jag avser att införa en jobb- och utvecklingsgaranti för beviljande av socialbidrag samt om jag avser att ålägga kommunerna att de måste ställa krav på motprestation i form av arbete kombinerat med deltagande i utvecklande aktiviteter för att bevilja socialbidrag. När socialdemokratin återvann regeringsmakten , hade genomlidit av exempellös dålig ekonomisk utveckling. Arbetslösheten hade trefaldigats, över 400 000 jobb hade försvunnit, antalet socialbidragstagare hade ökat kraftigt och bidragskostnaderna skjutit i höjden. Allt färre kunde leva på sitt arbete. Alltfler tvingades leva på a-kassa och socialbidrag. Efter den socialdemokratiska regeringens sanering av statsfinanserna 19941997, kom det också att vända på arbetsmarknaden. Den öppna arbetslösheten minskade kraftigt, och i takt med det också kostnaderna för socialbidrag. , när socialbidragskostnaderna var som högst, har antalet socialbidragstagare minskat , och kostnaderna har minskat med en tredjedel. Alltfler kunde leva på sitt arbete. Allt färre hänvisades till bidrag. Detta skedde trots att också tog emot en stor mängd flyktingar, från bland annat . Sett ur det perspektivet, kan knappast något annat land uppvisa en lika snabb förbättring på socialbidragsområdet. Det visar på den underliggande kraften i svensk arbetsmarknadspolitik. När den fungerar som bäst, klarar den av att inte bara minska socialbidragsberoendet kraftigt, utan också att ta hand om grupper som annars har svårt att komma in på arbetsmarknaden, till exempel nyanlända flyktingar. har vi emellertid sett att socialbidragskostnaderna återigen ökar. Förklaringen ligger i att arbetsmarknaden har försämrats och att arbetslösheten ökat. Det är mycket oroande. Människors förmåga och vilja till arbete är nationens viktigaste tillgång. Arbetslöshet innebär inte bara att människor inte får komma till sin rätt, utan skapar också sociala problem och utanförskap. Arbetslöshet är alltid ett slöseri med människors resurser och kompetens. Alla förlorar på arbetslöshet såväl den arbetslöse som samhället i stort. Därför är kampen för full sysselsättning alltid socialdemokratins viktigaste uppgift. För att minska bidragsberoendet, måste sysselsättningen öka. En förutsättning för ökad sysselsättning är en stark ekonomisk tillväxt. har vid en internationell jämförelse en mycket hög tillväxttakt, och det gäller nu för regering och riksdag att vidta åtgärder för att denna tillväxt också ska få genomslag i ökad sysselsättning. Det kan till exempel ske genom utbildningsinsatser, för att säkerställa att det finns utbildat folk för de jobb som uppstår och som företagen efterfrågar. Det kan också gälla åtgärder för att underlätta investeringar och nyanställningar. Den ekonomiska politiken, som den utformats av regeringen och samarbetspartierna, är inriktad på sådana åtgärder. Många prognoser tyder också på att vi nu står inför en sysselsättningsuppgång, och att våra åtgärder haft avsedd effekt. Också våra bidrags- och försäkringssystem behöver moderniseras. När det gäller socialbidragen så har ett problem varit att den som går på socialbidrag inte i tillräcklig utsträckning givits möjlighet till aktiva åtgärder, såsom utbildning och praktik. infördes dock en ny bestämmelse i socialtjänstlagen, vilken gör det möjligt för socialnämnden att ställa krav på den som får försörjningsstöd att delta i praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet. Arbetslinjen gäller också för socialbidragstagare. En person som bedöms stå till arbetsmarknadens förfogande ska aktivt söka arbete och också ta anvisat arbete om det erbjuds. Majoriteten av socialbidragstagarna är inskrivna på arbetsförmedlingen. De socialbidragstagare som, inom rimlig tid, kan bedömas få ett arbete med hjälp av de insatser arbetsförmedlingen förfogar över ska också erbjudas sådana. Man måste också vara beredd till motprestationer för att få ekonomiskt bistånd till exempel delta i utbildning, söka jobb aktivt eller ta en praktikplats. Mycket tyder emellertid på att aktiva insatser, i kombination med krav om motprestation, erbjuds denna grupp i alltför liten utsträckning. Ett annat problem är att socialbidragen är konstruerade så att marginaleffekterna för att ta ett arbete ofta blir mycket höga. Regeringen vill genomföra en socialbidragsreform. Därför tillsatte regeringen för en särskild utredare för att göra en översyn av de insatser samhället erbjuder personer som är beroende av försörjningsstöd. Utredarens förslag ska syfta till att stärka arbets- och kompetenslinjen genom högre krav på aktivitet, stärka de ekonomiska drivkrafterna för arbete, ta till vara all kompetens oavsett kön, ålder och etnicitet, sätta individen i centrum och tillämpa regelverket enhetligt samt förtydliga och förbättra ansvarsfördelning och samverkan mellan stat och kommun. Utredaren ska redovisa sina förslag . Därefter ska regeringen ta ställning till hur en socialbidragsreform, som stimulerar till arbete och utbildning, ska utformas. 26 (): Tack, statsrådet. Det var verkligen ett intressant svar. Jag konstaterar att vi delar en oro, att det finns en medvetenhet om problemen med nuvarande socialbidrag och att en reform måste komma till stånd. Jag ser också att det finns en medvetenhet om bristerna vad gäller aktivering av de personer som kan arbeta och behöver söka socialbidrag. Det är verkligen viktigt att fastställa. Jag ska inte diskutera historieskrivning. Jag förstår att du gör den, och det är helt okej. För mig är det intressantare att konstatera att det finns en utveckling i som är oroväckande på lång sikt. Man kan jämföra toppen på den senaste högkonjunkturen med den föregående, det vill säga ungefär 1990 jämfört med . Vi kan då konstatera att sysselsättningen minskat kraftigt, det vill säga de framsteg som gjordes räckte inte riktigt. Vad gäller socialbidraget kan vi konstatera att kostnaderna ligger ganska högt. Om man jämför siffran med siffran givetvis i fast penningvärde ligger vi över. Den exakta siffran är . Det handlar inte om fler personer som behöver socialbidrag, men de som behöver det behöver mycket mer och . Det är givetvis något som vi måste ta tag i. Därför välkomnas ministerns medvetenhet. 2004 var ett dåligt år, det vet vi alla och det erkänner också ministern. Den positiva trend som vi hade vändes, och efter sex ökade socialbidragskostnaderna med ; det beror på hur man räknar, men de ökade i alla fall, vilket är ganska oroväckande. Vi har en utredning som ska lämna sitt slutbetänkande omkring . Varför vänta så länge? Kan vi vänta så länge? Har vi inte tillräckligt med erfarenheter, beredskap och historier som skulle kunna ge oss åtminstone en grund för att lite fortare ta tag i frågan? I politiken låter kanske inte , eller , så värst mycket. Man måste förbereda och göra saker på ett bra sätt, men för de människor som behöver komma ut ur utanförskapet och ta sig ur bidragsberoendet är det . Det gäller människor som ofta redan väntat alldeles för . Det finns en senfärdighet i reaktionen som jag är lite bekymrad över. 27 (): Vi har samlats för att bevittna ännu ett sorgligt kapitel i historien om förfall och eventuellt också ett kapitel i hur regeringen vänder kappan efter vinden när attackerna kommer. Låt oss se hur debatten utvecklas och om detta stämmer eller ej. När socialtjänstlagen inrättades 1982 drev en borgerlig vänsterlinje. Jag kan vara kritisk mot att den var borgerlig, men det var dock en vänsterlinje. Det handlade om att slutgiltigt avskaffa fattigvården, och man försökte komma bort från tanken på att människor var lata och inte ville arbeta och göra rätt för sig. Men undrar man, herr talman, vilka spin doctors som fått att vrida sig så runt sin egen axel att de stannat på den märkliga slutsats som vi får höra . Försörjningsstödet är enligt vår uppfattning det yttersta skyddsnätet för dem som saknar annan inkomst. Många av dem som helt eller delvis uppbär försörjningsstöd gör det därför att de saknar arbete. De allra flesta av dem vill inget hellre än att ha ett jobb för att kunna försörja sig själva och sin familj. De söker också jobb på alla tänkbara sätt. Vi läser i tidningsintervjuer om människor som sökt hundratals jobb, men eftersom de har fel efternamn blir de inte ens kallade till intervju. Det sätter spår i människor. Man blir avvisad. Man är inte behövd. Man känner sig alltmer som en belastning. Vittnesmålen från många klienter och deltagare i verksamheter som Jobbcentrum i och Uppsalamodellen visar att människor också upplever sig oerhört kränkta för att de blivit placerade i meningslösa verksamheter som inte leder till några nya jobb. Det är viktigt att lyssna på dessa människor, för de har samma människovärde, samma rätt till värdighet, som alla vi som samlats här . finns ett krav på att man ska stå till arbetsmarknadens förfogande om man uppbär ekonomiskt bistånd. Vad gör då och egentligen? Slår de bara in öppna dörrar? Är det det som det handlar om? Kan vi avsluta debatten, gå hem, ta en kopp kaffe och sysselsätta oss med något annat? Nej, så enkelt ska det inte bli för och . Det finns två bakomliggande skäl. För det första vill man slå sönder kollektivavtalen och den svenska modellen på arbetsmarknaden. I interpellationen sägs nämligen att jobbgarantin ska ge en ersättning högre än socialbidraget. Denna ersättning bör överstiga socialbidragsnormen för en vuxen person men understiga nivån för de lägsta avtalsenliga lönerna på arbetsmarknaden. Tydligare än så kan det inte formuleras. För det andra vill man skuldbelägga invandrare i synnerhet för att därigenom signalera till alla dem som vill ha hårdare tag i allmänhet. Det är synd att valt den vägen. krävs det att de bemöts av en samlad arbetarrörelse, inte en arbetarrörelse där det största partiet ännu så länge väljer att gå halva vägen genom att säga: Ja, kanske behöver vi se över de ekonomiska incitamenten i socialbidragssystemet. Kanske behöver vi titta på det. och kanske ändå har en poäng när de säger att människor inte vill bidra. I stället krävs en samling för arbete åt alla, sex timmars arbetsdag med bibehållen lön vilket är fullt möjligt att genomföra anställningar i offentlig sektor som måste tillåtas växa pengar till kommunerna så att de kan anställa, rätt till heltid eftersom en del av dem som uppbär socialbidrag gör det för att de inte har en heltidsanställning. Den strukturella diskrimineringen måste dessutom bekämpas. Detta borde vara arbetarrörelsens samlade svar. har inte nämnt ett ord om det. Jag förväntar mig att han, som en företrädare för arbetarrörelsen, tar strid mot . 28 (): kräver att alla som uppbär försörjningsstöd, även nyanlända flyktingar, ska motprestera för att få ersättning. Förslaget kommer från ett parti som brukar påstå sig vilja sätta individen i fokus. betraktar de i stället människorna i klump och lägger fram ett förslag som bygger på grupptänkande. Det är ett steg bort från den liberala tradition som de tidigare värnat. Det får mig att undra vad de egentligen är ute efter. Socialdemokratins mål är full sysselsättning. Alla som vill och kan ska ha ett arbete. Vår övertygelse är att ett jobb och en egen inkomst är grunden för frihet. Dessutom är människors vilja till arbete och egen försörjning grunden för välfärden och för det rättvisa samhället. Kort sagt: Jobben kommer främst. Efter några tuffa år ser vi nu de första tecknen på att arbetslösheten kan gå ned och därmed också socialbidragen. Men vi är inte nöjda. Tvärtom är vi beredda att göra ytterligare insatser för att öka antalet jobb, inte minst bland invandrade svenskar. Vi står för de bryggor som skapar trygghet när människor blir sjuka och arbetslösa, de bryggor som finns i sjukförsäkring och a-kassa, vilket ger de drabbade trygghet. För oss socialdemokrater är det viktigt att tryggheten inte missbrukas och därigenom låser in människor i utanförskap. Därför pågår ett kontinuerligt arbete med att stävja fusk nu senast i form av förslag om samkörning av register och genom att vässa det stöd som människor får för att kunna komma tillbaka till ett arbete. Om det är den linjen vill stödja välkomnar jag det, men och avsikter är svårtolkade. Bland dem som uppbär försörjningsstöd finns människor som enbart räknas som arbetslösa. De kan arbeta men får helt enkelt inga jobb. Därför har många kommuner tagit initiativ i enlighet med den förändring som skett i socialtjänstlagen för att stödja och hjälpa människor att komma tillbaka till arbete. i är ett exempel, men det finns många fler. I har vi arbets- och utvecklingscentrum där man fokuserar på varje enskild individs förmåga, utbildning och erfarenheter och utifrån det hjälper och stöder människor att komma tillbaka till arbete. När det gäller nyanlända invandrare är introduktionsersättningen oftast kopplad till svenskundervisning, introduktion, praktik, validering och mycket mer. Inte sällan är det insatser som görs på heltid. Med andra ord görs redan mycket av det som efterfrågar. Så vad är det vill? Är det så att tänkt sig att andra grupper som uppbär försörjningsstöd ska motprestera för att få ta del av den grundläggande tryggheten? Vilka gäller det i så fall? Det skulle jag gärna vilja ha svar på. Eller är det så som säger att man bakvägen vill genomföra en rejäl lönesänkning för breda folkgrupper? Att anklaga och för främlingsfientlighet för att de presenterat förslaget är en överdrift, men visst har med detta förslag blivit mer löntagarfientligt. Det är i och för sig ingenting överraskande. tillbaka har vi i utspel efter utspel sett hur partiledningen med i spetsen driver en konsekvent politik som styr partiet in i högerdiket. kan den hårda kritiken mot inte komma som en överraskning. talesman i integrationsfrågor beskriver invandrare i en intervju genom att säga: De har fått en fuskarmentalitet. De får sitt bidrag, tittar på tv och köper halalkött. När han gör det får han och räkna med lite mothugg. 29 Statsrådet (): Jag är ganska glad för den här debatten. Den kan användas till att dra upp en del linjer och tydliggöra dem. Det är kanske lite underligt att frågan lyfts av . När styrde nästan fördubblades antalet socialbidragstagare. står som var med och nästan fördubblade antalet socialbidragstagare och oroar sig för att vi inte får ned antalet tillräckligt snabbt. Det är kanske lite genant. Det som finns i botten är att vi måste driva en politik för högre tillväxt och fler jobb. Det är det enda som fungerar och det som vi måste inrikta oss på. Men vi måste också vara tydliga i att arbetslinjen ska gälla i försäkringssystemen och i socialbidragssystemen. Socialdemokraterna har aldrig ryggat för det. Det handlar om att ställa krav på att ta anvisat arbete, att göra praktik och att delta i utbildning när det anvisas. Det handlar inte om att vända kappan efter vinden, , utan det är en klassisk socialdemokratisk hållning. Det handlar om att skapa jobb och se till att arbetslinjen gäller. Fraser skapar inga jobb. Om vi hade lika många jobb som har fraser antar jag att vi skulle ha full sysselsättning. Gå inte in i den fällan. Båda delarna måste fungera. Jag tror inte att vi har någon konflikt med i den delen, nämligen att arbetslinjen gäller. Däremot finns det andra underliggande konflikter. En av dem nämns av . Det handlar om undergrävandet av kollektivavtalen. Det kanske egentligen är det som ligger bakom förslag. Vi såg den borgerliga attacken på kollektivavtalen i samband med . Där skulle man använda lettiska jobbare för att kunna pressa ned lönerna i byggsektorn. Jag tror att det finns en stor risk att det kanske finns en dold dagordning här. vill använda socialbidragstagare för att pressa ned lönerna för kommunalarbetarna. Det är vad som finns i bakgrunden. De som har socialbidrag ska jobba i äldreomsorgen och de ska luka i rabatter, som vi säger i , det vill säga rensa ogräs, för sitt socialbidrag. I förlängningen innebär det en lönesänkning för kommunalarbetarna. I det här sammanhanget kan man också ta in förslaget som har om avdrag för hushållsnära tjänster. Det finns också där bakom. Om man får ett avdrag för den typen av hushållsnära tjänster ska invandrarna som har socialbidrag kunna få jobb. I bakgrunden på den dolda dagordningen finns en strategi att göra om socialbidragstagarna till en armé av hembiträden. Det är kanske den synen man ser framför sig. Varenda morgon kl. 7 ska det gå en karavan av invandrare från och med tunnelbanans blå linje in till för vidare transport till , där de ska jobba med att passa upp de rika. Dessutom ska skattebetalarna subventionera det. Det är bild, om jag tolkar det rätt. Det är så den nya arbetsmarknaden i den nya sköna världen ska se ut. Jag ska vara alldeles tydlig i detta. Det ska gärna vara ökade krav för socialbidrag. Det ska gärna vara mer av motprestation. Det ska gärna vara stärkt arbetslinje. Vi har en utredare som ser över just detta, , och som ska lägga fram ett förslag till en sådan reform . Men Socialdemokraterna kommer aldrig att gå med på att socialbidragstagare används för att pressa ned kommunalarnas löner. Vi kommer aldrig att gå med på att socialbidragsproblemet används för att på nytt dela upp samhället i herrskap och tjänstefolk. Den politiken får stå för ensamt. 30 (): Jag vill tacka ministern för det han sade. Han tog i lite, och det är okej. Det ska man göra lite då och då. Det finns inte den minsta vilja eller avsikt att underminera kollektivavtalet. Vi har diskuterat det vi kallar för jobb- och utvecklingsgaranti. Vi tänker oss att fackliga representanter, näringslivet och kommunala tjänstemän på lokal och nivå samlas och diskuterar. Vilka är de vettiga saker som kan göras, och som ingen känner sig hotad av? Finns det samhällsnyttiga uppgifter som någon kan ta? Så ser jag förverkligandet av detta. Det ska inte ske genom konflikt och inte genom att hota någon. Det handlar om att hitta en möjlighet för människor som behöver en möjlighet. Sedan vill jag mycket kort säga till mina ovänner på andra sidan att de måste vänta lite med att interpellera mig.