prot · GT0914 · 2005-10-13 00:00:00 — 1 § Särskild debatt om den psykiatriska vården 1 Statsrådet (): Psykisk sjukdom kan betraktas som en folksjukdom eftersom det är så vanligt. Vart femte besök på vårdcentralerna görs av personer som har en psykisk störning. Det här är ett väldigt utbrett problem i samhället. Därför är det viktigt att debatten om den psykiatriska vården och omsorgen om psykiskt sjuka och funktionshindrade innehåller tillräckligt många nyanser. blir debatten svart eller vit. Jag hoppas att vi kan föra en debatt som är både svart och vit och som också innehåller nyanserna däremellan, för så ser bilden ut. En av de svarta bilderna är att många människor med psykisk sjukdom, alltför många, inte får den vård och omsorg, det boende och den sysselsättning som man har rätt till och som man behöver. Detta är ett mycket allvarligt problem. Man kan fråga sig varför resurserna till psykiatrin inte har ökat på samma sätt som resurserna till övriga delar av sjukvården när nu sjukvårdshuvudmännen har fått en förbättrad ekonomisk situation. Man kan också fråga sig varför vi inte har en tillräckligt bra bild över hur kvaliteten och resultaten inom psykiatrin fungerar. Vi har ännu inte några välutvecklade kvalitetsregister till exempel. Det här är ett område där det definitivt krävs åtgärder för att förbättra situationen. är det viktigt att komma ihåg att den psykiatriska vården naturligtvis i många avseenden är mycket framgångsrik. Många människor blir bra från sin psykiska sjukdom och blir friska igen. Många människor får en behandling, vård och omsorg som gör att de kan leva ett mycket gott och rikt liv med sin psykiska sjukdom. Det här är också viktigt att komma ihåg. Psykiatrireformen innebar i sig ett väldigt stort framsteg. Jag menar att det var enormt viktigt att så många människor fick möjlighet att leva ett eget liv där de i större utsträckning kan styra över sitt eget liv, eget boende, ta emot egna vänner och själva gå ut i köket att göra sig en macka när de är sugna på det. Det är viktiga aspekter som psykiatrireformen möjliggjorde, och det är jag stolt över. finns det många tillkortakommanden. Kommunerna framför allt har inte, och inte heller landstingen, levt upp till de krav och förväntningar som psykiatrireformen innebar och ställde. Det har kommit en rapport, en mycket grundlig granskning, som tillsammans med länsstyrelserna har gjort. Det är en mycket bra rapport. Man har gått djupt in i frågorna, och man har också tagit till sig möjligheten att ha en nyanserad bild. Man har ställt sig på brukarnas sida och antagit deras perspektiv. Det tycker jag är väldigt viktigt i den här rapporten. Rapporten visar på några alarmerande saker, till exempel att man ute i kommunerna har väldigt dålig kunskap om vilka medborgare man har som har behov av vård, stöd och omsorg på grund av sin psykiska sjukdom eller psykiska funktionshinder. Det saknas ofta planering och uppföljning av verksamheten, och det är dålig samordning mellan olika verksamhetsdelar inom kommunen men också mellan kommuner och landsting. Det är ett mycket ojämnt resultat, dels mellan kommuner, dels inom en och samma kommun där vissa individer får ett väldigt bra stöd och andra inte får det. Den här situationen är naturligtvis inte acceptabel. Det som dock är positivt i rapporten och som man lyfter fram är att det finns ett antal områden där det fungerar eller fungerar bra. Det är ju bra. Men man visar också på att själva tillsynen har förbättrat situationen. Det finns flera exempel i rapporten där just den statliga uppmärksamheten på tillsynen från och länsstyrelserna i sig har lett till påtagliga förbättringar av verksamheten. Jag tycker också att det är intressant att det är en så tydlig signal från kommunerna att man efterfrågar ökad statlig styrning i de här frågorna. Det är inte så ofta vi får den signalen från kommunsektorn mot den statliga nivån. Det tycker jag att vi ska ta på allvar. För att vi ska lyckas utveckla psykiatrin och den psykiatriska omsorgen är det några områden som man behöver lyfta fram. Det handlar naturligtvis om resurserna. Vi har ökat resurserna till kommuner och landsting med 50 miljarder i statsbidrag . Trots det har vi inte haft en tillräckligt positiv utveckling av resurserna för psykiatrin. Kompetensutveckling av personalen är en viktig fråga, liksom samverkan mellan kommuner och landsting, utvecklandet av att kvalitetsregister, samverkan med brukarna, en integrerad behandling, både psykiatri och beroendeproblematik, boende, stärkande av de psykiskt funktionshindrades rättigheter i samhället och av primärvårdens funktion och psykosociala kompetens, utvecklande av metoder och stärkt tillsyn. Det finns flera områden där arbete redan pågår. Eftersom min talartid är slut får jag återkomma till det. 2 (): Risken att vi i livet drabbas av en depression som kräver behandling är för kvinnor och för män. En fjärdedel av alla förtidspensioner är relaterade till psykisk sjukdom. Psykisk sjukdom utgör ungefär hälften av all sjuklighet i vårt land. Det finns ungefär 35 000 personer som har schizofreni och 70 000 med manodepressiva sjukdomar. Schizofreni räknas till tredje dyraste sjukdom alla kategorier. Inom kriminalvården behöver väldigt många psykiatrisk vård. De vanligaste diagnoserna där är depression, ångest, psykos, personlighetsstörning och olika hjärnskadesyndrom. Kriminalvårdarnas utbildning i psykiatri inskränker sig . Den vanliga psykiatriska vården i vårt land får stå tillbaka för den rättspsykiatriska, för den äter upp resurserna i de lokala landstingen. Vanliga psykiskt sjuka får inte tillträde till vård, för andra är dömda till vård av domstol och går därför före till vårdplatserna. Så är det i mitt landsting i , och så är det på andra ställen också. meddelade att det är färre än 500 personer som dog i trafiken . Men var det nästan 1 500 personer som tog sitt liv. fler tar sitt liv än som dör i trafiken, men det finns ingen nollvision kring självmord. Regeringen tvår sina händer och hänvisar till att det finns en psykiatriutredare. har vi en psykiatriutredare som ska vara den som har svar på alla våra svåra frågor, men inte , sedan, efter valet. Regeringen har ansvaret men tar det inte. Man hänvisar till någon annan. Men nog är det en händelse som ser ut som en tanke att utredarens uppdrag upphör , efter valet. Vi moderater anser att det borde vara ett absolut krav att människor inte ska behöva cirkulera utan att ha en ordentlig diagnos. Vi anser att varje patient ska ha rätt till en diagnos . Så är det inte . Men det borde väl vara ett minimikrav. Hur ska någon kunna få adekvat hjälp om man inte vet vad man ska ha hjälp för? Det dubbla huvudmannaskapet för den psykiatriska vården, det delade ansvaret för patienterna som finns, måste åtgärdas. Det brister alldeles för mycket i samverkan, om den över huvud taget finns. Och alldeles för ofta söker man från de olika huvudmännens sida att slippa det egna ansvaret och kostnaden för att i stället vältra över det på någon annan. Det rimliga borde vara en huvudman som har det totala ansvaret för att bemöta en utsatt grupp människor. En nationell finansiering där pengarna följer patienten är, anser vi moderater, en garant för att slippa övervältringar mellan olika aktörer. Det finns människor som utestängs från arbetsmarknaden och får en grogrund för utanförskap. Alla människor klarar inte ett arbete på heltid. De klarar inte heller deltidsarbete. Men alla behöver en meningsfull dag, något som väntar, någonstans att gå, en sysselsättning. har ett förslag till nystartsjobb som vi lägger fram tillsammans med övriga partier i alliansen och som är en politik för fler i arbete. Det innebär att man sänker sociala avgifter för personer som har svårt att själva hitta fäste på arbetsmarknaden. Men sedan finns det andra personer som har psykiska funktionshinder och som inte klarar av någon form av arbete men för vilka det är oerhört viktigt med ett dagligt arbete. Ideella organisationer, typ , underlättar för personer med psykiska funktionshinder, och de ska ha ett rejält stöd för att kunna fortsätta. Det är av rättspsykiatriskt undersökta män som har diagnosen adhd-relaterade problem utan att de har fått diagnos och hjälp, detta trots att de under uppväxten har varit i kontakt med barn- och ungdomspsykiatrin. Det finns andra studier som visar att av de här männen dessutom är dyslektiker. Om de som barn hade fått den hjälp de behövde i form av läkemedel, hjälp mot dyslexi eller annan sorts stöd hade man med stor sannolikhet kunnat minska det troliga för barnen att bli misstänkta för allvarliga brott och också bli föremål för rättspsykiatriska undersökningar. Vi moderater anser att alla barn som lämnar ska ha lärt sig att läsa, räkna och skriva. Barn med dyslexi som får möjligheten att lära sig läsa på rätt sätt och barn med en neurologisk diagnos som adhd eller damp som får lotsning genom skolan och som klarar av det skulle ge oss färre barn som i vuxen ålder blir missbrukare eller som sitter i våra fängelser. Kalla det gärna att göra en haveriutredning för varje barn, för om inget görs är risken stor att hela livet för många av dem blir ett enda haveri. Regeringen är stolt, men inte nöjd. Men vi ställer ändå frågorna: Varför har man inte gjort något tidigare? Varför ska vi tro att den här regeringen kommer att lyckas ? Och varför ska svenska folket tro på en regering som haft chansen de senaste tio elva åren, men inte lyckats? 3 (): Trots att vi har världens högsta skatter i detta land har vi inte världens bästa välfärd. Det finns massor av människor som lever i vad brukar kalla det glömda . Vi möter några av dem som har drabbats allra värst när vi går ut på gatorna i , hemlösa i kombination med psykisk sjukdom i kombination med missbruk. Vi ser människorna i självmordsstatistiken, och vi vet att en absolut majoritet av de människor som begår självmord har en psykisk sjukdom. Vi ser den skam som människor känner inför psykisk sjukdom. Man har kommit fram till att av dem som har diagnosen depression i var det som sökte vård, och av dem var det som fick en adekvat vård, det vill säga att var femte med depression fick vård. av tjejerna som är har ätstörningar, unga tjejer skär sig, unga killar känner hopplöshet . Ändå finns inte välfärden där. Varför är det så? Jag tror tyvärr att förklaringen är ganska enkel. Vi har ett regeringsparti i , Socialdemokraterna, där man är oerhört skickliga på att vinna val, oerhört skickliga på att i valrörelser lova röstvinnande reformer för medelklassen, oerhört skickliga på att lyssna på människor som har stora, starka organisationer bakom sig. Men trots världens högsta skattetryck klarar man inte dem som har allra störst behov av välfärden, de som hamnar i det glömda . Därför är jag glad för att vi , på de borgerliga partiernas initiativ, lyfter upp psykiatrin och dem som drabbas till debatt. Det blev ju en stor psykiatridebatt . Men då berodde det på ett par uppmärksammade våldsdåd som ledde till något slags allmän moralpanik i samhället. Det var en mediedebatt som handlade om att alla psykiskt sjuka är farliga, när vi vet att den absoluta majoriteten inte är det. Det ledde till slutsatser som att psykiatrireformen, som genomfördes när satt i , var fel. Den psykiatrireform som handlade om att psykiskt sjuka ska kunna leva ett normalt liv, den psykiatrireform som handlar om att det är bättre med öppenvård än med slutenvård var inte fel. Jag träffade chefen för psykiatrin vid i . Han berättade för mig hur det var när han började som psykiatriker, hur han besökte Kronåsens sjukhus i , där barn mellan med psykiska problem satt oavbrutet inspärrade på institution. Psykiatrireformen var riktig. Ändå ser vi stora brister, men de har andra förklaringar. Bristerna kommer vi att återkomma till i debatten. Köerna till barn- och ungdomspsykiatrin är oacceptabla. Tusentals utskrivna patienter från slutenvård får inte den hjälp de behöver. Dödligheten bland psykiskt sjuka är mycket högre än vad den borde behöva vara. Trycket på de få slutenvårdsplatser som finns kvar är väldigt hårt. Den första frågan handlar om att klara att prioritera, klara att se till att vi faktiskt satsar våra välfärdsmiljarder rätt. har i sitt budgetalternativ anslagit 1,3 miljarder extra utöver regeringens för särskilda satsningar på psykiatrin. Dessutom har vi i våra interna beslutsprocesser sagt att varje folkpartist på varje nivå ska prioritera människorna i det glömda . Såväl i landsting som i kommuner ska psykiatrin prioriteras. Hur de extra pengarna från staten ska användas måste i väldigt hög grad beslutas lokalt. Men några saker vet vi. Vi vet att det behövs tidiga insatser, att det finns behov av en upprustad skolhälsovård och en skolsköterska som ser elever som håller på att gå in i en depression eller har andra problem. Och vi måste väl rimligen komma åt köerna till barn- och ungdomspsykiatrin. Att barn får vänta i ett läge där vi vet att det kan vara livsavgörande att få rätt behandling för en psykisk sjukdom kan vi aldrig acceptera. Vi vill därför ha en vårdgaranti till barn- och ungdomspsykiatrin. Vi måste också förbättra tillgängligheten till den psykiatriska vården. Det handlar om en klassisk tanke, husläkartanken, för att få in psykiatrin även i den vanliga vården. Det handlar om att införa mobila team, telefonrådgivning, dygnetruntservice så att den som går in i en depression eller har andra problem har någon att nå dygnet runt, för det kanske inte hjälper att möta en telefonsvarare. Det handlar också om att öka samordningen. På något sätt är det så märkligt att i ett av världens mest genomorganiserade länder, som är, klarar inte olika aktörer att ta ett helhetsansvar. Det handlar om gemensamma nämnder för landsting och kommuner, om trygghetskvitto för den som har varit i slutenvård så att man vet att vården faktiskt fortsätter när man blir utskriven och så att det inte är som , att många av självmorden begås just när man lämnat en slutenvårdsplats. Vi måste se till att få fram specialistvård för dem som drabbats allra hårdast och som får allra minst stöd, människor med psykisk sjukdom i kombination med missbruk. Sedan ska vi ha utgångspunkten att människor med psykiska sjukdomar och psykiskt funktionshindrade i så hög grad som möjligt måste kunna leva ett normalt liv. Då är den granskning från och länsstyrelserna, som tog upp, mycket bekymmersam. Varannan psykisk funktionshindrad har inte en sysselsättning. Här vore det rimligt att införa en sysselsättningsgaranti som gäller för andra funktionshindrade i LSS. Sedan behöver vi också fundera en del på vad vi gör med människor som är farliga för sig själva eller för andra. Vi tror att det kan behövas några fler slutenvårdsplatser. Vi tror att det kan behövas nya möjligheter att använda tvångsåtgärder i öppenvård. Vi tror att vi ska fundera på hur lagen om psykiatrisk tvångsvård tillämpas. Blev det som vi hade tänkt oss? Det vi kan garantera är att en röst på i nästa års val är en röst på ett parti som faktiskt klarar av att prioritera även de människor som , socialdemokratiskt styre, lever i det glömda . 4 (): Kära vänner som lyssnar på den här debatten! har vi en oerhört viktig debatt ur ett etiskt perspektiv. Det handlar om människor som inte själva kan, orkar eller har möjlighet att tala för sig. Det handlar om oss människor när vi hamnar i de allra mest utsatta, svåra, situationerna under livsfärden. Det handlar om människor med psykisk sjukdom som ofta känner sig mindervärdiga och missanpassade och skäms över att de blivit psykiskt sjuka. Därför handlar det om det civiliserade samhällets viktigaste fråga; att vi som politiker lyfter fram den här gruppen av människor som är sjuka. fattade ett oerhört viktigt beslut. Vi fattade det så kallade prioriteringsbeslutet. Enligt det tillhör människor med nedsatt autonomi, som man säger, prioriteringsgrupp 1. Och, vänner, vi kan tyvärr bara konstatera att man inte har följt detta. 2005, alltså åtta är efteråt, har vi en oerhört bristande psykiatrisk vård i . Det beklagar jag. Det var att kom och att länsstyrelserna var oerhört oroade, som också tog fram här, som egentligen var utgångspunkten för att de fyra borgerliga partierna skrev till talmannen om den här debatten. Jag vill ägna mina minuter här åt att tala om våra barn. Folkhälsorapporter har sagt att den kroppsliga hälsan hos våra barn är god. Men den psykiska hälsan är nedgående. Den är alltså försämrad. I en rapport, 2004:6, , ansåg av de tillfrågade att den påtagliga stressen bland elever har ökat . såg ökande koncentrationssvårigheter och redovisade ökad nedstämdhet. rapporterade om ökad aggressivitet och mer utagerande beteende. såg ökade problem med dålig självkänsla. Försäljningen av antidepressiva läkemedel till 1519-åringar har fördubblats . Dessa uppgifter kommer från rapporten. har upprepade gånger talat om barn som en av samhällets allra viktigaste frågor. Vi vet att barnpsykiatrin har stora problem. har gjort två olika kontroller, en 2002 och en 2005, som visar att 90 av 113 barnpsykmottagningar har upp till tre månaders väntetid för det första besöket för att inte tala om dem som bedöms behöva ha sluten psykiatrisk vård. De kan få vänta upp till både ett och . Under den tiden vet vi att det inte bara är det mentala välbefinnandet som kan försämras. Också den normala utvecklingen blir lidande av detta. På Kumlaanstalten har , som har jobbat mycket med de här frågorna, sagt att av dem som sitter på Kumlaanstalten och har begått svåra brott har neuropsykiatriska funktionshinder. Hur många av dem hade vi sluppit ha på Kumla om samhället hade kunnat ge adekvat vård? Många av de här neuropsykiatriska problemen vet vi leder till aggressivitet, leder till kriminalitet och missbruk. Det vet vi . Vad gör vi åt detta? Jag tycker att det är besynnerligt att regeringen inte har gjort något. Jag tycker att det är besynnerligt att regeringen gång på gång skyller ifrån sig. Det är någon annans fel även om vi ibland hör att vill lägga fram åtgärder. är det bråttom. Det är kris. Vi är tvungna att se konkreta förslag, och jag vill gärna ge några tips. För det första måste vi ha som princip att åtgärder ska vidtas snabbt när vi ser att en pojke eller flicka har avvikande beteende. Vi måste upprusta barn- och ungdomspsykiatrin. Av det skälet har lagt 900 miljoner mer än regeringen i vår förra budget och 400 miljoner den här gången. Vi anser att det är självklart att barnspsykiatrin måste rustas upp. Vi tycker att det ska finnas ett barnpsykiatriskt, neuropsykiatriskt diagnosteam i varje län, där man har ett mångprofessionellt arbetslag dit föräldrarna och familjen utan remiss kan vända sig om de upptäcker att eller har ett avvikande beteende. Självklart måste vi också ha en bättre utbildning för alla som jobbar med barn så att man upptäcker när någonting är snett. är min talartid slut, herr talman, men jag och många med mig fällde många tårar när vi fick höra om situation . Det är ett fall där någon har mått oerhört dåligt av mobbning. Vi kan bara fråga oss: Hur är utbildningen om man inte vidtar åtgärder när man ser att ett barn mår så dåligt? 5 (): har psykiatrin genomgått stora organisatoriska och innehållsmässiga förändringar. De förändringar som skett har visserligen förbättrat levnadsvillkoren för människor med psykiska problem, men de är långt ifrån tillräckliga. Det finns fortfarande mycket kvar att göra för att tillgodose och garantera människor med psykisk ohälsa en god vård på samma sätt som när vi drabbas av ohälsa av fysisk karaktär. Det är inte heller enbart en vårdfråga utan det handlar fortfarande om attityder, om samhällets syn på psykiskt sjukdom. I mitt anförande kommer jag att ta upp några förslag till förbättringar som har både utifrån vård- och attitydperspektivet. Det var en stor omställning när de stora mentalsjukhusen lades ned. i var det första . En självklar följd var att antalet vårdplatser minskade. Motiven bakom minskningen av vårdplatser var då såväl medicinska, nya och effektivare behandlingsmetoder, som ideologiska. De senaste årens minskning av antalet vårdplatser har däremot skett huvudsakligen av ekonomiska skäl, och flera har genomförts snabbare än uppbyggnaden av andra stödinsatser. I stället har psykiatrins andel av kostnaderna för hälso- och sjukvården minskat från till . Därför är den statliga ekonomiska satsning på psykiatrin och , som gjort tillsammans med regeringen och , ett viktigt steg i rätt riktning. får kommuner och landsting ökade generella resurser, och vi menar att de har ansvar för att komplettera satsningen på psykiatrin så att kvaliteten och tillgängligheten i psykiatrin förbättras. Den psykiatriska vårdens status behöver höjas. Hur ska vi kunna göra det? anser att det behövs en nationell handlingsplan för psykiatrin, såväl inom landstingen som i kommunerna, där även barn- och ungdomspsykiatrin inkluderas. En nationell handlingsplan skulle enligt vår mening innebära en möjlighet att strukturerat driva psykiatrin framåt och skapa en samling kring gemensamma mål. Vi menar att en nationell handlingsplan kan bidra till att synliggöra psykiatrins behov och till att till exempel lyfta fram vad som behöver göras för att rekrytera kompetent personal . När vi talar om kompetens inom den psykiatriska vården vill jag lyfta fram en behandlingsform som vi anser är underdimensionerad, nämligen psykoterapi. Vi kan konstatera att det medicinska och farmakologiska synsättet dominerar framför ett psykologiskt förhållningssätt. Min mening är inte att ta ställning för den ena eller den andra behandlingsmetoden, men jag vill understryka behovet av en helhetssyn och tillgång till olika behandlingsmetoder. Tillgången till psykoterapi får inte bli en kostnadsfråga för personen med psykisk ohälsa. Studier visar att höga egenavgifter för psykoterapi ställer denna behandling utom räckhåll för dem som behöver den mest. Själv tänker jag på ungdomar som lider av psykisk ohälsa, av kvinnorna i åldern 1829 upplever nedsatt psykiskt välbefinnande. De så kallade SSRI-preparaten räcker inte som enda behandlingsalternativ. anser att den offentliga vården måste utvecklas så att fler psykoterapeuter finns tillgängliga för såväl kort- som långtidsbehandling. I all psykiatrisk hälso- och sjukvård har språket en central roll. Det är genom orden som patienten ger behandlaren en möjlighet till insikt i de behov hon eller han har. Orden är också behandling. Det är därför viktigt att psykiatrin tar hänsyn till och utvecklas så att de svenskar som inte har svenska som modersmål också ges möjlighet till god psykiatrisk vård. De nationella minoriteterna och människor med annat etniskt ursprung än svenskt måste kunna få vård på sitt modersmål. Patientens möjligheter och rätt till inflytande inom all hälso- och sjukvård behöver utvecklas. Men här som i många andra fall befinner sig de psykiskt sjuka i underläge. Jag ska exemplifiera mitt påstående med rätten till en förnyad medicinsk bedömning. Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska landstingen erbjuda följande: ge en patient med livshotande eller särskilt allvarlig sjukdom eller skada att inom eller utom det egna få en förnyad medicinsk bedömning En sjukdomsgrupp som lyser med sin frånvaro till förnyad medicinsk bedömning är människor med schizofreni. Enligt mening är det en allvarlig brist då just schizofreni ofta är förenad med livslångt lidande. Vi anser att lagen måste ses över. 6 (): För många personer blev psykreformen en befrielse. De fick komma ut från institutionerna och möttes av ett bra stöd från och den öppna psykiatrin. Men alltför många hamnade och hamnar mellan stolarna, i ett ingenmansland mellan kommunernas ansvar för den sociala omsorgen och landstingens ansvar för den psykiatriska vården. Människor med svåra problem och svag social förankring lämnas ensamma med psykiska smärtor och stort utanförskap, ofta förvärrat av drogmissbruk och hemlöshet. Vi har så många exempel i Välfärdssverige på människor som far illa och lever ett ovärdigt liv.