prot · GT0913 · 2005-10-12 00:00:00 — Det är också en strategi för sunda och långsiktigt hållbara statsfinanser. 351 (): En av de mest lönsamma affärsidéerna i är smuggling av finsk diesel, så kallad rödolja, över gränsen mellan och . Uppfinningsrikedomen är mycket stor när det gäller de här illegala transporterna. För att lura polis och tull kör man lättantändlig eldningsolja i släpkärror, och minibussar. Vad som kan hända vid en trafikolycka törs jag inte ens tänka på. Verksamheten är i bokstavlig mening fullständigt livsfarlig och dessutom djupt kriminell. , med i spetsen, anser att det enda raka är att sänka skatten på olja i i nivå med den finska skattesatsen. Då blir ju affärsverksamheten olönsam och smugglingen upphör av sig själv. Som ersättare i för har jag ställt två frågor till finansminister om vilka åtgärder han tänker vidta för att stoppa smugglingen. Finansministern svarade: Nej, några förslag för att utjämna pris- och skattedifferenserna mellan länderna är inte aktuella, utan smugglingen ska bekämpas med skärpt lagstiftning. Men trots den skärpta lagstiftningen fortsätter smugglingen i lika stor omfattning som innan lagen skärptes. Ja, det går så långt att smugglarna helt ogenerat annonserar efter kunder i lokalpressen. Och vi uppe i har konstaterat att skärpt lagstiftning inte räcker. Det måste till resurser i fråga om personal, spaning, öppethållandetider etcetera från polis, tull och kanske även . Det var vad jag framhöll i min andra skrivelse till finansministern, och jag frågade: Tänker regeringen ställa dessa resurser till förfogande så att smugglingen kan förhindras? Men ville inte alls lyssna. I stället tar han mig bildligt talat i örat och skriver myndigt: Inledningsvis vill jag påpeka att det inte ankommer på regeringen att fastställa hur organiserar sin verksamhet. Självklart är detta sant. Men vi norrbottningar har en känsla av att hellre lägger resurser i och än i . Och är det ju svårt att effektivt kunna stoppa smugglingen av olja i . Vår verklighet är att det pågår en fortgående minskning av kontrollerna vid tullstationerna mot och särskilt i . Det verkar som om inte har eller vill ha någon kaka att fördela hos oss. Jag har funderat på hur och hans kamrater i regeringen funderar när de sitter där i och får rapporter utifrån landet långt borta. Måhända tänker de som den franska drottningen när hon satt där på sitt slott och fick höra att i delar av svalt folket därför att de saknade bröd. Då yttrande hon den av alla så väl kända repliken: Ja, men varför kan de inte äta tårta i stället? Det blir mindre och mindre bröd till tullen i , och tårtan, den skärpta lagstiftningen, har inte löst problemet. Prisdifferensen mellan och lockar till brott. Smugglingen är så enkel att genomföra och dessutom så utomordentligt lönsam att annars laglydiga människor blir kriminella, och det allmänna rättsmedvetandet tar skada. föreslår en åtgärd som är djupt förankrad i verkligheten: Sänk dieselskatten! 352 (): Jag ser tyvärr ingen socialdemokrat från utskottet här i kammaren. Vi har ju hand om idrotten också. De kanske är hemma och tittar på tv. Det är ju fotboll . Men jag vill gärna prata om kulturpolitiken. Jag vill börja med att säga att vi moderater anser att kulturpolitiken måste garanteras mångfald, konstnärlig frihet. Statens och kommunernas stöd och engagemang i kultursammanhang måste präglas av viljan att ge förutsättningar för kvalitativt högtstående kulturupplevelser för den enskilde. Det arbete som bedrivs runtom i landet för att bevara vårt kulturarv är omfattande. Inte minst landets länsmuseer arbetar med detta på ett förtjänstfullt sätt. Vi vet att behovet av resurser för detta arbete är mycket stort och anser att anslagen måste ökas. Regeringen har visserligen anvisat medel för projekt för arbetslösa akademiker. Problemet med projekt är att det är tiden och inte arbetsuppgifterna som styr. Vi har sett konsekvenserna av det här systemet både när det gäller och när det gäller Skog och historia. Projekten blir inte avslutade. Vi tycker att kulturhistoriskt viktiga uppgifter inte ska vara styrda av vilken grupp i samhället som för tillfället är arbetslös utan av det behov av kunnig personal som museerna anser att de måste ha för att kontinuerligt sköta sina uppgifter. Det är verksamheten som ska styra. Vi har också med bestörtning sett att regeringen vill minska stödet till det kyrkoantikvariska arbetet 2006 med . Ersättningen är en del av den uppgörelse som slöts mellan staten och i samband med att skiljdes från staten. Vi ser därför förslaget som ett rent avtalsbrott. Vi har också ett särskilt yttrande i ett betänkande som vi har haft i utskottet, ett särskilt yttrande tillsammans inom alliansen. Regeringen har i föregående års budget fastslagit att den nedskjutna och bärgade är en betydelsefull del av vårt kulturhistoriska arv och som tidsdokument för det och efterkrigstidens . har, på uppmaning av tidigare kulturminister , tagit fram en plan för utbyggnad av Flygmuseum i . Det finns dock inga medel anslagna för detta 2006. Vi anser att planen måste fullföljas, och medger en utökad ram för det, för att ta hand om och visa . De ekonomiska problemen för våra nationalscener har blivit alltmer akuta. Inte minst hyreskostnaderna tär på institutionernas ekonomi. Enligt vårt sätt att se är det centralt att den publika verksamheten måste komma i första hand. De medel som vi vill tillföra institutionerna ska därför användas till produktioner. Den satsning vi föreslår på de nationella scenerna kompletteras också med satsning på landets regionorkestrar. Vår tidigare satsning på Malmöoperan och , liksom på de fria dans- och teatergrupperna, kvarstår självfallet. Brandrisken är överhängande på många av våra stora nationella museer. Vårt nationella arv kan bokstavligt talat försvinna upp i rök när som helst om inget görs. Många museer saknar ordentliga och ändamålsenliga arkiv- och lagringsmöjligheter. Trots den ena larmrapporten efter den andra har den socialdemokratiska regeringen valt att blunda för de allt större problemen. Vi moderater föreslår att tillförs de nationella museerna. Pengarna ska användas till att säkra vårt kulturarv och de unika skatter som landets nationella museer hyser. Det handlar om att brandsäkra lokaler, förbättra arkiven eller på annat sätt tillse att museets samlingar förvaras och visas på säkrast möjliga sätt. Vi moderater föreslår som tidigare en lång rad åtgärder för att förbättra villkoren för kulturskaparna. Det handlar om förändrade skatteregler, anpassning av ersättningsregler och ett större hänsynstagande till den mycket speciella situation som många kulturskapare lever i. Det handlar om att man ska kunna leva på sitt skapande och inte vara hänvisad till stipendier eller politikers nyckfullhet. Vi gör en ny, stor satsning på kultur för barn och ungdomar i . Syftet är att skolbarn ska få professionella möten med kultur i form av teater, dans, musik, museipedagogik och konst. Satsningen, som är permanent, ska ge alla grundskoleelever tillgång till ett professionellt kulturutbud och göra kulturen till en naturlig och viktig del i alla barns vardag. Sammantaget innebär de prioriteringar vi moderater föreslår att svenskt kulturliv står väl rustat att möta ett allt större intresse för kultur och kulturyttringar. 353 (): Jag tänkte ta upp en dimension som handlar om sambandet mellan kultur och hälsa under det här avsnittet. Jag måste ändå inledningsvis säga att jag tycker att det är beklämmande att när vi ska diskutera ett så viktigt och intressant område, som jag tycker och som anser att kulturområdet är, har vi inte en enda socialdemokrat i kammaren som har valt att prioritera den här debatten. Det är prioriteringar vi får göra allihop i arbete. Det tycker jag är beklämmande. Jag bara konstaterar att ingen socialdemokrat har valt att debattera kultur . Ofta när vi diskuterar kultur fokuserar vi alltför mycket på just kulturens betydelse för det psykiska välbefinnandet. Det är bra. Det ska vi göra. Men det är också så att många undersökningar har pekat ut kulturens betydelse även för den fysiska hälsan. Det här är naturligtvis väldigt spännande. Det har visat sig att människor som regelbundet tillägnar sig konstnärliga upplevelser lever . Man upplever sig må bättre än dem som inte gör det. Och varför är det så? Jo, vi kristdemokrater, och jag vet att det är många som delar den synen med oss, menar att vi människor har behov av både materiella och immateriella upplevelser, alltså också det man inte kan se och ta på. Båda de här behoven måste naturligtvis tillfredsställas för att vi ska leva ett fullgott liv och må bra fysiskt men också psykiskt. Inom sjukvården har medvetenheten om just de här immateriella värdenas betydelse för hälsan vuxit sig allt starkare . Det innebär att kropp och själ hör ihop, och det är något som är erkänt av professionen. Det är också så att många sjukhus och vårdinrättningar intresserar sig för kulturens möjligheter att påverka patienterna till det bättre, till att få hälsa. Ett antal forskningsprojekt har genomförts i som har rönt stor uppmärksamhet internationellt. Jag har personligen träffat några av de forskare som har ägnat en del av sin tid åt detta spännande arbete. Jag ska bara kort ge ett litet exempel som finns i en rapport som heter Kultur i vården visavi vården som kultur. Det här är ett femårigt projekt somär finansierat av . I den sammanfattade rapporten står det att läsa: Går man på bio, teater, konserter, konstgallerier, gudstjänster, museer, fotbollsmatcher eller idrottstävlingar får man ett långt och troligen lyckligt liv. Jag ska inte ta tid att beskriva hela den här undersökningen, men den är mycket spännande att ta del av. Jag vill rekommendera alla intresserade att göra det. Det är alltså en undersökning som heter Kultur i vården visavi vården som kultur. Trots projektens positiva effekter satsas det lite pengar på forskning, vilket gör att det är svårt att fortsätta studierna. Regeringen har börjat inse betydelsen av en ökad forskning på detta område och satsar nu för detta arbete. Det är ett arbete som vi kristdemokrater har drivit på och uppmärksammat tidigare också. Det är bra att regeringen nu tar en första ansats till detta. Och min förhoppning och tro är att detta är ett första steg i detta arbete för att öka kunskapen om just kulturens betydelse för hälsan. Jag tror att man aldrig ska se kultur som en merkostnad utan som en investering. Det finns både ekonomiska och mänskliga vinster, om man får använda det ordet i detta sammanhang, att göra genom att satsa på kultur. Jag ser det som den viktigaste faktorn. Och vi måste spränga mellan sjukvård och kultur. Jag ska i denna sena kvällstimme ta exemplet med en sjukhusclown. Vi kan se denna clown framför oss. Den lockar till skratt. Det kan ses som ett väl motiverat kulturmedel. Då förstår vi alla att jag talar om en sjukhusavdelning med barn. Tyvärr finns det många små barn och större barn som av olika skäl måste vistas på sjukhus. Det har också visat sig att till exempel en musikterapeuts verksamhet kan vara en ångestdämpande upplevelse som får stor betydelse för den enskilde. Det är viktigt att vi som beslutsfattare tar dessa erfarenheter till oss och låter oss påverkas när vi fattar våra politiska beslut. Vi kristdemokrater har kommit med en rad förslag för att förbättra och visa på sambandet mellan kultur och hälsa, och jag ska nämna några av dem. Vi ser att det är oerhört väsentligt att få in detta i utbildning och fortbildning, i gymnasie- och högskoleutbildning och i den fortsatta kompetensutvecklingen. Vi har sagt att vi vill uppmärksamma musikens betydelse och rätten och möjligheten att få uppleva musik i en sjukdomssituation. Det kan handla om högläsning och om kulturcheckar i arbetslivet som vi kristdemokrater vill satsa på. Jag vill avslutningsvis säga att jag hade önskat att få höra Socialdemokraternas reaktioner på våra olika förslag. Jag får göra det och därmed tacka för ordet. 354 (): Som vanligt är det en knökfull kammare när vi talar om jämställdhet. Och såvitt jag förstår utgörs talarlistan av två folkpartister, en vänsterpartist och en politisk vilde och tillika feminist. Jämställdhetsministern lyser mest med sin frånvaro som vanligt. Honom ser vi sällan eller aldrig. Det är kanske ett tecken på att det blåser väldigt snålt kring feminismen . Men jämställdhetspolitik ligger i alla fall fast förankrad. Det är business as usual. Vi för samma passionerade kamp för kvinnans lika rättigheter, lika möjligheter, skydd och säkerhet som vi har gjort sedan partiet bildades. Vi kommer aldrig att ge upp det arbetet. Feminismen finns för alltid inbakad i den liberala kakan, och det gör mig oerhört stolt att vara folkpartist. Liberaler kommer alltid att slåss för kvinnors lika rätt och kvinnors rätt att slippa särbehandling och ett kollektivt förtryck, hur det kollektivet än ser ut. Vi arbetar för kvinnors lika rätt till en öppen och fri arbetsmarknad som inte låser fast kvinnor, för kvinnors rätt till av lönen, för kvinnors rätt till trygghet på gator och i sina hem, för kvinnors rätt till sin egen kropp och sexualitet, för kvinnors rätt till en sjuk- och missbrukarvård som är anpassad efter kvinnors kroppar och behov och för kvinnors lika rätt att bli betraktade som individer med egen vilja och eget värde. Och det är fortfarande en bra bit kvar tills vi är där. känns det faktiskt mer avlägset än vad jag någonsin kan minnas. Som barn av 70-talet har jag hört talet om jämställdhet och feminism i hela mitt liv, först som en abstrakt teori, sedan som ett arbete som pågår och därefter som ett tillstånd som i praktiken faktiskt var uppnått. Jag tillhörde den första jämställda generationen. Men inte långt därefter kom talet om backlash, och har vi en totalitär vänsterfeminism som med god hjälp av antifeminister, som här snabbt såg sin möjlighet att förlöjliga hela jämställdhetsarbetet, har kvävt hela det arbete som borde vara ständigt pågående. Jag frågar: Vem vågar ens yttra f-ordet . Vi skulle knappast sluta arbeta för demokrati och yttrandefrihet bara därför att det finns ligister som anser att det är rätt att yttra politiska åsikter med stenkastning. Lika lite kan vi väl nu sluta arbeta för jämställdheten bara därför att det finns galenpannor bland feminister som anser att kvinnor som älskar män är förrädare. Vi kan väl inte låta jämställdhetsarbetet stanna för det. Det vore att ge vänsterfeminister och antifeminister makten över alla oss andra, och vi utgör ändå majoriteten. Feminismen är ett demokratiprojekt som det ständigt måste arbetas med överallt och av alla. Och blir man inte upprörd och vill göra någonting åt att vi faktiskt fortfarande 2005 i världens mest jämställda land diskriminerar mer än hälften av befolkningen bara därför att den råkar ha förmågan att eventuellt kunna föda barn så måste man vara sällsynt intelligensutarmad. Låt oss kunna ha en nyanserad debatt med många frågor och många lösningar på dagordningen. Tanken på en politik för alla kvinnor är förminskande, förledande och förlöjligande. Kvinnor behöver också kunna tala med många röster. Jag är kvinna, jag är liberal, och jag är feminist. Jag vägrar att låta vänsterfeminister kidnappa feminismen genom sin separatism, och jag vägrar att låta män definiera vad jag ska uppleva som orättvisa eller rättvisa. Och jag vägrar definitivt att låta oengagerade kvinnor hålla kvar andra kvinnor i B-laget. För en liberal feminist är det helt uppenbart att det finns kollektiva strukturer som håller kvinnor nere och som håller män flytande. Och om problemet är strukturellt måste vi naturligtvis göra någonting åt strukturerna om vi verkligen menar allvar med att fördela makten mellan könen lika. Men för en liberal feminist är det också alldeles uppenbart att lösningarna måste vara individuella eftersom jag som kvinna måste ha rätten att vara en fri individ först och främst. Vägen till ökad jämställdhet går via ökade möjligheter för varje kvinna och man att själva bestämma över sina liv, inte genom att någon annan anser sig veta bättre och anser sig ha sanningen för alla oss kvinnor. Det är politikens skyldighet. Det är min skyldighet som politiker, och det är allas vår skyldighet som politiker att se att det är så. 355 (): Många partier kallar sig feministiska. Men det har än så länge inte satt så stora spår i partiernas ekonomiska politik. Kanske bottnar problemet, vid sidan av att ekonomisk politik är ett kraftigt mansdominerat fält, i att det krävs mer än bara ord. skrev en motion som hette Makten att beskriva den ekonomiska verkligheten nyckeltal och konsekvensanalyser av ekonomiska begrepp och beslut utifrån ett genusperspektiv. I den står det att kvinnor saknar ett avgörande inflytande över den ekonomiska politiken på alla nivåer. För att få en ändring måste man börja med att fördjupa analysen av den ekonomiska politiken utifrån ett genusperspektiv. Ett viktigt steg är att ta makten över hur den ekonomiska verkligheten beskrivs. Vi har nått en viktig etapp i detta arbete, och det gjorde vi i samarbetet mellan s, v och mp som resulterade i att budgetpropositionen 2003/04 innehöll en jämställdhetsbilaga som kallas fördelning av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. Och med årets budgetproposition fick vi den tredje omgången av en sådan bilaga. Jämställdhetsbilagan är ett steg i riktning mot att hela statsbudgeten ska redovisa på vilket sätt utgifter och inkomster påverkar mäns respektive kvinnors ekonomiska verklighet. Mäns och kvinnors ekonomiska situation skiljer sig nämligen drastiskt åt. Det handlar då om resurser, tid och makt. Ta exemplet inkomstskatter som tidigare diskuterats här. Kvinnor betalar i kommunalskatt i genomsnitt ca , medan män betalar ca . Statsskatten är förstås ännu mer omfördelande. Kvinnor betalar i genomsnitt , medan män betalar . Statsskatten omsluter mycket mindre än kommunalskatten. Det är alltså de proportionella kommunalskatterna som står för den största delen av utjämningen mellan kvinnor och män. Mekaniskt räknat står faktiskt den statliga och den kommunala inkomstskatten för så mycket i omfördelning som alla transfereringar tillsammans. Det vore intressant att när partier presenterar sina förslag om sänkta skatter också få en beskrivning av hur skattesänkningarna påverkar kvinnors respektive mäns ekonomi. Jag har noterat att högeralliansen föreslår skattesänkningar på över 50 miljarder. Med feministiska utgångspunkter räcker det inte att säga att man vill gå från bidrag till arbete. Skatter finansierar välfärden. Om källan till finansiering reduceras minskar också välfärden. Ersättningsnivåer föreslås bli sänkta. Jag har ännu inte sett någon redovisning av hur det påverkar kvinnor respektive män. Med ett feministiskt perspektiv på ekonomin kan man inte heller bortse från fördelningen mellan betalt och obetalt arbete. Det handlar om att se . Alla människor har lika mycket tid , men en mängd olika sociala faktorer påverkar hur vi kan tillvarata tiden. En avgörande skillnad gäller uppdelningen i obetalt och betalt arbete. Hur man fördelar och organiserar det obetalda arbetet är alltså helt centralt för vad som faktiskt produceras i ett samhälle och för hur könsskillnaderna ser ut. En annan viktig faktor är den makt över den egna vardagen som följer med de ekonomiska resurserna. Låt mig avslutningsvis ta ett exempel. Dagens välfärdssamhälle bygger på att kvinnor som arbetar i omsorgen är med om att själva finansiera den med alltför låga löner. I jämförelse med männen i kommunerna tjänar kvinnor i genomsnitt och männen . Det är en skillnad på . Det räcker inte att, som borgerliga ekonomer gör, hävda att man måste höja produktiviteten till exempel att läraren ska tala snabbare på lektionerna eller att sjukvårdsbiträdet ska mata den gamle snabbare eller att för den delen tro att utrymmet med fler arbetsgivare automatiskt kommer att öka när det gäller att höja kvinnors löner. Det behövs mer resurser till de kvinnodominerade verksamheterna för att kunna höja kvinnors löner, oavsett antalet arbetsgivare. Strukturellt handlar det om att föra över mer resurser till den offentliga sektorn. Förutom att få fler människor i arbete, det vill säga att ha en politik för full sysselsättning, får man inte vara främmande för att höja skatter. Skattenivåer är inget självändamål utan ett medel för att kunna finansiera feministiska reformer, till exempel för att höja kvinnors löner. 356 () replik: Jag skulle vilja fråga hur den jämställdhetsbilaga som kommit in i statsbudgeten i realiteten haft betydelse för kvinnor. Jag vill också fråga : Vad kan ni i Vänstern peka på att ni i samarbetet med Socialdemokraterna och har uppnått för kvinnor? Vilka fördelar har alltså kvinnor haft av det här samarbetet er emellan? 357 () replik: Vilken betydelse har jämställdhetsbilagan haft? Ja, det vore bra om till exempel hade läst den, för den är en oerhört intressant redovisning av hur olika saker fungerar för kvinnor respektive män. Jag kan inte på den korta talartid jag har tala om vad i samarbetet som har varit viktigt för kvinnorna. Dock skulle jag vilja påstå att absolut viktigast faktiskt är att resurserna till kommunerna och landstingen har ökat, och ökat på ett sådant sätt att det inte går att jämföra med vad jag sett när det gäller vad ni på högerkanten skulle kunna åstadkomma. 358 () replik: Det är jättefint med en jämställdhetsbilaga, men den måste också leda till någonting konkret. Jag har sett många planer, utredningar och sådant när det gäller hur kvinnors situation är, så den är vi väldigt klara över. Men det gäller vad vi gör för att förbättra för kvinnorna. När det gäller vad som hänt i kommuner och landsting kan jag helt kort hänvisa till att många kvinnor, till exempel inom vårdyrkena, fick bättre löner när de borgerliga styrde i . En tredje fråga är: Hur skapar de resurser som behövs för att kunna fördela så att kvinnor får bättre villkor? 359 () replik: För att få mer resurser handlar det, som jag sade i mitt huvudanförande, om att fler människor ska ha ett arbete, om att vi inte kan ha den höga arbetslöshet som vi har. Tyvärr kan jag inte se att er politik innebär att det blir bättre, även om ni talar för det och tror på det. Höjda löner ja, vi har en nationell handlingsplan på gång som vi kommer att arbeta för. När du lyfter fram skulle jag vilja säga att gjort en statistik över vilka kommuner som har de högsta kvinnolönerna. Det var faktiskt som hade det. kom på andra plats. 360 () replik: Egentligen hade jag inte tänkt säga något, men höll ett så vackert brandtal. Hon vill ha fler människor i arbete och ser att det finns en orimlig arbetsfördelning i hemmen och att kvinnor i princip bränner ut sig på löpande band. Hon vill öka kvinnors möjligheter och höja kvinnors löner. Därför tänkte jag: Yes, äntligen här kommer det en vänsterpartist som faktiskt har sett fördelarna med att vi har en hel sektor som i princip faktiskt enbart är svart. Men nej, sedan kom lösning: att höja skatterna för att finansiera de feministiska reformerna. Skulle i sin föreställningsvärld kunna se ett annat sätt att få in mer skattemedel så att vi kan finansiera de här feministiska reformerna, som jag håller med om att vi behöver göra, än just ökad skatteinbetalning? Kan hon kanske se att det finns en annan sektor i som skulle kunna växa så att man skulle få in ungefär 100 miljoner direkt till statskassan? 361 () replik: Jag uttryckte det på det sättet att vi måste återgå till en politik för full sysselsättning. Det är oerhört viktigt. Vi måste få fler människor i arbete. Det är en viktig finansieringskälla att få fler skattebetalare, fler som betalar skatt. Men faktum är att när det gäller den kommunala välfärden står, som jag uttryckte i mitt huvudanförande, kommunalskatterna för två tredjedelar av finansieringen av det här. Jag misstänker att vad är ute efter är de hushållsnära tjänsterna. Men jag tror inte att det där kommer att höja kvinnors löner inom den kommunala sektorn.