prot · GS0972 · 2005-02-09 00:00:00 — Där har man länge sagt att man inte vill och behöver göra gemensamma uttalanden, utan man vill snarare se att det hela är en civil pågående process av medvetandegörande. Men ville flera frontpersoner för den alternativa världsrörelsen, bland annat den kloke från , vinnare av det så kallade alternativa fredspriset , pröva om man inte kunde få till stånd ett , i form av ett tolvpunktsprogram. Det skulle innehålla åtgärder som radikal skuldavskrivning, Tobinskatt, rätt till arbete och basala välfärdstjänster, rättvisa handelsregler, lokal självförsörjning av mat och förändrade patentregler som gynnar de fattiga etcetera. Hur det än blir med det papperet skulle i alla fall den gröna rörelsen i världen inte ha några problem med att fortsätta att verka för det som ingår i utkastet, och många av kraven verkar sammanfalla med handlingsplan för FN:s millenniemål. Rättvisa handelsregler i en reformerad världshandelsorganisation som är underordnad FN:s konventioner om miljö och socialt ansvar är nämligen, vid sidan av en kraftfull skuldavskrivning för de fattiga länderna, den mest akuta åtgärden; det som helt enkelt ger mest positiva effekter på världsfattigdomen och förverkligandet av de stolta men hotade millenniemålen. lanserade också nollsvältspresidenten från tillsammans med en tänkbar vidgad finansiering av millenniemålsarbetet genom globala avgifter på till exempel flygbiljetter, vapenhandel, koldioxidutsläpp och valutatransaktioner ett mycket välkommet initiativ som 100 länder, bland andra , skrev på. Jag vill , , veta om den nu är beredd att stödja det initiativet på ett aktivt sätt. Svaret jag fick från UD på den frågan var tyvärr både undvikande och ljummet. Missa inte att svara på denna fråga i nästa inlägg, snälla ! Jag inledde med några ord av . har regeringen hållit ett stort internationellt seminarium här i till hans minne. Han valde förhandlingens och organiserandets väg, men inte våldets, och han såg FN:s stora potential för fred och utveckling. På seminariet behandlades olika betydelsefulla reformdokument för stärkandet av FN, Cardosopanelen, högnivåpanelen om säkerhet som kom och, tror jag, även handlingsplan för hur millenniemålen ska uppnås. Professor säger: Att minska skillnaderna mellan rika och fattiga är en mycket akut säkerhetsfråga. När människor saknar tillgång till mat, sjukvård, rent dricksvatten och utsikter till en bättre framtid, finns alltid risken för instabilitet. Det rimmar så väl med vad sammanfattar med och vad Maathai och poängterar i sina säkerhetsresonemang. Människan måste ges ett skydd inte enbart från direkta utan också från indirekta och långsiktiga hot, som fattigdom, analfabetism, sjukdomar, diskriminering och ojämlikhet mellan könen. Mänsklig säkerhet, herr talman, är det nya begreppet. Slutligen vill jag ge ett stort tack till en annan klok tänkare, , för det han skrev i i går. Han liksom jag och, har jag hört, många här i kammaren efterlyser verkligen vår regerings starka röst för en god, medborgerlig och långsiktigt hållbar världsordning och modet att frondera mot önskan om världsherravälde. För övrigt, herr talman, anser jag att muren borde förstöras. 8 Utrikesminister (): Jag tror att ingen egentligen kan säga annat än att trots sin relativa litenhet har en aktiv, tydlig och hörbar utrikespolitik. Ändå anklagar oss för plottrighet och för att inte ta vårt ansvar när det gäller internationella fredsinsatser. Det är grovt felaktigt. Det tyder på dålig hörsel eller dålig fattningsförmåga jag vet inte. deltar i alla EU:s och Natos insatser. Vi har massiv långsiktig närvaro på , i och i . Vi har över 300 man i Kosovo, 100 i och 230 i . Där gör verkligen en skillnad. Vi ökar anslaget till insatser för deltagande i fredsbevarande insatser, för alla typer av insatser. Vi sätter upp en snabbinsatsstyrka tillsammans med , och . Vi tar ansvaret för 1 200 man av nödvändiga 1 500 man, och vi har fått gehör för civila snabbinsatsstyrkor inom EU. För är det här bottennivå. Det är till att leva i en uppochnedvänd värld! sade att hon trodde en gång på FN men inte längre. Jag tror fortfarande på FN. tror fortfarande på FN. EU tror fortfarande på FN. Men ingen i denna kammare sade ett enda ord om det nödvändiga, viktiga arbete som vi har framför oss att reformera FN så att FN är kapabelt att möta de nya utmaningar som världen ser. När det gäller är ett av de länder som tydligast driver på och där det också tydligast syns att FN inte fullt ut kan fylla rollen som vi vill att FN ska göra. Men vi driver på för en massiv fredsbevarande insats under Afrikanska unionens ledning, och där deltar vi också själva. Vi verkar för medling i konflikten, och där deltar också en svensk aktivt på ett EU-mandat. Vi driver på för att de skyldiga ska ställas till ansvar inför den för de brott som begås i . Det finns inget land i EU som mer aktivt än driver frågan om sanktioner mot de ansvariga i för de övergrepp som har skett där. När beslutade om FN-insatser i södra var berett att delta. Vi driver på, och vi är beredda att göra allt utom det som och tycks vilja, nämligen skicka svensk trupp mot Afrikanska unionens uttryckliga vilja. Kan ni här i kammaren förtydliga hur ni har tänkt er detta? På vilket sätt tror ni att svensk trupp skulle kunna bidra till freden om den skickas till ett område som är större än och utan en samordning med dem som leder fredsinsatserna? har inte övergivit de oppositionella vare sig på eller i tvärtom! När det gäller innebär det nya EU-beslutet att vi tydligt slår fast att kontakterna med de oppositionella, med dissidenterna, ska öka och att den nya politiken ska utvärderas . Anledningen till beslutet är ju att det tidigare beslutet inte fick någon som helst effekt. Tvärtom ledde det till ett försvårande av ett medvetet, långsiktigt arbete med att ge stöd till de oppositionella på . Vi ska utvärdera igen om det här ger bättre resultat och sedan diskutera hur vi kan gå vidare. Vi måste både kunna stödja de oppositionella på och trycka på den kubanska regimen och ha en politisk dialog och utnyttja de möjligheter som finns till påverkan och en förändring. Det här tycker jag är ett bra exempel på det som vi ibland beskylls för, att vi pratar men inte handlar ord och ingen handling. Det är tvärtom så att just att bara använda sig av gester och ord är det som vi måste komma bort från. Vi måste vara beredda att vidta handlingar som kan tyckas inopportuna . Men om ambitionen är att åstadkomma resultat, att faktiskt göra en förändring, måste man vara beredd att göra även det och frångå de tomma orden och de tomma gesterna. När det gäller hoppas jag att vi är överens om att vi måste göra allt för att påverka att respektera de mänskliga rättigheterna och driva på mot en demokratisk utveckling. Jag tror att det är bara genom dialog och samarbete med som kan påverka. Vi bedriver redan ett arbete för de mänskliga rättigheterna och för rättsstatens principer och en demokratiseringsprocess. Vi utbildar människor i demokrati och mänskliga rättigheter, och vi gör det på ett sådant sätt att vi långsiktigt tror att det faktiskt kan ha effekt även i ett så gigantiskt land som är. Även lilla kan genom det sätt vi arbetar på och med den respekt vi ändå möter faktiskt göra skillnad. Men när det gäller vapenförsäljningen från EU till ser vi att det inte har fungerat. ökar försäljningen av vapen till från EU oavbrutet. Det embargo som beslutades var inte mycket till embargo. Det är en tom gest som motverkar vad vi vill åstadkomma. Därför vill vi hellre se en stärkt uppförandekod inom EU som faktiskt kan betyda att vi får kontroll på vapenförsäljningen till . har slagit fast att ett hävande av embargot inte får leda till en ökning av EU:s vapenexport vare sig kvantitativt eller kvalitativt. Till vill jag när det gäller den svenska vapenexporten säga att , som är ansvarig minister, har sagt att syftet med utredningen inte var att göra en grundläggande förändring av vår restriktiva vapenförsäljningspolitik. tog upp frågan om biståndet och enprocentsmålet. Borgarna lyckades uppnå enprocentsmålet, men det var på grund av sjunkande BNI som det uppnåddes. Den här gången ska vi uppnå enprocentsmålet detta kombinerat med en ekonomi i balans och i tillväxt. Det har därför förutsättningar att bli ett långsiktigt uppnått mål och att ligga kvar på den höga nivån . tog också upp frågan om millenniemålen och biståndets betydelse i sammanhanget och även andra åtgärder. Jag kan bara hålla med om att det är oerhört viktigt att världens rika länder uppnår de mål som FN har lagt fram det är en förutsättning för att uppnå millenniemålen och även att handelspolitik och annat förändras. Det är viktiga uppdrag, och här är pådrivande och fyller en viktig roll. Bland annat undrar över EU:s Irakpolitik. Jag måste säga att jag blir nästan arg när hon säger att den irakiska övergångsregeringens viktigaste uppgift är någonting som man gör som manikyr på fingrarna. Att skriva en ny nya demokratiska är verkligen en statsbyggaruppgift av gigantiska mått, så även stöd i den processen kan behövas. bidrar till säkerheten i genom att utbilda poliser. Vi kommer också att aktivt ta del i EU:s nya projekt med att utbilda 800 poliser. Det gäller också andra nödvändiga insatser för att öka möjligheter att upprätthålla ordning och säkerhet. bidrar med utbildning av domare och med andra insatser. riksbank bidrar med att bygga upp i . Vi är aktiva på många sätt. Till kan jag säga: Vi har inga problem med enigheten om detta inom EU. Vi är eniga om att EU måste spela en mycket aktiv roll i . En del av oss var kritiska. Vi fördömde agerande i inledningsvis. Men är det inte ockupation längre, och har vi ett ansvar för att bygga upp till att bli det demokratiska land som det har möjligheter att bli och där folket avger sin viljeyttring i samband med valen, genomförda under svåra förhållanden inte helt tillfredsställande genomförda men ändå med en mycket tydlig politisk inriktning. kritiserar valen men erkänner att det var betydelsefulla val. Jag tror att vi alla måste enas kring det. Det finns olika uppfattningar om tidigare agerande, men vi måste vara eniga om att detta är ett viktigt steg, och vi måste stödja fortsättningen av den här processen. Det är alldeles för kort talartid. Jag återkommer till en del av de andra frågorna i mitt sista inlägg. 9 i (m): Jag tackar utrikesministern för en del svar och en reaktion som föranleder mig att säga att en läkare får väl bedöma min hörselförmåga, men jag har tillräcklig fattningsförmåga för att inse att har hälften så mycket resurser som i internationell förmåga ute i världen i oroshärdar för att kunna lindra våld, krig och förtryck. Detta är för mig i alla fall en indikation på att inte har de höga ambitionerna, att vi inte är där vi en gång var, som världen behöver mer av vårt engagemang, mera av våra resurser. Det var ett tag sedan vi var i . är vi i , i en FN-operation som intecknar ungefär en tredjedel av våra resurser för internationella operationer det här året. I Kosovo har vi dragit ned från ungefär 700 till 300 personer, något som gör att vi tappar i inflytande och säkert också i trygghet. Vi har väldigt många människor i vårt land som kommer från och som har ett stort engagemang. Vi har lång erfarenhet av att ha varit engagerade på västra . I Bosnien har 70 av 7 000 soldater i en EU-ledd styrka. Jag är inte nöjd med det. Jag tycker inte att det räcker. Det är därför som jag vill resa den här typen av frågor. Jag behöver förtydliga detta med Afrikanska unionen. Anledningen till att jag tycker att det är cyniskt att man hänskjuter hela ansvaret till Afrikanska unionen är att Afrikanska unionens uppbyggnad är i sin linda. Kapaciteten och förmågan finns inte, som vi ser att 2 miljoner människor är drabbade. Miljontals är på flykt. Kvinnor och män dödas, våldtas och lemlästas, och vi säger att vi ska vänta och se att Afrikanska unionen gör någonting. Det är det jag menar är cyniskt. Det är därför jag säger att man borde ha mycket tydliga diskussioner i EU om att faktiskt ingripa. Utrikesministern lyckas knappt ens få igenom att EU ska ha sanktioner mot dessa våldshärdar. Jag vill ha en regionaliserad struktur för utrikes- och säkerhetspolitik. Jag tycker att det är bra att vi bygger upp AU, att olika regioner kan ta sitt ansvar. Men om vi menar allvar med det som skrivs i utrikesdeklarationen att det finns en skyldighet att skydda, att vi behöver kunna ingripa, måste vi också ha förmåga att diskutera det för att kunna skilja de stridande åt. Den debatten vill inte utrikesministern ha här i . Den debatten ser jag tyvärr heller inte i EU. Slutligen om och dissidenterna. Igen har den svenska socialdemokratiska regeringen valt att gå bakom ryggen på både och allmän opinion. Vi blir mer eller mindre bara helt plötsligt meddelade att man nu tänker inta en helt ny attityd till kommunisten och envåldshärskaren , som har torterat och dödar sin egen befolkning. ska man på något vis, säger utrikesministern, samtala med honom på ett lite mer innovativt sätt och vända dissidenterna ryggen. Det är så jag tolkar det beslut som EU har fattat. Det har fattats mot många av oss som i var tveksamma. Det har fattats mot ett grundligt resonemang, och framför allt har valt att ställa sig på och sida mot många EU-länder som var väldigt tveksamma. Jag undrar varför. Om ska vara ett aktivt land som står upp för mänskliga rättigheter och som vill att EU ska vara trovärdigt, måste vi också se till att vi gör vår röst hörd och driver de här frågorna på ett bra sätt. Jag skulle också vilja fråga utrikesministern om FN-reformer. Ett stort problem med den utrikespolitiska deklarationen är att den uttrycker många målsättningar, men det saknas något om hur de ska genomföras. Det är därför som jag har väldigt många frågor. En gäller reformering av FN. Det står: Oavsett vilken modell som väljs är det mest angelägna att vi når beslut om en utvidgning i samband med årets toppmöte. Betyder det att inte har någon uppfattning i sak och att man inte heller driver något? ska vara en trovärdig anhängare av FN för att FN behövs. Då ska man också göra sin röst för hur man tycker att reformerna ska se ut, hur FN agerar. Man kan gärna ha synpunkter på korruptionsskandaler och andra tillkortakommanden just därför att man är en av FN:s bästa vänner. Kring detta uttrycks det bara goda målsättningar, men rätt så lite om hur det hela ska gå till. Allra sist tog jag upp PSI, Initiative. Utrikesministern säger att vi ska se ett tydligt kollektivt ansvar i kampen mot massförstörelsevapen. Men vad är ansvar? Vilken delaktighet har i kampen mot massförstörelsevapen? Vad gör man mer konkret? Det går inte bara att uttrycka fina ord, utan man måste också ha en förmåga att genomföra. Vi brukar rätt så sällan inom tala om FN-resolution inför den här kammaren. Jag tycker att det är en väldigt viktig resolution, och det finns mycket intressant att ta ut av den. Men det som jag tycker är kul och i många andra sammanhang är att även i det lilla kan den spela en roll. Jag noterar igen att utrikesministern följs åt av kompetenta och lojala medarbetare, medan jag har stor glädje av att från den borgerliga sidan ha tre kompetenta kvinnor som hjälper mig att på plats förverkliga FN:s resolution . 10 (): Jag vill börja med att bemöta det utrikesministern säger om . Utrikesministern säger här att ställer upp med en massiv fredsbevarande insats. Ja, menar du den handfull observatörer som skickades i väg för sedan? I ett område lika stort som är en handfull observatörer inte så mycket. Det står i den utrikespolitiska deklarationen att det internationella samfundet måste agera vid ett folkmord. Men utrikesministern gömmer sig bakom Afrikanska unionen och är villig att ge den vetorätt. agerar inte för att stoppa detta folkmord. Det är en skam att man inte gör mer. När det gäller vapenembargot mot vet vi att en ny uppförandekod aldrig kommer att stoppa europeiska vapen från att skickas till därför att regeringen är mot överstatlighet. Det kommer inte att vara bindande. Jag blir över huvud taget förbryllad. Regeringen målar upp bilden av att vi ska skapa en ökad dialog med , att vi ska öka dialogen med om mänskliga rättigheter. Men vi kan inte ha en dialog enbart på deras villkor. Vi ställer krav på varje land som vill komma med i EU, och det har gett resultat. Fler och fler länder runtomkring oss har blivit demokratier och respekterar mänskliga rättigheter. Vi måste vara tydliga med våra krav. Demokraterna på är urbesvikna på EU:s beslut. De ser det här som ett stort svek. Jag förstår inte heller varför vi plötsligt ska gå med på villkor att inte bjuda in dissidenter till vår nationaldagsmottagning. Varför måste vi avstå från att bjuda in dem för att sedan ha en ökad dialog med demokraterna? Det går inte ihop. Jag har inte heller fått svar från utrikesministern om varför vårt demokratistöd till har dröjt . Varför dröjer det utlovade demokratistödet till ? Har den borgerliga alliansen uppfyllt målet för det svenska biståndet? Ja, med råge, och det har Socialdemokraterna aldrig lyckats med. Men jag kan berätta för utrikesministern att det inte beror på att BNI just höll på att gå upp eller ned, utan det gjorde den borgerliga regeringen just under de år då vi hade det svårt i , under de år som ni brukar hävda som år då vi hade en havererad ekonomi. Då stod vi fast vid solidariteten och skänkte av BNP till den fattiga delen av världen. Men det klarar inte ni av. Ni pratar om biståndet, men ni uppfyller inte målen. Konstitutionen är viktig i . Men säkerheten är just nu ännu viktigare. har bett om hjälp med att utbilda soldater. har den hjälpen efterfrågats. Säkerheten är en förutsättning för att demokratin och konstitutionen ska kunna fungera. Det är sant att har utbildat poliser, men det är soldater som situationen kräver. Tyvärr är det så våldsamt i . Jag förstår inte hur regeringen har mage att inte bidra med soldatutbildning och deklarera att internationell trupp borde lämna landet så fort som möjligt. Ska vi lämna irakierna helt själva att handskas med terroristerna? Jag sade att jag i den andra omgången skulle ta upp kritik mot regeringens sviktande Europapolitik. På den utrikespolitiska deklarationens dag får vi återigen höra hur viktigt EU är. Men när man ser vad regeringen gör under de återstående är det uppenbart att orden inte fylls med handling och engagemang. Vi har varit medlemmar i unionen . Det har inte varit revolutionerande, men det har varit väldigt positivt för . har vi haft socialdemokratiskt styre, och man har lyckats att ställa vid sidan av. har blivit en randstat i . Vi står utanför valutaunionen, och vi säger nej till gemensamma lösningar därför att regeringen är rädd för överstatlighet. Man säger nej till att göra Lissabonstrategin överstatlig, vilket skulle behövas för att sätta fart på jobben i . Man säger nej till tjänstedirektivet och till att ge mer befogenheter till Europol. Värst av allt är att man har misslyckats med att förankra bland svenska medborgare, och det är inte så konstigt när man lutar sig mot en vänsterkartell som vill att ska gå ur EU, när har blivit EU-minister och knappt syns till och när EU-motståndaren har blivit partisekreterare. Nej, liberalerna vill ha en stark Europapolitik. Vi vill engagera medborgarna och aktivera i unionen. 11 (): En av de fyra frågor som jag ställde i mitt förra inlägg valde utrikesminister att ge ett uns av svar på. Det gick i stort sett ut på att deltar i EU:s arbete. Ett annat svar till en annan ledamot var: Borgarna lyckades att höja biståndet till , och det berodde på att BNI sjönk. Jag kan upplysa utrikesministern om att också den dåvarande biståndsministern kanske hade en viss betydelse i sammanhanget. Det kan vara intressant att fundera över det . har länge sett med både oro och irritation på den socialdemokratiska regeringens brist på tydlighet och kreativitet i svensk utrikespolitik. Ett exempel på otydligheten är Socialdemokraternas oförmåga eller ovilja att föra en vital och informativ EU-debatt i . Att Socialdemokraterna inte initierade debatten innan blev medlem i unionen är illa nog, men att man därefter konsekvent behandlat EU-frågorna så styvmoderligt är helt oacceptabelt. En stor del av den utbredda EU-skepticism som finns i ligger på regeringens skuldkonto. Genom sin vacklande hållning i många EU-frågor har den socialdemokratiska regeringen försuttit möjligheten att etablera som en konstruktiv och framåtblickande medlem av Europeiska unionen. Beslutet att ge ansvar för europafrågorna får väl betecknas som ett effektivt sätt att också framöver lägga locket på en konstruktiv europapolitik. Jag delar den åsikten med många andra. Den socialdemokratiska regeringen lider av en svårartad oförmåga att ta initiativ både i EU och i FN. Vanligtvis tar den socialdemokratiska regeringen endast ställning till förslag från andra länders regeringar. Antingen säger regeringen ja eller nej. Väldigt sällan har regeringen utvecklat egna förslag och agerat för dem innan beslut ska fattas. Ledstjärnan för socialdemokratiska ställningstaganden i EU och FN är: Vi väntar och ser Vi väntar och ser vad de andra tycker. Vi väntar och ser vad som händer efter det att beslutet har fattats. Vi väntar och ser om vi kan slippa undan utan att fatta något obehagligt beslut. Vi väntar Det är ledstjärnan. Den socialdemokratiska utrikespolitiken i EU och FN kännetecknas också av de tillfällen när man har sällat sig till en kollektiv fördömandekör, speciellt om det handlar om att fördöma och . Bristen på initiativ och tydlighet kan illustreras med regeringens hantering av EU:s vapenembargo mot , och det har berörts tidigare i debatten. Vi har en regering som talar om vikten av respekt för mänskliga fri- och rättigheter, men som sedan faller till föga för de stora staterna inom EU och ställer sig bakom ett hävande av EU:s vapenembargo mot som avrättar fler människor än resterande världen tillsammans. På samma sätt framstod den socialdemokratiska regeringen lika famlande och handlingsförlamad i Irakfrågan. Att sälla sig till de tyska, franska och ryska regeringarna blev resultatet av den förhärskande vänta-och-se-politiken kombinerat med viljan att sjunga i kör så fort det är eller som ska fördömas. Intresset för den svenska socialdemokratiska regeringen håller på att tyna bort internationellt. lyfts fram som ett föredöme. Vår syn på biståndsnivåer och mänskliga rättigheter är ett par exempel. Äntligen har också den socialdemokratiska regeringen klivit på tåget mot enprocentsmålet. Vi får väl se om det når ända fram, för inom socialdemokratin råder det en bakvänd skola; det är viktigare att lova än att hålla löften. För att ska inta en starkare position internationellt behövs uppenbarligen ett regeringsskifte. 12 (): I det här anförandet ska jag beröra EU-frågan och den nya konstitutionen. I den utrikespolitiska deklarationen finns det två rader där detta mycket kort tas upp. Ändå är det nya fördraget oerhört aktuellt just när det gäller utrikespolitiken och säkerhetspolitiken. Det handlar om gemensam utrikesminister, om mer gemensam utrikespolitik, om ett mer gemensamt försvar, även om säger att vi kommer att välja själva. Det innebär aktioner utan FN-mandat. Ändå berör utrikesministern inte detta mer än på två rader i deklarationen. Detta kommer att påverka den svenska utrikes- och säkerhetspolitiken i allra högsta grad. Ändå talar man inte om det. Inte nog med att man inte talar om det, inte nog med att man inte för den här diskussionen när vi har en debatt om utrikespolitiken och framtiden, utan man väljer också till skillnad från vad man säger om kampen för demokrati, människors inflytande och möjligheter att medverka att säga nej till en folkomröstning. Regeringen vill inte diskutera det nya fördraget. Man vill inte tala om vilka konsekvenser som det kommer att få, och man vill inte ha en folkomröstning. För oss i är det här ett farligt sätt att handskas med EU-frågan.