prot · GT0940 · 2005-11-29 00:00:00 — De lever upp till i stort sett alla de krav som ställs, på punkt efter punkt. De har medlemmar från , och . Det är en stabil organisation som av egen kraft, utan stöd från vare sig stat eller kommun, kunnat växa och utvecklas . De har över 100 000 besökare som söker information om islam i . Men är mer än så. Den som besökt centret vet att de har en mycket pragmatisk inriktning på islam. De skiljer tydligt på politik och religion. Utövare från världens alla hörn kommer dit. Jag skulle vilja påstå att det inte finns någon annan muslimsk institution i som bättre än uttrycker svensk islam i vårt mångkulturella och mångreligiösa land. Just därför är attackerna mot så allvarliga, och just därför är det oerhört angeläget att staten visar sitt stöd för och sin solidaritet med dem som försöker utöva sin religion, i det här fallet den islamiska religionen, på ett positivt sätt. Jag har tolkat statsrådets svar mycket positivt och lägger här ihop ett par meningar från det. Eftersom det sägs att regeringen har intresse av att kan fortsätta sin verksamhet och regeringen bestämmer vilka trossamfund som kan få statsbidrag finns här en öppning för att göra en annan bedömning än den som tidigare gjorts med avseende på status. Stämmer min tolkning av statsrådets svar? 74 Statsrådet (): Det var ett väldigt intressant besök som och jag gjorde vid . Även om jag tror att vi är många som tagit del av genom medier och på annat sätt är det något alldeles speciellt att göra ett besök, att vara på plats. Som säger har det blivit en betydelsefull del av . Det är en mötesplats för muslimer av många olika nationaliteter, men det är också en mötesplats för många som inte alls har islam som sin tro utan tvärtom vill besöka moskén och centret för att skaffa sig kunskaper och förståelse, inte känna att det främmande är farligt utan tvärtom få förståelse och större kunskap. Det är en imponerande verksamhet, det vill jag verkligen säga. När det gäller statusen som trossamfund finns där några olika led. Det är Kammarkollegiet som registrerar trossamfund, och såvitt jag känner till har inte registrerat sig som trossamfund; det är upp till dem själva om de vill göra det. När det sedan gäller att bevilja statsbidrag, och säga att det ska vara ett trossamfund som får statsbidrag, är det regeringens beslut. Det är helt riktigt. Därefter är det myndigheten som beviljar resurser och bidrag utifrån de kriterier som finns. tolkar mig helt rätt när han uppfattar det så att regeringen är mycket angelägen om . Vi är också mycket bekymrade över det säkerhetsläge som just nu råder och som innebär att man verkligen hamnat i en rävsax. Man skulle vilja bygga upp, renovera, restaurera de delar som blivit utsatta för attentat men har helt enkelt inte råd. Man känner sig inte trygg att vistas vid , och man är inte heller förvissad om att den restaurering som görs kommer att få finnas kvar. Man väntar på ännu ett attentat. Det är väldigt bekymmersamt. Det är ett hot mot , och det är naturligtvis också ett hot mot vår demokrati och mot den religionsfrihet som vi är väldigt angelägna om att bevara. När det gäller frågan om ekonomiskt stöd till trossamfund som har regeringen så här långt inte fått någon ansökan så det kan jag inte ta ställning till. 75 (): Jag förstår att statsrådet från talarstolen inte kan lova statligt stöd. tolkar jag svaret så att man gärna ser att kommer in med en ny ansökan . Jag vill här passa på att nämna att i de uttalanden som Kammarkollegiet gjort om har man gjort bedömningen att det lever upp till alla de krav som ställs på ett trossamfund. Därför ser jag heller inga problem i den delen. Jag vill också passa på att nämna att vi har två av dem som tillhör ledning här i kammaren. Det är Bejzat, som avbröt sin resa i , jag tror att det var i eller , och kom till för att möta statsrådet i samband med hennes besök . Det är också Mihat. Båda två har valt att åka hit till för att lyssna just på den här debatten. Det är två män som kom till och som verkat som muslimer i . De brinner för det livsverk de har. Jag är helt övertygad om att de tillsammans med sina vänner i kommer att sätta sig ned och börja skriva på en ansökan för att senare bli kallat ett nationellt trossamfund och därmed ges statligt stöd. Det finns en annan dimension i detta som jag vill lyfta upp som är mycket bredare än diskussionen om . Jag åkte ut efter första attentatet när i stort sett hela byggnaden brann ned till grunden. Det var mitt . Det var väldigt stora lågor den natten, men det regnade lite. Trots det kunde inte regnet få bukt med elden. Runt moskén var det hundratals muslimer samlade. De var bestörta, ledsna och mycket arga. Det river upp minnen och väcker känslor som många av oss har svårt att förstå. Jag hade en vän från i Bosnien med mig den natten. Han sade att den dagen serberna gick in och brände de 14 moskéerna som fanns i hans stad var den dagen han beslutade sig för att lämna och fly till . Detta är något mycket djupgående och mycket större än bara . Det handlar om mycket mer än så. har det varit två bränder efter den branden. Det är ingen som undrar: Varför blev det inga upplopp här? Det finns två svar till det. Det ena är givet. Om man jämför med har vi inte det totala utanförskapet som finns där. Den segregation som finns där är mycket värre. Det andra är det ledarskap som finns i den moské som finns i . Varje gång har man uttryckt följande: Tålamod, tålamod, kommer vi att bli hörda. Där tror jag att det statliga stödet kan vara en viktig signal och ett erkännande för den inriktning som valt att ha. 76 Statsrådet (): Det var ett engagemang som jag upplevde på och en klarsynhet och vilja att verkligen skapa förutsättningar för islam i . Det var intressant. Jag tror att har rätt när han beskriver att är unikt på det sättet i . Dess ställning i ett världsperspektiv känner jag inte till. Men helt uppenbart är det unikt i ett svenskt perspektiv. har beskrivit gången helt rätt. Det finns ett formellt krav att bli registrerat som trossamfund. Sedan kan regeringen ta ställning när en ansökan kommer in. Därefter är det SST som betalar ut de medel som samfundet har rätt till utifrån storlek och verksamhet. Det är en fråga. Det är naturligtvis en väldigt konkret fråga för att börja arbeta med. Sedan måste vi fortsätta diskussionerna i den här kammaren och i regeringen när det handlar om hela situationen och inte minst säkerhetsläget för . 77 (): Jag vill avslutningsvis tacka statsrådet för diskussionen. Det finns en sista dimension jag vill lyfta upp. Det är att har varit väldigt mån om att behålla ett ekonomiskt oberoende. Därför har man redan tidigare avböjt stöd från till exempel . Det tycker jag också är hedrande. Vi ska vara oroliga när andra länder är beredda att stödja verksamhet och i det lägger in en vilja att styra verksamheten där. Mig veterligen är den inriktning som finns av islam i kanske inte den vi önskar här i . Det finns andra skäl till att ett statligt stöd är en viktig signal. Precis som statsrådet säger är detta ett viktigt steg. Att erkänna och ge det berättigat stöd är ett viktigt steg. Men det är ingen lösning på de ständiga attacker som moskén har fått utstå sedan den byggdes. Innan bränderna har det också varit attacker. De är kanske inte lika omtalade. Men det har alltid varit nedklottringar och grisar som släppts in. Det är allvarligt. Det är en viktig institution i det mångkulturella och mångreligiösa vi lever i. Där har samhället ett stort ansvar. Dessa attacker är nämligen ett angrepp mot våra grundläggande mänskliga rättigheter. Dem måste vi skydda i samhället. 78 Statsrådet (): Jag vill helt kort säga att det är väldigt betydelsefullt att man har det oberoende som beskriver här. Man är inte beroende av finansiärer från något håll som ställer krav som man inte kan leva upp till, i det här fallet som ett trossamfund. Vi har ett stort uppdrag framför oss att säkra rätten för alla att utöva sin religion och göra det på ett säkert sätt och ett sätt som gör att vi kan vara ett mångkulturellt och demokratiskt land i allra bästa bemärkelse. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2005/06:111 om läsning 79 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att fler elever ska utveckla sin läsning så att de blir bra läsare och för att trenden mot bristande läsförståelse bryts. En god förmåga att läsa och skriva är viktiga förutsättningar för varje människas aktiva deltagande i samhällslivet och den personliga utvecklingen och därigenom hela samhällets utveckling. Den pedagogiska miljön från förskolan till gymnasieskolan är avgörande för elevernas språkutveckling, och insatser för läs- och skrivutveckling är av stor vikt för förbättrade resultat på alla nivåer i skolväsendet. Därför har regeringen redan vidtagit åtskilliga åtgärder för att stimulera skolorna att fokusera på basfärdigheterna, det vill säga läs- och skrivförmåga och matematik. Till exempel har en särskild satsning på basfärdigheterna genomförts, och Myndigheten för skolutveckling har i uppdrag att återrapportera vilka åtgärder myndigheten har vidtagit när det gäller basfärdigheterna. Dessutom har högskoleförordningen ändrats så att det tydligt framgår att för att få lärarexamen ska studenten ha kunskaper om betydelsen av läs- och skrivinlärning och för att få examen med inriktning mot undervisning i förskola, förskoleklass och ska studenten ha fördjupad kunskap i läs- och skrivinlärning. Flickor och pojkar med utländsk bakgrund har som grupp sämre resultat i skolan än flickor och pojkar med svensk bakgrund. Regeringen har därför aviserat i budgetpropositionen för en förstärkt satsning på skolor i segregerade områden. avsätts och avsätts för ytterligare insatser. Syftet är bland annat att utveckla svenskundervisningen för elever med annat modersmål än svenska samt utbildningssituationen för elever som kommer till under senare årskurser. På initiativ från regeringen har dessutom avsatts resurser för att anställa fler lärare och andra specialister i skolan. Statsbidraget till personalförstärkning i skola och fritidshem infördes och satsningen har varit mycket framgångsrik. Det är viktigt att skolan noga följer elevernas läsutveckling. Individuella utvecklingsplaner är ett viktigt instrument för uppföljning av elevernas väg mot målen. I detta syfte beslöt regeringen om ändringar i skolformsförordningarna som innebär att individuella utvecklingsplaner ska införas för alla elever redan från första årskursen. Ändringarna träder i kraft . Kommunerna och skolorna har därutöver krav på sig att lämna kvalitetsredovisningar. Det är ett viktigt verktyg för att utveckla verksamheten och därigenom elevernas läs- och skrivutveckling. När det gäller elever i behov av särskilt stöd, till exempel med läs- och skrivsvårigheter, ska rektorn se till att ett åtgärdsprogram upprättas. I utkastet till lagrådsremiss med förslag till en ny skollag föreslår regeringen att det av åtgärdsprogrammet ska framgå hur behoven ser ut, vilka åtgärder som ska vidtas samt hur åtgärderna ska följas upp och utvärderas. I utkastet föreslås dessutom att beslut i fråga om åtgärdsprogram ska kunna överklagas till för laglighetsprövning. Därutöver ska ytterligare totalt användas för riktade utvecklingsinsatser för att stärka kvaliteten i skolan. De nya resurserna ska bland annat användas till riktade insatser för att stimulera elevernas läs- och skrivutveckling där hänsyn även tas till elever med läs- och skrivsvårigheter dyslexi. Sådana insatser är till exempel att stödja kommunerna för att kunna kompetensutveckla lärare. För att alla elever ska få tillgång till ett rikt språk och inblick i vår litteraturskatt ska initiativ tas för att utge moderna klassiker från olika språkområden och världsdelar och skolbibliotekens roll ska stärkas och utvecklas. Jag följer utvecklingen mycket noga och utifrån redan vidtagna åtgärder kommer jag kontinuerligt att göra bedömningar om vilka eventuella ytterligare åtgärder som behöver vidtas för att eleverna ska ges ökade möjligheter att utveckla sin läs- och skrivförmåga. 80 (): Jag vill börja med att tacka för svaret. En förskola i belönades för sina insatser för litteratur och läsande. Det var en litteraturförskola som fick diplom för att man har en särskild barnlitteraturprofil. Man använder bokens möjligheter i det dagliga arbetet. Man försöker att ge barn en positiv upplevelse genom läsning av böcker. Man samverkar nära med bibliotek, och man engagerar föräldrarna väldigt mycket i det arbetet. Detta är exempel på någonting som jag tror är väldigt bra. Det är ett kreativt nytänkande och ett sätt att söka få in boken och läsandet redan i tidiga åldrar. Det är ett härligt exempel på nytänkande. Jag tror att det behövs mer av sådant, och jag saknade det i skolministerns svar. Min fråga var: Vilka ytterligare åtgärder är skolministern och regeringen beredd att vidta för att stärka läsningen? Det var ett långt svar, men det skulle kunna kortas ned ganska rejält till ordet inga. Det var ju det som ministern sade. Han berättade vilka åtgärder som man har vidtagit i historien och kom fram till slutsatsen att det inte behövs några ytterligare åtgärder. Jag tror att det är väldigt få som delar den åsikten. Den som tar den här frågan på yttersta allvar måste vara beredd att presentera en väldigt konkret och mycket mera aktiv politik än den som förs . Det behövs fler offensiva åtgärder. Det krävs en bredd, ett djup, en kreativitet, och det krävs ett väldigt stort engagemang. Jag tror att det här är en avgörande fråga för . När vi ska konkurrera i den globala kunskapsekonomin kan man inte låta kunskapens infrastruktur, som läsningen utgör, rosta sönder. Det finns nämligen väldigt tydliga signaler på att utvecklingen går åt fel håll. Jag refererade i min interpellation till en doktorsavhandling vid av Per Fröjd. Han visar att gruppen de sämsta läsarna har dubblerats . har den grupp som han kallar de duktigaste läsarna krympt. Bakom trenden att läsförståelsen har försämrats ligger att det är fler som är dåliga i läsning och det är färre som är riktigt duktiga. En annan bild fick vi när rådet för högre utbildning rapporterade om stora kunskapsluckor bland dem som ska bli språkstudenter. Det är möjligt att jag har lite förutfattade meningar, men i min värld är de som har tänkt plugga språk på människor som ofta är ganska intresserade av att studera. Men rådet visade att de som har gått i skolan och är intresserade av språk och har tänkt plugga det på universitet saknar kunskaper om språk. Som någon sade visste man inte ens vad det var för skillnad mellan verb och substantiv. Den tredje bilden av verkligheten gav när man studerade läsvanorna hos högstadieelever. Det visade sig att av pojkarna i högstadiet aldrig läser böcker i skolan en fjärdedel av killarna. Vi vet också att skillnaderna här är väldigt stora. Tjejerna läser mer och bättre än killarna. Och framför allt: Tjejer i akademikerfamiljer läser mycket mer än killar i LO-familjer. Varför engagerar inte detta Socialdemokraterna? Jag tycker att det är väldigt märkligt. Det är ett stort svek av vuxengenerationen att inte ta den här frågan på stort allvar. Det handlar om fler åtgärder i skolan, om att ge garanti för läsning, om att ha ordentliga skolböcker och om att ha utbildade lärare. Men det handlar också om att ställa krav på föräldrarna, att de tar ansvar för sina barns läsutveckling. Kanske man ska tänka ännu bredare i detta, och då handlar det om att utveckla biblioteken. Vi håller på att få sociala klyftor i läsandet, och jag tycker att det är väldigt bekymmersamt att skolministern inte har mer att komma med. Det krävs ytterligare åtgärder, skolministern. 81 Statsrådet (): var jag på en skola i som ligger i den del av som heter . Skolan i fråga heter Pluggparadiset. Jag hade möjlighet att träffa både föräldrar och lärare och resonera med dem om utvecklingen i skolan. De berättade med ganska mycket stolthet om det goda arbete som de gjorde just med läsningen. De använde sig av ett systematiskt arbete och hade upprättat ett läsutvecklingsschema som de följde med väldigt goda resultat. Jag tar upp detta som ett exempel på det mycket goda arbete som jag vet genomförs på en rad av våra skolor. Det är också många skolor som lyckas väldigt väl, inte minst när det gäller läsningen. Det är ingen slump att svenska elever utmärker sig, också i internationella undersökningar, bland dem som är bäst på att läsa. När vi ser att det går bra för de allra flesta får vi dock inte glömma att det också finns elever som faktiskt inte hänger med. Vi vet att det finns stora sociala skillnader, skillnader mellan elever som har olika förutsättningar. Det är därför som det har varit viktigt för regeringen att se till att resurserna till den svenska skolan kan stärkas. Vi vet att när resurserna tryter, då är det alltid framför allt de som har störst behov av hjälp och stöd i skolan som far illa. Det är därför glädjande att vi kan fortsätta vår satsning på att stärka antalet lärare och andra specialister i den svenska skolan. Den satsningen kommer vi att fortsätta med därför att en kompetent personal är en grundförutsättning i den svenska skolan. Men jag tror inte att det räcker. Vi måste gå vidare. Därför kommer vi också att göra stora satsningar på de elever som har de tuffaste förutsättningarna. Vi kommer att satsa sammanlagt 225 miljoner på de skolor som finns i många av våra segregerade förorter för att därigenom stärka elevernas möjligheter att klara av skolan, inte minst när det gäller språkutveckling, läsförståelse och läsförmåga. Jag tror också att det är viktigt att vi förstärker uppföljningen på ett tidigt stadium. Det är därför glädjande att vi inför individuella utvecklingsplaner för samtliga elever . Det ska vara en tydlig fokus på elevernas basfärdigheter därför att det är en grundförutsättning för att både klara av skolan och stärka ens möjligheter på arbetsmarknaden i vårt samhälle. Som en fjärde punkt i programmet för en bättre läsutveckling är det väldigt viktigt att vi också riktar kompetensinsatser mot de lärare som undervisar elever i de yngre åldrarna. Det handlar om kompetensutveckling för att på ett tidigt stadium upptäcka brister när det gäller läsförmåga och läsförståelse, men också för att se till att man har goda kunskaper om att lära ut hur man läser till yngre barn. Det stödet till kommunerna omfattar 10 000 lärare i ett första steg. Jag tror att det är viktigt. Som ett femte steg i det här programmet för att stärka elevernas läsutveckling gör vi också satsningar på att utveckla skolbiblioteken och inte minst skolbibliotekens roll i det pedagogiska arbetet. Jag tror också att det är viktigt att eleverna har tillgång till litteratur, att boken finns i deras närhet. Därför har regeringen också gett i uppdrag till Myndigheten för skolutveckling att lansera Alla tiders klassiker så att boken blir en naturlig del av skoldagen. Detta är fem starka åtgärder som syftar till att stärka läsandet i den svenska skolan. 82 (): Pluggparadiset hade skolministern varit på. Det låter faktiskt väldigt härligt, inte minst i en skolengagerad folkpartistisk politikers öron. Det finns många härliga exempel. Jag har besökt många av dem, och jag lyfte själv fram de här förskolorna som har en särskild litteratursatsning alltså redan i förskolan. Jag tycker att det är viktigt att vi lyfter fram de goda exemplen, för de behöver spridas. Det är så som skolministern säger, att i internationella undersökningar fortfarande klarar sig ganska hyfsat. Vi har generellt sett en ganska hög läsförståelse och läskunskap. Men vi ser också att vi börjar sacka efter. Jag tror att det är viktigt att man tar tag i detta . Ju längre man låter kunskapens infrastruktur rosta desto svårare blir det att rusta upp den. Vi måste ta tag i detta med krafttag väldigt snabbt. Det finns elever som inte hänger med. För dem är det självklart vissa åtgärder som krävs, och mycket åtgärder som krävs. Det finns också elever som tidigare i skolan klarat det mycket bra, men också deras läskunskap håller på att försämras. Jag är precis som skolministern bekymrad över de sociala skillnaderna. Vi ser ganska tydligt, om jag ska göra det enkelt, att en tjej i en akademikerfamilj läser väldigt mycket böcker. Hon läser väldigt bra. Hon klarar sig också bra i skolan. En kille i en LO-familj läser mycket mindre. Han läser kanske inte alls. Hans föräldrar kanske inte heller läser. Risken är därmed också att han får svårt att klara skolan. Vi ser att vi har ett socialt läsarv från generation till generation. Visst kanske det behövs mer resurser. är det så att lägger väldigt mycket pengar på skolan i en internationell jämförelse. Det visar också att det viktigaste är att använda de här pengarna rätt. visade i sin granskning av de statliga stöden till mer personal i skolor och på fritidshem att det inte var så tydligt. Det gick inte att visa att detta gav någon effekt på resultatet. Jag tror att slutsatsen av det är att man måste satsa pengarna rätt, och rätt i det här fallet är nog oftast att satsa väldigt . Statsrådet nämnde en satsning på skolbiblioteken, och det tror jag är bra. Men den satsning som görs, om man räknar väldigt snabbt i huvudet, innebär per elev. Det tror jag inte vänder utvecklingen när det gäller läsintresse, läsförståelse, läskunskap. Det är viktigt att boken finns nära, att biblioteken är stora, starka, intressanta och engagerande. Men av detta sekel krympte till exempel bibliotekens bokbestånd bara i med 50 000 verk. Åtta filialer försvann i . Utvecklingen ser likadan ut i hela landet. Biblioteken krymper och drar sig undan. Jag delar skolministerns åsikt att det är viktigt att böckerna finns nära. Det här visar att det behövs ett helhetsgrepp om vi ska vända trenden. Det handlar om skolan. Det handlar om en tidig start. Det handlar om tidig utvärdering. Jag skulle gärna vilja höra en kommentar från skolministern om vilken som blir den kompensatoriska åtgärden när man inte får ha tidiga centrala prov, som kongressen sade nej till. Det handlar också om att kanske dra nytta av åren i förskolan, att satsa på ett intresse för boken och läsandet redan då. Kanske handlar det också om att våga satsa på skolböckerna. Vi har haft en rejäl satsning på datorer i skolan , men skolböckerna har fått stå tillbaka. Jag tror att det finns ett samband mellan att ha en trasig geografibok, en gammal samhällskunskapsbok, och ett ointresse för läsning av vanliga skönlitterära böcker. Jag tror att vi måste vara tydliga med att ge föräldrar deras ansvar i detta. Föräldrarna måste läsa med sina barn. Vi vet att läsandet går i arv. Därför har också föräldrarna tillsammans med skolan ett väldigt viktigt ansvar. 83 Statsrådet (): Jag tror att vi kan vara helt överens om att allt som händer i skolan inte bara är beroende av den direkta verksamheten där. Det är naturligtvis också så att hemmet har en stor betydelse i detta. Jag tror inte heller att det är en alltför vågad uppfattning att säga att det har skett väldigt mycket när det gäller unga människors fritid de senaste tio femton åren. Inte minst har datorn blivit väldigt vanlig i våra hem, med datorspel och annat som upptar en allt större del av inte minst pojkarnas fritid. Det finns tydliga undersökningar som visar att detta på sina håll har trängt ut boken. Jag delar uppfattningen till fullo att det är viktigt att vi vidtar åtgärder i den svenska skolan så att vi också kan vara i världstopp när det gäller elevernas förmåga att läsa och förstå vad de läser. Jag tror också att det är nödvändigt att vi har en bra diskussion om vad man gör hemma och faktiskt också om vad man gör . Det är riktigt, som säger, att vi ser att i de hem där man läser mycket är det naturligt nog också så att eleverna klarar läsförståelsen och läsförmågan på ett bra sätt. Jag välkomnar i den diskussionen, för jag tror att det är nödvändigt att vi alla hjälper till att föra upp just detta till diskussion.