prot · GS09109 · 2005-04-21 00:00:00 — Jag frågar alltså efter bedömningen. 146 () replik: Vi är ju för fler och tidigare betyg, så det kan jag svara ja på. På frågan om nationell skolpeng svarar jag nej, det tror jag inte. När det gäller att stärka elevinflytandet hade inte ens behövt fråga. Vi är ju rörande överens om hur viktigt det är. Vi framhåller alla vikten av att införa lokala skolstyrelser där eleverna är med i majoritet. Vi säger när vi pratar om utvecklingssamtal och individuella studieplaner att lärare, föräldrar och elever ska vara med. Det har vi redan klart. 147 () replik: Jag uppskattar seriösa ambition att utifrån ståndpunkt försöka göra en bedömning av var man hamnar. Eftersom verkar vara på så bra humör betar jag av ett antal ytterligare frågor. Gör bedömningen att det finns en borgerlig enighet om att införa allmän och särskild kurs i basämnen? Gör bedömningen att man inom den borgerliga alliansen har en åsikt om att kommunernas inflytande över de fristående skolorna är för stort? 148 () replik: Den sista frågan handlade om att kommunernas inflytande över de fristående skolorna är för stort. När det gäller de fristående skolorna och kommunerna kan det ibland kännas som en svår avvägning när man ser hur det fungerar runtom i landet. Det är en fråga som vi tittar på. Vi strävar verkligen efter att det ska fungera på ett tillfredsställande sätt med de fristående skolorna för varje kommun. Vad det gäller allmän och särskild kurs vet säkert att jag inte sitter med i arbetsgruppen. Jag kan alltså inte tala om hur långt förhandlingarna har gått när det gäller de frågorna. Därför svarar jag varken ja eller nej på den frågan. 149 (): Kommer ni ihåg känslan av otrolig spänning, nyfikenhet, lust och förväntan som man var fylld av vid skolstarten? Det var början på något, en ny epok i livet. Man var stor och det var viktigt. Jag vet inte hur och när känslan till viss del förändrades. Jag hade, likt många andra, hela resan genom skoltiden en positiv inställning till kunskap som sådan. Men jag kände som ganska många en allt större frustration, uppgivenhet och tristess. För en del utvecklas en trötthet och uppgivenhet inför den stora uppgift som skolan innebär. Det är ett problem. De allra flesta klarar sig naturligtvis igenom skolan. De trivs bra och lär sig en massa nyttigt och bra på vägen i kunskap och mänskliga erfarenheter. Ändå gäller det inte alla. Det är alltför många som inte känner den lusten fortsatt i systemet och som inte klarar, vill eller orkar ta till sig kunskap och utvecklas. När jag gick i skolan fanns det ofta en uppenbar oförmåga att på ett bra sätt se varje individ och låta varje barn få utmaningar och utvecklas på sin nivå. Det kunde handla om dem som likt mig hade lärt sig att läsa och skriva långt före skolstarten och helt enkelt hade urbota tråkigt . De fick inte uppgifter och utmaningar som gav tillräcklig lust att lära. Det kunde också handla om dem som behövde lite för att lära och som inte heller fick utmaningar på den nivå de behövde. Detta tror jag har blivit väsentligt bättre i skolan. Jag tror att det har hänt mycket, men det är faktiskt fortfarande ett problem. Jag tror att skolan i mycket högre grad än måste individanpassas. Man måste se varje barns unika förutsättningar och möjligheter. Skolans uppgift måste vara att så långt som möjligt skapa optimala förutsättningar för varje individ att förverkliga sin strävan efter kunskap och utveckling. En av de viktigaste förutsättningarna för att förverkliga denna strävan är att den sker på den enskilde individens villkor. Vi vill se en utveckling där man främjar skolors möjlighet att använda sig av olika pedagogiker och att profilera sig på olika sätt. Vi vill att alla ska få plats i skolan, att elever ska ges utrymme att utveckla sin identitet och att skolan fungerar inspirerande i den processen. Här behövs fortsatt utveckling och förändringar. Det handlar om att styra med relevanta men tydliga mål. Det handlar om en större mångfald av pedagogiska idéer, om en större frihet för skolor. Det handlar om att avskaffa timplaner. Det handlar om andra bedömningssätt än betyg, om mer profileringar och större anpassning efter elevers intresse och verklighet. Det handlar om att ge varje grupp relevant undervisning utifrån sin nivå genom till exempel nivågrupperingar. Det handlar om en flexibel skolstart. Det handlar om att goda idéer behöver spridas och uppmuntras och att lika villkor ges till olika huvudmän. Det behövs ett reellt och ökat inflytande för elever över sin egen vardag. Det behövs kompetenta lärare. Många av dessa för skolan viktiga frågor kommer vi säkerligen att komma tillbaka till i en framtida debatt om det förslag till ny skollag som vi just nu förhandlar om med Socialdemokraterna och . Ett allvarligt problem som jag vill lyfta fram är att villkoren ser så olika ut för barn och att en stor mängd barn lever i fattigdom i . Enligt SCB:s definition av fattigdom rör det sig om 200 000300 000 barn. För dessa barn ser vardagen och skolan ut på ett helt annat sätt än för de barn som med större självklarhet kan delta i alla aktiviteter och i det sociala livet. Detta bör uppmärksammas i högre grad än vad som görs . finns en skrivning i skollagen som öppnar för att ta ut avgifter i vissa situationer. Detta har dragit i väg i en oacceptabel riktning i kommunerna. Alltfler skolor tar ut avgifter för material, studiebesök, skolresor, bussresor med mera. Detta är oerhört påtagligt för dem som inte har möjlighet att betala. På detta sätt, herr talman, får dessa barn ett utanförskap bekräftat av skolan genom de avgifter som skolan tar ut. Att växa upp som fattig i får stora konsekvenser i vardagen, både i skolan och utanför skolan, för dessa barn. De lever på en betydligt lägre levnadsnivå än sina jämnåriga. De har ingen ekonomisk buffert, äger färre saker än sina kompisar och har betydligt svårare att ha samma sociala liv som de. Att inte kunna köpa nya kläder, åka på semester, hänga med på bio eller konsert eller bara på en fika kan vara väldigt svårt. Barnens val och mängd av fritidsaktiviteter hänger också samman med familjens ekonomiska resurser. I studier har man sett att de grupper som är värst utsatta är barn till ensamstående föräldrar och barn till föräldrar med utländsk bakgrund. Här måste skollagen skärpas och preciseras för att åtminstone inte utestänga barn från skolans vardag och från att kunna ta del av det arbete som där sker. Att ha en grundskola som är avgiftsfri måste vara en grundläggande princip i ett demokratiskt samhälle som vill ge alla lika möjligheter till kunskap och utveckling. Det är oacceptabelt att en elev ska tvingas avstå från vare sig friluftsdagar, skolutflykter eller miniräknaren som en del av utbildningen. Jag står bakom alla våra reservationer men yrkar i detta sammanhang bifall till reservation 9. 150 (): Mot bakgrund av att dagens debatt handlar om sammanlagt 178 olika motionsyrkanden som inkommit under den allmänna motionstiden inser alla att jag i denna inledning inte har möjlighet att kommentera alla dessa. Jag vill i stället inleda med en generell syn på skolans utveckling och framtid. Jag förutsätter att de replikskiften som följer kommer att kretsa kring ett antal av de reservationer som återfinns i betänkandet. Med detta sagt vill jag först yrka avslag på samtliga reservationer och bifall till majoritetens förslag till beslut i utbildningsutskottets betänkande UbU9. Jag är väldigt stolt och imponerad över mycket av det arbete som våra lärare, skolledare och andra personalgrupper utför i den svenska skolan. Dessa människor satsar kraft och investerar engagemang i att ge alla våra barn och ungdomar möjlighet att växa och utvecklas. Stanna upp och betänk vad som faktiskt har hänt ! I ett klassrum har en liten kille läst högt . I ett annat klassrum har äntligen fått ordning på 6 gånger 7. Tom har fått vara med och forska i skolans labb. och alla hennes klasskompisar satt kvar på rasten eftersom de hade en eldig diskussion om den nye påven. Så kan det se ut en helt vanlig skoldag i den svenska unga människor som utforskar, förstår och växer. Jag vill säga detta först i mitt anförande eftersom mycket av den skoldebatt vi haft i inte alltid har värderat eller uppmärksammat allt det fina som faktiskt görs i den svenska . Varför har då debatten varit så ensidig? Kanske ryms förklaringen i svårigheten att göra två saker , att tugga tuggummi och gå på en gång att både uttrycka beröm för allt det positiva i skolan och aldrig acceptera de brister och problem som finns. Jag är övertygad om att svensk skolutveckling har ett behov av båda delarna och en mer nyanserad diskussion om verkligheten och utmaningarna . har flera internationella undersökningar visat att står stilla eller rentav halkar efter andra länder i viktiga ämneskunskaper. Resultaten är oroande men tyvärr inte särskilt förvånande. 1990-talets krympande skolbudgetar slog hårt mot lärartätheten och reducerade stödpersonerna i skolan. Vi får aldrig glömma bort att dagens 15-åringar har gått i tuffa besparingar. Jag är övertygad om att resurserna i skolan har betydelse för resultaten. Därför kommer vi socialdemokrater att fullfölja den satsning på personalförstärkningar i skolan som inletts. anställs 15 000 fler lärare och andra specialister i landets skolor. har satsningen gått över förväntan. Över 12 000 personer har anställts runtom i landets skolor, och lärartätheten ökar som går. Vi måste också ta ansvar för de ungdomar som hade det svårt i och som ska vidare till gymnasieskolan. Därför satsar vi för att stärka det individuella programmet och införa en laglig rätt till heltidsstudier. Vi förstärker också kvaliteten i de yrkesförberedande programmen och ökar kontakterna med arbetslivet, bland annat genom lärlingsutbildningar. Men allt handlar naturligtvis inte om ekonomi och pengar. Pisaundersökningen har lett till häftiga diskussioner också i andra länder. Via medierna har vi följt debatten i till exempel , vars dåliga resultat sätts i samband med en väldigt tydlig sortering av barn i tidiga åldrar. är därför på väg att lämna sorteringsskolan och i stället införa ett skolsystem som mer liknar det svenska. Utgångspunkten är att föräldrarnas bakgrund inte ska avgöra vilken skola barnen hamnar i. Också för visar undersökningen att skillnaderna i resultat mellan olika skolor och mellan olika elever har ökat, även om skillnaderna jämfört med andra länder är små. Vi socialdemokrater är djupt oroade över detta och kommer aldrig att acceptera att skolsegregationen växer mellan barn och ungdomar i vårt land. I budgetpropositionen satsar vi ytterligare resurser för att stärka insatserna i de bostadsområden som är mest utsatta. Ett av de mest prioriterade områdena för oss är att göra riktade insatser i de tuffaste områdena för att uppmuntra läsning, stöttning av elever och lärarnas användning av skolbibliotek. Regeringen har också beslutat om en försöksverksamhet med ämnesundervisning på modersmål i samtliga årskurser. Vi kan inte låta elever som kommer till vänta med ämnesundervisning tills de fått tillräckliga kunskaper i svenska. Därför görs satsningar på försöksverksamhet där upp till hälften av ämnesundervisningen i kan bedrivas på elevens modersmål. Vi socialdemokrater tror på den gemensamma skolan där barn med olika erfarenheter och bakgrunder möts och utbyter tankar med varandra. Vi är övertygade om att denna modell är bäst, både för de elever som har det svårt och också för de elever som klarar sig bra. Vi socialdemokrater vill utveckla en gemensam kunskapsskola för alla där trygghet, lärande och studiero står i främsta rummet och där alla elever har möjligheter och förutsättningar att lyckas. 151 () replik: Jag håller med om att oerhört mycket fint händer runtom i skolorna. Detta lyfte jag också fram i mitt anförande. Jag tycker att det är viktigt att vi lyssnar till det som verkligen händer i skolorna. I skolans värld brukar man säga att det kommer en ny läroplan när den egentligen är genomförd ute i verkligheten därför att lärarna har gjort saker. känner man dock och ser att man inte ens får möjligheter. Jag fick inte svar på de frågor jag ställde i mitt inledningsanförande. avslagsmotiv är att flexibel skolgång inte är förenligt med nioårig skolgång. Det fungerar inte med gymnasieskolan. Jag skulle vilja veta hur ser på den motiveringen. För mig är den definitivt inte hållbar. Detta går hand i hand med vårt resonemang kring den flexibla skolgången, att du ska lämna när du har nått kunskapsmålen. Det innebär i våra tankar att detta med nioårig grundskola är någonting statiskt som vi behöver titta över. Du kanske börjar din utbildning när du är , och du kanske är klar när du är 15. I ett annat fall kanske du inte börjar förrän du är och inte är klar med målen förrän du är 17 eller 16 eller vad det nu blir. Jag skulle vilja höra hur ser på den frågan. 152 () replik: Allmänt kan jag säga att det är väldigt viktigt att individualisera undervisningen så att skolan möter varje elev där hon eller han befinner sig och att lärarna anpassar undervisningen efter de barn som faktiskt finns i skolan. Det har skett ganska mycket var inne på det tidigare på det här området i den svenska skolan under de senaste kanske tio åren, och jag tror att ännu mer kan ske. När man talar om flexibel skolstart ska man ändå tänka på att det är möjligt . Det finns ganska stor flexibilitet för när man börjar i förskoleklassen eller inte. Man har möjlighet att börja redan vid . Vissa börjar när de är . Det finns ett spann mellan sex och . Däremot tror jag att det är feltänkt om det innebär att skolan inte ska möta eleverna där de är. Jag vill ställa en motfråga till . Innebär detta att inte anser att det finns en nedre gräns för när man ska få börja i ? Kan man börja när man är , eller är vi inne på idéer om barnskola? Jag undrar om har gått så långt. 153 () replik: Det är positivt att höra att säger att skolan ska möta eleverna där de befinner sig. Det är precis det vi säger. Sedan kommer det att de får börja tidigare eller senare nu också. Visst är det så. Det är ändock bara hösten som vi är fixerade vid. Vi kommer inte ifrån det statiska. Man kan inte börja eller . Om jag har elever som börjar fråga efter bokstäver det året de fyller är det klart att jag ska svara och ge dem den kunskap som de kräver. Det tycker jag är helt klart. Men det är inte alls säkert, som jag sade inledningsvis, att de för den skull motoriskt är mogna att börja skriva bokstäver. Inte minst socialt brukar de ofta behöva ha lite mer utveckling. Flexibilitet för oss handlar alltså inte om att du sätter dig på skolbänken när du är si och så gammal och börjar studierna. Jag fick heller inte svar på den fråga jag ställde om att det är så många som slutar utan att ha nått kunskapsmålen, vilket ju innebär att individuella programmet blir väldigt stort i gymnasieskolan. Därför är det förståeligt att regeringen nu tillskjuter 450 miljoner för att kunna klara det. Men det behöver tillskjutas ännu mer till för att vi ska minimera individuella programmet . Hur ser på det? 154 () replik: Ju mer man lyssnar på , desto svårare blir det att ta argumenten om flexibel skolstart riktigt på allvar. Innebär det att lärarna ska börja om med utbildningen i klassen och med att skapa den sociala sammanhållning som det blir i ett klassrum när två elever kommer , tre nya elever kommer och två nya elever kommer ? Jag tror att det vore förödande för den svenska skolutvecklingen om man inte kan ge lärarna verktyg att faktiskt jobba med en grupp elever och utveckla dem. Jag undrar om över huvud taget har talat med lärarorganisationerna. Ser de detta som den viktigaste skolreformen för dem, när vi faktiskt ska fånga upp de skolelever som inte får det stöd och den hjälp de behöver i skolan? Ska de börja om med nya elever? Jag tror att det är feltänkt från början till slut. gav heller inget besked om när den här flexibiliteten skulle börja. Är det vid , eller är det ? Finns det en nedre gräns för när man ska få börja i skolan? Vi har faktiskt förskola innan som kan fylla en viss funktion däremellan. Resonemanget om att inte få lämna utan fullständiga betyg är också intressant. Hur många extra år ska de elever gå som kanske misslyckas i engelskan och inte får slutbetyget Godkänd? Ska det finnas ett stopp, eller ska man kunna gå tills man blir för att läsa den där kursen för att få Godkänt i engelska? Man måste nog se att verkligheten är lite mer besvärande och kanske lite mer komplicerad än vill göra gällande. (forts. 11 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 10 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde FöU8 Åtgärder och ersättningar i samband med naturkatastrofer i Punkt 1 (Nationellt stöd och ersättningar vid naturkatastrofer) 1. utskottet 2. res. 1 (c, m, fp, kd, mp) Votering: 141 för utskottet 142 för res. 1 66 frånvarande Kammaren biföll res. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 117 s, 23 v, 1 - För res. 1: 44 m, 39 fp, 28 kd, 17 c, 14 mp Frånvarande: 27 s, 11 m, 9 fp, 5 kd, 6 v, 5 c, 3 mp Punkt 2 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 3 (Utvärdering och analys) 1. utskottet 2. res. 2 (c, kd) 3. res. 3 (fp) Förberedande votering: 47 för res. 2 39 för res. 3 202 avstod 61 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 205 för utskottet 45 för res. 2 39 avstod 60 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 123 s, 44 m, 23 v, 14 mp, 1 - För res. 2: 28 kd, 17 c Avstod: 39 fp Frånvarande: 21 s, 11 m, 9 fp, 5 kd, 6 v, 5 c, 3 mp BoU8 Undantag från bestämmelser i Punkt 1 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Motionsförslagen) 1. utskottet 2. res. (m, fp, kd, c) Votering: 161 för utskottet 126 för res. 1 avstod 61 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 123 s, 23 v, 14 mp, 1 - För res. :43 m, 38 fp, 28 kd, 17 c Avstod: 1 m Frånvarande: 21 s, 11 m, 10 fp, 5 kd, 6 v, 5 c, 3 mp 11 § (forts. från 9 §) (forts. UbU9) 155 AXEL DARVIK (fp) replik: Lyssnar man på kan man få intrycket att det skulle vara pengarna som är den stora skillnaden mellan oss och Socialdemokraterna. Vi säger inte nej till en enda krona till skolan, men vi tror inte heller att pengar är allt, att pengar löser alla problem. Jag skulle vilja ställa en del frågor angående tryggheten i skolan. Att ha god arbetsro och en bra arbetsmiljö är oerhört viktigt. Det är för att man ska kunna lära sig och få med sig de kunskaper som behövs. För det krävs naturligtvis förebyggande åtgärder. Men när det hettar till måste även lärarna ha de befogenheter som krävs att kunna visa vad som är rätt och riktigt. De möjligheterna och befogenheterna har Socialdemokraterna successivt tagit bort. I förslaget till skollag tar man även bort en av de sista befogenheterna som faktiskt finns för lärare att använda sig av när det uppstår oro i klassrummet och därmed en möjlighet att visa vad som är rätt och riktigt. Jag tycker att detta är slarvigt, slappt och sanslöst verklighetsfrånvänt. Jag vill att lärare ska kunna vara de ledare i skolan de ska vara och också kunna förmedla tydliga värderingar av vad som är rätt och riktigt i skolan. 156 () replik: Det här är en av de frågor som vi verkligen har jobbat med i svenska skolan . Det gäller hela värdegrundsarbetet som handlar om vilket förhållningssätt vi ska ha till varandra i skolorna, elever emellan men också lärare gentemot elever. Det här är ett område som vi har fått kritik för, inte minst av en del borgerliga partier, för att det är för flummigt, för att det inte handlar om ämneskunskaper. Men det handlar om att ge alla barn, de som drabbas av mobbning och trakasserier, mår dåligt i skolan eller har en otrygg studiemiljö, möjlighet att faktiskt lära sig något i skolan. Det är den ena delen. Den andra är att vi tillsammans med och förbereder en ny lag för att bekämpa diskriminering och annan kränkande behandling i skolan. Det är ett riktigt steg på väg. Det tredje där tycker jag att du är lite slarvig när du citerar är att har föreslagit att lärare och rektorer ska få vidta de åtgärder som är nödvändiga för att garantera studiero och komma till rätta med en elevs beteende. 157 AXEL DARVIK (fp) replik: säger att Socialdemokraterna har jobbat mycket med detta. En hel del av det värdegrundsarbete som har gjorts är jag inte emot. Det har varit bra, och det har vi också deltagit i. Men tittar man på resultaten, på de internationella undersökningarna, förskräcker de. Det stod i tidningarna senast att mer än hälften av alla tjejer som går i skolan har kallats hora. Det är absolut inte acceptabelt, tycker jag. I de internationella undersökningarna är det i några avseenden som ligger i topp. Det är i sådana undersökningar där man har kollat hur utbrett skolket är och hur dålig arbetsron är i svenska skolor. Där hamnar vi i topp internationellt. Det är naturligtvis oerhört beklagligt. Det beror bland annat på att man har avlövat lärarna möjligheten att få vara ledare och ha de befogenheter som krävs för att de ska kunna se till att garantera att det finns arbetsro i skolan. Det har man gjort successivt. kommer socialdemokrater med osanningar om att det i princip skulle vara rottingen som plockas fram. Så är det definitivt inte när jag pratar om befogenheter. 1985 strök man möjligheten i skollagen att stänga av en elev maximalt . Man tog också bort möjligheten att skicka hem en skriftlig varning till föräldrarna. Jag måste fråga : Är detta sådana befogenheter som han tycker att det är helt riktigt att lärarna inte ska ha? Ska man inte få skicka hem en skriftlig varning när elever har betett sig illa i skolan? 158 () replik: Jag tycker att läraren ska ringa direkt hem till föräldrarna när en elev har betett sig illa och prata med föräldrarna, inte bara skicka en lapp. Men om du hellre vill skicka lappar är det kanske variant. Jag tror att arbetsro och trygghet i klassrum skapas mycket utifrån vilket förhållningssätt man har till varandra. Det kan man inte bara kommendera fram. Det handlar om ett förhållningssätt och att man har en värdegrund mellan elever men också mellan lärare och elever. Det handlar också om att lärarna enligt skollagen ska ha rätt att vidta de åtgärder som behövs för att upprätthålla trygghet och studiero. För oss socialdemokrater finns det ingen tveksamhet när det gäller de här frågorna. Vi vet ju vilka elever som drabbas värst om det är stökigt i skolan, vilka elever som får det svårast att lära sig matematik, svenska och engelska om det är stökigt i skolan. Det är de elever som kommer från arbetarhem, som kanske i andra sammanhang har problem att klara skolan. Det är viktiga frågor för oss. Jag tror inte att olika åtgärdstrappor, som ni har hittat på i något partikansli, är rätt väg för att komma till rätta med det här. Det gäller att utforma regler och förhållningssätt lokalt ute i skolorna och i klassrummen. Det är den vägen vi måste gå. 159 () replik: pekade i sitt anförande på satsningen om 450 miljoner för att stärka IV. Jag tycker att det var en bra satsning. Det var bara det att jag i min enfald trodde att det redan var så att de elever som bäst behövde vara i skolan också var där, och inte de elever som var där kortast tid. Jag skulle vilja fråga vad ni socialdemokrater tycker om IV, som är landets tredje största program. Ska ni fortsätta att låta det individuella programmet vara landets tredje största program? 160 () replik: gäller den här debatten , men vi kan diskutera IV-programmet på gymnasieskolan också. Jag har inga problem med det. säger en väldigt klok sak. Man tycker att det egentligen borde vara de elever som har störst behov av stöd och hjälp som får det.