prot · GS09100 · 2005-04-07 00:00:00 — Vi hade en diskussion om textningen av svenskproducerade program. Den diskussionen ledde fram till att man från tv:s sida skärpte sig beträffande statistiken, och det var nödvändigt. Annars hade nog risken varit stor att de hade slagit sig till ro när de trodde att de hade uppnått målen. Då var den reella siffran . redovisas , och fram till kommande årsskifte ska de ha nått . Det bekymmersamma är att antalet sändningstimmar med program av svenskt ursprung har sjunkit . Då är det statistiskt självklart att procentsiffran också ändras uppåt. har SVT också startat nya kanaler i digital miljö, och där finns ingen textning. Det finns text-tv, men det är inte samma sak. Många av programmen i till exempel sänds i repris, men inte heller då har jag sett att programmen är textade. har SVT börjat sända en del av 24-programmen också i . Det är i sig bra, för där kommer många samhällsprogram, inklusive en hel del av våra riksdagsdebatter. Det måste vara väldigt spännande. Men det innebär att man inte kommer textning. Utskottet har i enighet ställt sig bakom att ha förståelse för att man räknar bort den programtiden från statistikunderlaget, och det redogör vi för på s. 25 i betänkandet. Men jag vill för egen del noga poängtera att det är en tillfällig åtgärd och att jag utgår från att de krav vi ställer på tillgänglighet ska gälla alla program oberoende i vilken kanal de sänds. gav mig en artikel som visade att det finns ett nytt problem som inte har varit så uppmärksammat när det gäller digital-tv, att de hörselskadade som använder sig av hörslinga till tv-apparaten drabbas hårt därför att de måste köpa nya anpassade hörslingor. Då är en fråga till Socialdemokraterna: Hur ska denna extra utgift för de hörselskadade finansieras? Man var kanske så angelägen om att införa digital-tv att man struntade i tillgängligheten för funktionshindrade. Det är ungefär likadant med de nya kanalerna. Man är så sugen på att sända mer och mer att man springer ifrån att hålla tillgängligheten uppe. Jag vill avsluta, eftersom jag har kvar, med att yrka bifall till reservation 11 men står givetvis bakom övriga folkpartireservationer. 104 (): Låt mig också få börja med SVT-ordföranden. Man kan väl säga som så, att ingen på hade väl tänkt sig att man skulle få den SVT-ordförande som man fick. Jag menar: Ett bolag som går ut och sänder reklam om hur oberoende man är och jämför med och Berlusconis makt drabbas av ett närstående som är alldeles enormt, det vill säga att tidigare vice statsministern blir ordförande i . har väl någon tv-reklam klingat så falskt som den reklam som SVT gjorde kring situationen i . Man vet inte om man ska skratta eller gråta. Detta om SVT-ordföranden. En annan fråga som är aktuell gäller att vi kan konstatera att svartnar tv-rutan hos ett antal gotlänningar som endast har tillgång till analog tv. Sedan fortsätter det att slockna i och i och resten av fram . De här människorna, som bor där det slocknar, måste installera dyra tv-boxar för att kunna ta del av utbudet. Som nämndes tidigare räknar man, enligt , med kostnader på per person för utrustning till hörselslinga. Det är alltså stora utgifter som kommer till. Man kan då säga: Varför, och det har vi diskuterat tidigare, måste detta ske 2008? Det är en fråga som många ställer sig, varför allting ska vara nedsläckt. Vi har sagt från sida att vi tycker att man ska anpassa detta till när konsumenterna själva ser en övergång som vettig. Men vi kommer alla att dyrt få betala för Socialdemokraternas misstag, och de är dyra. Jag ska bara ge er några siffror på detta. För att täcka motsvarande alla analoga mottagare i övergången till digitala krävs det ca 4 ½ miljoner boxar. Genomsnittspriset kommer att vara, har man räknat med, ca . Det gör att vi måste betala för detta, varav statskassan tjänar 630 miljoner via momsen. Det är alltså inte småpengar som det kostar att införa den digitala tv:n i på det sätt som man har gjort. Men låt mig gå över lite grann till public service-delen. Från sida, där jag har varit representant i Public service-utredningen, konstaterar vi att vi vill ha ett modernt public service-tänkande. Vi ser public service som ett sätt att underlätta demokratins arbete genom att ha en allsidig samhällsdebatt. Den offentliga finansieringen ska användas till program och verksamheter som kompletterar det andra utbudet. Public service ska komma alla till del och präglas av en god kvalitet. Nyhets- och samhällsprogrammen ska präglas av saklighet och opartiskhet. Vi talar om en smalare men bättre public service som ska bidra till att vitalisera det kan vara intressant att höra för kulturutskottet svenskt kulturliv och ge fler aktörer möjlighet att nå en publik. Vi anser att man ska ta de program som inte är kommersiellt bärkraftiga. Dit kan höra dramatiseringar av svenska kulturarvet, program för minoriteter, nyhetsrapportering samt högkvalitativa program som riktar sig till speciella grupper. Värnandet av språket ska också vara en uppgift och kanske, tycker jag, ska vi kunna ha tv-sänd produktion av teater och opera från Operan, , och vad det kan vara. Vi har en utbildningsradio som många tycker är väldigt bra. Det tycker jag med. Det finns bara ett problem med den. Den är alldeles för dyr. Det kostar förfärligt mycket mer pengar att göra utbildnings-tv än vad det kostar att göra vanlig tv. Vi tycker att man bör lägga utbildningsradio- och tv under SVT för att därigenom kunna få en billigare produktion. Det ser vi som viktigt. Vad gäller sponsring finns det ett antal sponsrade program, men man anger inte varifrån programmen görs. När ett program är sponsrat av ett företag ska det klart och tydligt stå att detta program är sponsrat av det och det företaget ihop med SVT så att man kan bedöma om programmet är objektivt eller inte. Om det inte är objektivt vet man varför det inte är det. Vi tycker inte att SVT sköter detta på ett bra sätt. Tv-avgiften har tagits upp här tidigare. Det lär inte vara någon nyhet för denna kammare att vi tycker att man inte ska ha någon tv-avgift utan att programverksamheten bör finansieras via skatter. Jag vill också klart och tydligt säga att den nya medieavgift som en utredning föreslår och som efter vad vi har hört Socialdemokraterna är oerhört positiva till är vi helt negativa till. Att man byter namn gör det inte bättre. Dessutom talar man om att man eventuellt ska kunna ta ut den här medieavgiften för dem som ser på tv via datorn. Jag vill än en gång i den här kammaren säga att vi är oerhört negativa till att man ska ha en medieavgift. Alla de som sitter hemma vid sina datorer nu behöver inte vara rädda att vi ska ha någon medieavgift efter . Det är en ganska from förhoppning. Låt mig slutligen ta upp lite om sidoverksamheter. Förutom radio och tv ägnar sig SVT också åt en del sidoverksamheter. Vi tycker att det är viktigt att man inte gör det. Vi tycker nämligen att det är viktigare att man ägnar sig åt kärnverksamheten. Kärnverksamheten är att göra radio och tv i allmänhetens tjänst. Det finns ingen anledning att man går ut och vidgar sin ram mer och mer utan man ska hålla sig till kärnverksamheten, vilket innebär att man lägger pengar på det i stället för att lägga pengar på ett antal olika saker. Det finns säkert mycket mer att säga kring detta, men på talmannens uppmaning att försöka vara lite kortfattad för att vi ska vara klara före voteringen tänker jag nöja mig med att yrka bifall till reservation nr 1. Jag står givetvis bakom de andra reservationerna. 105 (): Jag vill inleda med att yrka bifall till reservation nr 7 så att jag inte missar det. Jag vill också börja med att säga att jag delar den kritik som har framförts här ifrån och när det gäller tillsättningen av ordförande i . Jag tycker också att det är mycket märkligt, för att inte säga magstarkt, av den socialdemokratiska regeringen att göra på det här sättet. Jag har också haft förmånen att sitta med i den utredning som här lämnade sitt betänkande. Vi har ju som en röd tråd i det betänkandet mer självständighet och mer frihet från statlig styrning. Då är det mycket märkligt att man så snart gör en sådan här åtgärd. Man kan säga att frågorna kring radio och tv här i befinner sig i något av ett vänteläge. Innehållet i dagens betänkande har samma karaktär. Det är vänteläge därför att överlämnade sitt betänkande här . överlämnades för övrigt betänkandet om finansieringsfrågorna. Jag förmodar att regeringen behöver på sig för att planera, förhandla och skriva en proposition med utgångspunkt från de nämnda utredningarna. Ett antal av yrkandena i betänkandet är skrivna innan den parlamentariska utredningen startade. Resten av yrkandena är skrivna innan betänkandet lämnades . Det jag vill säga med denna inledning är att vi förhoppningsvis kommer att ha anledning till en som jag tror större och avgörande radio- och tv-debatt här i . åter till dagens betänkande. Det är önskvärt och viktigt med återkommande debatter om radio och tv. Vi har ju ett särskilt ansvar för radion och tv:n i allmänhetens tjänst. En granskning och en utvärdering av public service-bolagen sker på flera sätt. Dels har sitt uppdrag, dels har vi, precis som jag har sagt, omfattande utredningar och beredningar inför nya tillståndsperioder. Men jag tror också att återkommande debatter, som till exempel här i , fyller en viktig funktion. Det är väl i det ljuset man ska se flera av de yrkanden som finns i betänkandet. Jag vet också att den kontinuerliga debatten om public service välkomnas av bolagen själva. Det massmedielandskap som vi lever i är i stark förändring. Inte minst gäller detta på teknikens område. Vi lever alltmer i den digitala tidsåldern. Från att ha dominerats av några få aktörer vars verksamhet har varit överblickbar och kontrollerbar formligen exploderar mångfalden av aktörer och tekniker på medieområdet. Den digitala tekniken har redan förändrat såväl produktion som distribution av radio och tv. Konvergensen talar vi också om, det vill säga sammansmältningen mellan olika medier här kan vi nämna till exempel Internet. Den skapar ytterligare förändringar. I allt detta är det mycket viktigt att vi, oavsett vilken ända vi är i, inte förlorar oss i enbart de tekniska förändringarna. Det är viktigt och intressant hur människors umgänge med medier förändras och fungerar. Det viktigaste är fortfarande programinnehållet i radio- och tv-sändningarna. Det är ganska frestande att också debattera och kommentera de utredningsbetänkanden som har lämnats när det gäller till exempel radio och tv i allmänhetens tjänst och finansieringsfrågorna. Vi kan också ta digitalradion, som det för övrigt är ganska tyst om från regeringens sida. Men, som jag sade tidigare, kommer det att finnas anledning att återkomma till dessa frågor. Vi kristdemokrater anser att public service, eller radio och tv i allmänhetens tjänst som det också kallas, inte bara har haft utan också har en mycket viktig uppgift att fylla. Det fria ordet måste värnas och vårdas. I den stora förändringsprocess som pågår inom medieområdet är det viktigt att det finns kanaler med ett brett utbud av kvalitetsprogram inom alla genrer, inklusive underhållning. Public service ska också vara en röst för de grupper, till exempel språkliga och etniska minoritetsgrupper eller funktionshindrade, som inte är tillräckligt intressanta för en kommersiell marknad. Dessutom ska public service-kanalerna vara en garant för att det finns sändningar som alla har möjlighet att ta del av och som människor oavsett var de bor i landet kan identifiera sig med. Ska public service kunna vara en garant för allt detta krävs att bolagen ligger långt framme när det gäller tekniken så att produktionen och sändningen är av hög teknisk kvalitet. Vi kristdemokrater anser att för att public service-kanalerna ska fullgöra sitt uppdrag krävs att organisationen är decentraliserad och utformad på ett sådant sätt att programverksamhet och produktion finns i hela landet. Styrkan är just en regional förankring och ett brett kulturansvar. Slutligen vill jag något kommentera den reservation jag yrkade bifall till. Eftersom de flesta krav när det gäller riktlinjerna för programverksamheten är samlade under en punkt innehåller den kristdemokratiska reservationen två delar. Dels handlar det om en del av kulturansvaret, nämligen tv-gudstjänsterna, dels en gammal trätofråga om varning för våldsskildring i kommande program. har ett ansvar att spegla och förmedla olika former av kultur i hela landet. Enligt uppgift har bolaget bestämt sig för att överge inriktningen med studiogudstjänster, och det är bra. En del av kulturansvaret är att sända gudstjänster från olika kyrkor i landet. I omvärldsanalys kan konstateras när det gäller kulturvanor att deltagandet i religiösa sammankomster är mer omfattande än till exempel antalet åskådare på idrottsevenemang. Detta borde avspegla sig mer i en jämförelse mellan till exempel sportsändningar och religiösa program i tv. Gudstjänsterna ses av många äldre, sjuka, funktionshindrade och andra som av olika orsaker är förhindrade att besöka en kyrka. Tv-publiken får en kulturell upplevelse av programinnehållet, men också genom att kyrkobyggnader från olika tidsepoker visas. Den andra delen av reservationen berör en varning i ljud före program med våldsinslag i . Lite väl petigt att ha synpunkter på en sådan detalj, tycker säkert en del. Jag tycker att vi kristdemokrater har en poäng, särskilt med tanke på televisionens särskilda genomslagskraft och med tanke på att vi vill sätta barnens situation i centrum. Först ska sägas att när det gäller antalet våldsinslag i tv-sändningar så står public service-kanalerna i en klass för sig. Jämförelser visar att det förekommer betydligt färre våldsinslag i än i övriga kanaler. har ju också en bra policy på området. Vi vuxna har ett stort ansvar när det gäller att sovra i tv-utbudet, särskilt ihop med barn. Ett antal beslut har därför fattats för att underlätta för oss att ta vårt ansvar. Radio- och tv-lagen säger att det i ljud ska förvarnas för program som innehåller våld. har valt att göra detta i tal vid påannonsering av programmet. En ljudsignal skulle vara betydligt effektivare. En talad varning förutsätter ju att man sitter framför tv:n tillsammans med barnen. Så är det nog inte i verkligheten. En speciell ljudsignal kan däremot dra uppmärksamheten till sig även om föräldern eller annan vuxen inte befinner sig alldeles i närheten. Vi föreslår därför en ändring på denna punkt för just barnens skull. 106 (): debatterar vi radio- och tv-frågor, men det är knappast den debatt som medborgarna i landet tror att vi har. För dem handlar dessa frågor mest om digitalisering, nedsläckning, boxrar, plasmaskärmar, paraboler och tv via telejacket. Must carry kanske också är en fråga som intresserar dagens tv-tittare, även om många av dem inte riktigt förstår vad det handlar om, utan tycker att vi surrar på i onödan. Ingen av de frågorna finns med i dagens betänkande. De motioner som majoriteten avslår är knappast stora frågor för majoriteten av radiolyssnare och tv-tittare. En del av frågorna är enormt viktiga för olika grupper i vårt land. En sådan fråga är gudstjänster i tv. har därför motioner om att tv-gudstjänster ska sändas från kyrkor och inte från tv-studio. Det är en speciell känsla och en högtidlighet att ta del av gudstjänsten i en kyrka. Om man av någon anledning inte kan delta i gudstjänsten i kyrkan kan den känslan kompenseras av att tv-sändningen är från ett kyrkorum. Det kommer att tala mer om i sitt anförande. Jag yrkar bifall till reservation 8 under punkt 5. talade ganska mycket med utgångspunkt i Radio och tv i allmänhetens tjänst det betänkande som är framtaget inför nästa sändningstillstånd. Jag tänker inte nämna speciellt mycket om det. När vi gjorde den här utredningen upplevde vi, precis som sade, att Utbildningsradion hade oerhört höga kostnader. De siffror som vi grundade det uttalandet på var . har det kommit andra siffror. Till min glädje kan jag konstatera att kostnaderna har blivit betydligt lägre för Utbildningsradion sedan man gått ihop och sänder i Kunskapskanalen. Jag säger inte i övrigt något om det. Vi kommer att få en bredare debatt när propositionen kommer. Hörselskadades möjlighet att ta del av tv-sändningar är en annan fråga som berör en stor grupp, nämligen 500 000600 000 personer i landet. Det kanske till och med är ännu fler. I utskottet har vi alla varit överens om att SVT ska texta av förstagångssändningar med svenskt ursprung när nuvarande tillståndsperiod går ut. Det är glädjande och jag hoppas att SVT lever upp till det. Jag säger hoppas. Jag förstår att ni som lyssnar tycker att SVT redan textar . sade i sitt inledningsanförande att när SVT kom med sitt krav om att man skulle slippa det kravet inom , protesterade jag. Jag är alltså inte riktigt ute och cyklar, som ni kanske tror. Jag säger att SVT ska texta av de kanaler som de sänder i. SVT är inte bara och . Det är Kunskapskanalen. Det är Barnkanalen. Jag är av den uppfattningen att när SVT väljer att utöka antalet kanaler bör man vara medveten om att också dessa kanaler är intressanta för hörselskadade. I sändningstillståndet står det . Det står inte att det bara gäller de kanaler som fanns när det nuvarande sändningstillståndet antogs. Därför är jag lite besviken på att utskottet vill acceptera kravet att det bara skulle gälla och . Det finns med i reservationen, och det ingår i reservation 8, där det också står om gudstjänsterna. Eftersom jag har suttit i den kommitté som har skrivit riktlinjerna för den kommande tillståndsperioden vet jag att SVT tycker att det är, och citerar jag vad de sagt: en oönskad styrning som är till nackdel för tittarna. Därför känner jag en viss oro för framtidens textning av tv-programmen. Textning av tv-program är värdefullt för andra människor än hörselskadade, till exempel personer med annat modersmål än svenska. Uppläsning av textremsa är en annan service till tittarna som kommer att vara bra bland annat för personer med läs- och skrivsvårigheter. Det har vi ju lyft fram i vår motion. Ett orosmoment som kvarstår för hörselskadade är att det förekommer störande bakgrundsljud i en del program. Ansvariga på tv förklarar det med att man vill ha ett stämningsljud. Visst, är det effektfullt för alla som hör bra. Men för personer med någon form av hörselskada är det störande och gör att det är svårt att höra vad som sägs. Därför har vi i motionerat om att man ska minska bakgrundsljuden i sina sändningar. Det finns också inskrivet i reservation 8. 107 (): Det känns spännande att återigen få stå i den här stolen och debattera lite skakigt i benen också, får jag medge. Det känns också bra att få debattera ett så angeläget och spännande område som just radio- och tv-frågor. Finns det något politikområde som verkligen berör det svenska folket närmast , rakt in i vardagsrummen, är det väl just frågor som rör radio och tv. Upplysningsvis kan jag säga att vi ägnar och åt medier. Låt mig också inledningsvis få konstatera att det fortfarande finns en bred blocköverskridande politisk samsyn runt de stora dragen i radio- och tv-politiken. Jag kan dock konstatera att två partier alltjämt skiljer ut sig radikalt, både från de övriga och från varandra. och står fortfarande ensamma, var och en för sig. Mycket har förändrats vad gäller de frågor vi här har att debattera. Vi har både en teknisk och en politisk utveckling som i mångt och mycket revolutionerat mediesituationen i och i världen. Denna utveckling har förskjutit fronterna i politiken. Då handlade debatten om för eller emot reklam-tv. handlar den närmast om för eller emot en stark och självständig public service. Den kommersiella, reklamfinansierade radion och tv:n har kommit för att stanna, och för min generation är det inget konstigt med det. Men lika självklart som det är att det finns kommersiella, reklamfinansierade etermedier, lika självklart är det att detta inte räcker. Vi behöver någonting mer. Det här är i grunden en djupt ideologisk fråga. Mot den bakgrunden skulle jag vilja lyfta fram några saker i de motioner vi har att behandla. Två partier sticker ut. Det är nu inte vilka partier som helst utan tvärtom det ledande oppositionspartiet och ett till. Att helt avfärda deras synpunkter som marginella håller därför inte. Jag förutsätter att de på var sin kant faktiskt har ambitionen att om möjligt göra verklighet av sina krav. Hur en högerallians i regeringsställning skulle hantera dessa frågor har jag ingen aning om, och förhoppningsvis dröjer det bra länge innan jag får veta det. Att det finns ett reellt politiskt hot mot det jag menar är en stark och självständig public service är dock ingenting att hymla om. Låt mig börja med att lyfta fram förslag. Till att börja med vill man begränsa public services uppdrag. underhållningsprogram och viss sportbevakning kräver inte offentlig finansiering, skriver man. De svenska licensbetalarna får helt enkelt för mycket lättsamt för pengarna. Dessutom vill man radikalt ändra formen för hur public service bedrivs och finansieras. I reservation 11 ger man uttryck för det egentligen mest långtgående förändringsförslaget. Man vill ersätta dagens licensfinansierade programbolag med fristående fonder ur vilka alla programföretag sedan ska söka. Med fonder fjärmar vi oss så radikalt från public service-tanken att frågan är om vi ens längre kan tala om radio och tv i allmänhetens tjänst. Det blir något helt annat. Internationella erfarenheter visar att detta andra inte är någonting att sträva efter. Försök med liknande fonder har nämligen utan framgång genomförts, till exempel på där man raserade ett BBC-liknande public service-företag till en smal verksamhet. vill man återigen bygga upp public service, men som alla förstår är det lätt att rasera men svårt att bygga upp igen. Vi har ju liknande exempel från den ekonomiska politiken . förslag framstår i det ljuset som närmast försiktiga. Icke förty innebär de också en radikal omläggning av den framgångsrika politik det annars råder sådan bred uppslutning bakom. Det handlar om att skjuta tillbaka och begränsa public service-bolagens åtaganden så att andra, kommersiella, aktörer kan träda fram. Vad vill är följande jag läser högt ur de motioner vi diskuterar: En radio och TV i allmänhetens tjänst bör mot denna bakgrund koncentrera sig på att erbjuda ett programutbud inriktat på hög kvalitet som avgränsas mot vad andra aktörer erbjuder. Till sådana uppgifter kan höra dramatiseringar ur det svenska kulturarvet eller det moderna kulturlivet, program för minoriteter, nyhetsrapportering som annars inte kommer till stånd samt andra högkvalitativa program gentemot olika målgrupper. Genom att för TV koncentrera uppdraget till en kanal och för radio till två, förbättras möjligheten att göra kvalitetsprogram. Vi anser därför att en av SVT:s och två av SR:s kanaler privatiseras. På motsvarande sätt bör Utbildningsradion privatiseras. Men vad innebär då detta? Jo, självklart att SVT och förvandlas till mer ointressanta kanaler. Det är klart att kommer att tappa legitimitet och förtroende hos svenska folket om man inte längre får visa Så ska det låta eller . Det är klart att en kanal som bara inriktar sig på det smala, det specialiserade, inte längre kommer att vara en angelägenhet för de många tittarna. Med ett bifall till de moderata reservationerna här i kammaren skulle vi gå från en folkligt förankrad public service med bredd och djup till en smal statstelevision för det som ingen annan vill befatta sig med. Jag vet inte om det bara är jag, men jag tycker att en sådan statstelevision låter förfärligt tråkig. De två ytterlighetspartierna föreslår alltså mer eller mindre radikala förändringar av det system vi har . Men behövs det då? Står vi inför någon form av kris? Är public service en bransch i armod? Faktum är att så inte är fallet.