prot · GS0987 · 2005-03-09 00:00:00 — Men att inte utnyttja leder till att vissa överträdelser inte beivras, vilket hade varit viktigt just för säkerheten, eller till att man belastar polis och åklagare med de här ärendena i stället för att kunna avlasta dem. I det här fallet skulle till exempel även den trafik där föraren kör onykter kunna kontrolleras om fick den här möjligheten. Med det här, fru talman, yrkar jag bifall till reservation nr 2. 123 () replik: Jag har egentligen bara en väldigt enkel fråga till . Jag försökte i talarstolen redogöra för hur jag har sökt efter goda argument för att inte reglera ansvaret för fartyg som har sjunkit till botten i och som utgör en fara både för sjösäkerheten och för miljön. Jag kanske ska understryka att det inte i den här fasen är någon kostnadsfråga. Det handlar egentligen bara om att klarlägga vem som har ansvaret för bortforsling av de här miljöfarliga fordonen eller farkosterna. Min fråga återigen, : Har , eftersom hon inte biträder den uppfattning som de borgerliga partierna och har enats om, kunnat finna några argument på den här punkten som är hållbara för att fortsätta se tiden an och avvakta utvecklingen? 124 () replik: Jag tror nog att det är ganska bra att vi avvaktar det som pågår inom IMO. Jag tror det, för då får vi ett regelverk som också sträcker sig internationellt. Jag tror faktiskt att det är väldigt betydelsefullt att man får det, för det betyder att man får ett regelverk som reglerar även till exempel på andra sidan Sundet. Jag tror att det är bra att vi har ett gemensamt regelverk inom IMO för det här. Av den anledningen gick jag inte med på er reservation, utan jag tycker att det är bättre att vi avvaktar detta. Frågan behöver lösas, helt klart. Det är inte alls detta det är fråga om. Det har inte heller utskottet sagt; att den inte behöver lösas. Det gäller att avvakta eftersom det nu är på gång ett internationellt regelverk kring den här frågan. 125 () replik: Jag kan inte uppfatta det på annat sätt än att gör sig till tolk för principen att det goda är det bästas fiende och att det är bättre att, så att säga, avvakta tills den totala lösningen kommer än att börja arbeta med problemen successivt. Precis som jag redogjorde för under mitt anförande kommer ju det arbete som pågår inom IMO bara att avse haven. Det kommer inte att avse de stora insjöarna, till exempel det fartyg som har legat i och som har utgjort ett stort problem. Det har väl delvis också varit orsaken till att utskottet och motionärerna uppmärksammat det här problemet. Det fartyget kommer inte att omfattas av det arbete som möjligen kommer att aktualiseras inom IMO. Jag kan inte uppfatta svar på annat sätt än att hon är beredd att låta det här problemet bestå . Vi befinner oss ju, till skillnad från när det gäller de befogenheter som själv tar upp i sin reservation, inte ens i processen att få fram några förslag. Vi ska bara ha en konferens . Trots detta är beredd att passivt åse att de här problemen fortsätter. Det måste jag beklaga som representant för borgerligheten. 126 () replik: har all rätt att göra det att beklaga. Men det är faktiskt så att när vi nu ska få ett internationellt regelverk är det väldigt bra att vårt eget regelverk anpassas till det. Avvaktar man kan man faktiskt få ett regelverk som för svensk del anpassas till IMO. Därmed är det mycket lättare. Jag tror det, och jag vidhåller min ståndpunkt. 127 (): Till att börja med vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 4. fick en så kallad PSSA-klassning som ett särskilt känsligt havsområde. Det är mycket glädjande, men för att det ska få någon effekt och fylla någon funktion måste klassningen ges ett tydligt innehåll. Det behövs ett innehåll kring förebyggande åtgärder så att vi kan nå ett ökat miljöskydd. tar vi i det här betänkandet inte upp de förebyggande åtgärderna utan vi har från sida lyft fram de åtgärder som behövs för att vi ska kunna förbättra vår beredskap vid en olycka i . För olyckor sker i . Det kommer tyvärr säkerligen att ske olyckor av diverse slag i igen. Då måste vi se till att vi har en god beredskap. Vi har föreslagit en rad olika åtgärder för att höja beredskapen i som helhet. Vi behöver avtal kring samordnade räddningsinsatser i . Men vi behöver också öva de här räddningsinsatserna. Vi behöver öva oss på hur vi kan förbättra kommunikationen, hur vi kan lösa räddningsinsatserna rent praktiskt. Det får inte vara så som var fallet i samband med olyckan vid , att ett fax som blir liggande gör att räddningsinsatsen försenas. Med gemensamma övningar och förbättrad kommunikation kan det här bli mycket bättre. Vi behöver också fler nödhamnar i som ska finnas tillgängliga ifall det blir en olycka. Vid utanför var det just bristen på nödhamnar som fördröjde insatsen. är ett mycket känsligt havsområde. Det är under ständigt tryck från det samhälle som vi lever i. Vi kan också konstatera att miljön i försämras kontinuerligt. Det visar inte minst Miljövårdsberedningens senaste rapport. Vi behöver både förebyggande åtgärder och en god beredskap vid olyckor, en beredskap som måste finnas året runt och runt hela . Precis som har framförts av mina allianskolleger har vi nu möjlighet att komma till rätta med de problem som vrak och ägarlösa båtar medför. Med all önskvärd tydlighet visas att det behövs en lagreglering, och jag instämmer i det som de har sagt tidigare. Vi tar i detta betänkande även upp frågor om det organisatoriska ansvaret för . Vi har alltför mycket karaktären av ett stuprörstänkande i vår myndighetsutövning i . Det kommer att bli allt viktigare att vi gör vad vi kan för att integrera olika verksamheter av olika skäl, dels för att kunna nå ett bra resultat av den verksamhet som man utför, dels för att kunna ha en ekonomisk effektivitet. Om vi kunde nå dithän att vi integrerade med Försvarsmakten är jag övertygad om att vi skulle nå ett mycket bättre resultat. Det måste vara ett slut på det revirtänkande som präglar statsapparaten. Det viktiga är inte vem som gör saker och ting, utan det viktigaste är att någonting blir gjort. 128 (): Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. Det är flera frågor som har behandlats i detta betänkande om sjö- och kustövervakningsfrågor, och jag tänkte börja med frågan om ägarlösa båtar. Vi har en mycket vacker skärgård runt vårt land, och många får sin utkomst genom att på olika sätt utnyttja vattenvägarna för frakt. Andra väljer att tillbringa sin fritid till sjöss och njuta av de enorma miljöupplevelser som vatten ger. Båtlivet har ökat , och fler väljer att tillbringa semestrarna ute till havs och inne bland kobbar och skär. Men här har problem uppstått. När båtägare råkar ut för haveri nödsakas de ibland att överge sin båt. Därför ligger det övergivna båtar i vår vackra skärgård. Och vi har ingen registrering av dessa fritidsbåtar som vi har av våra bilar så att det går att spåra ägaren. Båtarna kan utgöra en säkerhetsrisk, både för sjöfarten och för miljön, och de kan hindra fisket. Först vill jag slå fast att om en båt eller ett fartyg är en fara eller ett hinder för sjöfarten åvilar det , efter prövning av omständigheterna, att besluta om undanröjande av fartyget. Detta fastslås i Kungörelse om undanröjande av för sjöfarten eller fisket hinderliga vrak m.m. Det är likadant om fartyget sjunkit i ett område där fiske får bedrivas utan stöd av särskild fiskerätt om fartyget vållar besvär av allvarligare art för fisket. Den internationella sjöfartsorganisationen , som inte tillhör EU alls utan är en egen organisation, utreder arbetet med att ta fram internationella regler i form av en konvention som gäller bortforsling av vrak. Då är det viktigt att vi har samma regler mellan länderna i fråga om vad som kan hända med fartygen sedan de har övergetts. Annars finns det en risk att andra länder väljer att dumpa sina uttjänta fartyg här vid vår kust, och kostnaden vältras över på närmaste kommun eller på staten. En lösning av bekymret med fritidsbåtar skulle vara ett båtregister, där alla båtar fanns med och där vi tydligt skulle kunna utläsa vem som var ägare, på samma sätt som vi har ett register för våra bilar. Jag har skrivit en motion om detta där jag föreslår att ett båtregister införs. Vi behöver också en tydligare rättslig reglering för att få stopp på dessa problem. har aktivt deltagit i arbetet med konventionen, och en internationell konferens är, som ni har sagt, planerad . Därför bör vi avvakta med detta arbete för att få samma regler överallt. gäller det befogenheter. är den enda civila myndigheten med kapacitet att bedriva myndighetsutövning till sjöss längs hela den svenska kuststräckan. Verksamheten omfattar kontroll och tillsyn av efterlevnad av författningar inom en rad olika områden. Varje kustbevakningstjänsteman har brottsbekämpande uppgifter och de tillhörande straffprocessuella befogenheter som krävs för att göra ett ingripande på plats vid överträdelser av olika bestämmelser med anknytning till sjötrafik. har även rätt att inleda förundersökning och bedriva utredning på eget ansvar med direkt rapportering till åklagare avseende brott mot lagen om åtgärder mot förorening från fartyg. Sjötrafikövervakning är ett betydande verksamhetsområde inom . Antalet rapporter har mer än fördubblats . I sjötrafikövervakningen ingår även övervakning av körning med vattenskotrar, vilka har ökat betydligt i under de senaste två tre åren. Om det vid varukontroll uppstår misstanke om brott mot tull och smugglingslagstiftningen har kustbevakningstjänstemannen likaså brottsbekämpande uppgifter och befogenheter av straffprocessuell natur. Även denna del är omfattande. I tillsynen ingår även efterlevnad av transport av farligt gods. arbetar med en promemoria där det bland annat föreslås att tjänstemän vid som uppfyller särskilt angivna krav ska få denna möjlighet att utfärda föreläggande av ordningsbot för vissa brott mot sjötrafikförordningen. Det kan tänkas att även andra brott kan beivras på detta sätt. Det har aviserats att propositionen kommer att föreläggas under innevarande år. Därför avstyrker vi i utskottet reservationerna och avvaktar propositionen. Sedan finns förslag om organisationen för . Vid ett flertal tillfällen har konsekvent sagt nej till att inordna i Försvarsmakten. Däremot kan det civila samhället på begäran hämta stöd från Försvarsmakten till sin civila verksamhet om man så önskar. Ledningen ska vara civil. Vi har uppfattningen att ett militärt tvång eller våld inte ska brukas mot den egna befolkningen eller mot andra civila. Det ska utgöra en självklar begränsning. Däremot ska samarbete mellan myndigheter främjas på alla sätt. För att få en miljösäker sjöfart krävs både resurser och övning. Samarbetet med våra grannländer befrämjas i Helcoms arbete. Regeringen i och i våra grannländer har delegerat ansvaret i fråga om detta till berörd myndighet så att samordnade räddningsinsatser och gemensamma övningar genomförs regelbundet. Därav har i sin långsiktiga investeringsplan upptagit flera miljöskyddsfartyg. har 2003 tillsammans med sin dåvarande danske kollega tagit ett initiativ till förbättrad nödbogseringsberedskap i södra . Även , och deltar just nu i samtal tillsammans med oss om vad som avser ett gott samarbete när det gäller nödbogsering. När det gäller nödhamnar har och fått regeringens uppdrag att gemensamt utreda hur möjligheten att handla effektivt i samband med mottagande av fartyg i nöd kan förbättras. Bakgrunden till detta uppdrag är och rådets direktiv om inrättande av ett gemensamt övervaknings- och informationssystem för sjötrafik inom gemenskapen. Uppdraget har rapporterats till regeringen. Av betydelse i sammanhanget är det utvecklingsarbete som bedrivs inom ramen för uppgift att samordna de civila behoven av sjöövervakning och sjöinformation. har främst två nya funktioner implementerats. Den ena är en integrering av den nationella kontaktpunkten för sjöfartsskydd med den administrativa kontrollen inom Schengen, kallad Swedish . Den andra är ett inrättande av ett nationellt centrum för maritim riskanalys och underrättelseberedning tillsammans med och polisen, kallad Swedish Intelligence Center, med inriktning på bekämpning av grövre brottslighet såsom narkotika. 129 () replik: antyder på något sätt att respekten för äganderätten kräver att man inte utan vidare bärgar båtar som har sjunkit eller bortför båtar som är övergivna. Det är självklart att det måste finnas någon form av karenstid för denna verksamhet. Men de fartyg som jag tänker på är de fartyg som år ut och år in ligger delvis på botten och delvis ovanför havsytan. Beträffande dem torde det inte finnas några risker, menar jag, med avseende på äganderätten. Sedan är det inte riktigt sant att ska undanröja fartyg eller andra större föremål som sjunker i allmän farled, utan regleringen är att får göra detta någon skyldighet föreligger inte. Det är väl också rimligen en brist som bör uppmärksammas. tog också upp frågan om dumpning. Om reglerar till exempel på ett sådant sätt att det blir statens ansvar att ta hand om vraken finns risken att andra länder dumpar sina fartyg utanför våra kuster. Jag förstår att det är en variant på begreppet social turism. Men slutsatsen av detta, fru talman, är att den hellre ser att de här vraken får ligga kvar än att staten tar ett ansvar. Jag menar att man ägnar sig åt en form av chicken race med både naturen och miljön som insats. Naturligtvis skulle jag väldigt gärna se att utnyttjade sin replik till att antyda ett annat svar än det hon tidigare gett. Dessvärre hyser jag inga större förhoppningar om det. 130 () replik: Äganderätten tycker jag är oerhört värdefull. Den som äger en båt, ett fartyg, ska ta ansvaret. Vi ska så långt det är möjligt undersöka vem som är ägaren. Det är ägaren som ska betala och ansvara för att frakta bort resterna av det vrak som finns kvar. Så är det absolut. Risken här är att det, om vi på något sätt skulle gå före, kommer andra regler från IMO. Vi ska kraftfullt driva de svenska åsikterna i IMO så att vi tillsammans får samma internationella regler och gör på ett likvärdigt sätt. undanröjer fartyg som ställer till det för fisket eller för sjöfarten. Ligger fartygen sjunkna eller om de på något vis är i vägen för sjöfarten är det alltså som undanröjer fartygen. De kan alltså inte bara ligga kvar därför att man inte har lust att göra något, som du antydde här, utan man är tvungen att ta bort fartyg som är i vägen för fisket eller sjöfarten. När det gäller dumpningen är jag faktiskt orolig. På många områden kan man se tendenser till att om det är svagare regler i ett land så används reglerna i det landet. Jag kan dra paralleller till hur det varit med oljan tidigare. Vi har ju sett att vissa länder får bekymmer om olja dumpas utanför vissa kuster. Jag vill att vi avvaktar i den här delen för att se vad det handlar om. 131 () replik: borde mera noga granska utskottets betänkande i det här ärendet. Det står där att enligt kungörelse 1951:321 om undanröjande av för sjöfarten eller fisket hinderliga vrak med mera får efter prövning av omständigheterna föranstalta om undanröjande etcetera. Det är alltså inte fråga om en plikt enligt den lagliga reglering som finns . Självklart är detta i första hand ett ansvar för ägaren. Jag påstår inte någonting annat. De båtar som utgör problem i sammanhanget har tyvärr ingen ägare. Ingen anmäler sig som ägare till dem. Därmed blir de ingens ansvar just i avsaknad av en tydlig reglering från statsmakternas sida. IMO:s förslag, som också finns utförligt redovisat i utskottsbetänkandet, står inte på något sätt i motsats till önskan om att få en tydligare reglering. Detta är det viktigt att komma ihåg. Att hänvisa till IMO är alltså ingen hjälp för Socialdemokraterna i det här sammanhanget. Jag kan bara konstatera att i likhet med vad som gäller för är anpassligheten i förhållande till regeringsmakten också för Socialdemokraterna faktiskt viktigare än vår natur och miljö. 132 () replik: Jag hävdar fortfarande att eftersom vi är de som är starka i IMO och driver de här frågorna från svensk sida skulle jag bli mycket förvånad om reglerna skulle avvika eller gå stick i stäv med vad vill. Det är vi som, tror jag, till väldigt stor del sätter gränserna för vad som kommer att hända. Vi är mycket intresserade av de här frågorna och driver dem. Vad gäller de två andra frågorna har jag samma svar som . Jag vet vem som är ansvarig, och jag tycker att den som äger ett vrak i första hand är den som ska ta reda på vraket. Vi ska noga kolla vem som är ägare. 133 () replik: Av naturliga skäl gäller det samma fråga. , du säger att det åligger att ta väck vrak. Men båda vet vi att så är det inte. Om ett fartyg ligger i en farled eller liknande måste det självklart bortforslas, och det snabbt. Då kommer säkert in, men annars bryr de sig inte om det. Du säger att det är viktigt att ha samma regler som de som finns på andra ställen, för annars finns risken att man kommer hit och dumpar utländska båtar. Som den jag själv är skulle jag vilja fråga: Tror du att någon seglar hit från utlandet i en vrakbåt för att dumpa den på svenskt vatten? Så går det naturligtvis inte till. Sedan ville du naturligtvis slå ett slag för ett förslag om ett båtregister hade vi bara haft ett sådant skulle detta ha löst alltihop. Men låt mig då, , kontra med att säga att vi ju har ett bilregister. Ändå dumpas tusentals eller kanske tiotusentals bilar runtom i utan att ägaren kan spåras. Alla vet vi hur lätt det är att ta bort registreringsskylten. Tro alltså inte för en sekund att ett register skulle lösa något! När det gäller bilar finns det ett reellt lagutrymme. Även om ägaren inte kan spåras är det förhållandevis lätt att forsla bort en bil. Jag måste fråga dig varför det ska ta . Vi fick ju här höra att frågan lyftes i första gången . Varför ska det ta och ännu längre innan man kan komma till ett beslut i frågan? När det gäller IMO handlar det om de stora haven och de fartyg som kan ligga där. IMO kommer aldrig att bry sig om alla vrakbåtar som ligger till exempel i svenska hamnar. 134 () replik: Det är fortfarande samma svar: är de som har ansvar för de båtar som ligger i farleder och som ligger i vägen för fisket eller sjöfarten och de som ser till att båtarna flyttas. Det är de båtarna jag talar om. Det här kommer också fortsatt att göra. Tillsammans ska vi ha samma regler som IMO, den internationella sjöfartsorganisationen inte som EU. Här ska vi jobba vidare, och vi ska driva frågorna så att det blir en svensk prägel över det hela. Jag tror att det finns många utländska båtar i ; det kan jag se. Jag är nämligen också båtmänniska och har tillbringat oerhört till sjöss. Nästan så länge jag levt har jag varit till sjöss. Jag har sett många utländska båtar i våra hamnar. Jag menar inte att man systematiskt gör på nämnda vis, men det finns en oro för att det kan bli så . Jag tror att vi med samma regler får samma grund att stå på för alla länder. Ett båtregister är jag väldigt mycket för. Jag tror att det kan bli en mycket större ordning om det finns någon form av nummer eller registrering på båtarna, och jag förstår visst att man kan ge sig på att ta bort skyltar på bilar. Men de flesta bilar hamnar nog där de ska. 135 () replik: Jag är övertygad om att de flesta båtarna också hamnar där de ska. Du återkommer till detta med att är de som ska åtgärda när båtar ligger i farleder. Javisst, där är vi helt överens. Men jag nämnde över huvud taget inte det i mitt inlägg här, utan det gällde det problem som alla båtvrak som ligger vid kaj i våra hamnar utgör. Ingen bryr sig om dem. Det gör inte och absolut inte IMO, som jag nog över huvud taget inte nämnde. Jag hänvisade till en konferens som såvitt jag förstår ska äga rum inom ramen för EU. Vi ska ha samma regler som man har inom IMO, säger du. Men inte heller IMO bryr sig om alla vrakbåtar i svenska hamnar. Du talar på en helt annan nivå. Det akuta problemet för väldigt många människor är båtarna i våra hamnar och strax utanför. Sedan ska jag ta upp en annan sak. Du sade att det inte är lämpligt att slå ihop och marinen eftersom militärt våld mot civila ska undvikas. Därför ska vi ha en civil kustövervakning. Jag har i andra sammanhang frågat om tiden har stått stilla för Socialdemokraterna. Har man inte insett att den nya moderna krigföringen är terrorism? Terrorism är enligt svensk definition civilt angrepp. Jag har också förut sagt att i min värsta mardröm kapas en av terrorister. Vad vi då enligt vårt regelverk ska sätta mot är polisbåten och båt. Men de har varken beväpning eller någonting annat för att lösa det här. Då heter det att de ska begära hjälp av marinen. Ja, det ska de, men redan där uppstår ett problem med tidsspillan. Vidare kommer problemet med samordning eftersom man inte samtränar. Man samordnar inte och så vidare. Tiden är, som sagt, det avgörande. Vi såg nu inte minst efter tsunamikatastrofen hur illa ställt det är med samverkan mellan myndigheter. Därför blir min fråga till dig: Har man inte insett att terrorism är den nya krigföringen? 136 () replik: Jag väljer att uppehålla mig vid den sista delen. Jag tycker att jag har svarat på de andra frågorna ett antal gånger. Vad gäller att blanda ihop civil och militär organisation kommer vi att göra det i . Det har hänt för mycket tillbaka i tiden, och vi lever här och och ser att det är helt nödvändigt att ett arbete av det här slaget leds av en civil myndighet. Det finns ingenting som skulle hindra att räddningsledaren i det scenario som du beskriver använder sig av militärt material och folk. I och med att man begär får man hjälp. Så kommer det att vara också. Men det kommer att vara en civil person som leder arbetet hela vägen. Jag tycker att det är oerhört viktigt, och jag vet att jag har stöd av så gott som alla i i de här delarna. Jag är inte orolig alls i den frågan. Jag tycker bara att det är konstigt att den ska komma upp med jämna mellanrum, men jag vet att det är ni som driver den. 137 (): Jag ska prata om vrak, vilket jag hört att andra pratat om en hel del här tidigare. Frågan vem som bär ansvaret för omhändertagande av strandade vrak som är yngre än gamla och som ligger utmed våra stränder, kuster och skärgårdar är oerhört komplicerad, något som ni andra har varit inne på, och den är förvirrad. Det är väldigt många myndigheter som är inblandade och som på olika sätt är ansvariga helt eller delvis. Det är Polisen, ofta i praktiken Sjöpolisen. Det är när det gäller miljöskydd. Det är tingsrätt och hovrätt när det gäller domstolsbeslut för brottmål. Det är kronofogdemyndigheten när det gäller handräckning för flyttning. Det är inom naturskyddade områden. Det är kommunens miljö- och hälsoskyddsmyndighet när det gäller nedskräpning, och det är när det gäller farledsansvar och säkerhet. Så kan det naturligtvis vara markägare, markförvaltare, till exempel naturvårdsstiftelse, kommuner, företag och privatpersoner. Genom att ansvarsfrågan är så utspridd kan undanskaffandet av vrak som ligger ute i skärgården ta väldigt . Det medför naturligtvis en stor risk för sjöfarten och även för miljön. Jag har motionerat om att man skulle försöka hitta en samlad lagstiftning för att reglera ansvarsfrågan för vrak yngre än . Man kan säga att skam den som ger sig. Jag gav mig inte. tycks ändå en majoritet i försvarsutskottet det är jag väldigt tacksam för ha insett att det är ett problem när det är så många inblandade. Om nu allt går vägen kommer man att begära att regeringen återkommer med en samlad lagstiftning. Jag är naturligtvis otroligt tacksam och glad för det och hoppas att regeringen snabbt ska komma till skott med frågan. Den här frågan är inte ny. Den har man hållit på med . Alla de som brukar vara inblandade i denna fråga, till exempel i , har påtalat problemet. Det har stått väldigt mycket i medierna om det. Ändå har man låtit frågan bara glida med att säga att man tror att regeringen ska komma till skott.