prot · GS09104 · 2005-04-13 00:00:00 — Det är ytterligare ett exempel på att talet om att alla elever ska få samma chans inte är så mycket värt. Man ska ta på allvar de risker som finns med att koppla ihop ett vinstbegrepp i skolan med en drivkraft där skolor kan tjäna pengar på att ta in elever som är lättare att hantera eller lättare att lära. Ser man inte den konflikten som uppenbarligen inte gör ser man inte heller vilka risker detta medför. Jag tror att svenska folket kommer att se detta och se med oro på en sådan utveckling av svensk skola. 202 () replik: Hoppas att oppositionen står fast vid att alla skolor ska behandlas lika när den nya skollagen kommer, säger . Jag anar ett undertryckt hot i detta. Jag är ganska säker på att det genomförs förhandlingar där man tänker snäva in de fristående skolornas villkor i den nya skollagen. Det ska bli mycket intressant att se vad man kommer fram till. Här har , som är med i den förhandlingsgruppen, ett stort ansvar för resultatet. Är det på den linjen ni tänker gå i den nya skollagen kommer ni inte att få stöd från . Jag har en enkel och kort fråga: Varför får inte fristående skolor bedriva individuella program? 203 () replik: Jag tror inte att behöver beteckna det som ett hot. Jag såg det som en möjlighet att vi skulle komma överens i kammaren om att hitta ett regelverk och allmänna regler både för kvalitet och för insyn som är mer lika än mellan fristående skolor och kommunala skolor. Det kanske skulle minska en del av misstänksamheten som uppenbarligen finns i debatten. Jag ser möjligheter med en skollag som så långt möjligt är likvärdig för både kommunala skolor och fristående skolor. Det gäller insyn, granskning och kvalitet i skolan. frågade om det individuella programmet. Jag tror att det är en sådan fråga som diskuteras nu när det gäller hur skollagen ska formuleras. Jag vill inte föregripa det arbetet, men anledningen till att vi inte har gått framåt i frågan har berott på att det individuella programmet inte har varit reglerat särskilt bra. Vi har sett en skiftande kvalitet på det individuella programmet i många skolor, även kommunala skolor. En del kommuner har inte gett eleverna rimliga chanser att lyckas med bra kvalitet på undervisningen. Det har vi avhjälpt genom att i den föreslagna gymnasiereformen garantera eleverna heltidsundervisning. Med det stärker man kvalitetskraven. Det är en viktig fråga. Sedan kan vi återkomma till frågan om huruvida det ska vara så också på fristående skolor. 204 () replik: Det fanns en ganska stor samstämmighet i om många av de förslag som lades fram. Det är därför min misstänksamhet är stor när man nu börjar med nya förhandlingar. Den har också sin bakgrund i det ständiga misstänkliggörandet av de fristående skolorna, som faktiskt kommer från både i hög grad Socialdemokraterna och framför allt . Det får vi ta när det kommer, så det kan vi lämna därhän. Detta med det individuella programmet är ett sätt att insnäva för de fristående skolorna. Om de inte kan erbjuda det individuella programmet kan de inte heller vara öppna för alla elever. säger att det ska diskuteras i samband med skollagen. Vi har aldrig fått något besked om varför det har varit så. När förslaget om den nya gymnasiereformen lades fram sade man nej, men egentligen utan någon som helst motivering. Det är därför jag tycker att det är så intressant att få reda på varför man gör så. Det har gått år , och sedan kanske man möjligen kommer fram till en skollag i slutet av det här året där det kan ges möjlighet för även fristående skolor att bedriva ett individuellt program. Jag förstår ärligt talat inte detta. får fatta beslut. är överställd regeringen. Om det finns en majoritet i som tycker så vi vet att gör det, det skulle gå att genomföra något bra här varför kan inte även socialdemokratiska politiker tänka sig att delta i ett sådant resonemang här? Det vore spännande. 205 () replik: Jag tror att jag står här och deltar i ett sådant samtal . Jag tror inte att socialdemokrater är rädda för att delta i några samtal. Jag vet också att mina partikamrater, inte minst i , har tyckt att det är en viktig fråga. Man ser att det är en skillnad mellan olika skolor. Det nästan skapas en bild av att de fristående skolorna inte behöver ta emot elever som har problem medan de kommunala skolorna är skyldiga att göra det. Det här är ingen debatt som inte förs i socialdemokratin eller som vi är rädda för att ta här. Däremot ska man ta det hela i rätt ordning. Det individuella programmet hade stora problem. Vi såg stora problem med undervisningen, nämligen att den inte var tillräckligt bra. tog vi ett steg i gymnasiereformen. garanteras en undervisningskvalitet på det individuella programmet på ett helt annat sätt . Då öppnas också möjligheterna att titta på hur det går att göra på annat sätt. Då ska det göras på ett smart sätt. Man ska gå igenom regelverk och alla frågor så att man känner sig säker på att en eventuell reform blir bra. Det här är en fråga som diskuteras, och jag tänker inte föregå arbetet inför skollagen ens om försöker få mig att göra det. ((): Jag trodde inte det.) 206 () replik: talar om partier som accepterar att vissa skolor förfaller. Det är ett direkt citat jag hann skriva ned det. Men ni har haft makten , och väldigt många kommunala skolor har förfallit. Annars skulle vi inte ha de siffror vi har . Accepterar ni det inte i ord, men i handling? Det kan inte vara så att just uppkomsten av de fria skolorna plötsligt har lett till de mycket diskutabla resultat som skolsystemet i har. Det kan inte vara så att den enorma skillnaden mellan och när det gäller elevernas resultat och lärarens status i samhället, allt detta, förklaras genom existensen av några få fristående skolor i . Jag tycker att socialdemokratin nu får sluta söka syndabockar, och göra friskolorna till syndabockar. Egentligen är syndarna just de som sitter i ditt parti. 207 () replik: Den som är utan skuld ska kasta den första stenen. Jag tror inte att man ska utse syndabockar på det sätt som just gjorde när hon sade att de som har ansvaret i riksdag eller regering är de som bär hela ansvaret för skolutvecklingen i . Inte minst hade partikamrat majoren, höll jag på att säga skolborgarrådet i ett väldigt stort inflytande över svensk skolpolitik i , där jag känner mig hemma. Erfarenheterna från de fyra åren var att skolsegregationen ökade, att skillnaderna ökade mellan fattiga och rika skolor och att resultaten varierade väldigt mycket mellan olika skolor. Ytterst det vet är skolpolitiken väldigt lokal. De beslut som man fattar om att prioritera resurser men också om att satsa på skolan fattas ute i kommunen. Vi har ett ansvar för att hitta de nationella regelverken, de nationella kraven, se till att granskningen fungerar men också tillskjuta mer resurser, vilket vi har gjort, och vi har även knutit dem till öronmärkta statsbidrag för att kunna anställa fler lärare. Jag tycker att vi har tagit ett ansvar för att bidra till skolutveckling i . När det gäller jämförelsen med ska jag säga kort att jag inte heller tror att de fristående skolorna i är huvudanledningen till att halkar efter i kunskapsutveckling, även om inte har så många fristående skolor. Jag skulle aldrig påstå detta. Jag tror att det finns helt andra och mycket djupare anledningar till att har halkat efter. 208 () replik: Tyvärr kan vi inte gå in på jämförelsen. Vi besökte för inte så länge sedan, och det är väldigt mycket som man kan lära sig där. Jag vill bara lyfta fram en annan, mycket intressant socialdemokratisk reflexion: Vi har gett pengar till skolan, så många hundra miljoner hit och så många miljarder dit. Ja, det är en av de rikaste skolorna i världen. Hur förklarar du resultatet? Om man absolut inte tittar på hur pengarna används i skolan och vilka resultat man når kommer man till precis den här mycket otrevliga situationen: en enorm kostnad och dåliga resultat. Pengar är inte allt, brukar Socialdemokraterna säga. Vinst usch, usch, usch! Aktiebolag det är en viss potentat på väggen. Men människor som tänker ekonomiskt använder pengarna förnuftigt och får resultat. Att kasta ut pengar och inte se hur pengarna används, och gömma sig bakom diskursen att vi har gett så många hundra miljoner det hänger inte ihop. Om vinst och pengar är någonting mycket farligt borde man ge någonting annat till skolorna. Om pengar inte är en fara borde man se att en satsning, en investering, ska ge bra resultat. Det tycker jag är logiskt. 209 () replik: Min enda poäng med var att man inte kan tala om den skolutveckling som har skett i som ett uttryck just för fristående skolors utveckling i . har mycket mindre av fristående skolor och har haft ett mycket mindre generöst system än . Jag tror inte att det är så enkelt att man kan förklara skillnaden mellan och med den frågan, ens om det skulle vara frestande att i den här debatten göra en poäng av att det då kanske skulle vara tvärtom. Jag tror att pengar spelar en väldigt stor roll i skolan. Det var just därför vi efter ett 90-tal av ganska kraftiga besparingar, större elevgrupper och minskad lärartäthet såg att vi måste göra en riktad satsning på skolan, inte bara smeta ut pengarna, inte bara ge pengarna i en påse till kommunen, utan öronmärka pengarna till fler lärare och specialister i skolan. Det programmet fick ganska hård kritik i den här salen, av dem som tyckte att man inte fick öronmärka pengar, att vi lade oss i vad pengarna skulle användas till. Ytterst är det precis som sade: Hur pengarna används är väldigt viktigt. Det avgjorde till exempel i , och jag såg inte mycket resultat av den politiken. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2004/05:AU6 Arbetsmiljö (framst. 2004/05:RRS6). 210 (): Detta betänkande handlar om arbetsmiljö. I betänkandet behandlar arbetsmarknadsutskottet styrelses framställning till om tillsyn och 110 motionsförslag från den allmänna motionstiden och 2004. I har ett antal motioner väckts om åtgärder med anledning av stormen i . Några av yrkandena har hänvisats till arbetsmarknadsutskottet, och dessa behandlas också i betänkandet. I motionerna från allmänna motionstiden lämnas förslag om åtgärder rörande bland annat företagshälsovård, skyddsombudsverksamhet, buller, elektromagnetiska fält och insatser för att motverka våld, hot och mobbning i arbetslivet och andra förebyggande åtgärder. I betänkandet behandlas också vissa lagstiftningsförslag avseende arbetsmiljön. Utskottet avstyrker framställning om tillsyn och samtliga motionsförslag, bland annat med hänvisning till pågående utredningsarbete respektive beredningsarbete inom och pågående föreskriftsarbete inom . Med denna korta inledning överlämnar jag ärendet till debattörerna. 211 (): var jag med om att bygga upp en fristående företagshälsovårdscentral. Det var då en självklarhet att det förebyggande arbetet skulle hänga ihop med den direkta och dagliga driften. När en olycka hade inträffat eller då det förebyggande arbetet inte hade lyckats förhindra ohälsa följde rehabilitering som en naturlig del. Det är naturligt och rätt att hela kedjan hänger ihop och fel då den inte får göra det. Detta anses riktigt i de flesta andra sammanhang. Vi moderater har således tyckt att lagen då den förebyggande företagshälsovården skildes från övrig hälso- och sjukvård samt rehabilitering har alldeles fel inriktning. Framtidens syn på och definition av arbetsmiljö, hälso- och sjukvård och rehabilitering kommer att ha en avgörande betydelse för utvecklingen av företagshälsovården . För den framtida utvecklingen behövs även metod- tjänste- och kompetensutveckling av företagshälsovården. För att ytterligare utveckla företagshälsovården anser vi att det är angeläget att den får möjlighet att arbeta även med annan hälso- och sjukvård. De tjänster som företagshälsovården erbjuder ska styras av utbud och efterfrågan och inte, som , av en lagstiftning som förbjuder företagshälsovården att ägna sig åt traditionell hälso- och sjukvård. I dagens stressade samhälle är det många yrkesverksamma som skulle uppskatta den närhet till medicinsk kunskap som företagshälsovården skulle kunna erbjuda om den gavs denna möjlighet. Företagshälsovården skulle på så sätt kunna avlasta vårdcentraler och andra läkarmottagningar genom att utgöra ytterligare en verksamhetsform för hälso- och sjukvårdstjänster. Faktiskt finns det redan nu företagshälsovårdscentraler som tycker att det är viktigt och riktigt att hela kedjan hänger ihop och därför erbjuder sina kunder vanlig hälso- och sjukvård kopplad med företagshälsovård detta trots att det inte finns något avtal med respektive landsting och att kunden, det vill säga arbetsgivaren, får betala hela kostnaden. Vi föreslår således att företagshälsovården får tillbaka en del av sina tidigare uppgifter. Detta skulle kunna medföra en effektivisering av arbetsgivarnas arbetsmiljöarbete. Med en utbyggd företagshälsovård skulle en rad positiva effekter kunna uppkomma. Den omorganisation av företagshälsovården som genomfördes för sedan var inte lyckad. Företagsläkarna och företagen samarbetar inte tillräckligt nära. hade företagsläkarna möjlighet att ge sjukvårdande behandling på samma villkor som läkarna inom landstingen. Företagsläkaren såg tidigt eventuella missförhållanden i den fysiska och psykiska arbetsmiljön i företaget eller förvaltningen. Beslutsvägarna var ofta kortare, och på så sätt kunde dålig arbetsmiljö rättas till. Den socialdemokratiska regeringen har begränsat företagshälsovårdens möjligheter att bedriva hälso- och sjukvård, vilket har försämrat och försvårat verksamheten. har arbetsmarknadsministern talat om kampen mot ohälsa. Han vill ha en ökad precision vid sjukskrivning. Vore det inte naturligare att koppla ihop orsak och verkan med åtgärder för de anställda det vill säga förebyggande, vårdande och rehabiliterande åtgärder? har inte företagshälsovården funnits med i de ohälsoförslag som presenterats. Företagshälsovården ska givetvis även i fortsättningen ha en naturlig och förebyggande roll att spela på arbetsplatsen, men den bör bli friare och bredare och kopplas mer till den vanliga sjukvården. Jag yrkar bifall till reservation 1. Vi har ytterligare en reservation, om följderna av den så kallade Gudrunstormen, och jag står givetvis bakom den också. Men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1. 212 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 och instämma i föregående talares inlägg som belyser vikten av företagshälsovården. Dagens ämne, arbetsmiljö, omfattar allt från stolen som sitter på i kassan och luften i svetsen andas in till skyddskontrollanten, företagshälsovårdens förebyggande rehabiliteringsarbete och så vidare. Kort sagt: Arbetsmiljö är ett gigantiskt område som egentligen är för stort för en debatt. Därför kommer jag att koncentrera mig på en arbetsmiljö: kvinnors. På nästan alla områden är kvinnor underrepresenterade, med ett undantag, nämligen sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Det är väl en föga eftertraktad förstaplats, men den innehar vi kvinnor. fick ungefär 164 000 kvinnor sin försörjning genom sjukpenning, att jämföra med 95 000 män. hade av kvinnorna någon form av sjukpenning som sin inkomst. För män var andelen 1993 och 2001. För kvinnor ligger den alltså på , men för männen sjunker den till . Visst är det märkligt? I alla andra kategorier är vi kvinnor tvåor, men i sjukpenning är vi ledande. Vad kan detta bero på? Bakom sjukskrivningar och ohälsa finns så mycket mer än arbetsmiljö. Det är vi alla medvetna om. I grunden handlar det om en inställning i samhället. Men den får direkta arbetsmiljöeffekter. För de mönster som vi delar in kvinnligt och manligt agerande i, där per definition det kvinnliga arbetet blir mindre värt än det manliga och behandlas därefter synsättet är att vem som helst kan städa och laga mat, ta hand om gamla, sjuka och barn och så vidare, fast kvinnor gör det nog helst får förödande effekter för kvinnors hälsa. Om en man eller snarare: om man har producerat 25 bilar på bandet är det något som kan mätas och som man kan sätta en prislapp på. Men hur mäter vi tidsåtgång och sätter en prislapp på 25 lyckliga ungar som hoppar omkring i en vårpuss? Det går på något märkligt sätt alltid att trycka in några ungar till i den där vattenpölen utan att man tror att det påverkar arbetsmiljön för kvinnor eller för barnen, för den delen. Det går ju inte att mäta, annat än att det är drygt 66 000 fler kvinnor än män som är sjukskrivna. Nästan mer än allt önskar jag att jag hade kunnat tala om förskolepersonal som något könsneutralt. Men vi vet, alla som sitter här och alla över huvud taget, att det med automatik är kvinnor jag talar om. Här har vi en stor del av orsaken till just kvinnors sjukskrivning. Konsekvenserna av det könssegregerade drabbar kvinnor i betydligt större utsträckning än män. Underordningen med låg lön, låg status och minst ett dubbelarbete gör att de flesta kvinnor är potentiella sjukskrivningsfall. För att låna min underbart tydliga partikollega uttryck: Man är kanske inte utbränd, men man är åtminstone vidbränd. Och det går omkring ganska många vidbrända kvinnor på våra gator . Det är kvinnor som på sina arbetsplatser har alldeles för lite möjlighet att själva bestämma, kunna påverka och fatta beslut. Det är kvinnor som ständigt oroar sig för sin ekonomi eftersom de , , fortfarande inte räknas som egenförsörjare. Lönen räknas fortfarande, både av facket och av arbetsgivaren, som något litet bidrag till huvudförsörjarens lön, det vill säga mannens. De flesta arbetsrelaterade sjukskrivningar är fortfarande orsakade av monotona eller fysiskt tunga jobb. Det ska vi inte glömma. Men det är den psykosociala kategorin som har lett till de lavinartade sjukskrivningstalen som vi ser . Lågt inflytande, hög stress och stor press är kännetecknande för de här sjukdomarna. Olust att gå till arbetet, sömnsvårigheter och värk är resultaten. Känns det igen? Ni har hört det: fibromyalgi, migrän, utbrändhet. Ni känner kvinnorna, precis som jag. De allra flesta av dessa kvinnor finns i den kommunala monopolsektorn. Det är kvinnor med en arbetsplats och en arbetsgivare att välja på. Passar inte galoscherna, var så god och byt! Ja, men vad ska jag byta? Vart ska jag ta vägen? Vet ni att det är kvinnor i och statlig sektor som är dem som i högst grad uttrycker önskan om att få byta jobb och arbetsgivare? Men just de är förhindrade att göra det. Till just dem säger regeringen med samarbetspartier: Nej, ni får bara en att välja på. Svart färg passar alla. Man kallar det välfärdstänkande, har jag fått lära mig. Jag frågar mig ständigt: Välfärd för vem? Knappast för de anställda kvinnorna i alla fall. Arbetsmiljö handlar om allt det jag räknade upp tidigare: Den fysiska utformningen av arbetsplatsen, regler för hantering av kemikalier, bullernivå, luftkvalitet, företagshälsovård och så vidare. Men där, fru talman, är faktiskt ett föredöme tack vare ett långt och gediget arbete ett samarbete mellan fack, arbetsgivare, politiker och forskare. Men den ständigt frånvarande jämställdheten, vad hände med den? Det är ju här vi har den största orsaken till kvinnors vid- och utbrändhet. Välfärdsstaten har den högsta sjukfrånvaron i . Vi leder i den kategorin. Fru talman får ursäkta, men för att lösa detta hjälper inga arbetsmiljödebatter i världen. Så länge kvinnor anses vara andra klassens medborgare kommer vi inte att lösa det här problemet. Vi behöver ett helhetsperspektiv. Vi behöver en genusanalys som genomsyrar alla beslut vi fattar i denna kammare, från arbetsmarknadens lagstiftning till arbetsmiljö, sjukvård, rehabilitering, lönediskriminering, socialförsäkring och så vidare. Vi behöver nya lösningar. Vi behöver inte mer av de gamla lösningarna som bara låser fast kvinnor i ett ständigt stigande sjuktal. Det jag har sagt kan bara resultera i en enda sak: Vi behöver en ny regering. Ni har hört det förr, och vi kommer att säga det ständigt. Och vi kvinnor är faktiskt de som har det allra största behovet av en förändring, för det är vi som har fått betala priset för att männen har haft sin egen regering alldeles för . 213 (): Arbetsplatserna är de platser där vi tillbringar mycket av vår vakna tid, och därför är det oerhört viktigt att våra arbetsplatser är bra miljöer att vistas i, miljöer som vi trivs i och som vi känner oss trygga med. Under den tunga industrins uppbyggnad i vårt land så var arbetsmiljöarbetet ofta förknippat med olika riskfaktorer på våra arbetsplatser som skyddsombuden och arbetsgivarna skulle stävja. Allteftersom vi har gått över till ett mera utpräglat tjänstesamhälle så har också utformningen av våra arbetsplatser genomgått en förändring, och våra arbetsrelaterade sjukdomar är mera av psykosocial karaktär. Det kan därför vara på sin plats att införa ett nytt begrepp inom arbetsmiljön, och det är begreppet friskfaktorer, det vill säga: Vad är det som gör att vi trivs och mår bra på en arbetsplats? Jag har sagt det förr, och jag vill säga det igen. Friskfaktorer är någonting vi måste börja diskutera. En arbetsmiljö med många friskfaktorer påverkar människans beteende och skapar arbetslust, kreativitet och möjligheter. Den arkitektoniska och fysiska miljön är väl så viktig vid utformningen av en arbetsplats som de funktionella och mätbara egenskaperna. Detta är inte minst viktigt att påpeka med tanke på att detta år är utlyst som ett designår. Förutom den fysiska miljön så är det vi som arbetskolleger som utgör varandras arbetsmiljö. Hur vi behandlar varandra påverkar den psykosociala hälsan på en arbetsplats. Arbetsplatser med en allt kärvare ekonomi, hårdare villkor, större konkurrens, tilltagande tystnad, oro och rädsla för att bli av med arbetet och behov av att skapa en syndabock allt detta kan leda till vuxenmobbning. På en arbetsplats har alla ansvar för att skapa trivsel och att motverka mobbning. Att få känna sig trygg är en mänsklig rättighet för alla. Det är inte i första hand genom lagstiftning man förhindrar mobbning utan genom att man på alla nivåer befäster en ömsesidig respekt. Arbetsgivaren ansvarar för att forma ett arbetsklimat där människor kan behålla hälsa och arbetsglädje även när det sker snabba förändringar och arbetstempot är högt. Arbetsgivaren är enligt gällande regelverk ålagd att använda så kallad internkontroll för ett aktivt arbetsmiljöarbete. I den socialdemokratiska regeringens värld blir arbetsgivaren dock alltmer ensidigt ansvarig för ohälsan och kraven ökar på arbetsgivarna. Från ska arbetsgivaren betala hel sjuklön och sedan ska de betala på efterföljande hel sjukskrivning oberoende av orsaken till sjukskrivningen. Inte undra på att de svenska företagen är de av alla europeiska företag som i störst utsträckning flyttar utomlands! Nej, arbetsgivarna måste få det nödvändiga stödet från för att klara sina alltmer tuffa rehabiliteringsuppgifter. Här har staten ett stort ansvar att stödja arbetsgivarna med professionell rehabiliteringskompetens och att samordna de vitt skilda insatser som kan behövas för att få sjukskrivna åter i arbete. Det förebyggande arbetet ute på arbetsplatserna är viktigt. Detta är arbetsgivarnas ansvar tillsammans med företagshälsovården. Här ska arbetsgivarna arbeta med det systematiska arbetsmiljöarbete som lagen föreskriver. Den nuvarande arbetsmiljölagstiftningen är bra och ger arbetsgivarna ett stort ansvar för arbetsmiljön, men det måste som sagt andra saker till också. Det är viktigt att företagshälsovården åter får möjlighet att utföra sjukvårdande behandlingar. En utbyggd företagshälsovård kan bli en viktig resurs i just arbetet med att minska sjukfrånvaron. Närheten till arbetsplatsen skulle göra att företagsläkaren lättare kan se vilka åtgärder som behöver sättas in när det gäller såväl den fysiska som den psykiska arbetsmiljön.