prot · GS09114 · 2005-04-28 00:00:00 — Debatten gäller utbud av nya arbetstillfällen och varför de arbetstillfällena inte kommer till stånd. En stor orsak är naturligtvis att det finns hinder för företagare att anställa. Det vill vi förändra. Vi vill att man ska se över vad man kan göra för att ta bort de hindren. Därför har vi sagt att vi vill ha en genomgripande översyn bland annat av arbetsrätten. Det här är de stora frågorna, . Svara på frågorna: Är nöjd med utvecklingen? Varför har man inte gjort mer man har suttit vid makten? 17 () replik: Jag är naturligtvis inte nöjd med utvecklingen på arbetsmarknaden. Problemet är att det inte är det vi debatterar . Vi ska debattera arbetsrätten. Jag debatterar gärna utvecklingen på arbetsmarknaden, sysselsättningspolitik och mycket annat med dig närsomhelst. Men just nu är det arbetsrätt som står på dagordningen. Jag konstaterar att du inte gärna vill prata om det. Varför är det så? Varför vill ni inte prata om arbetsrätten? Jag tolkar detta som att det har skett en ompositionering inom . Ni är med full fart på väg att lämna er gamla politik bakom er. Jag tror att ni menar allvar. Det är inget att skämmas för. Varför inte stå för det? 18 (): Arbetsrätten är en del av grunden för hur arbetsmarknaden fungerar. Det kan vi nog inse. Inte minst den debatt som har varat visar att den är en ganska viktig del av detta. Arbetsrätten som den ser ut handlar om lagstiftning som kom till . Det har hänt väldigt mycket . Det har kommit ett tryck inifrån den svenska arbetsmarknaden. Det behövs en större flexibilitet. Det finns andra företagsformer, och vi har fått betydligt fler människor som har annat samröre med arbetsmarknaden. Det finns betydligt fler människor som har startat egna företag och som skulle vilja vara någonting mitt emellan anställd och företagare. Det här tar inte den nuvarande arbetsrätten hänsyn till. Och det är många av de här frågorna som arbetsrätten inte klarar av att lösa. Men vi har också ett stort tryck utifrån. Det handlar om att världen kommer in i på många olika sätt. Vi ser det genom att vi har en ökande import av varor. börjar vi också få en import av tjänster. Vi vill också exportera tjänster, inte bara varor, som . Det här innebär att det svenska systemet, som har fungerat väldigt bra i , också måste anpassas till hur det fungerar runtom i världen. Från sida anser vi att det här delvis är parternas ansvar. Jag vill att man ska behålla kollektivavtalen som en av de saker som verkligen ligger till grund för hur den svenska arbetsmarknaden ska fungera, att parterna tar sitt ansvar, att man hittar nya möjligheter till avtal så att man i stället för att lagstifta om minimilöner till exempel kan komma fram till någonting som fungerar på det området. Om inte parterna tar det ansvaret kanske vi som lagstiftare måste göra det. Och det tror jag skulle vara en väldigt olycklig utveckling i det svenska samhället, för vi har inte ett system som är uppbyggt för det. Det skulle kunna innebära väldigt tvära kast. Proportionaliteten mellan beslut som tas av arbetsmarknadens parter är också en viktig fråga. Det är någonting som är grundläggande. Man kan inte ha samma åtgärder mot en liten arbetsgivare som mot en stor. Det är också viktigt att enskilda arbetstagare har möjlighet att skydda sig själva och att de också har möjlighet att få stöd och hjälp av fackföreningarna. kan man understundom fundera över vad fackföreningarna har för funktion när man känner att man i alla fall inte får det här stödet, för det är lite för tyst även från den fackliga sidan. Jag har hört om mer än en person som har bett om hjälp från facket men där facket har stått sig ganska slätt. Jag är övertygad om att vi behöver en översyn av lagstiftningen för att stötta det system som vi har. Det är väldigt viktigt att vi får det moderniserat och att vi ser till att det fungerar. Beslutet om tvåpersonsundantaget som vi har haft har fungerat bra. Det tycker jag att vi ska behålla. Det finns ingen anledning att gå ifrån det. Det har inte varit så mycket klagomål som man skulle kunnat tro om man lyssnat på vänsterpartister och socialdemokrater när det här beslutet togs. Det stärkta skyddet för föräldralediga som vi också tycker ska införas handlar inte bara om att föräldralediga skulle kunna hamna i svårigheter på de små företagen med tvåpersonsundantaget. Det är inte bättre om det är en stor arbetsgivare som utnyttjar möjligheten att spara pengar genom att låta föräldraledigheten betala en del av uppsägningskostnaderna. Därför är det bra att det här förslaget äntligen börjar diskuteras. Vi tog från början upp det här förslaget 2001, så man har haft på sig att diskutera de här frågorna. Det finns alltså all anledning att vi ser över reglerna för lagstiftningen och att vi behåller de delar som fungerar bra. bör vi också se till att rensa ut det som inte gäller och det som inte fungerar bra i dagens samhälle. Jag vill också yrka bifall till reservation nr 11. 19 (): Då har vi kommit fram till den årliga debatten om arbetsrätten. Man börjar känna igen argumenten och frågorna. Sedan utskottet justerade betänkandet har det hänt en del positiva saker på området. Regeringen, Vänstern och har presenterat ett utkast till lagförslag gällande stärkt arbetsrätt inom vissa områden. Det ska nu skickas ut på remiss. Jag har grubblat över huruvida vi ska fullfölja linjen i utskottet när betänkandet justerades eller om vi ska föreslå en ändring av lagen med anledning av det som har hänt däremellan. Av en del lärda personer tydligen i brist på praxis har jag fått rekommendationen att jag ska fullfölja linjen från utskottet. Det är den linjen jag går på . Jag ska ta upp frågan om tidsbegränsade anställningar och alla de anställningsformer som finns . Det är uppenbart att företag och myndigheter systematiskt har börjat utnyttja systemet med vikariat, provanställningar, projektanställningar och så vidare på ett sätt som inte var tänkt från början. I stället har man börjat utnyttja det på ett enligt mitt och sätt att se oseriöst sätt. I vissa situationer är det givetvis bra med tidsbegränsade anställningar, till exempel att ungdomar ska kunna jobba under loven. Vidare finns det givetvis personer som gillar att jobba i projektform och vara väldigt fokuserade på det för att sedan göra något annat. Men är fakta att nästan 600 000 personer har otrygga anställningsformer. Inte minst inom LO-kollektivet finns det tyvärr många som har vikariat och andra tillfälliga jobb. Det är unga människor som i stor utsträckning anställs i olika tidsbegränsade anställningar. Fasta arbeten erbjuds sällan dem som är . Detta har ökat . Därför är det bra att regeringen, Vänstern och har kommit överens om ett förslag som ska skickas ut på remiss till arbetsmarknadens parter. Det snåriga regelverket ska ersättas med färre anställningsformer och införande av fri visstidsanställning , vilket gynnar såväl arbetstagare som anställda. Det är ett klart framsteg. En bra arbetsrätt är en förutsättning för en väl fungerande arbetsmarknad. Livskraftiga små och medelstora företag är av avgörande betydelse för landets utveckling. Den gamla arbetsrätten, innan undantaget för två nyckelpersoner infördes i LAS, var inte bra eftersom den enbart tog sikte på förutsättningar för de stora företagen, medan de små företagen av naturliga skäl har svårare att anpassa sig i den situationen. Ett litet företag har inte samma möjligheter som ett stort företag att genom omplacering behålla nyckelpersoner med viktig yrkesmässig kompetens. Det undantag som vi från tillsammans med de fyra borgerliga partierna beslutade om var därmed ett av flera sätt att stimulera såväl småföretagande som små företags möjligheter att klara sig i konjunkturer. Det finns också en viktig psykologisk faktor bakom tvåpersonsundantagen. Genom undantaget har vi visat småföretagen att vi tar deras problem på allvar och är beredda att fatta svåra beslut för att de ska få möjlighet att växa. Det är ett exempel på en tydlig förbättring för de minsta företagen. Lagen om anställningsskydd är ett starkt skydd för dem som har en fast anställning. När den fungerar som den ska får äldre som har svårare att hitta nytt jobb stanna kvar medan den yngre, som ofta är mer attraktiv på arbetsmarknaden, får gå. Men turordningsreglerna i LAS kan också utgöra en mur för alla dem som ännu inte kommit in på arbetsmarknaden. Den som är sist anställd förutsätts vara ung och ha lättast att få jobb om han eller hon blir arbetslös. Men om så inte är fallet kan turordningsreglerna i sig utgöra ett hinder för den som befinner sig utanför att komma in på arbetsmarknaden. Det kan exempelvis gälla en äldre person som har bytt arbete och därmed står först i turordningen. Det kan också gälla en person som har en svagare ställning på arbetsmarknaden, exempelvis småbarnsmammor och invandrare. Där är grundproblemet, och det får man inte blunda för, herr talman. kommer den vanliga retoriken att små företag oftast utmålas som ytterst oseriösa företagare som behandlar sina anställda utifrån en sorts slit-och-släng-mentalitet. Är det verkligen, ärligt talat, Socialdemokraternas och syn på småföretagen? Jag vill helst inte tro det. tog här upp att det viktiga är att vi måste kunna rättsligt pröva undantagen i turordningsreglerna. Men hur ska man i en domstolsprocess, , kunna bevisa och lägga fram hela sitt företags ekonomiska situation för att förklara för en domstol att det här har gjorts för att företaget ska överleva och därmed behöver göra ett undantag i turordningslistorna? Det är en helt orimlig situation, . Då kan vi lika mycket skippa dem helt. För tycks storföretagen vara det viktiga. Ni måste lära er se skillnad på stora och små företags villkor för att överleva. Det är de nya reglerna för småföretagen infördes. Utifrån den debatt som då fördes kan vi helt klart säga att det inte på långa vägar har blivit som i den skräckpropaganda vissa debattörer förde fram. Framför allt påstod givetvis Socialdemokraterna och Vänstern att hela arbetsrätten skulle raseras. Har det blivit så? Nej, herr talman, det har absolut inte blivit så. vill man förvisso från borgerligt håll i reservation 2 förändra arbetsrätten, men det är ingenting som vi i ställer oss bakom i dagens läge. Vi vill inte riva upp hela arbetsrätten. De förslag till förändringar som vi nu lägger fram är ett bra steg i rätt riktning. Det räcker så tills vidare. Det finns andra saker vi skulle kunna göra. Det påstods också att undantagen i turordningsreglerna skulle drabba föräldralediga. Men det är inte ett problem på grund av turordningsreglerna. Problemet är att föräldralediga har en utsatt situation på hela den svenska arbetsmarknaden. Det är också därför som vi äntligen kan komma fram med ett förslag där föräldraledigas skydd stärks på arbetsmarknaden. De ska inte missgynnas under föräldraledigheten när det gäller löneförhandling, kompetensutbildning och så vidare. Det blir också en förändring så att det är arbetsgivaren som måste stå till svars för att man inte har diskriminerat föräldralediga. Det är oerhört viktiga förändringar, som jag är glad över att det tycks som att de fyra borgerliga partierna ställer upp på. Det är underbart om vi kan få full enighet i om förändringarna för att stärka skyddet för föräldralediga. Det är ett viktigt steg framåt om det går att få enighet i detta. Jag vill yrka bifall till reservation nr 7 under punkt 6 och reservation nr 11 under punkt 15. Jag står givetvis bakom alla motioner och reservationer, men för tids vill jag koncentrera dagens votering till de två reservationerna som innebär tillkännagivanden. 20 () replik: Det här är ingen replik utan bara en upplysning. Mitt namn nämndes i samband med en uppgift om att skulle ha synen att rättsligt pröva om det föreligger ekonomiska skäl till uppsägningar. Det är en fullständig missuppfattning. Det har vi aldrig hävdat. Enligt lagstiftningen får arbetsgivaren ensidigt bestämma huruvida det föreligger arbetsbrist eller inte och skäl för uppsägning. Jag har inte tänkt föreslå några ändringar på den punkten. Däremot är frågan hur uppsägningar går till, vilka personer som sägs upp. Det är lagreglerat. Där pratar vi om att tvåpersonsundantaget också skulle kunna lagregleras på samma sätt som har skett i övrigt när det gäller uppsägningar, turordningsprinciper och annat. Det här handlar inte alls om företagens ekonomi. Det här var bara en upplysning, ingen replik. 21 () replik: Det blir ändå så i praktiken. Om ett litet företag ska bevisa att det är den personen man vill undanta från turordningsreglerna i det lilla företaget, och man gör det för att småföretaget ska kunna överleva, blir det i praktiken så att man också måste gå in på de ekonomiska förutsättningarna för småföretaget. Man måste kunna lägga fram bevis för att det är just denna person, med nyckelkompetens, som behövs för företagets framtid. Det är därför arbetsgivaren har blivit tvungen att till syvende och sist säga upp just den personen. Det är det som är själva grundförutsättningen. Det vill du att vi ska gå in i domstolsförhandling om, och det är det som jag inte kan förstå att vi ska göra. Det kanske är så som du själv sade tidigare i debatten, att det handlar mest om fackets inflytande, att det egentligen är det som är kärnan för . Så länge facket är med och säger upp personer är det helt okej då ska man vara tyst. Men om arbetsgivaren, den enskilde småföretagaren, tvingas göra det är det för jäkligt. 22 () replik: När man gör uppsägningar och inte använder sig av tvåpersonsundantaget kan man antingen upprätta en lagturlista, enligt principen sist in först ut, eller också upprätta en avtalsturlista, då arbetsgivaren och facket har förhandlat fram en annan lösning än principen sist in först ut rakt över. Det gör man. Varför gör man det? Jo, därför att arbetsgivaren hävdar att det finns ett antal nyckelpersoner som man inte kan eller vill göra sig av med på grund av att det får återverkningar på företagets ekonomi och verksamhet. Sådana avtal träffas ju ständigt överallt. Det pågår ständigt ute i landet. Och facket ställer naturligtvis upp. Om det är så som arbetsgivaren säger brukar facket inte ha någon annan uppfattning. Man delar ju samma verklighet. Man träffar avtal, och företaget behåller nyckelpersonerna. Vad är det för skillnad? Det fungerar väl. Min poäng är alltså att vi inte behöver något tvåpersonsundantag, eftersom vi har den här avtalsmöjligheten enligt lagen . Det är därför tvåpersonsundantaget helt enkelt är överflödigt. Jag tror inte att menar att facken är ute efter att slå undan benen för företagen. Varför skulle de göra det? Då slår de ju undan benen för sig själva. Varför kan man inte överlämna till facken och arbetsgivarna att sköta detta, som man har gjort och som har fungerat alldeles utmärkt? Det enda man skapar med tvåpersonsundantaget är en grundläggande rättsotrygghet för ett antal personer. Det är problemet. 23 () replik: Med detta inlägg bevisar just nu sin totala okunskap om små företags villkor. Det är inte så att det på varje småföretag finns representanter från facket som själva jobbar där. Om det till exempel finns sex personer anställda kan det vara flera olika fackförbund involverade. Och vem har sagt att de olika fackförbunden tar hänsyn till det gemensamma bästa? Det är där grundproblematiken ligger. Vi måste utgå från att den småföretagare som själv jobbar i företaget och driver det är den som bäst kan bedöma situationen för småföretaget. Men vad gör man i det fall där man inte kommer överens med facket eller inte vet vilken fackorganisation man ska prata med? Då blir det en konflikt. Det är där grundproblematiken ligger. Rättsotrygghet för vem? Det finns en stark lagstiftning, som både du och jag och socialdemokrater har drivit igenom i för att stärka skyddet för olika grupper i samhället. Den lagstiftningen ligger alltid ovanför undantagen i turordningsreglerna. Diskrimineringslagstiftningen ligger ovanför och kan inte åsidosättas, vilket Arbetsdomstolen senast fastslog i en dom när det gällde tvåpersonsundantaget. Man kan inte med argumentet att tvåpersonsundantaget finns sätta diskrimineringslagstiftningen åt sidan, därför att den ligger överst. Det är det viktiga. 24 (): Den första delen av detta betänkande behandlar regeringens skrivelse om politisk information och opinionsbildning på arbetsplatsen. Bakgrunden till skrivelsen var en motion från de socialdemokratiska riksdagsledamöterna . Bland annat på grund av det låga valdeltagandet vid valet ansåg motionärerna att rätten att bedriva politisk opinionsbildning på arbetsplatserna borde lagfästas. I likhet med anser utskottet att den i många stycken hårdnande arbetsmarknaden lett till en tystnad på arbetsplatserna. Denna tystnad motverkar en aktiv och levande demokrati. Arbetsplatsen är och ska vara en självklar arena för det politiska samtalet. Utskottet har i princip ingenting emot en lagstiftning om politisk information på arbetsplatser. Problemet är att det knappast låter sig göras. I skrivelsen redogör regeringen för rättsläget, där ett antal lagtekniska problem tornar upp sig. Hur ska begreppet politisk information definieras? Vilka politiska åskådningar ska ha rätt eller möjlighet att bedriva opinionsbildning på arbetsplatsen? Hur ska man förhålla sig till sådana politiska åskådningar som kan framstå som främlingsfientliga? Vem ska besluta om en viss politisk åskådning får bedriva opinionsbildning på arbetsplatsen? Ska ett sådant beslut kunna bli föremål för en rättslig överprövning? Detta är några av de frågor som blir svåra, om inte omöjliga, att hantera lagstiftningsvägen. Att lagfästa en rätt till politisk information och opinionsbildning i förhållandet mellan arbetstagare och arbetsgivare är svårt. Än svårare blir det att lagfästa en sådan rätt för en tredje, utomstående part. Den väg som återstår att gå är genom den för svensk arbetsmarknad så unika och effektiva kollektivavtalsmodellen. Denna modell med kollektivavtal har i debatter i denna kammare försvarats av samtliga partier i . Utskottet utgår därför från att parterna bör kunna enas om villkor och former för hur den politiska diskussionen och informationen på arbetsplatserna ska utformas. Med detta avstyrker utskottet motion A4 från , och regeringens skrivelse läggs till handlingarna. Resten av detta betänkande är måhända som en tussilago ett säkert vårtecken. Vi behandlar även denna vår ett antal motioner som rör arbetsrätten. Flera av dessa motioner är återkommande. Det gör dem inte desto mindre viktiga. , , kommer det: En av dessa viktiga frågor är det så kallade tvåpersonsundantaget i LAS för småföretag. Detta förslag genomdrevs av och de borgerliga partierna från . Från oss socialdemokrater, och fackföreningsrörelsen varnades för att detta undantag skulle leda till godtycke och orättvisor, att personer med svag ställning på arbetsmarknaden skulle drabbas. har huvuddelen av sina medlemmar i det privata näringslivet. är kvinnor, och många av dem är anställda i mindre företag. Enligt HTF är det mycket tydligt att man alltför ofta möter att det är äldre, föräldralediga, gravida och sjukskrivna som drabbas när denna undantagsregel tillämpas. Förutom att undantagsregeln är djupt orättvis går den inte att pröva rättsligt. I flerpartimotionen från de borgerliga partierna och som ledde till undantagsregeln står det så här: För att undantagsregeln ska få praktisk betydelse jämfört med nuvarande regler ska en rättslig prövning inte kunna komma i fråga vare sig i fråga om arbetsgivarens urval enligt undantagsregeln eller när arbetsgivaren använt sig av rätten att behålla arbetstagare som bedöms vara av särskild betydelse. , , har vaknat och anser tydligen att undantagsregeln faktiskt ibland kan missgynna bland annat kvinnor. , påpassligt nog på , krävde och ordförande ett förstärkt skydd för föräldralediga. I det gemensamma pressmeddelandet skriver de båda bland annat: Tillämpningen av undantagsregeln måste kunna prövas rättsligt så att den inte missbrukas. Men var, , är den konkreta handlingen? Var finns ert förslag i det här betänkandet? Ni hade kunnat skriva en motion om rättslig prövning, och jag är säker på att den hade bifallits av en majoritet i den här kammaren. Den enklaste lösningen på det här problemet är naturligtvis att helt avskaffa undantaget. Men så långt vill ni inte gå, och det kan jag delvis förstå. Men jag kan lova att ni hade fått stöd för en rättslig prövning av den här regeln i den här kammaren, och det skulle vara ett steg i rätt riktning. Att förslaget inte finns kanske beror på den förvirring som uppenbarligen finns i när det gäller arbetsrättsfrågorna. Ena dagen vill en folkpartist förstärka turordningsreglerna, och vill en annan ta bort dem helt. Förhoppningsvis vet vi var står när den här debatten är avklarad. Jag tror inte att vi kommer att vara överens, men jag är nöjd om jag vet var står i den här frågan. Ett annat problem som belyses i det här betänkandet är att företag genom att bryta upp verksamheten i olika bolag, genom att bilda dotterbolag och genom att genomföra omorganisationer kringgår turordningsreglerna. Handlandet kan vara rättsligt och formellt korrekt men moraliskt ytterst tveksamt och av arbetstagare och fackförening upplevas som en ren provokation. Enligt utskottets mening är det helt oacceptabelt om företag på detta sätt handlar i strid med intentionerna i lagstiftningen. Utskottet förutsätter att regeringen uppmärksammar det här problemet och återkommer till med ett förslag till åtgärder, om det skulle visa sig nödvändigt. Det som anförts med anledning av motion A248 (s) bör alltså ges regeringen till känna. Ett allt större problem på den svenska arbetsmarknaden är det ökade antalet tidsbegränsade anställningar och därmed otryggare anställningar. av de anställda har tillfälliga jobb. Det leder till ekonomisk otrygghet, svårigheter att låna pengar och att få ett hyreskontrakt. Nästan hälften av de kvinnor som är har tillfälliga jobb, särskilt inom hotell- och restaurang, handel och vård. Självfallet är inte alla tillfälliga anställningar dåliga. Visst ska ungdomar kunna jobba under loven, och det ska finnas vikarier, och man ska kunna ha extra anställda under arbetstoppar. Det finns också en del som hellre jobbar med projekt än har en fast anställning. Problemet är att det finns många fler som har tillfälliga jobb utan att de själva har valt det. Minst en halv miljon människor har någon form av tidsbegränsad anställning. Ofta påstås det att visstidsanställningar är en inkörsport till fasta jobb. Undersökningar visar att det inte stämmer. Många fastnar i den här anställningsformen. Att vara tidsbegränsat anställd innebär ofta svagare stöd från chefer, sämre tillgång till semester, föräldraledighet och vidareutbildning inom jobbet. Det finns också en minskad vilja att till exempel påtala brister i arbetsmiljön. Man är rädd om sin anställning och vill inte klaga. Vi socialdemokrater, tillsammans med och , vill förbättra situationen för de tidsbegränsat anställda som vi ser till arbetsgivarnas legitima behov av arbetskraft för en begränsad tid. En promemoria om detta är nu ute på remiss. Jag avstår därför från att här och redogöra för de förslag som finns där. Vi får skäl att återkomma till dessa i ett skarpare läge . Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet i sin helhet och avslag på samtliga reservationer. I detta anförande instämde (). 25 () replik: Det var en intressant diskussion som fördes här. Vi har haft turordningsreglerna . Låt oss tänka oss ett företag, säljbolag, med sju anställda där ägaren jobbar i företaget. Det går ned. Han måste säga upp exempelvis tre stycken av sju möjliga. Denne småföretagare inser att hela företagets framtid kanske står på spel. När han har upprättat turordningen säger han att den sist anställde och kanske den tredje från slutet anställde, de två, är så oerhört centrala för att det här bolaget ska överleva.