prot · GT0926 · 2005-11-09 00:00:00 — : 42 m, 24 kd Frånvarande: 29 s, 13 m, 13 fp, 9 kd, 6 v, 5 c, 5 mp, 1 - Punkterna 24 Kammaren biföll utskottets förslag. 16 § (forts. från 14 §) AP-fondernas verksamhet 2004 (forts. FiU6) 136 (): I mitt anförande kommer jag att ta upp reservation vad gäller överföring av medel från AP-fonden till staten samt några synpunkter på regeringens ambitioner att bredda utvärderingen med fokus på fondstyrelsernas strategiska beslut. Vidare kommer jag att ta upp synpunkter på planerna att infoga i det reformerade pensionssystemet. kommer att redogöra för synpunkter på riskkapital och regionala utvecklingsfonder. Till att börja med yrkar jag bifall till reservation 1. Den reservationen utmynnar i att anser att bör fatta beslut om att inga ytterligare medel ska föras över från AP-fonderna till statsbudgeten. Detta för att hindra att bromsen slår till samt för att säkra pensionssystemets långsiktiga hållbarhet. Bromsen innebär i korthet att man kan sänka pensionerna om de yrkesarbetandes avgifter till pensionssystemet och pengarna i AP-fonderna inte räcker för att täcka pensionsåtaganden. Uppgifter från visar att risken är överhängande att bromsen ska slå till och att pensionärerna därmed kommer att få lägre pensioner. Om Genomförandegruppen skulle bestämma sig för att föra ytterligare medel från AP-fonderna till staten ökar sannolikheten för att den så kallade bromsen slår till. är kritiskt till konsekvenserna av systemet med den så kallade bromsen. Den kan utlösas utan politisk inblandning och innebära ökad beskattning av de förvärvsarbetande eller sänkta pensioner. I betänkandet säger de fem partier som står bakom pensionsöverenskommelsen att det under överblickbar framtid kommer att saknas förutsättningar för att överföra medel från AP-fonderna till staten. Det är bra men inte tillräckligt. Jag vill också lämna en kommentar till punkten om utvärdering av AP-fonderna. Jag noterar att genomför en ny upphandling av utvärderingsresurser för att utvärdera fondstyrelsernas strategiska beslut. Jag hoppas att strategin breddas så att den också omfattar sysselsättningskonsekvenserna av placeringarna och att man också utvärderar hur de strategiska besluten påverkar sysselsättningen regionalt i hela landet. När det gäller punkten om avveckling av beklagar ambition att infoga fonden i det reformerade pensionssystemet samt anpassa fondens regelverk till det som gäller buffertfonderna. Denna fonds mål och placeringsbestämmelser skiljer sig från de övriga buffertfondernas regelverk. Det finns heller inga bestämmelser som reglerar överföringar av medel från till pensionssystemet. flaggar för att göra till viljes. uppskattade att fonden som den bildades placerade i aktier för att öka tillgången på riskvilligt kapital för onoterade företag. Det var också positivt att den kunde investera i små och medelstora företag. upphör denna möjlighet i samband med att fonden inordnas i det nya pensionssystemet. 137 (): Vi lever i en globaliserad ekonomi med stora möjligheter. Nya marknader öppnas. Det finns stora materiella behov och miljöbehov som vi måste täcka. I har vi lyckats hävda oss väl i den globala ekonomin. Globalisering innebär också problem. Den globala ekonomin styrs alltför ofta av dem som kallade flinande finansvalpar en flock som ständigt jagar efter största möjliga vinstutdelning. Det gör att också livskraftiga företag allt oftare slås ut. De slås ut i en konkurrens där det alltför ofta är möjligt att konkurrera genom dålig respekt för fackliga rättigheter och rovdrift på miljön. Flytten av en fabrik för vinterdäck från till var ett omdebatterat exempel. Det kan lika ofta gälla , , Bergslagen eller utsatta områden i inland, områden som ofta har en svag arbetsmarknad där en flytt slår extra hårt. kan inte stoppa globaliseringen, men vi kan möta den genom att agera smart både i och lokalt. Med en aktiv näringspolitik kan vi underlätta för företag att utvecklas i alla regioner. Det behövs alltid kapital. Statens resurser är begränsade. I dagens hyperkapitalism finns ett stort kollektivt kapital. Jag besökte det gamla svenska skogs- och pappersföretaget i och frågade: Vem är huvudägare. Svaret var: Två amerikanska pensionsfonder. Så är det allt oftare. Viktiga ägare av företag i den globala ekonomin är pensionsfonder som byggts upp genom avstått löneutrymme. Vi har stora sådana fonder också i AP-fonderna. I fonderna finns pengar som löntagarna har avstått från för att säkra sina pensioner. Kapitalister och fondförvaltare vill alltid ha snabb avkastning. Löntagare vill också ha avkastning på sina pensionspengar, men de vill också ha jobb både för sig själva och för sina barn. Löntagarna vet att i längden kan klara vettiga pensioner bara om vi har ett folk i arbete. Därför föreslår att ska säga till regeringen att reglerna för AP-fonderna bör förändras för att möjliggöra en mer aktiv näringspolitik. Vi föreslår också att ska uppmana regeringen att utreda möjligheten att förbättra tillgången på regionalt riskkapital. Både i och i har man skapat system där en del pensionsmedel från löntagarna sätts av till sådana regionala fonder. De flesta bedömare är ense om att de här fonderna har lyckats bra, både när det gäller jobb och avkastning. måste våga uppmana regeringen att undersöka och redovisa om det kan vara en modell också för . Både socialdemokrater och den borgerliga alliansen säger nej. Varför gör ni det? I finansutskottets förslag till avslag säger man uttalat och unisont att fondernas medel inte ska användas i närings-, regional- eller ekonomisk-politiska syften. Fondernas medel ska tydligen enligt den här majoriteten enbart förvaltas så att avkastningen långsiktigt maximeras i förhållande till risken i placeringarna. Den målsättningen är ju bättre än ren kvartalskapitalism. Men menar majoriteten verkligen att det långsiktigt skulle vara till skada för , för utsatta regioner och för pensionärerna om en mindre del av AP-fondsmedlen avsattes till regionala fonder? Vore det till skada om AP-fonderna tog vissa näringspolitiska hänsyn i sina beslut? Vad skulle det innebära för skada för om man tog den här typen av hänsyn? Svara på det! Vad skulle det vara för skada om fonderna tog en del näringspolitiska hänsyn i sina beslut? Ni säger ju att det här är farligt på något sätt. Jag vill gärna höra svaret. I och med att har yrkat bifall till reservation 1 avstår jag från att yrka bifall. Vi vet nog hur voteringen skulle kunna gå om vi inte begränsar oss till en. Men vi kommer att fortsätta den här diskussionen tills vi får svar och tills vi får en vettigare ordning. 138 () replik: Jag kan lätt ge ett svar på detta. Svaret finns delvis i detta dokument som jag snart ska läsa ur. Vi menar att när det gäller företag i kan man skapa riskkapital på en rad andra sätt. Vi har från alliansens sida pratat om att man ska slopa förmögenhetsskatten. Vi vet att det skulle innebära att det flödar in riskkapital i landet igen och att svenska företag får tillgång till det. Jag ska läsa ur ett dokument som heter Arbete demokrati rättvisa. Det är ett förslag till valplattform för . Där skriver man under rubriken ägande hållbar utveckling: Staten är den störste ägaren på aktiebörsen. AP-fonder och andra pensionsfonder förvaltar stora tillgångar som borde stå under folkligt inflytande och användas mer medvetet för att styra om samhället i riktning mot rättvisa och en ekologiskt hållbar utveckling. Man kan givetvis tycka att det är bra med rättvisa. Man kan tycka att det är bra med ekologiskt hållbar utveckling. Man kan definiera detta på en rad olika sätt. Jag har läst andra ekonomiska dokument från eller förslag som ska behandlas på er kongress. Om man ska använda pensionsfonderna för att nå politiska mål, vilket ju är uppfattning, riskerar det pensionsspararnas pengar. Det är därför vi är strikta med vad fonderna används till. Vi vill att pensionärerna ska ha garanterade pensioner även och att fonderna inte ska vara föremål för någon form av politiska experiment för en tillfällig politisk majoritet. 139 () replik: Vi har inte föreslagit att man ska avskaffa fondstyrelserna och ta besluten i kammaren. Det ska vara styrelser som vi har utsett precis som . De styrelserna ska ha möjlighet att också ta näringspolitiska hänsyn. Om de bara ska ha maximal avkastning får vi inte någon bra näringspolitik. I verkligheten är det så. Så här står det om första AP-fonden: Vi tar en diskussion om miljömässig och social beredskap i vår ägarstrategi. Då säger väl : Det är i strid mot placeringsdirektiven. Ni ska inte ta sociala hänsyn. Ni ska inte ta miljöhänsyn. Men det säger inte . Det är tydligen okej att ta sociala hänsyn och miljöhänsyn. Det säger själv. Var det fel? Det var tydligen rätt. Man ska ta sociala hänsyn och miljöhänsyn, men man ska inte ta hänsyn till sysselsättning. Just det explicit ska man inte ta hänsyn till. Vad är det för värld där en ägare kan agera som en normal ägare och säga att han tar viss social hänsyn och viss hänsyn till var man placerar? Vi lägger inte in pengar i krigsmateriel, inte i tobak, inte i sprit även om det ger långsiktigt bra avkastning. Det tror jag att det gör. Men inte vill ni väl att AP-fonderna ska hårdinvestera i krigsmaterielindustrin i världen? Det skulle nog långsiktigt ge bra avkastning, men det vore socialt förödande. Håller ni med mig, , i ? Jag förutsätter att ni håller med mig. Krig, knark, tobak, sprit och miljö kan vi alltså lägga på, men inte på sysselsättning. Vad är det för logik? De borgerliga partierna var lite bättre. Jag erinrar mig att den gamle högermannen en gång i världen talade om vikten av att även löntagarna aktivt fick gå in och ta del i diskussioner om ägarpolicy. Han kallade det för löntagardemokrati eller något sådant, tror jag. Dagens folkpartister säger: Nej. Just löntagarnas avstådda lönemedel får ingen lägga sig i. De ska inte ha något inflytande över det. Vad är det för samhällssyn ni har? Just löntagare ska fråntas rätten att ha inflytande över sina egna pengar. 140 () replik: Den samhällssyn vi har är att pensionsfonderna inte är till för att vara riskkapital i en vänsterpolitisk näringspolitik. Det har vi gjort ganska klart, . De är till för att långsiktigt garantera pensionärernas pengar. Det är det det handlar om. Jag tycker att det är ganska enkelt, ganska tydligt och ganska klart. Man ska inte använda fonderna för att bedriva mer eller mindre riskfylld näringspolitik. Det ligger ju i ordet riskkapital, , att man riskerar kapital och att man är beredd att riskera. Vi vill ha en annan långsiktighet än den som beskrivs av dig här och i dokument som har kommit från . 141 () replik: Jag sade inte att alla pengar skulle in i riskkapital i regionala bolag, men en mindre del. Vi har inte ens sagt att det är ett beslut att föra in x %. Vi vill ha en utredning om detta. Till och med där säger ni stopp. Denna fråga är sakrosankt, helig och får inte ens diskuteras. Detta är statssocialism. Detta är kommunism och planekonomi. är inte ett statssocialistiskt land, , och är inte ett land med en kommunistdominerad fackföreningsrörelse. Men de kan ha fackföreningsfonder löntagarfonder kan man kalla dem; de kallar dem pensionsfonder som vågar föra en diskussion om placeringshorisonten för att stimulera tillväxten. I använder man pensionsfonder för att stimulera regionalt och delstatligt näringsliv. Det gör man också i . Detta är inte statssocialistiska experiment. Snarare är det liberala experiment i ägardemokrati och en ansvarsfull social politik, om man ska se det klassiskt. Men inte ens det vågar ni diskutera. Ni säger: Bort det! Löntagarfonder bort det! Detta är ett slags löntagarfonder. Det är löntagarnas avsatta medel, fast det heter AP-fonder, och ska huvudsakligen användas till pensioner självklart! Men det finns inga pensioner att betala ut om inte folk är i arbete; det begriper alla löntagare. Varför kan inte också förstå det? Visst finns det jättevinster i industrin, men alltför lite investeras. Alltför mycket går till improduktiva investeringar med sikte på högsta möjliga avkastning flinande finansvalpar, flocken som alltid jagar efter högsta möjliga avkastning men inte ser till sysselsättningen. Kvartalskapitalism har inte framtiden för sig, . Låt oss i alla fall ta en diskussion om de här frågorna! Lås inte dörren! eller senare kommer samhällsutvecklingen att tvinga er hit. Gå frivilligt och bli inte tvingade! Det är bättre att göra något frivilligt och med förstånd än att bli tvingad av verkligheten. Vi måste möta den globala kapitalismen. 142 BO () replik: Jag ska göra mitt bästa för att besvara den fråga som ställdes. Du frågade, , vilken skada näringslivet skulle ta om man tillförde de uppgifter till AP-fonderna som ni vill tillföra. Jag skulle vilja svara med att omformulera frågan: Vilken skada skulle den ekonomiska politiken och ekonomin kunna ta om vi ideligen ändrade i pensionssystemet? Det är en rätt intressant fråga att fundera över. Jag tror att om vi ändrade pensionssystemet ofta och med små och tillfälliga majoriteter från val till val skulle vi skapa en sådan osäkerhet om tryggheten för pensionärerna att det allvarligt skulle skada den ekonomiska utvecklingen. Det är egentligen svaret på den fråga du ställer till mig. Jag kan inte tänka mig att ha något annat än långsiktiga pensionsuppgörelser. Pensionssystem måste ändras relativt sällan och vara stabila över tiden. Däremot är det naturligtvis är viktigt, och det har jag också sagt, att en pensionsöverenskommelse inte leder till någon sorts tystnad eller något moratorium där man inte får debattera pensionssystemet. Det är viktigt att det förs en kritisk och omprövande diskussion om det pensionssystem man har, men när man gör förändringar måste uppgörelserna på nytt vara breda och väl genomtänkta. Det är ju så: I den här kammaren tar vi ned bollarna. Vi har dem inte bara uppe i luften, utan vi tar ned dem, beslutar och stiftar lag. Det är på något sätt poängen med den här verksamheten. För gärna debatten, , men vi får nog ta det lugnt med direktiv till regeringen på den här punkten. 143 () replik: Jag för debatten. Jag var till och med så hovsam att jag inte yrkade bifall, fast jag kanske kunde ha hoppats på en och annan socialdemokrat och miljöpartist. Det viktigaste här är debatten. Och vi ska verkligen föra en konstruktiv debatt där vi lyssnar på varandra. Det blev inte riktigt så i det förra replikskiftet, där vi av olika skäl mer hamnade i en debatt om statssocialism i stället. har rätt: Det är bra om vi har stabila pensionsuppgörelser. Det är sant. Det är till gagn för den ekonomiska utvecklingen och investeringarna. Så långt är vi överens. Sedan var det olyckligt, anser jag, att man lade in en vetorätt för mycket konservativa krafter i den ekonomiska politiken i som inte ens vågar göra det man gör i och , alltså diskutera hur pensionsmedlen kan användas. Det var oklokt gjort av dem som gav dem den vetorätten. Det var nog inte personligen. Men är det som det är, och då måste vi övertyga de mer konservativa krafterna i att komma med på banan och föra en mer rimlig diskussion om näringspolitiken. Låt oss göra det gemensamt, för den diskussionen behövs! Självklart ska vi inte diskutera, för då får vi aldrig med oss dem det vore också olämpligt; där har de rätt att använda alla pensionspengarna till det regionala, men en del. Och kan man ge fonderna i uppdrag att ta miljöhänsyn kan man också ge dem i uppdrag att ta viss näringspolitisk hänsyn. Det fanns AP-fonder som sade: Nej, vi tror inte att en försäljning av till är långsiktigt bra för svenskt näringsliv. Jag fick frågan av om jag höll med dem, och då sade jag att jag tyckte att det var mycket klokt av AP-fonderna att resonera så. Jag tror att håller med mig där. Det är den fråga jag ställer: Det var väl klokt av dem eller? Jag ställer den frågan, så kan vi gå vidare i vår diskussion. 144 BO () replik: Jo, jag tror att det var klokt. Vad vi kan enas om är att vi har fått en ny situation vad gäller ägandet i näringslivet, nämligen institutionsägandet. Jag tror också att vi kan enas om, och där kanske vi kan få med även borgerliga debattörer, att detta kräver en diskussion om ägandet och hur ägandet ska utövas. Man kan säga att det som hänt sedan löntagarfondsdebatten eller vad det kan vara är att näringslivet i någon mening, om man uttrycker det lite provokativt, har socialiserats, i alla fall stora delar av det. Det är faktiskt medborgarna som via pensionsfonder och institutioner äger stora delar av näringslivet. Vad leder det till för ny situation när det gäller ägandet och hur ägandet ska utövas? Den diskussionen är viktig att föra; där är vi överens. Men den får föras; sedan är det en process som jag tror tar tid innan man kommer fram till ståndpunkter som leder till att man kanske också skulle förändra pensionssystemet. Det är möjligt att den dagen kommer, men jag tror att debatten om ägandet är en av de stora debatter som väntar oss. 145 () replik: Då är jag och överens om att det var klokt av denna AP-fond att ta detta beslut med hänsyn till svenskt näringslivs utveckling i . är det ju så i en demokrati att styrelserepresentanterna i AP-fonderna inte väljer sig själva, utan de utses genom det politiska systemet. När vi utser dessa personer ger vi ett slags direktiv om vilka vi tycker är lämpliga. Tycker vi som den förre talaren att det är helt fel att styrelsen tar sådana hänsyn ska ju den styrelsen bort eller hur, ? Det vore väl rimligt, om vi tyckte att det var fel att man tog hänsyn till det allmänna näringslivets utveckling i i den här affären. som bryter mot beslut och tar andra hänsyn än dem man är ålagd att ta borde väl avgå. Men tycker ju vi två att detta var rätt av dem, så vi tycker väl att de ska sitta kvar. Det är vi väl överens om? Detta visar väldigt tydligt att det är rimligt att vi för den här diskussionen. Vi två gör det just , och det tycker jag är väldigt bra. Man kan ju också hålla med varandra i en diskussion. Det är inget fel. Diskussioner ska ibland syfta till att man når enighet, och vi har nått ett mått av enighet: Vi i våra två partier vågar i alla fall diskutera frågan. Sedan måste vi få med oss fler; det är alldeles sant. Det finns en vetorätt för några partier. Hur ska vi nu bära oss åt för att göra det? Den taktiken kanske vi inte ska utmejsla här i kammaren, men det är nödvändigt att föra den här diskussionen så att vi får ett starkt näringsliv i . Vi kan aldrig betala pensioner med avkastning från arbete som inte finns. Det är bara arbete som skapar värde, inte spekulationer på börser. Den insikten måste sprida sig till alla partier i kammaren. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 17 § Vissa kommunalekonomiska frågor Föredrogs finansutskottets betänkande 2005/06:FiU13 Vissa kommunalekonomiska frågor (prop. 2005/06:7). 146 (): Det här ärendet handlar om vissa kommunalekonomiska frågor. Förslaget innebär att fel och brister i underlaget för beslut om bidrag och avgifter i de kommunala utjämningssystemen som en kommun eller ett landsting påtalar först i samband med ett överklagande av slutliga beslut ska få beaktas av regeringen endast om det finns synnerliga skäl. Vidare föreslår regeringen att en delmodell avseende befolkningsförändringar ska införas i nuvarande kostnadsutjämningssystem för landsting. Det innehåller även förslag till förändringar av reglerna om ersättning för kommuners och landstings kostnader för viss mervärdesskatt. Ändringarna föreslås träda i kraft . Med anledning av förslagen har tre motioner väckts. Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrker förslagen i motionerna. Det finns två reservationer och ett särskilt yttrande fogat till betänkandet. 147 (): När det gäller det här betänkandet är vi från sida överens med majoriteten i alla delar utom en. Det handlar om förslaget om begränsningar av överklagandemöjligheterna för kommuner när det gäller beslut i de kommunala utjämningssystemen. Jag har efter samtal med några kommun- och landstingsföreträdare kommit fram till att deras intresse ska tas till vara eftersom de mycket tydligt gör klart att de anser att de vill ha kvar de överklagandemöjligheter som nuvarande system medger. Det kan vi också se i de remissvar som har kommit bland annat från , där man också värnar den här rätten. Av den anledningen, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 1. 148 (): Även jag yrkar bifall till reservation nr 1. Det finns en rad goda skäl som ligger bakom bland annat de synpunkter från som redogjorde för. Möjligheterna att åberopa skäl i samband med överklagande hela vägen är viktigt framför allt för de små kommunerna. Ett beslut som går emot en liten kommun i en sådan här fråga kan för den enskilda kommunen få omfattande ekonomiska konsekvenser, framför allt för kommunens medborgare, medan det däremot för de offentliga finanserna som helhet inte betyder speciellt mycket. Det är lätt att finansiera detta i efterhand. En annan sak som gör att det är viktigt att möjligheten att åberopa nya skäl finns kvar är förtroendet för hela den process som finns när det gäller de olika utjämningssystemen. Vi vet om att utjämningssystemen till sin konstruktion är ifrågasatta av kommunpolitiker. Själva bakgrundstanken med utjämningen är inte ifrågasatt men hur den är konstruerad, vem som ansvarar för den och så vidare är ifrågasatt. Utifrån LSS läggs kostnader ut på kommunerna. Även om man tycker att LSS i sig är en riktig, bra och viktig lagstiftning finns där också kritik och ifrågasättande. Då är det viktigt att man från kommunernas sida och från landstingens sida upplever att man hela vägen har möjligheten till överklagande. Det är viktigt för att vi ska kunna säkra de grundtankar som framför allt ligger bakom den lagstiftning om stöd och service till vissa funktionshindrade som finns. Därför tycker vi att det är viktigt att man bifaller reservationen. 149 (): Frågan om ändrade bestämmelser om överklagande av beslut i de kommunala utjämningssystemen innefattar några principiella ställningstaganden. En fråga gäller rättssäkerhetsbegreppet. Är det förenligt med en svensk rättstradition att inskränka rätten för kommuner att överklaga ett felaktigt beslut? I ser vi på den frågan på samma sätt som , , och ett antal kommuner i landet. Rätten att överklaga är en väsentlig del av rättssäkerheten och ska därför bestå. Inrapporteringen av uppgifter som ligger till grund för bedömningar av LSS-kostnader är såväl svår som jäktig att göra i den pressade situation som kommuner ofta befinner sig i. har vi konstaterat vid kontakter med kommuner att tolkningen av de frågor som ställs varierar från kommun till kommun. Det här är alltså inte en fråga som har skötts på ett bra sätt. Det har visat sig i hanteringen av LSS-utjämningen . Det är därför med stor förvåning jag noterar regeringens syn i frågan då man säger att det nu föreliggande förslaget är ett verksamt sätt att komma till rätta med problemen inom LSS-utjämningen. Lika förvånande är det att konstatera regeringens syn att det inte är en fråga om överklaganderätt utan ett överprövningsförfarande av regeringen inom ramen för LSS-utjämningen. Tala om överhöghet! Tala om avsaknad av kommunalt självstyre, och tala om brist på dialog i en värdeladdad fråga! Jag tycker att vi av det som har hänt den senaste månaden i LSS-frågan kan konstatera att regeringen har gjort något av ett självmål. När utjämningssystemen sattes i sjön 2004 utarbetades ett koncentrations- och personalkostnadsindex för verksamheten. Som basår för detta fastlade man 2002. Alla inblandade, inklusive regeringen och utskottets ledamöter, har medgett att det blev fel i bedömningen av basår. Det innebar att regeringen gjorde en utredning i frågan, och med rätta, notera att jag säger med rätta, ändrades basåret till 2004 inför nästa års budget, alltså den budget som ska gälla . Aviseringen av det här skedde alltså så sent som . Många kommuner som drabbats av stora underskott såg äntligen möjligheten att få rättvisa i systemet.