prot · GS0965 · 2005-01-27 00:00:00 — Jag vill att det ska vara två alternativ som redovisas en i min talarstol och en i interpellantens talarstol och att väljarna, publiken och journalisterna som förmedlar vidare ska kunna redovisa vilka alternativ som står emot varandra i svensk politik. Detta grundläggande och enkla förhållande verkar det inte som att och jag är överens om. Då nöjer jag mig med att konstatera att har alla åsikter som finns på kartan och att de har dem alla . Den som röstar på får ju ingen politik eftersom alla tänkbara varianter inte innebär någon vägledning över huvud taget i de praktiska avvägningsfrågor som politiken handlar om. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:290 om invandrings- och migrationsforskningen 105 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka informationen och dra nytta av invandrings- och minoritetsforskningen. Alla de myndigheter som finansierar forskning inom politikområdet forskningspolitik , för arbetsliv och socialvetenskap, för miljö, areella näringar och samhällsbyggande samt Verket för innovationssystem har till uppgift, enligt instruktion i sina regleringsbrev, att informera om den forskning som de ger stöd till och de resultat som denna forskning genererar. Informationen ska riktas till utförare och användare av forskningen samt till den intresserade allmänheten. Den forskning som bedrivs med stöd från dessa myndigheter kan på olika sätt ha betydelse för frågor kring invandring och migration. Myndigheterna arbetar med konkurrensutsatt prövning av inkomna ansökningar om forskningsmedel. Myndigheterna är sedan självständiga i sina beslut om vilken forskning som beviljas finansiering. En del av den grundforskning som bedrivs med stöd från har relevans för bland annat olika kulturella och medicinska aspekter av invandring och migration. Likaså kan forskning som bedrivs med medel från för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) ha betydelse för frågeställningar om invandring och migration. För att öka forskningens tillgänglighet har ett nationellt ansvar för övergripande forskningsinformation. Detta innebär bland annat att rådet ska samordna svensk forskningsinformation och ge en populärvetenskaplig och översiktlig bild av den grundforskning som bedrivs i . I dagens kunskapssamhälle är det viktigt att forskningsinformationen följs av en dialog mellan till exempel forskare och praktiker, forskare och intresserad allmänhet eller forskare och beslutsfattare. Den här kommunikationen mellan forskare och det omgivande samhället är viktig för forskningens legitimitet, för användarnas möjlighet att ta till sig ny kunskap och för framväxten av nya problemformuleringar. Myndigheters förmåga att ta till sig den kunskap som forskningen genererar är viktig för att nå hög kvalitet och effektivitet i den statliga verksamheten. Man brukar tala om begreppet mottagarkompetens, det vill säga vikten av praktikers, beslutsfattares och andras förmåga att ta till sig forskningens innehåll och omvandla den till insatser i den egna verksamheten. I samma begrepp ingår mottagarnas kompetens att formulera problem och frågeställningar till forskarsamhället. Detta innebär att det inte enbart ankommer på forskarna att informera om sin forskning. En dialog måste uppstå där berörda parter kommunicerar med varandra för att forskningen ska få ökad användning i samhället och leda till ökad kunskap. är en internationellt ledande forskningsnation. Jag anser att det är oerhört viktigt att myndigheter fortsätter sitt arbete med att ta till sig den kunskap som forskningen genererar för att kunna bygga sina verksamheter på hög kompetens. 106 (): Tack, utbildnings- och kulturministern! Jag har inte skrivit interpellationen för att uppmuntra till ministerstyre. Jag har inte heller skrivit den för att på något sätt nedvärdera det arbete som görs inom olika forskningsråd och andra myndigheter som arbetar på området. Jag vill helt enkelt lyfta fram det värde som ligger i en ny kunskapsgren och visa vilka svårigheter den kunskapsgrenen stöter på inte på grund av illvilja och inte på grund av sabotageförsök från någon grupp utan helt enkelt därför att det är en ung gren av forskning. Utvecklingen av kunskap på olika lärosäten styrs inte enbart av regler, förordningar och ekonomi. Det går ju mycket lätt att läsa om i olika dokument. Det finns osynliga relationer och förhållanden som också påverkar utvecklingen. Då är det mycket svårare för oss som står utanför att försöka göra någonting åt det. Men vi kan åtminstone försöka lära oss detta. Den så kallade Imerforskningen, invandrar- och migrationsforskningen, är som sagt ny. Den är också tvärvetenskaplig. Inom våra lärosäten finns det mycket starka, gamla institutioner som är grundade på en djup specialisering. De har säkert många meriter. Men när de tvärvetenskapliga nya kunskapsgrenarna kommer in i spelet blir det lätt så att de inte vinner tillräckligt mycket terräng. En av mina tankar med interpellationen var att lyfta fram den här nya grenen och visa att den är intressant för det som händer i kunskapssamhället. Jag säger det en gång till att jag diskuterar de här sakerna betyder inte alls att jag kräver att ministern ska ingripa i forskningens frihet. Men vi alla, både i majoriteten och i oppositionen, vill ha principiella riktlinjer när det gäller utvecklingen av kunskap i . Detta betyder inte att man inskränker forskningens frihet. 107 Utbildnings- och kulturminister (): Jag tackar för ett uppmuntrande inlägg. Jag tolkar det som att vi är överens i de frågor som det här gäller. Jag vill också tacka för ett, som jag tycker, bra initiativ när det gäller att lyfta fram den här viktiga forskningen och den oerhört stora betydelse det har att de som arbetar i sin vardag med den här typen av frågor har tillgång till och tar till sig den bästa tänkbara kunskap som produceras och som finns. Det är ett ansvar som vilar både på de institutioner som använder kunskapen och på dem som finansierar och administrerar forskningen på högskolorna och universiteten, som inte ska vara slutna utan öppna och aktiva med att föra ut sina resultat. Det gäller också dem som finansierar forskningen, till exempel forskningsråden. De ambitiösa människor som jobbar på dessa viktiga områden ska naturligtvis vara lyhörda, nyfikna och följa med sin tid på området. Jag ser ingenting som skiljer våra uppfattningar på det här området. Jag kan försäkra om att jag kommer att ägna mitt engagemang som ansvarig för det här politikområdet åt att driva på, så gott det nu går för mig i och med de maktbefogenheter som ska tillkomma en minister här. De är som vi vet inte allomfattande; där är vi också överens. Men såvitt det kommer an på mig så kommer jag att verka för att detta viktiga område kommer att få bra reklam och lyftas fram ofta framöver. 108 (): Tack, utbildnings-, forsknings- och kulturministern! Det är många titlar. Låt oss vara ännu mer konkreta. Det finns ett problem som har diskuterats mycket både på forskningsområdet och ute i samhället. Det är de så kallade hedersmorden i . Den allmänna bild som har cirkulerat är konflikt mellan generationer och mellan kulturer. Den bild som kommer från vissa forskare och också från vissa praktiker är mycket mer komplicerad. Där ser man söner till pappor som i sina länder, i eller i , har kämpat för kvinnans rättigheter. Man ser sönerna, uppväxta i eller i , kämpa mot papporna och systrarna. Det är en helt annan problematik än den som vanligen dyker upp. Det har publicerats en del om det här, och det visar hur komplicerad bilden av relationerna i migrationssamhället kan vara. När den stora invandrarutredning som ledde publicerades det är dess samlades mycket konkret kunskap där. Jag kan försäkra ministern att inte en enda av de slutsatser och inget av de förslag som fanns där har konkretiserats. Det visar att vi har kunskap och att vi har starka forskningsgrupper. Men någonstans fastnar kunskapen, och vi går vidare i rutiner och mönster som har visat sig vara kontraproduktiva. Det är en jättestor svårighet i det som vi kallar för integrationspolitiken. I fanns också mycket intressanta synpunkter, också de hämtade direkt från Imerforskningen. Också där kan man konstatera att de vetenskapliga sanningarna stannade på papperen. Den praktiska politiken gick på helt andra spår. Om vi oftast tar vara på den kunskap som kommer från Imerforskningen börjar vi kanske lära oss att handla på ett produktivt sätt när det gäller integrationen. Det är väldigt intressant att se hur många människor med annan kulturell bakgrund än svensk som finns engagerade i forskningen. Det är en grupp av forskare som har en oerhört spännande blandad identitet. Det visar hur möten mellan olika kulturer, olika uppfattningar, olika sätt att tänka kan befrukta hela arbetet. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2004/05:289 om humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning 109 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att stärka det samhällsvetenskapliga och humanistiska ämnesområdet. Hon tar i sin interpellation upp en rad olika frågor med koppling till de humanistiska och samhällsvetenskapliga utbildningsområdena. Jag tolkar det dock som att frågan om resurser är den centrala, och väljer därför att i mitt svar koncentrera mig på den. ligger i den absoluta toppen inom när det gäller hur mycket resurser som satsas på högskolans grundutbildning. Endast i och är ersättningen per student högre än i . och 2003 förstärktes dessutom de humanistiska, samhällsvetenskapliga, teologiska och juridiska utbildningsområdena med sammanlagt , vilket innebar en höjning av ersättningen per student med . ligger också i topp när man ser till hur mycket pengar som satsas på forskning och är det land i världen som i förhållande till BNP har de högsta investeringarna i FoU. De statliga forskningsanslagen har därtill ökat . När det gäller det humanistisk-samhällsvetenskapliga vetenskapsområdet gjordes en permanent resursförstärkning i den senaste forskningspolitiska propositionen om sammanlagt , varav en väsentlig del fördelades direkt till lärosätena och till rekryteringstjänster för unga forskare. För att ska behålla sin position som ledande forskningsnation krävs dock fortsatta satsningar. ökar de statliga forskningsmedlen med . Härtill kommer en satsning på för forskning och forskarutbildning . Universitet och högskolor har tillförts totalt i höjda anslag för utbildning och forskning , vilket bland annat inneburit att den grundläggande högskoleutbildningen har kunnat byggas ut med närmare 100 000 utbildningsplatser. Det handlar alltså om stora resurser som lagts på den högre utbildningen . hävdar, liksom hennes partikollega i en liknande interpellation som jag besvarade , att lärosätena inte fått kompensation för ökade lönekostnader. Jag vill därför än en gång understryka att lärosätena får sina anslag uppräknade , med så kallad pris- och löneomräkning, enligt samma principer och omräkningstal som de som gäller för andra statliga myndigheter. vill jag säga att jag delar uppfattning att bildning och samhällsengagemang är viktiga byggstenar för demokratin. Det är därför viktigt för regeringen att bygga ut högskolan med det långsiktiga målet att av en årskull ska ha påbörjat högskolestudier . Regeringen avser inte att minska antalet platser till högskolan, särskilt inte som vi förutser en ökad efterfrågan på studieplatser . 110 (): Jag har kommit till kammaren för att diskutera och lyfta fram betydelsen av den samhällsvetenskapliga och humanistiska forskningen, som är mycket viktig. Men låt mig först tacka forsknings- och kulturministern för svaret. Det är ett svar som uttrycker goda intentioner. Vi är helt överens om att det är betydelsefullt. Vi får se om vi kan hitta lösningar på problemen. Det är alldeles uppenbart att det föreligger problem inom området. Dagens debatt är därför mycket viktig. Det är av stor betydelse för demokratin i vårt land, för demokratiutvecklingen och för demokratikänslan inte minst hos ungdomar att befolkningen har goda kunskaper i samhällskunskap, historia och andra humanistiska ämnen. Det gäller inte minst språk. Det är oerhört betydelsefullt. Kultur- och forskningsministern talar mycket om kvantiteten och hur man har utökat antalet utbildningsplatser. Det kanske är bra. Men det kanske inte bara är kvantitet det handlar om. Det måste också vara kvalitativa mätningar och kvalitativa mätmetoder man tillämpar. Det är ett faktum att antalet studenter vid universitet och högskolor har ökat medan antalet lärare bara har ökat . Det är en ekvation som inte riktigt går ihop. Det tror jag att också forskningsministern håller med om. Det är anmärkningsvärt att antalet studenter per lärare har ökat i den omfattningen. Detta drabbar särskilt den humanistiska och samhällsvetenskapliga undervisningen. Antalet lärarledda undervisningstimmar här är i genomsnitt bara . Det kan man jämföra med en teknisk högskola i eller här i och kanske till och med i där studenterna har 22 lärarledda undervisningstimmar. Att undervisa kostar pengar. Det är också intressant att forskningsministern siktar in sig på frågan om pengarna i min interpellation. Det är viktigt. Men det stämmer inte att lärosätena skulle kompenseras fullt ut. Jag har läst en mycket intressant artikel av en mycket klok man som heter och är rektor för , där jag för övrigt ingår i konsistoriet. Han beskriver den tragiska utvecklingen. Löne- och prisutvecklingen är , men pris- och lönekompensationen som får är . Det finns en diskrepans här som jag skulle vilja att forsknings- och kulturministern ställer till rätta för mig. För övrigt, herr talman, anser jag inte att Karthago bör förstöras men att fakultetsanslagen bör höjas. Vi i har i vårt budgetalternativ mer än vad regeringen har på fakultetsanslagen. Därom råder ingen som helst tvekan. 111 (): Jag tackar utbildnings- och kulturministern för svaret. Det finns alltid en risk att lite mindre, lite flyktigare ämnen trängs undan av de ämnen som har en mycket stark anknytning till utvecklingen inom naturvetenskapen och nästan försvinner. Jag ska tala om en forskare som jag beundrar mycket, och som dessutom är en mycket begåvad svensk poet. Han är en mycket kunnig och annorlunda forskare i ämnet Det antika . Men han jobbar inte i . Han jobbar i . förlorar väldigt mycket när den sortens kunskap nästan inte går att spåra på kunskapens karta i . Det har självklart att göra med friheten som olika universitet har att fördela pengar som de vill. Det är väldigt lätt för dem att tränga undan begåvningar och kunskap som inte har så stark position i samhället. Jag vet att latin och grekiska inte har den minsta position i . Jag tycker ändå att det är synd att jobbar i och skriver på engelska och franska i stället för att jobba i och tillsammans med unga svenska studenter vidareutveckla den fantastiska kunskap han har. Där bör vi på något sätt hitta en lösning. Det kanske inom humaniora är fråga om småämnen, och kurserna kanske ser marginella ut. Låt oss emellertid ta ett exempel som har direkt anknytning till arbetsmarknaden och arbetslivet. På institutionen för nordiska språk vid finns den bästa kursen i svenska för akademiker från andra länder. Institutionen kan dock aldrig ta emot tillräckligt många studenter för att öppna vägen till arbete för akademiker från andra länder eftersom den kursen betraktas som en liten kurs, lite vid sidan av, och så fort naturvetenskapen behöver mera pengar är det just sådana kurser som offras. Men även mycket flyktiga och mycket speciella småkurser kan vara viktiga för samhällsutvecklingen, och därför måste vi försvara humaniora. 112 Utbildnings- och kulturminister (): Jag försvarar gärna humaniora. Jag tycker att den är otroligt viktig. Jag kan avslöja att när jag som ung student började läsa på valde jag just humaniora. Först senare hittade jag till nationalekonomin och andra sådana ämnen. Jag vill också säga att vår forskning kring antiken är spännande. Jag har besökt både institutet i , som sorterar under , och institutet i , där ju bedriver flera olika utgrävningar som särskilda svenska projekt. Sedan beklagar jag om den decentraliserade fria resursanvändningen i , som beskrev, inte lett till sådana satsningar att valt att stanna i med sin forskning. Vi känner båda en person som sitter i konsistoriet för . Kanske kunde vi tala med henne och föra fram tanken att lärosätet i fråga eventuellt skulle fundera lite på detta, även om vi får göra det försiktigt för att inte bli anklagade för att bedriva centraliserad politisk styrning. Låt mig gå tillbaka till den ursprungliga frågan i interpellationen, som vi är här för att diskutera. Jag fäste mig vid några ord där. Det gäller till exempel att den utbyggnad som vi gått igenom kanske är bra. Jag tycker att den är jättebra. Jag är oerhört glad och stolt över den. Därför blev jag lite häpen när sade att utbyggnaden bara kanske var bra. Jag tror att det är en av de viktigaste investeringar för framtiden som gjort. Näst efter att sanera statsfinanserna, röja upp i moraset, återställa överskottet och börja amortera ned statsskulden tror jag att detta är den viktigaste framtidsinvestering som gjorts i . Jag blev som sagt häpen över den återhållsamma formuleringen att den kanske är bra. Och trots den kraftiga utbyggnaden, och trots att antalet lärare inte ökat i samma takt som antalet studenter, visar de siffror som jag refererade i mitt interpellationssvar att vi efter den här perioden satsar mer skattepengar per student än man gör i alla andra länder utom i och . Det tycks vara som ägnar sig åt att enbart titta på siffror och kvantiteter i stället för på kvaliteter. Det kanske fanns någonting att göra för att åstadkomma mer med de pengar som fanns. Om man även efter den effektivisering som ägt rum satsar nästan mest i världen per student är jag inte lika bekymrad som jag skulle ha varit om de siffror som nämnde varit de enda i sammanhanget. vill lägga mer på fakultetsanslagen, alltså på det som universiteten själva disponerar, där de kan bestämma om pengarna ska satsas på forskning om antiken eller på någonting annat. hörde vi att var emot den miljard som svensk universitetsforskning får från EU. Bara sade att den är för kraftigt styrande, för dominerande för svensk forskningspolitik. Den var dålig, och vi skulle motsätta oss att den växer. Jag har lite svårt att få de olika uppfattningarna att gå ihop, men jag är för att vi ger mer pengar till fakultetsanslagen också. 113 (): Det var inte speciellt trevligt eller elegant av forsknings- och kulturministern att åberopa en debatt som försiggick när jag inte var närvarande i kammaren. Jag har ingen aning om vad ni talade om. Jag kom precis hit från en annan plats. Men jag väljer att förbise detta och konstaterar att det finns något som förenar oss, nämligen kärleken till den humanistiska och samhällsvetenskapliga ämnesinriktningen på universiteten. Jag personifierar den gamla sortens humanist. Jag har både grekiska, hebreiska och latin i min utbildning. Jag är helt enkelt en sådan teolog, herr talman, som man inte längre paketerar, en sådan humanist som inte längre går ut på universiteten, i alla fall inte i . Det går nämligen inte, det är en omöjlig ämneskombination, och det är en utveckling som ägt rum inom bara . Detta är alldeles sant. Kunskap är lätt att bära. Forsknings- och kulturministern valde att lite grann raljera över att jag sade att det kanske är bra med utbyggnaden. Det hade varit ställt utom allt tvivel, utomordentligt bra, om utbyggnaden hade följts av resurser i motsvarande omfattning. är fallet inte riktigt så. får lärosätena i verkligheten en minskning med 200300 miljoner totalt. Året därpå går det kanske någorlunda jämnt ut. Det är bara att konstatera. Universiteten har själva, till exempel genom , räknat fram att det ser ut på det sättet. Det är tragiskt. Det hade varit roligare om en utbyggnad av universitetsplatser hade följts av ökade fakultetsanslag men också av generella påslag för hela universitetsvärlden. Det jag med min interpellation vill säga är följande: Kvaliteten i humanistisk och samhällsvetenskaplig undervisning riskerar att bli lidande. Jag har visat på att antalet undervisningstimmar och antalet studenter per lärare kraftigt ökat. Det finns också risk för, som påtalat, att vissa humanistiska ämnen helt och hållet skärs bort: antikens kultur och samhällsliv, latin, grekiska, baltiska språk och annat ut med dem bara. Så ser det ut, och det är en mycket tragisk utveckling. Vid riskerar finskan att åka ut. Finskan vid har varit starkast i världen eller något sådant. sägs att regeringen vill satsa de 2 miljarderna, men i själva verket är det bara fråga om en omfördelning. Man satsar på teknik och naturvetenskap och tar pengarna från de humanistiska och samhällsvetenskapliga områdena. Det blir konsekvensen. I stället behöver staten satsa mer på humaniora och samhällsvetenskap. Jag tycker dock inte att vi ska fastna i dessa siffror eftersom vi kan hålla på att bolla med dem hur länge som helst. Jag kan göra det en gång till. vill öka fakultetsanslagen med . Det är skönt att säga det. Det står klart och tydligt i motionerna, vilket var och en kan läsa. Vi vill någonting med satsningen. Bildning är en helt annan sak än utbildning. Bildningsgraden kanske inte höjs med automatik när undervisningstimmarna skärs ned och de enskilda studenterna inte får tillgång till sin lärare mer än glimtvis. Därför valde jag att säga att det kanske har varit bra. Det kunde ha varit ännu bättre. 114 (): Kanske eller kanske inte. Det vore intressant att höra utbildnings- och kulturministern kommentera akademikernas arbetslöshet. Det är väldigt många unga akademiker, och framför allt unga akademiker med samhällsvetenskaplig och humanistisk bakgrund, som går ut från studierna och faller i djup arbetslöshet dagen efter en lyckad examen. Den här arbetslösheten visar kanske att den kvantitativa ökningen inte var tillräckligt väl genomtänkt. Men som sagt: Siffror som siffror. Jag har bland annat talat med en universitetsprofessor som säger att det här en gammal exercis mellan olika partier. Man räknar på olika sätt och drämmer varandra i huvudet med olika siffror. Egentligen har jag inte träffat en enda människa som jobbar på ett universitet eller en högskola som inte klagar. Däremot har jag träffat människor som har tagit doktorsexamen och dagen efter har blivit arbetslösa. De flesta av dem är humanister och samhällsvetare, men de finns också bland biokemister och naturvetare. Det borde vara djupt alarmerande för forsknings- och utbildningsministern. Det behövs många postdoktorala platser i om vi ska lyckas att använda den kunskap vi ger till de unga. 115 Utbildnings- och kulturminister (): kom det en sak till där vi inte är överens. Jag uppfattade att beskrev det så att det råder dålig kvalitet vid svenska högskolor. Jag vet inte hur ni har det , men min bild är att det är väldigt bra kvalitet i . Jag hade gärna spenderat mer pengar och fått ännu bättre kvalitet. Jag tycker inte att det är bra att få höra här i att universiteten gör ett så dåligt jobb att kvaliteten blir dålig. Det tycker inte jag. Möjligen har jag missuppfattat nyanserna, men det var så jag uppfattade det. Låt mig sedan gå över till frågan om vad sade . Jag ber om ursäkt om uppfattade det som ohövligt, men jag trodde att jag här fick lära mig lite om vad tycker i sin politik och att det var en politik som var bekant med. Om den folkpartipolitik som föregående talare i den tidigare interpellationsdebatten redovisade var en överraskning för och om det blev någon sorts överfall i den här debatten ber jag om ursäkt och ska backa från det.