prot · GS09113 · 2005-04-27 00:00:00 — Det är faktiskt rimligt att låta remissinstanserna yttra sig över förslaget. Sedan gäller det att se till att det ganska snabbt kommer till . Andemeningen i reservationen är alltså den rätta, men eftersom det hela redan är på gång verkar det rimligt att avstå från att reservera sig. Det är i alla fall bedömning. Också frågan om har lyfts fram. Det är en utredning som pågår. När den landar har vi nog en del att hämta också ur den. Men jag menar att det bör avvaktas med de reservationer som föreligger i den delen tills utredningen är klar. Liksom föregående talare yrkar också jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 46 (): Läkemedelsförskrivningen och läkemedelskonsumtionen har ökat väldigt kraftigt . Många läkemedel gör självklart oerhört stor nytta. Men tyvärr är det också så att alltför många använder fler mediciner än de troligen borde göra. Den bild som vi ledamöter i utskottet har fått under arbetet med betänkandet är att det finns en ovilja att ta bort gamla förskrivningar när nya görs. Det innebär att många patienter kan ha inte bara tio olika mediciner utan kanske 20 eller ännu fler. Förslaget om en läkemedelsförteckning i form av ett register, som regeringen föreslår, kan bli ett verkningsfullt verktyg för de patienter som vill få en säkrare bedömning av hur den totala medicineringen kan påverka. Det är alltså ett stöd för patienten men också ett stöd för förskrivande läkare. Kunskapen om vad som sker när en patient tar väldigt många olika mediciner är rätt begränsad. Sannolikt är det inte särskilt lyckat med så stora mängder mediciner som ibland förekommer. Därför är det angeläget att det här sker så snabbt som möjligt. Det som några av talarna här har sagt, att man av olika skäl vill skjuta på detta framåt i tiden, tycker jag därför inte att vi har motiv för. Hur bra det sedan kommer att fungera är naturligtvis beroende av flera olika saker. Hur aktivt kommer man i praktiken till exempel från läkarnas sida att använda sig av den här möjligheten? Hur mycket kommer man att lägga ned på information till patienterna så att dessa förstår fördelarna med att man har tillgång till det här verktyget? Och hur överbryggar man den rädsla för registrering av olika slag som alltid finns? Också det har tagits upp. Självklart finns det alltid fallgropar och svårigheter. Men vi i tror att det finns förutsättningar för att det föreslagna registret kan bidra till att den totala läkemedelsanvändningen minskar utan att det behöver innebära välfärdsförluster för patienterna. Tvärtom kan kanske många biverkningar till och med minska om onödig medicinering kan undvikas. Man ska inte heller glömma de vinster som finns för miljön i det här sammanhanget. har tagit fram en intressant liten skrift viktar miljöpåverkan av olika läkemedel. Den tycker jag borde spridas mycket mer eftersom stora delar av de mediciner som vi stoppar i oss, kanske allihopa, hamnar i naturen. Vi spolar ut vår avföring genom reningsverk, som inte klarar av att bryta ned läkemedelsresterna. Det innebär att sjöar och vattendrag förorenas och att växter, insekter och djur därför ingår i nedbrytningskedjan för de flesta av våra läkemedel, och den processen kan vara långvarig, tiotals år. Vilka konsekvenser som det för med sig har vi antagligen mindre kunskap om än om de effekter som den soppan kan ha på oss själva. Av den anledningen tycker jag att alla reformer och alla nya typer av information som kan leda till en klokare läkemedelsförskrivning är väldigt välkomna. Sedan kan jag tycka, och det är rent personligt, att det vore bra om ett sådant här register kunde byggas ut med ytterligare information. Jag kan tänka mig att det finns patienter som skulle vilja, nu talar jag om frivillig basis och inte om en automatisk registrering, kunna tillföra i sådant register information om att man till exempel är vegetarian eller vegan, för det kan påverka hur man behandlas i vården. Det kan man vara intresserad av att påverka. Som jag förstått av debatten finns det en möjlighet att det här kommer att förändras och utvecklas , och då kanske en sådan frivillig komplettering i registret på något sätt skulle vara möjlig att lägga in. Det finns i motionerna några saker som jag själv skulle kunna överväga att ställa mig bakom och som jag tror att skulle kunna göra. Men precis som föregående talare sade är det frågor där man, vilket också står i betänkandet, inväntar utredningar. Jag tycker att man ska göra det innan man definitivt tar ställning. Med den korta motiveringen, fru talman, ställer jag mig bakom förslaget i betänkandet SoU13 och föreslår avslag på samtliga reservationer. 47 Statsrådet (): Många har vittnat från talarstolen om ökad användning av läkemedel. Det är naturligtvis så att läkemedlen inte bara blir fler utan framför allt blir viktigare och alltmer kraftfulla. Mycket av det som var sluten sjukvård och ibland krävde ganska komplicerade ingrepp kan behandlas med läkemedel. Det är en fantastisk framgång. innebär det enligt min mening att vi också måste flytta över en del av den kontroll som finns inom sjukvården till att också omfatta läkemedlen. Jag tror att vi kommer att se att vi behöver ta ytterligare steg i den riktningen framöver. Det är min gissning att vi i som, tack vare vårt apoteksmonopol, har en ganska stor kontroll över våra läkemedel kommer att få se att många andra länder kanske inte funderar i samma banor som vi har gjort men kommer att ta steg mot en ökad kontroll och säkerhet på läkemedelsområdet. Jag tror att själva den medicinska utvecklingen går åt det hållet. Det förslag som vi nu debatterar om en läkemedelsförteckning är naturligtvis bara en liten pusselbit i ett sådant arbete. Men det är en viktig pusselbit. Flera har vittnat om hur viktigt detta är när man träffar sin läkare eller inte träffar sin läkare, vilket är värre, utan en helt annan läkare än den man brukar träffa. Som det är måste man själv komma ihåg vilka läkemedel man redan tar och komma ihåg vad de heter trots att de byter namn varje gång man hämtar ut dem på eftersom det kommer billigare läkemedel. Då är det ännu svårare att komma ihåg vilka läkemedel man har. Jag tror att de allra flesta människor tror att sjukvården har möjlighet att se vilka läkemedel man tar. Man blir förvånad över att den möjligheten inte finns. Jag läste en tidningsuppgift att det gjorts en undersökning av i . Där hade man frågat patienter om detta. Man kom fram till att trodde att den här möjligheten redan fanns. Jag tror att det är ett viktigt steg som vi tar . Det är inte för tidigt, vill jag säga med anledning av att en del vill vänta ännu längre. Men jag tycker att det är väldigt bra att vi kan ta det här steget , och jag hoppas att kommer att besluta så så att vi kan ha den nya lagen på plats . Det finns många andra frågor som hänger ihop med detta, men det finns ingen anledning att vänta. Låt oss ta till exempel utredningen om förmyndare och ställföreträdare. Den är ute på remiss , som flera har sagt. Den ligger under . Det är min kollega justitieministern som ansvarar för det. Den bedömning man gör , trots att det är väldigt svårt att göra bedömningar innan remissbehandlingen är avslutad, är att man kan lägga fram förslag till Lagrådet tidigast . En ny lagstiftning skulle vara i gång tidigast . Sedan blir det ofta förseningar i beredning. Jag tycker att det är att vänta på för att införa den här förteckningen när vi kan göra det . Jag hoppas att det också blir beslutet . Det har diskuterats om det är lämpligt att låta sköta förteckningen. Några argument varför det är lämpligt har förts fram. Ett är att är rikstäckande. Det är inte landstingen, och de har inte samma system . Det finns inte en aktör som kan agera för sjukvårdshuvudmännen . Det kanske vi kommer att ha , om vi kan driva på utvecklingen när det gäller hur vi använder informationstekniken, men har vi inte det. Ett annat gott skäl till att använda är att vi vill registrera den medicin som man tar ut, inte bara den som förskrivs. Det är inte alls alla läkemedel som faktiskt hämtas ut. Att det någonstans ligger ett recept för läkemedel som man aldrig har hämtat ut har vi inte så mycket nytta av att veta. Det viktiga är de läkemedel som är uthämtade och som patienten förväntas ta. Det är bara som har den uppgiften. Ett tredje skäl är att för register för att kontrollera högkostnadsskyddet för läkemedel. Det är ett register som på många sätt liknar det register som föreslås. Det sköter man mycket bra. Det finns all anledning att låta samma huvudman sköta också det här registret som har så många likheter med det registret. Skulle vi efter en dom i , vilket jag betvivlar men om så skulle vara att vi får den att gå oss emot, är det självklart att vi kommer att följa . Då kommer vi att behöva göra förändringar i hur vi för registret över läkemedelsförmånerna. Då är det naturligt att man i så fall, om det skulle vara nödvändigt, också gör förändringar i denna läkemedelsförteckning. Det ser jag inte som någon stor eller särskilt svår fråga, men jag tror inte heller att det kommer att behöva ske. Jag vågar säga att jag ser det förslag som vi nu debatterar som ett steg på vägen mot ökad och effektivare användning av IT inom vården. Vi har kommit långt i , men det går ändå förvånansvärt långsamt att få ut den fulla nyttan av den nya tekniken inom vården. Det finns uppgifter som säger att vårdpersonalen använder ungefär en tredjedel av sin arbetstid åt informationshantering. Bara det säger att det finns otroligt stora vinster att göra om vi kan effektivisera just informationshanteringen. Det andra är att det är brist på information, som gör att man måste ta beslut inom sjukvården på dåligt underlag och på dåliga grunder. Det är mycket allvarligt utifrån patientsäkerheten. Av de här två skälen finns det all anledning att göra stora ansträngningar för att se till att skynda på utvecklingen när det gäller användningen av IT inom sjukvården. Vi har tagit initiativ från regeringen, och gör vi allting för att få upp hastigheten i samordningen. Som jag ser det är det några viktiga delar som måste till. Vi måste ha elektroniska patientjournaler för samtliga patienter. Vi måste ha system för patientjournaler som är kompatibla och kan tala med varandra hos alla sjukvårdshuvudmän, både landsting och kommuner. Vi måste ha säkra kanaler för att överföra den här informationen via Sjunet till alla sjukvårdshuvudmän. Vi måste se till att vi får de juridiska möjligheterna att låta den gå vidare, antingen en enda patientjournal per patient eller alternativt möjligheter för olika sjukvårdshuvudmän att hämta information hos varandra om en patient. Det här är ett arbete som pågår. är en viktig pusselbit i detta. Jag förutser att det beslut som tas bara är ett steg på vägen mot en ökad effektivisering och ökar patientsäkerhet, bland annat med hjälp av IT. Det finns ingen anledning att tro att vi någonsin ska kunna fatta det optimala beslutet med alla förbättringar när det gäller informationshantering och patientsäkerhet på en enda gång. Vi kommer att få göra som den här kammaren alltid gör, ta steg för steg en liten bit i taget. Det här steget, som jag hoppas att vi tar , är ett mycket viktigt steg som kommer att innebära stora förbättringar för patienternas säkerhet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Föredrogs socialutskottets betänkande 2004/05:SoU11 Folkhälsopolitik. 48 (): I detta ärende behandlas socialutskottets betänkande om folkhälsopolitik. I betänkandet behandlas 140 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Betänkandet tar upp en mängd olika målområden när det gäller folkhälsoarbetet, bland annat mål för folkhälsan, ojämlikhet i hälsan, självmordsprevention, delaktighet och inflytande i samhället. Ytterligare målområden är ekonomisk och social trygghet, trygga och goda uppväxtvillkor, ökad hälsa i arbetslivet. Vidare tas i betänkandet upp behovet av sunda säkra miljöer och produkter, en mer hälsofrämjande hälso- och sjukvård och gott skydd mot smittspridning, en trygg och säker sexualitet och god reproduktiv hälsa. Angelägna mål som belyses är behovet av ökad fysisk aktivitet, goda matvanor och säkrare livsmedel, minskat bruk av tobak och alkohol, ett samhälle fritt från narkotika och dopning samt minskade skadeverkningar av överdrivet spelande och övrigt beroende. Avslutningsvis finns mål om hälsoinformation och hälsokommunikation samt forskning. Ett enigt utskott föreslår med anledning av ett tiotal motioner från samtliga riksdagspartier ett tillkännagivande till regeringen om det självmordspreventiva arbetet. Utskottet konstaterar att olika insatser har gjorts på området, och regeringen har i den avlämnade forskningspolitiska propositionen Forskning för ett bättre liv redovisat att den bland annat anser att särskilda insatser bör göras inom suicidforskningen. Folkhälsoministern har redovisat att han noggrant följer utvecklingen för att överväga vilka ytterligare insatser som kan komma att erfordras med anledning av självmordsproblematiken. Vi inom utskottet delar dock bedömningen i motionerna att ytterligare insatser nu måste genomföras för att förstärka det självmordspreventiva arbetet. Utskottet anser att ett nationellt program för självmordsprevention bör tas fram, och regeringen bör redovisa resultatet av ett sådant arbete för i lämpligt sammanhang. Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden, främst med hänvisning till pågående arbete på folkhälsoområdet. I betänkandet finns 24 reservationer och tre särskilda yttranden. Med denna inledning överlämnar jag ärendet till debattörerna. 49 (): Som vi hörde handlar betänkandet från socialutskottet om folkhälsofrågor. Det är 140 motioner som behandlas. De visar på det stora intresse för hälsofrågor som finns i . Ett tiotal motioner handlar just om självmordsprevention, och de har lett till det tillkännagivande som vi alla i utskottet är oerhört glada för. Vi hoppas att det också ska leda till åtgärder från regeringen. Min kollega kommer senare att utveckla detta i sitt anförande. Jag kommer att uppehålla mig vid några avgörande frågor som vi moderater tycker är viktiga för en ökad hälsa för alla människor i . Det handlar om människors makt över sina egna liv, om hur vi kan förbättra och förändra folkhälsoarbetet om hur vi ska stärka barns och vuxnas hälsa. Vi ska se de äldres behov i samhället och vi ska arbeta mer med förebyggande arbete både lokalt och regionalt. Vi anser att ska läggas ned till förmån för ett nytt och hälsa. Mer medel måste föras ut till det regionala planet, och det fick vi klart för oss för någon vecka sedan här i då vi hade en diskussion om dessa frågor. Nätverket för folkhälsa delar vår uppfattning om att det behövs mera av regionala kompetenscenter. Jag vill först yrka bifall till reservation 1 under punkt 1, men jag står naturligtvis bakom övriga reservationer från oss moderater och de gemensamma borgerliga reservationer som finns i betänkandet. Att bli förstådd som en helhet, lyssnad på och tagen på allvar innebär att man sätts in i ett sammanhang, och då minskar ohälsan. Människors goda hälsa är en av de viktigaste resurserna i ett land. Det skapar möjligheter och utveckling. Den mänskliga resurs som finns i ett gott hälsotillstånd har tidigare underskattats i vårt samhälle. Snarare har hälsa betraktats som en naturtillgång, fri att utnyttjas. De senare årens försämrade hälsoläge hos människor har visat vilka kostnader som är förenade med dålig hälsa. I har det saknats strategier utifrån ett individuellt hälsotänkande. Högsta möjliga tillstånd av hälsa är en mänsklig rättighet som det formuleras i FN:s förklaring i den ekonomisk-sociala delen av de mänskliga rättigheterna. Hälsa är som allemansrätten, missbrukas den så blir den förödd. Därför har det uppstått en stor brist på hälsa som i sin tur har lett till en stor vårdskuld. Trots att stora samhälleliga ekonomiska resurser satsats på folkhälsan har det inte givit utdelning i en förbättrad hälsa för de enskilda människorna. Detta beror till stor del på ett kollektivistiskt förhållningssätt som har skapat ett avståndstagande och i många fall likgiltighet inför välvilliga folkhälsoråd. Det har inte bidragit till ett individuellt ansvarstagande för den egna hälsan i den utsträckning som vi moderater tror är angeläget och viktigt. För att den enskilda individen ska kunna ta ansvar måste den också ges makt och möjlighet att ta ansvar, det vill säga att kunna svara an. Ett uttryck som ofta används i dessa sammanhang är empowerment. Det innebär att kunna påverka sin egen situation, att kunna fatta egna beslut om sitt eget liv, att kunna träffa val, det vill säga att vara proaktiv och promotiv för att vidmakthålla hälsa eller återställa hälsa som gått förlorad. Hälsa är alltså en integrerad del i en människas liv precis som andra fri- och rättigheter. Det stigande ohälsotalet bland befolkning utgör inte bara ett stort folkhälsoproblem, utan det har kommit att bli den i särklass största ekonomiska belastningen inom svensk ekonomi som i sin tur tvingar fram svåraccepterade besparingar inom en rad områden. Dessa besparingar slår hårt och konsekvenserna har varit förödande inom många samhällsområden i ett redan hårdnande samhällsklimat. Antalet långtidssjukskrivningar och förtidspensioneringar är ett stort bekymmer. Hur man än planerar neddragningar och besparingar så äts dessa upp av ett okänt antal ökningar av långtidssjukskrivna och förtidspensioneringar. 1,4 miljoner människor står utanför arbetsmarknaden. Vi har en allt kunnigare befolkning som ställer medvetna frågor och kräver kunniga svar. Det har setts som en naturlig del i samhällets utveckling. När den gamla auktoritetstron och det auktoritära samhället försvinner med sina tydliga yttre gränser, som också byggde på en gemensam värdegrund etik och moral ersattes det inte automatiskt av ett ansvarstagande hos den enskilde individen. Detta har lett till en osäkerhet och en oklarhet i många fall där människor upplever sig ha hamnat i kläm mellan olika välfärdssystem som inte längre levererar det som de ska eller förväntas göra. Vidare har en mycket snabb samhällsförändring bidragit till att förutsägbarheten till stor del har försvunnit ur människors liv. Stressen har kommit till vårt samhälle för att stanna. Man kan hävda att stress alltid har funnits och att människor alltid har haft det svårt. Förvisso, men har det svenska samhället byggts på ett antagande om stabilitet och förutsägbarhet som inte längre existerar, och därav följer just den känsla av vanmakt som breder ut sig bland människor. Oförutsägbarheten skapar då stress, stress skapar rädsla och vanmakt, rädsla skapar våld, vanmakt skapar uppgivenhet och likgiltighet, våld skapar ännu mer oförutsägbarhet och likgiltigheten skapar också ett hårt samhälle. Människor som är rädda och stressade förlorar sitt välbefinnande, och deras hälsa påverkas negativt. Det är ett sådant samhälle som vi ser växa fram i på många håll. Att återställa hälsa och välbefinnande i samhället och på individnivå är en oerhört viktig och angelägen fråga för oss moderater, och det är absolut den viktigaste enskilda satsningen vi kan göra i . Det är känt att hälsa och välbefinnande handlar om att som människa känna sig respekterad, tagen på allvar och lyssnad på, att vara delaktig och bli bekräftad, att få stöd och uppmuntran och vidare att få uppleva att det finns en mening med ens liv och att omvärlden är rimligt god att det finns ett hopp. Dessa grundbultar inom folkhälsovetenskapen formulerades av , som var banbrytande inom denna vetenskap. Flera vetenskapliga rapporter visar att ett verkligt inflytande, empowerment som jag nämnde tidigare, över vardagslivet är just en nyckelfaktor som skapar hälsa. Delaktighet är en förutsättning för hälsa och upplevelser av sammanhang och meningsfullhet. Att själv kunna ta ansvar och fatta sina egna beslut i sitt eget vardagsliv har oerhört stor betydelse för hälsan. Därför är det naturligt för oss moderater att i våra kommittémotioner inom det här området trycka på just de här så angelägna viktiga sakerna. Men det finns också andra motioner som pekar på att möjligheten att kunna leva på sin lön, möjligheten att kunna fatta sina beslut om barnomsorg, hur barnen ska ha det och hur familjen vill ha det med sitt liv, innebär ökad hälsa. Vi vet också att kränkningar och våld har stor negativ effekt. Vi skriver också om vikten av att titta på hur ökad stress leder till ohälsa och att ge människor möjlighet att mer kunna vara delaktiga och känna ansvar på sitt arbete. Därför är det viktigt när vi pratar om kvinnor och kvinnors hälsa att också känna ansvar för att öppna upp för en mångfald av olika arbetsgivare. Vi har ju goda exempel där vi ser att sjukskrivningstalen är bra mycket lägre där man har ett ökat inflytande och ett ökat ansvar. Det kan gärna vara kooperativ eller olika privata alternativ. Det finns också naturligtvis offentliga arbetsgivare som har satsat och som är väldigt duktiga på detta. Men vi tror att eget ansvar och ökat inflytande är en avgörande faktor för hur människor mår på arbetsplatsen. Därför beklagar vi den stopplagsdiskussion vi hade i går, och vi beklagar den negativa inställning från vänsterkartellen som finns just när det gäller hur kvinnor kan få chansen att se möjligheter med flera olika arbetsgivare. Vi lyfter fram betydelsen av mat, motion och kärlek. Det är viktigt att också komma ihåg vad som påverkar vårt liv och vår vardag. Hur vi äter och motionerar har oerhört stor betydelse, men också ensamheten eller möjligheten att leva tillsammans med människor som bryr sig om, som ser en, som lyssnar och som förstår en. Att kärleken har betydelse är naturligtvis viktigt också för små barn. Vi hade ett seminarium här i för någon vecka sedan som handlade om barns hälsa. Där pekade vi också på vikten av beröring när det gäller barn och människor emellan. tror vi är en viktig förutsättning för att ta nya tag när det gäller hälsofrågorna i . har kanske spelat ut sin roll. Det är ganska tydligt när vi läser i tidningen om att man nu ska leka på arbetsplatsen. Det finns många andra saker som kommer därifrån som kanske är bra, men börjar det verka som om det är dags att ta nya tag, och därför föreslår vi ett i stället, med stor tyngd på det regionala och lokala folkhälsoarbetet. vill jag bara ta upp egenvård. Det finns oerhört mycket bra satsningar på egenvård, och det finns reservationer som handlar om just detta. Vi beklagar att utskottets majoritet inte har ställt sig bakom dessa viktiga satsningar på egenvård. Vi vet att det har stor betydelse för folkhälsans utveckling, och vi vet att det har stor betydelse för avlastningen av sjukvården. Egenvård och hälsofrågor är frågor som har kommit för att stanna, och det är frågor som vi moderater kommer att fortsätta driva med inriktning på att individen har en stark ställning i samhället . 50 (): Folkhälsa är ett viktigt ämne, och det speglas ju i det stora antalet motioner som vi behandlar . Det är också viktigt att vi har fått en mera systematisk rapportering av hur folkhälsan utvecklas. Jag tänker då på framför allt den folkhälsorapport som ger ut och som vi har fått alldeles . Där konstateras att livslängden fortsätter att öka i , och det skulle ju kunna peka på att vår folkhälsa är god och förbättras, och så är det ju, men det utesluter inte att det finns hot mot folkhälsan och att det finns en stor risk för att vi kommer att få sämre hälsa på många områden. Jag brukar sammanfattningsvis, när jag träffar människor från andra länder, säga att den svenska folkhälsan kännetecknas av att vi är det friskaste folket i världen och att vi lever längst, men vi är också det mest sjukskrivna, och det kan man naturligtvis delvis hänföra till att vårt sjukförsäkringssystem tolkas något annorlunda nu än vad det har gjort tidigare, och helt säkert måste vi strama upp tillämpningen av vår sjukförsäkring.