prot · GS09106 · 2005-04-15 00:00:00 — Jag vet att utrikesministern har samma värderingsgrund, men det är ändå svårt att tvinga på nationella parlament att ha exakt detsamma. Men det är ändå viktigt att gör detta, och jag hoppas att utrikesministern i diskussionen om det svenska biståndet också lyfter fram den här frågan och svårigheten för ekonomisk utjämning och lokal demokrati om man privatiserar på det sätt som man gör. Även i för hur man arbetar, där även lokal demokrati och ekonomisk utjämning är en viktig punkt, är det viktigt att man lyfter fram privatiseringsfrågan i just det här perspektivet, för demokratisering och för att stabilisera de fortfarande bräckliga demokratier som finns i . Även om det är vi diskuterar vill jag bara lyfta fram att vi har den motsatta situationen i , där man har en president som inte vill privatisera men som också blir utsatt för ganska hårt tryck från olika länder. Bland annat har utsatt presidenten i för ett stort och starkt tryck. Där har det också varit kuppförsök. Man försöker välja en annan väg där. Därför tror jag att det är viktigt att som en stark aktör, och som en aktör i som också har stått som en garant för demokrati och för folkets rättigheter, agerar, reagerar och ger stöd till dem som vill välja en annan väg i . 11 Utrikesminister (): Låt mig bara säga något ytterligare om hur vi försöker arbeta för att utveckla relationerna med och därigenom också . Det är trots allt det sättet vi har att kunna påverka en utveckling i den riktning som vi vill ha, bland annat mot utjämning i ekonomiskt avseende och större rättvisa för befolkningarna. Det avtal om samarbete och politisk dialog som finns mellan och syftar ju till att fördjupa förbindelserna mellan och länder, utveckla den politiska dialogen och stärka samarbetet. I förlängningen syftar det här avtalet även till att skapa förutsättningar för att inleda förhandlingar om ett associationsavtal, inklusive ett frihandelsavtal, mellan och . Det finns ju frihandelsavtal mellan och , men vi har högre ambitioner än så. Vi vill förhandla om ett associationsavtal som är mycket bredare än bara frihandel. Bakgrunden till detta är just att vi vill ha möjligheter att på ett positivt och stödjande sätt kunna fördjupa samarbetet och inte bara inskränka oss till vad som av ekonomiska skäl är intressant för oss och i och för sig också för de centralamerikanska länderna. Sedan har ju de här länderna problemet med sin kapitalförsörjning. Hur ska de få fram de ekonomiska resurser de behöver för att kunna bygga upp sina samhällen? Det är en svår fråga för dem att hantera, och det är naturligtvis olika politiska värderingar som ligger bakom de beslut man fattar om hur man ska anskaffa detta kapital för att bygga vidare på sitt land. Vi kan bara bidra genom att försöka föra över de värderingar som i stor utsträckning bygger på och ge stöd för utveckling av institutionerna. 12 (): Jag tackar utrikesministern för det ytterligare svaret. Det är oerhört viktigt att man har just den här bredare dialogen och inte bara talar om frihandel. Jag hoppas då att den svenska utrikesministern och den , för det här är ju samtal som försiggår på olika nivåer och med olika inriktningar, också har med den här problematiken med privatisering och hur man egentligen ska kunna öka den lokala demokratin och ekonomiska utjämningen. Det är viktigt att de här aspekterna också finns med. Slutligen vill jag också lyfta upp att jag tycker att det är oerhört viktigt att man från EU och från den uppmärksammar det ökade tryck som har uppenbarat sig mot oppositionen, framför allt FMNL. Vi ser att människor hittas mördade och torterade. Det går inte att utpeka regeringssidan som ansvarig på det sättet. Men när man ser att detta sakta börjar trappas upp måste man också poängtera, precis som utrikesministern gjorde, att det är viktigt att det finns ett fungerande rättsväsende, att det inte är acceptabelt att detta våld mot oppositionen ökar utan att regeringen har ett stort ansvar för att se till att dessa människor ställs inför rätta. Utrikesministern lyfte fram frågan om att man har gett en amnesti till dem som varit utsatta för oerhört svåra övergrepp. Detta är ett sår som finns kvar i . Regeringen har också där ett stort ansvar för att läka detta sår. Då är det ännu viktigare att man ger tydliga signaler om att man inte tänker acceptera en upptrappning av våldet igen. Regeringen måste ta sitt ansvar för att låta oppositionen kunna verka utan rädsla och utan hot om våld. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2004/05:428 om läsning i olika samhällsgrupper 13 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig vilka initiativ som jag avser att vidta för att stärka och bredda läsningen och ytterligare stärka bokens ställning i olika samhällsgrupper. Bakgrunden till frågan är att visar att momssänkningen inte påverkat läsvanorna i så motto att läsandet breddats. Allra först vill jag framhålla att regeringen starkt prioriterar litteraturen och läsandet. Utöver en sänkt bokmoms från med beräknade effekter på statsbudgeten på , tillfördes litteraturområdet sammanlagt . Totalt uppgår de direkta särskilda statliga insatserna för litteraturen, läsandet och språket till . Reformerna tillsammans med en bibliotekslag omfattar framför allt stöd till kommuner för inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek, stöd till läsfrämjande verksamhet och instiftandet av ett litteraturpris. Vidare har anslagen till En bok för alla, Talboks- och och förstärkts . Resultaten av reformerna har varit positiva. Tillgången till litteratur har ökat, läsfrämjande verksamheter har skett på skolor, förskolor och inom ideella föreningar med mera. Inköpsstödet har bidragit till att en plan för det läsfrämjande arbetet har upprättats i varje kommun, eftersom det är ett villkor för bidrag. Idéer och engagemang för aktiviteter saknas inte. Undersökningar visar också att läsning av skönlitteratur ökar och att trenden är särskilt tydlig bland barn och ungdomar, detta trots medielandskapets stora förändringar och att Internet så påfallande är de ungas medium. Tilläggas kan att bokläsningen generellt sett i och övriga nordiska länder ligger mycket högt i jämförelser med andra europeiska länder. För att nå vuxna ovana läsare har En bok för alla gjort betydande läsfrämjande insatser. Genom sitt väl utvecklade nätverk av ombud når de grupper som vanligtvis inte kommer i kontakt med litteraturen. Ombuden företräder fackliga och andra folkrörelseanknutna organisationer, studieförbund och inte minst aktiva privatpersoner. Ett lågt pris, utgivningens bredd och kvalitet och det etablerade varumärket har samverkat till en bred och väl förankrad läsfrämjande verksamhet. Genom En bok för alla sker också utvecklingen av arbetsplatsbibliotek. När det gäller momssänkningens effekt på läsvanorna så visar undersökningar att ett sänkt pris på litteratur inte nämnvärt medverkat till att nå nya läsargrupper. är det också så som mycket riktigt påtalar att resultaten måste betraktas som preliminära. Nordicom, som undersökt läsvanor, understryker att det tar mycket att förändra kulturvanor. Detta innebär således att vi först får se resultaten av statens samlade insatser för litteratur och läsning. En grundförutsättning för att lyckas fullt ut med att stärka och bredda läsningen i olika samhällsgrupper är att alla barn lär sig läsa och skriva i skolan. En minskning av läsförmågan hos grundskoleeleverna, som undersökningar visar, är därför oroväckande. Regeringen som ser mycket allvarligt på frågan har därför kraftigt förstärkt resurserna till skolan och överväger just nu olika förslag till insatser för att förbättra elevernas läs- och skrivutveckling. Särskilda riktade åtgärder i segregerade områden kommer att göras för att uppmuntra läsning och stötta elevernas och lärarnas användning av skolbibliotek. 14 (): Jag ska börja med att tacka för svaret. arrangerar ett seminarium om läsning och böcker , och jag kan hälsa utbildnings- och kulturministern varmt välkommen till detta. Man kan fundera på om detta är en viktig fråga. Jag tror att det är det. Hjärnforskaren säger att den som läser mycket får bättre minne, bättre uppmärksamhet, bättre faktaförståelse och bättre förmåga till kritiskt tänkande jämfört med den som inte läser någonting alls. Den brittiska, kanske något kontroversiella, litteraturvetaren säger: Ska den enskilda människan kunna bevara förmågan att bilda egna åsikter och omdömen är det inte utan betydelse att hon fortsätter att läsa på egen hand. Jag tror, som sagt, att detta är en ganska viktig fråga för samhällets utveckling men också för den enskilda individens utveckling till att bli en stark individ som kan ta egen makt. Ministern svarar att litteraturen är ett starkt prioriterat område för regeringen, och jag välkomnar det. Och det är bra om det är så. Men är det så att regeringen svarar så på nästan alla frågor. Sysselsättningen är den allra högst prioriterade frågan, och ändå når man inte målen. Kulturminister säger i svaret att undersökningar visar att läsning av skönlitteratur ökar och att trenden är särskilt tydlig bland barn och ungdomar. Det är riktigt att det finns sådana undersökningar. säger utbildningsminister att läsförmågan hos grundskoleeleverna försämras. Man måste fundera på hur detta hänger ihop. Jag tror att vi har lite grann av kärnan i problematiken här. Vi ser utvärderingar som tyder på att barnen i skolan har en sämre läsförståelse och måste fundera på vad det innebär på väldigt lång sikt. Jag antar att utbildningsministern tar del av de publikationer som kommer från Myndigheten för skolutveckling. Där kan man läsa om undersökningar som ger en delvis annan bild av och läsandet. Jag tror att man kan säga att vi totalt sett ligger ganska bra till, men det finns också tydliga trender. Det gäller inte minst det som Myndigheten för skolutveckling visar, nämligen att vi börjar halka efter. Och vi halkar efter ganska rejält och i hög takt. Man har nämligen gjort en jämförelse mellan utvecklingen i och utvecklingen i andra länder. Man skriver att läskompetensen i vissa länder har gått framåt , medan den i har försämrats. Man skriver vidare att det föreligger en nedgång i den generella prestationsnivån för de svenska eleverna, dels i absolut nivå jämfört med , dels i jämförelse med andra länder. Försämringen i är alltså större än i något av de andra länderna som finns med i denna undersökning. Och det finns anledning att ta det på allra största allvar. Ett annat viktigt inlägg i den här debatten är att det är stora skillnader när det gäller läsning i . LO visar till exempel i sin studie Läsa böcker att en väldigt stor del, nästan hälften, av de manliga LO-medlemmarna inte har läst en enda bok . Är det inte något som bekymrar ministern? I den andra ändan har vi de kvinnliga Sacomedlemmarna där sju av tio läser böcker i stort sett . LO:s undersökning visar detta. Samma tendens framkommer i undersökning av läsvanorna. Om man lägger till utvecklingen i skolan är trenden faktiskt, så ser det ut, att skillnaderna i läsning mellan olika grupper förstärks. Det här med statistik är svårt. Jag tror att man kan säga att vi, utifrån de undersökningar som jag har sett, ligger ganska bra till. Men vi håller på att halka efter, att tappa. Framför allt är läsningen i skolan ett bekymmer. Jag tror att det handlar mycket om att satsa på skolbiblioteken. Där har utbildnings- och kulturministern en hel del att göra. Jag tror också att det är många som just nu undrar hur regeringen funderar kring kulturmomsen, om priset på böcker ska höjas igen. Det finns ju sådana funderingar. Jag skulle vilja att kulturministern kommenterade den saken. 15 Utbildnings- och kulturminister (): När vi nu diskuterar vad som kan göras för att förbättra på olika områden tycker jag att det ändå är viktigt att ha i minnet att läsandet står starkt i . är en läsande nation. av svenskarna säger att de läser böcker. Det säljs 40 miljoner böcker i . Dessutom lånas 80 miljoner böcker i . Tillsammans blir det alltså 120 miljoner böcker. Läsandet i är ett av de högsta i . Jämte ligger , närmare bestämt, i topp i . Framför allt går det väldigt bra vad gäller läsandet bland barnen. Siffrorna säger att svenska barn läser i genomsnitt fyra böcker . Det är inte bara en bra siffra i sig utan naturligtvis också ett löftesrikt förhållande vad gäller effekterna för framtiden. Men det är också så att inte allt är väl. Läsandet är fortfarande en klassfråga. åberopade några siffror och jämförde manliga Metallarbetare med kvinnliga akademiker, kvinnliga Sacomedlemmar. Det här speglar klyftorna i läsvanor i . Det illustrerar också en viktig bakomliggande faktor när det gäller varför det intensiva arbete som vi bedriver från politiskt håll för att vidga läsandet ser ut som det gör. Vi satsar på att stärka läsandet, förutom den miljard som den speciellt sänkta momssatsen kostar statskassan. Det är pengar som vi har satt av för att stimulera läsandet, till exempel bland de grupper som exemplifierade med. Ett problem är det som lyfts fram här, nämligen att läsandet och läsförmågan bland våra ungdomar försvagas. Man kan diskutera vad det beror på. Statistiken är inte entydig. Var och en av oss kan gissa. En del av detta kan ha att göra med förhållanden i skolan. Där tittar vi på lärarutbildningen. Min kollega vidtar ett antal åtgärder vad gäller skolans inre liv, kursplaner och annat. Det kan handla om andelen invandrarbarn i skolan som har en särskild uppförsbacke när det gäller att komma in i det nya språket. Det kan handla om vanor när det gäller tv-spel, Internet och annat som konkurrerar med läsandet om ungdomarnas tid. Där måste vi jobba vidare. Det finns stora och viktiga uppgifter för oss. Det är roligt att se att också är engagerad i den här viktiga uppgiften. Men det här får inte skymma bilden av att läsandet står starkt i . Det är dock ingalunda fullkomligt. Det finns stora och viktiga uppgifter att jobba med, och det tänker jag som kulturminister göra. Jag hoppas på ett starkt stöd i det arbetet till exempel från och kanske till och med från andra delar av den politiska oppositionen. Men fokus i det här arbetet måste handla om grupper där det har särskilt stark effekt, grupper där läsandet är svagt utvecklat och grupper där svenskkunskaperna inte är tillräckligt starka. Det handlar om funktionshindrade, synskadade och andra som också har svårare att ta till sig och att konsumera allt det rika som litteraturen har att ge. 16 (): Det är rätt att, som säger, är en läsande nation. Det är väl också så att det aldrig har sett så bra ut som just nu när det gäller försäljning av böcker och att det finns väldigt många böcker i många hem. är det också så, som ministern framhåller i sitt svar på min interpellation, att det är långsiktiga trender. Det tar väldigt för saker att slå igenom. Men på en del punkter tycker jag att det finns anledning att vara bekymrad. Vi ser möjligen att det är rätt många som lånar böcker. Men vi ser också att väldigt många unga killar inte alls lånar böcker. I den undersökning som jag tidigare refererade till från Myndigheten för skolutveckling säger man att det är en kraftig minskning av elevernas lån av böcker på bibliotek, i synnerhet bland pojkar. Detta är ett bekymmer och ett tecken som vi bör ge akt på. Vi bör fundera på vad det här innebär. Jag tror att bilden i är ganska splittrad. Den tendens som finns bland vuxna att välutbildade kvinnor läser mycket, medan LO:s män läser mindre ser ut att förstärkas också när det gäller hur det ser ut bland eleverna i skolan. Tjejerna läser ofta bättre än killarna. Tjejernas läsande ökar, medan det för killarnas del står stilla eller möjligen går bakåt. Vi måste fundera på de här trenderna framöver om vi så att säga skriver fram detta. Ett huvudbekymmer är att läsförmågan bland eleverna försämras. Man kan också se i undersökningar att det är framför allt läsförmågan och läsförståelsen när det gäller skönlitteratur som försämras. Vi har fortfarande ganska hyfsade resultat för faktakunskaper eller läsning av faktatexter. Men det är just beträffande läsandet av skönlitteratur som det ser lite sämre ut. Det tror jag är ett bekymmer. nämnde också att en möjlig förklaring är att det finns många invandrarbarn i . Men inte heller den tesen stöds i de undersökningar som jag har tagit del av. Snarare är det faktiskt tvärtom. Däremot håller jag med om att vi nog bör fundera på två saker. Den ena är skolbibliotekens roll. Skolbiblioteken spelar en ganska avgörande funktion för läsningen i sig, för läxläsning men också för detta med att känna lukten av böcker och att bli van vid att det finns böcker runtomkring en. I 5 § bibliotekslagen står det att det i grund- och gymnasieskolan ska finnas lämpligt fördelade skolbibliotek på alla skolor för att stimulera skolelevernas intresse för läsning. Men det ser inte riktigt ut så i verkligheten. Var tredje skola saknar skolbibliotek eller har ett bibliotek som är helt obemannat. På de skolor där trots allt finns kvar är detta ofta obemannat, eller också är det väldigt korta öppettider. Jag skulle vilja be utbildningsministern att fundera på om uppdrag ska förtydligas så att man också utvärderar skolbiblioteken vid sina inspektioner det gör man nämligen inte . Det skulle kunna innebära att skolbiblioteken uppvärderas på ett tydligt sätt. I svaret säger ministern att skolbiblioteken är avgörande. Men i verkligheten är de ganska lågt prioriterade. Nedprioriteringen har framför allt skett sedan skolorna blev kommunaliserade. Vidare tycker jag att vi när det gäller datorer kan ta tag också i den tråden. Den undersökning som jag tidigare refererat till visar att det är två länder, ett land till förutom , där läsandet av skönlitteraturen verkar försämras. Det andra landet är . I både och ser vi den tendensen. Det är i dessa två länder som eleverna och barnen mest använder datorer. Jag skulle vilja höra lite reflexioner kring detta. satsar väldigt många miljoner på datorer i skolorna. Men vi har ingen stiftelse som satsar väldigt mycket pengar på böcker i skolorna. Är beredd att ta ett sådant initiativ? Dessutom skulle jag vilja ha ett svar på frågan om hur ser på kulturmomsen. 17 Utbildnings- och kulturminister (): Det är roligt att höra att vi är överens om så pass mycket. Jag är inte så van vid sådant från den här talarstolen. Också jag tycker att skolbiblioteken är väldigt viktiga och spelar en viktig roll. Att det finns bra skolbibliotek med aktuell litteratur tillgänglig när ungdomarnas och barnens nyfikenhet väcks tror jag också är viktigt alltså att det är ett kort steg från impulsen att vilja läsa någonting och att bli nyfiken på någonting till att få tag på boken i fråga. Det handlar också om att det är nära till de engagerade specialister, de proffs, som bibliotekarierna utgör och som kan entusiasmera, vägleda, ge råd och så att säga vara litteraturens försäljare i skolan. I det här sammanhanget vill jag gärna påminna om att regeringen och riksdagsmajoriteten har satsat väldigt stora belopp på att öka antalet lärare och andra specialister i skolan . Vi har satt av mycket stora belopp i statsbudgeten för att kunna öka antalet anställda i skolan med 15 000 personer. Det är utformat på ett sådant att det inte ska vara någon särskild kategori, till exempel lärare, utan kommunerna ska kunna använda dessa pengar också till exempel till bibliotekarier. Det är konstruerat för att det ska kunna vara på det viset. Jag tycker att det är väldigt bra. Det har stärkt den här verksamheten. Jag tror att det är bland det viktigaste vi har gjort i det här sammanhanget. Det finns en annan sak, och där är jag orolig för att vi kanske inte är lika överens. Vi kanske kan få en kommentar på den punkten. Vi har en bibliotekslag i som tvingar varje kommun att ha ordentliga bibliotek. I väldigt många fall innebär det att man förlägger det till en skola. Och det innebär automatiskt att skolan också får tillgång till ett förstklassigt bibliotek med kunnig, professionell personal och ordentlig bemanning under hela skoldagen. Jag vill gärna höra om intresset för att stärka biblioteken i skolan och läsandet i skolan sträcker sig så långt att också är beredd att stödja mig i min kamp för att detta ska bevaras, bestå och helst också utvecklas. Låt mig också säga några ord om det som återkommer till , nämligen att läsandet bland manliga yrkesarbetare är så lågt. Det är i och för sig inte bara bland manliga yrkesarbetare som det är så, men vi vet att män läser mindre än kvinnor, och vi vet LO-grupper läser mindre än Sacomedlemmar. Vi har en verksamhet som vi kallar för En bok för alla som jag nämnde i mitt svar. Det är ett väl inarbetat varumärke. Folk vet vad det betyder. Det är billig kvalitetslitteratur med ett brett sortiment. Det finns kunniga och engagerade människor som jobbar ideellt och aktivt för att vara ombud för detta och bedriver uppsökande verksamhet på arbetsplatserna, framför allt på just sådana arbetsplatser som pekar på att det finns brister på. Det här är en verksamhet som jag gillar och tycker är bra. Jag undrar: Vill hjälpa mig att stärka den verksamheten och vidareutveckla den för att just nå de grupper där läsandet är svagast spritt? Vad gäller bokmomsen vill jag säga att skattefrågor hanteras av finansministern. Jag tycker att det är bra att det är billigt med böcker. 18 (): Det är inte konstigt att vi är överens om mycket. Liberaler och arbetarrörelsen har stått upp för bildning i . har vi kanske skilts åt när det gäller skolpolitiken där vi fortsätter att hävda bildningstanken, och det tycker vi att ni inte gör. Men när det gäller läsning av böcker tror jag att vi kan göra rätt mycket tillsammans. Det här är en viktig del av att stärka individen och se till så att varje människa får mer makt över sitt eget liv. Det är jättebra att det står i bibliotekslagen att alla kommuner och varje skola ska ha skolbibliotek. Men i praktiken ser det annorlunda ut. Väldigt många kommuner och väldigt många skolor har inte skolbibliotek. På de ställen där man har skolbibliotek är det väldigt ofta stängt, inte bemannat eller dåliga öppettider. Tycker man att skolbiblioteken är en avgörande faktor för läsningen i sig och också för förmågan att öva upp sin läskunskap, läsförmåga och läsförståelse, måste man också fundera på hur man ska se till att man inte bara har lagar på ett papper utan att de också följs upp. Därför skulle jag vilja upprepa min fråga: Är det inte rimligt att också inspekterar att bibliotekslagen följs så att vi också i verkligheten får skolbibliotek som hjälper barn att läsa och lära sig läsförståelse? När det gäller satsningar på läsning tror jag att man måste vara väldigt tydlig med att vi inte kan göra allt. Vi måste prioritera saker. För mig är det allra viktigaste att prioritera tidiga år. Det är där det avgörs vilken förmåga man har att läsa och skriva och också vilket intresse man får för böcker framöver. Jag noterade att kulturministern svarade på frågan om momsen den här gången. Det var ett något kryptiskt svar, men jag tolkar det ändå så att i regeringsöverläggningar kommer att kämpa för att man inte ska höja kulturmomsen från . Sedan har jag en sista fråga. På ministerns bord ligger den internationella kulturutredningen. Där finns bland annat ett förslag om ett internationellt litteraturcentrum. Kulturministern kan kanske avsluta den här debatten med att förklara hur man har tänkt sig att följa upp det förslag som finns där. 19 Utbildnings- och kulturminister (): Jag ska börja med att prata om momsen. Det skrivs och ryktas här och där att bokmomsen ska höjas från till något annat. Jag har inte sett något sådant förslag. Jag kan försäkra att det inte diskuteras något sådant i regeringskretsen. Av de tidningsskriverier som jag har sett har det framkommit att det är en av många saker som diskuteras i en bred utredning om det totala skattesystemet, vad det finns för olika skattesatser på olika områden och vad som skulle hända om man ändrade hit och dit.