prot · GS09125 · 2005-05-24 00:00:00 — Det handlar om misstag där domstolen inte tagit upp ett yrkande om att återfå vårdnaden som personen i fråga på felaktiga grunder blivit fråntagen, inte behandlat ett sådant yrkande och sedan dragit ut på förhandlingen att barnet hunnit fylla . Personen sökte om möjlighet att komma till för att träffa sitt barn som han inte fått ha någon som helst kontakt med, inte fått någon adress till, inte kunnat skicka några brev till, där barnet fått tro att pappan inte ville veta av det och befunnit sig i en fosterfamilj eftersom den enda släkting barnet har i är psykiskt sjuk och bor på ett hem. Han har fråntagits denna möjlighet trots att han fått rätt av JK, men barnet har då hunnit fylla 18. Om domstolen hade gjort rätt skulle barnet ha varit under 15 och troligtvis hade pappan fått möjlighet till umgänge med barnet. Det skulle ha gjort att anknytningen bedömts på ett annat sätt. När det gäller dessa två personer har vi en flicka som inte gått i gymnasiet i . När hennes pappa skulle komma till skickade henne till så att hon inte skulle kunna träffa pappan. Han har aldrig gjort någonting. Hon skickas till , pappan är här och i kan hon inte fullfölja sina studier, vilket betyder att hon inte gått i gymnasiet. Hon är och utan gymnasieutbildning. I har hon ingen annan släkt än mamman, som är psykiskt sjuk. Pappan vill leva tillsammans med henne i så att hon kan fullfölja sin gymnasieutbildning, så att de kan ta igen de som de över huvud taget inte haft tillsammans. Jag vet att statsrådet inte kan kommentera enskilda fall, men jag kan inte förstå den bedömning som och i det här fallet gör när de inte tycker att det är fråga om anknytning när båda säger att de vill göra det här. har man inte kunnat söka uppehållstillstånd på rätta grunder för man har sökt uppehållstillstånd beroende på misstag gjorda av svensk domstol. JK har konstaterat att det i det här fallet gjorts helt fel, att det bryter mot svensk lag för så här ska man inte göra och domstolen borde ha agerat. Är det inte så och det är en principiell fråga att och måste ta hänsyn till detta när de bedömer graden av anknytning och gör bedömningen av uppehållstillstånd? Ska de inte ställa sig frågan: Skulle han ha fått uppehållstillstånd om domstolen gjort rätt? Är inte det en rimlig fråga som de borde ställa sig? 67 Statsrådet (): Det här är en haltande debatt eftersom det väldigt mycket handlar om ett enskilt ärende. Men även om det är ett enskilt ärende och jag inte kan kommentera det betyder det naturligtvis inte att enskilda ärenden inte är viktiga. Det är klart att det också ger en bild av vår lagstiftning. Det egentligen frågar mig är huruvida den här personen skulle ha fått uppehållstillstånd för . Mitt svar är detsamma, nämligen att jag inte riktigt kan svara på det då det är samma sak där. Det handlar om en rad olika omständigheter. Det finns ingen absolut rätt för en förälder att få uppehållstillstånd när dess barn finns här i . Det är en rad olika omständigheter som vägs in. Som jag sade handlar det om barnets ålder, anknytning till hemlandet, om barnet bor i , den sökandes vandel en rad olika omständigheter vägs alltså in. Hur man tidigare skulle ha bedömt kan jag inte svara på. Det är dock oerhört viktigt att noga titta på de här frågorna. När det sedan gäller visering finns inte heller där någon absolut rätt att få visering till , men gemensam vårdnad eller möjligheter för barn och vuxna att umgås väger ofta väldigt tungt. Det kan jag säga gäller generellt. Man ser väldigt mycket på detta utifrån barnets bästa eftersom det ska stå i förgrunden, alltså barnets behov av kontakt. Beträffande viseringar generellt bifalls mellan och av dessa. Men återigen: En rad olika omständigheter ska vägas in. 68 (): Den här familjen har hamnat i ett moment 22 på alla möjliga plan. När pappan till exempel skulle söka visum till fick han nej, men han fick inte veta varför. Han visste alltså inte att han fråntagits vårdnaden. Han sökte gång på gång och tiden gick. När han väl fick veta att han fråntagits vårdnaden vilket skedde när han kunde smyga sig till och där bli häktad var det för sent att göra en polisanmälan för då var ärendet preskriberat. Det största offret är dottern. Det handlar om en svensk medborgare som varken haft sin mamma eller pappa under uppväxten. När det gäller umgänget med föräldrar är jag helt övertygad om att han skulle ha haft den rätten. Han skulle ha haft rätten till umgänge med sin dotter under den tiden, men många olika instanser inklusive instanser som migrationsministern inte är ansvarig för, till exempel har agerat i strid med de grundläggande rättigheter som barn och föräldrar har till umgänge. Om du inte är svensk medborgare men förälder är du totalt rättslös, och då gäller inte rätten till umgänge fullt ut. Och om du blivit illa behandlad av svensk domstol, svensk socialtjänst och andra svenska myndigheter straffas både du och ditt barn. Det är inte det samhälle jag vill ha. har tagit upp det här fallet med . De hävdar att det är kidnappning av ett barn. De har tagit upp ärendet vid vartenda svensk-tunisiskt möte, och det är allvarligt att inte reagerat på det och försökt agera. 69 Statsrådet (): Även om jag inte kan kommentera enskilda ärenden betyder det inte, som sagt, att enskilda ärenden inte är viktiga. Jag tycker att tar upp viktiga frågor. Det ger också en bild av hur lagstiftningen fungerar. Det handlar om visum. Visum ska ju underlätta utbyte mellan människor i olika länder och naturligtvis också underlätta möjligheten för föräldrar och barn att kunna umgås. När det gäller lagstiftningen i övrigt har våra partier tillsammans nu en lagrådsremiss om ny instans- och processordning. Vi kommer att förtydliga lagstiftningen på just den här punkten, vilket kommer att kunna vara en vägledning för praxis. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2004/05:569 om feministiskt självförsvar i skolan 70 Statsrådet (): har frågat mig dels vilka initiativ jag är beredd att vidta i skolan för att stärka unga kvinnor, dels vilka initiativ jag är beredd att vidta för att alla tjejer som så önskar ska få tillgång till träning i feministiskt självförsvar i skolan. Låt mig börja med att slå fast att det är helt oacceptabelt att flickor och kvinnor blir utsatta för sexuella övergrepp i skolan eller någon annanstans eller att de är rädda för att gå ut ensamma. Den rådande könsmaktsordningen måste brytas och i detta arbete är skolan en viktig aktör. Arbetet för jämställdhet och demokrati är en viktig del av skolans verksamhet. Jämställdhetsmålen finns formulerade i skollagen och läroplanerna. I skollagen stadgas att den som verkar inom skolan ska särskilt främja jämställdhet mellan könen samt aktivt motverka alla former av kränkande behandling (1 kap. 2 §). fattade regeringen beslut om att remittera ett förslag om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever i skolan med mera till Lagrådet. Lagförslaget innehåller åtgärder för att komma till rätta med trakasserier på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och funktionshinder. Jag vill även lyfta fram några åtgärder som regeringen har genomfört för att stödja skolornas arbete med värdegrundsfrågor och för att motverka kränkande behandling och sexuella trakasserier. Regeringen gav Myndigheten för skolutveckling uppdraget att ta fram ett referensmaterial för att främja och intensifiera skolornas och kommunernas jämställdhetsarbete. Materialet Hur är detställt? Tack, ojämt! ger en bakgrund till köns- och maktskillnader i skolan och samhället och visar hur könsmaktsordningen skapas och upprätthålls. Alla kommuner och skolor fick information och material . För att stärka och stödja kommunernas kompetens på jämställdhetsområdet avsatte regeringen medel för att utbilda pedagogiska resurspersoner för jämställdhet, så kallade genuspedagoger. Genom utbildningen ska deltagarna få kompetens att genomföra förändringar i förskolans och skolans jämställdhetsarbete. Ambitionen är att det ska finnas en sådan person i varje kommun . har 255 genuspedagoger från sammanlagt 145 kommuner utbildats. Myndigheten för skolutveckling ska presentera en utvärdering av utbildningen av genuspedagoger senast . Jag vill i detta sammanhang även nämna projekt , som arbetar för att synliggöra hur medier och reklam påverkar unga flickor och pojkar. En annan viktig tanke med Flicka är att hitta goda exempel och bra idéer och sprida dem vidare. avsattes för insatser att stärka flickors självförtroende och ge möjlighet till bland annat självförsvarsträning. Sammanlagt har 49 projekt tilldelats medel. En utvärderingsrapport från visade att de projekt som i högsta grad bidragit till att påverka och förändra skolans vardag är de som tog ett helhetsgrepp om både flickors och pojkars självförtroende som man ökade lärarnas medvetenhet och elevernas delaktighet. Sammantaget visar det som sagts att regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att stärka unga kvinnor i skolan. Däremot är inte självförsvarsträning främst en uppgift för skolan. Skolans styrka är att kunna bidra till att ett ökat självförtroende hos både flickor och pojkar samt att stödja kunskap och insikt om könsmaktsordningens konsekvenser hos både elever och vuxna i skolan. 71 (): Tre av fyra tjejer är rädda när de går hem själva . Tre av fyra tjejer är rädda, och deras liv begränsas ständigt. De tvingas ta omvägar, undvika parker och vågar inte vara ensamma utomhus . Många väljer att stanna hemma om de inte vet att de kan ha sällskap med någon kompis. Kvinnor och tjejer utsätts systematiskt för olika former av orättvisor och trakasserier. Det kan innebära alltifrån att de får mindre uppmärksamhet i klassrummet eller lägre lön än manliga kolleger. Bland de grövsta uttrycken för mäns makt över kvinnor finns misshandel och våldtäkt. Sexualiserat våld handlar om att påminna om vilket kön som besitter makten i hemmet, i skolan, på arbetsplatsen eller i förhållandet. Tjejer ska inte behöva känna sig rädda eller svaga. För att det ska bli så måste maktförhållandet mellan könen ändras och tjejers ställning drastiskt uppvärderas. Ett sätt att bryta den könsmaktsordning som ministern talar om är att lära sig feministiskt självförsvar. I det finns ingen motsättning till att också tala med killar om dessa frågor. Allt ministern nämner om jämställdhetsmål, lagförslag, utbildning, genuspedagoger och projekt är bra för att medvetandegöra och synliggöra att det råder en könsmaktsordning. Men vad gör vi direkt för de tjejer som är rädda när de är ute och de tjejer som begränsar sina liv för att slippa rädslan? Jag blir lite förvånad när ministern säger att självförsvarsträning inte är en uppgift för skolan. Regeringen avsatte efter krav 5 miljoner för att bland annat ge tjejer möjligheter att få lära sig feministiskt självförsvar just på skoltid. Jag känner nog att jag måste berätta för ministern vad feministiskt självförsvar innebär. Feministiskt självförsvar går ut på att lära sig att sätta värde på sig själv. Man jobbar framför allt med övningar som kan öka självförtroendet. Man påpekar också att det aldrig någonsin är en tjejs eget fel om hon blir utsatt för trakasserier eller övergrepp oavsett hur hon beter sig. Genom diskussioner och övningar försöker man träna bort tjejers invanda sätt att vara till lags, väja undan och göra sig mindre än de är. Bara genom att sträcka på sig och uttrycka självrespekt genom sin röst och sitt kroppsspråk kan man undvika att utsättas för kränkningar. En del av det feministiska självförsvaret går ut på att lära sig hur man med sin kropp kan klara sig ur en övergreppssituation. Många tjejer vet inte hur starka de egentligen är eller hur de ska agera vid ett våldtäktsförsök. Tjejer har rätt att försvara sig mentalt, verbalt och fysiskt. De ska också ha rätt att få lära sig hur man gör det. Feministiskt självförsvar är ett sätt att säga: Jag tänker inte låta mig begränsas. Jag vet att jag är värd att försvara, och jag vet att jag kan. Här uppe på åhörarläktaren sitter min syster som också är en av de 130 instruktörerna som finns i feministiskt självförsvar. Hon möter ett flertal tjejer runtom i landet som hon ser växa och stärkas av det feministiska självförsvaret. Jag kan på de sekunder jag har kvar av min talartid tala om några av de utvärderingar som hon har fått. En tjej säger: Jag har också tänkt väldigt mycket på det här med kroppsspråk och vad man utstrålar. Jag har också talat mycket om det med mina kompisar. går vi alla runt och tar plats. En annan tjej säger: Man har blivit mer medveten och tänker på att man inte ska bli behandlad hur som helst. Om det inte är en uppgift för skolan, vems uppgift är det då? 72 Statsrådet (): Det är inte acceptabelt att flickor och kvinnor utsätts för våld, kränkande behandling eller att de känner sig rädda i vardagen. Alla, både kvinnor och män, ska kunna känna sig trygga i samhället. Det är ett gemensamt ansvar vi har i vårt samhälle. Där utgör skolan en del. Skolan ska i arbetet göra det som skolan är bäst på. Skolan ska lära ut hur könsmaktsordningen fungerar och problematisera kring denna, vilket framgår av skolans kunskapsuppdrag. Skolan ska själv behandla eleverna på ett korrekt sätt, vilket också framgår av värdegrunden för skolan. Skolan ska också ge medarbetare i skolan hjälp och stöd i arbetet med jämställdhet. Detta är och har varit en prioriterad fråga för regeringen. Men det är viktigt att framhålla att även om skolan kan ta och ska ta en del av ansvaret för de samhällsproblem vi ser kan och ska inte skolan ta hela ansvaret för alla de samhällsproblemen. Det låter naturligtvis väldigt enkelt att säga: Det här skulle skolan kunna göra. Enbart har jag fått konkreta förslag till nya ämnen som skolan skulle kunna åta sig som alla var och en för sig är oerhört viktiga. Det kan handla om till exempel hälsokunskap, mediekunskap, om hur framför allt kvinnor framställs i medier och den alltmer ökande sexifieringen i medierna. Jag menar att skolan självfallet ska ta ett ansvar. Mycket av det som interpellanten pratar om när det gäller just självförtroende och om att vara mer självmedveten ingår i skolans värdegrundsarbete. Det är en viktig del av det arbetet. Jag vill vara tydlig, och jag menar att det är viktigt att vi också har en skola som inte är överbelamrad med uppgifter. I den prioritering som vi gör med den begränsade tid som vi har är det viktigt att framhålla att skolans två främsta uppgifter kärnuppgifterna, det vill säga kunskapsuppdraget och demokratiuppdraget med värdegrundsarbetet är det som vi ska prioritera. Det är mot den bakgrunden som jag menar att detta inte främst och endast är en uppgift för skolan. 73 (): Skolan ska lära ut, diskutera, vara en förebild och så vidare. Jag håller med ministern om detta. Men vi avsatte ändå pengar för att man skulle kunna ha feministiskt självförsvar i skolan. Vad är det som har kommit fram som ministern anser vara dåligt med det? Vad är det som gör att man inte tycker att det här är någonting som är värt att satsa på även ? Jag tror att det måste till någonting konkret för de här tjejerna. Det är tjejer som är . Det är tjejer i skolåldern. De är i en ålder då vi båda vet att många tjejer lämnar idrottsföreningar till exempel. Det är också därför jag ställde frågan. Om inte detta är en uppgift för skolan vem ska då ta sig an den? Många tjejer flyr idrottslivet, och jag anser att det också finns en del där. Men det handlar inte bara om själförsvarsträningen, och det var det som jag försökte lyfta fram här. Det handlar om många fler bitar. Ofta när det gäller feministiskt självförsvar finns det en uppfattning om att man bara tränar slag eller står och skriker nej. Det här handlar om att man bygger upp tjejernas självförtroende. Många tjejer vet inte att de har rätt att försvara sin kropp och att de har rätt att bli väl behandlade. De har ingen anledning att ta skit från någon annan. Många tjejer vet inte det, och därför måste det här lyftas fram. Då handlar det om mer än att bara prata om saker och ting. Det handlar om att kunna agera så att man stärker tjejerna. Som jag sade sitter min syster häruppe. I jobbar man på det sättet att man har olika kurser som man driver. Man har exempelvis nio kurser per gång. Det hon vittnar om är att de här tjejerna säger: Å, vad jag längtar till måndag! De kan få känna sig starka. De känner: Wow jag växer! Det är någonting som jag anser är en uppgift för skolan. har en genuspraktika där man ser positivt på erfarenheterna. Man jobbar separat med flick- och pojkgrupper. Jag förstod inte riktigt ministerns svar i början. Han pratar om att de projekt där killar och tjejer har varit inblandade har varit positiva. Jag menar att det är självklart att man ska rikta sig till bägge grupperna, men på olika sätt. Tjejer och killar har olika förutsättningar och olika möjligheter. Man har också olika förväntningar på sig. Man måste ta till vara det här i sitt arbetssätt när man jobbar så att det inte blir något slags könslöst arbetssätt. Jag vill fortfarande ha svar från ministern. Om det här inte är ett ansvarsområde för skolan vem ska ha det ansvaret? 74 Statsrådet (): Jag tror att vi pratar lite grann förbi varandra. En hel del av det som interpellanten tar upp är ju en uppgift för skolan. Det tillhör skolans kärnuppgifter, nämligen att ge eleverna, oavsett kön, ett gott självförtroende och en frimodighet att både kunna vara självständiga och att göra egna val baserade på deras egna livsdrömmar. Det är en viktig del av skolans uppdrag. Interpellanten frågar varför inte skolan tar ansvar. Får jag då vara så fräck och fråga interpellanten: Vad exakt är det som interpellanten förväntar sig att vi nationellt ska bestämma? Precis som hon har sagt tidigare så pågår den här typen av verksamhet på en hel del av våra skolor . Det är ett val man gör lokalt. Menar interpellanten att vi i form av skollag eller läroplan ska stipulera att detta ska vara ytterligare ett ämne i skolan? Det är inte någonting som jag är särskilt positiv till. Det finns stora krav på vad skolan ska åstadkomma . Om man räknar ihop de mål som finns och som vi har satt upp i kursplaner, läroplaner och även i olika lokala skolplaner och skollag så kommer vi upp i ungefär 1 000 mål för den svenska skolan. Jag menar att om det är någonting som vi ska göra så är det snarare att förtydliga och se till att vi får färre mål för den svenska skolan. Vi ska inte tillföra ytterligare obligatoriska ämnen. Det är mot den bakgrunden som jag inte är beredd att säga att även detta är en uppgift för den svenska skolan. Den del som handlar om självförtroendet och självbilden har redan skolan, och det ska den fortsätta ha. 75 (): Jag sade i mitt svar att jag tycker att alla de här andra åtgärderna som görs är bra. Men jag menar att det också behövs någonting mer. Min fråga gällde hur man möjliggör för de tjejer som faktiskt önskar det här. Det var inget tvingande i det. Jag vet att många tjejer önskar feministiskt självförsvar i skolan. Vi vet också att man inte har den möjligheten på alla ställen. Det var också därför som vi tillsammans med regeringen avsatte de här pengarna. Så skulle vi kunna möjliggöra för unga tjejer ute i skolorna att bland annat få feministiskt självförsvar. Det verkar som om ministern vill ta tillbaka det här och att man inte vill möjliggöra det. Jag tycker att det vore tråkigt om så är fallet, men jag kan inte tolka det som någonting annat när han säger att det finns saker i vårt samhälle som man också skulle kunna lasta skolorna för men att man inte ska lasta på dem för mycket. Jag anser att det här är en del av skolans arbete. Kort och gott så undrar jag om ministern tycker att det är negativt. Och i så fall: Varför tycker han att det är negativt med feministiskt självförsvar? Vi behöver inte gå lagstiftningsvägen för det här. Min fråga från början var: Hur kan vi möjliggöra för de tjejer som önskar feministiskt självförsvar i skolan att också få det? Finns det inte ett ansvar härifrån för att möjliggöra det? 76 Statsrådet (): Återigen pratar vi i viss mån förbi varandra. Jag tror inte att vi i sak är oense om vad vi skulle önska och vilka åtgärder som vi både vidtar och tillsammans antagligen också kommer att vidta . Dock har jag som en principiell inställning när det gäller just de pålagor som vi ska ha på den svenska skolan att jag tror att det är viktigt att vi innan vi börjar tillföra ytterligare uppgifter också gör en ordentlig inventering. Vad är det vi kräver av skolan ? När vi gör det så ser vi att mycket av det som interpellanten efterfrågar finns som en uppgift för skolan, och inte bara som en perifer uppgift utan som en av de kärnuppgifter som skolan har. Utifrån den utvärdering som har gjort av det projekt som vi gemensamt har genomfört ser vi att man har lyckats bäst framför allt där man har vänt sig till både tjejer och killar. Jag tror också att det är den vägen som vi ska fortsätta att arbeta. När vi talar om feministiskt självförsvar förstår jag naturligtvis att vi inte talar endast om någon kampsport utan om hela bilden. Men det är framför allt kampsporten som jag vänder mig mot. Det andra har vi redan som en kärnuppgift för skolan, och det kommer vi också att ha . Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2004/05:FPM63 EU:s sjunde ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration KOM(2005)119 till utbildningsutskottet 15 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2004/05:NU14 betänkande 2004/05:LU27 betänkande 2004/05:SfU16 betänkande 2004/05:TU14 betänkande 2004/05:FiU23 betänkande 2004/05:BoU11 betänkande 2004/05:KU26 betänkande 2004/05:SoU16 Anmäldes och bordlades betänkande 2004/05:SfU15 Ett reformerat underhållsstöd betänkanden /05:FiU26 Försäkringsförmedling 2004/05:FiU32 Redovisning av insatser för barn och unga i statsbudgeten betänkande 2004/05:JuU30 Immunitet och privilegier för betänkanden /05:SoU19 Behörigheten för läkare i enskild verksamhet m.m. 2004/05:SoU20 Beräkning av inkomstprövade socialförsäkringsförmåner m.m. för neurosedynskadade 2004/05:SoU21 Tobakskontroll genomförande av WHO:s ramkonvention om tobakskontroll m.m. betänkande 2004/05:AU9 Utvidgad rätt till information för arbetstagarorganisationer betänkande 2004/05:BoU10 Bostadsförsörjningsfrågor 17 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2004/05:619 av ()till justitieminister 2004/05:620 av ()till justitieminister och tull i /05:621 av ()till statsrådet status 2004/05:622 av ()till statsrådet villkor