prot · GS0962 · 2005-01-21 00:00:00 — Ytterst drabbas deras medlemmar, de många laglydiga företagare som finns i och som efter bästa förmåga försöker följa de regler som denna riksdag har beslutat om. Jag håller med om att grova organiserade brottslingar struntar i graden av förenkling. Det är en grupp som måste bemötas med helt andra metoder. Däremot är det för den enskilde skattskyldige, vare sig man är en enskild löntagare eller en enskild företagare, av betydelse hur långt vi har kommit i förenklingsarbetet. Vi har kommit långt i jämfört med många andra länder, men vi kan göra ytterligare. När det avslutningsvis gäller frågan om de fackliga organisationerna som remissinstans vid utfärdande av alkoholtillstånd ska jag ta med mig det uppslaget till folkhälsoministern som är den i regeringen som ansvarar för alkoholpolitiken. Låt mig allra sist säga att jag för egen del är helt övertygad om att de undersökningar som refererar till och som visar att det finns en grundläggande acceptans för ett högt skatteuttag i och en grundläggande aversion mot svartarbete är någonting som verkligen stämmer. Det gäller under förutsättning att medborgarna känner tillit till och förtroende för de stora välfärdssystem som vi har byggt upp i . Vi rör oss inte bara vid välfärdssamhällets innersta nerv utan även marknadsekonomins innersta nerv. 123 (): När man tänker på de enorma summor som det handlar om kan man bara föreställa sig vad detta skulle kunna användas till i välfärden. Det finns en beräkning på till och med , varav 70 miljarder från svartarbete, som undandras. Vid nedskärningar är det ofta oskyldiga som drabbas. Ska vi skära ned i vården, skolan, barnomsorgen, polisen? Var man än skär leder det till en försämrad välfärd och till att människor som skulle kunna göra nytta i samhället förlorar den möjligheten. Vi straffas alla. Skillnaden här är att om man kommer till rätta med detta är det inga oskyldiga som drabbas, tvärtom. Det är delvis de mycket grova brottslingarna den organiserade brottsligheten har ju gjort sitt intåg på det här området och även den enskilde medborgaren som åker snålskjuts på välfärdssystemen. Ytterst drabbar det oss alla och framför allt dem som verkligen behöver hjälp. För att komma till rätta med det här måste vi få in pengar i skatt till välfärden, men vi måste även visa på exempel för alla medborgare att det inte är riskfritt att lura staten och därmed lura alla sina medmänniskor på det här sättet. På det sättet får vi ett större förtroende för transfereringssystemen, som tyvärr är ifrågasatta . Man talar om att folk som är sjukskrivna egentligen är friska, och man kan till och med diskutera att sänka ersättningen. Det är en liten bråkdel av dem som på papperet är sjuka eller arbetslösa som fuskar. Men denna lilla bråkdel är det väldigt symboliskt viktigt att komma till rätta med för alla dem som verkligen behöver systemen. Det är klart att det är rätt mycket pengar det rör sig om, om man ser till hela landet och till alla verksamheter inom vilka detta försiggår. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2004/05:242 om generationsperspektivet i den ekonomiska politiken 124 Finansminister (): har frågat vilka åtgärder jag tänker vidta för att generationsperspektivet görs obligatoriskt vid avgörande beslut om framtidens välfärd. I skiftet mellan fanns det tolv hundraåringar i . var de 43 och vid nästa sekelskifte över tusen. Det är med andra ord hundra gånger vanligare att en svensk blir gammal än det var . förväntas antalet personer i arbetsför ålder öka med bara någon procent. förutses antalet personer som är eller äldre att öka med . Svensken lever således längre och är friskare än . Det är i grunden ett resultat av en framgångsrik välfärdspolitik och medicinsk-tekniska framsteg. Det är fantastiska framsteg för mänskligheten. Men utvecklingen ställer nya krav på samhället. Allt färre riskerar att behöva försörja alltfler som anspråken på välfärdstjänsterna ökar och kostnaderna stiger. För att klara välfärden måste politiken anpassas till dessa nya förutsättningar. Det är ingen omöjlighet. För det första måste sysselsättningen öka och produktiviteten stiga i offentlig sektor för att den därigenom ska bli rikare och ha råd att finansiera det vi sätter främst. Det handlar bland annat om att ta till vara de äldres erfarenheter, kunskaper och vilja till arbete. För det andra måste vi bestämma oss för hur de ökade inkomsterna ska fördelas. För att göra detta möjligt är det viktigt att analysera användning och finansiering av välfärden ur olika perspektiv. Det kan gälla inkomster, kön, social bakgrund, generationer med mera. På så sätt kan för samhället väsentliga frågeställningar domineras av fakta och kunskap i stället för gissningar och spekulationer. Regeringen har tidigare uppmärksammat behovet av generationsanalyser. Det framgår bland annat av den ungdomspolitiska propositionen Makt att bestämma rätt till välfärd som lämnades till (prop. 2004/05:2). I den står följande: Regeringen ser starka skäl för att fördelningen av såväl välfärdens förmåner som olika finansieringslösningar för framtidens välfärd bedöms mot bakgrund av fördelningen mellan olika generationer. Regeringen avser därför att bygga upp kapacitet för att löpande kunna genomföra generationsanalyser. Även på andra områden genomförs generationsanalyser. I huvudbetänkandet och flera bilagor till diskuteras frågan. Likaså redovisas beräkningar regelbundet av de offentliga finanserna i ett långsiktigt perspektiv i bilagor till budgetpropositioner, i konvergensprogram till EU och i andra sammanhang. 125 (): Jag ber att få tacka finansministern för svaret. Interpellationen föranleds av en hel del funderande och resonerande . Men den kom i fokus ordentligt med anledning av det beramade uttalande som finansministern gjorde strax , när han betecknade 40-talisterna som ett köttberg som han och hans generation skulle behöva betala för . Finansministern har erkänt att det var ett olyckligt och dumt uttalande. Det tycker jag är bra att han har gjort. satte det fokus på något som jag tycker är en blind fläck i svensk politik, det vill säga generationsperspektivet. Jag tänkte därför ta tillfället i akt att se vad en socialdemokratisk 60-talist och en liberal 70-talist kan komma fram till när det gäller behovet av generationsanalyser . Vi står inför stora utmaningar i . Välfärdssystemen utreds i bred mening. Vi har en globalisering som tilltar. Förmodligen blir inte den pensionsuppgörelse som träffades för och som är i gång den sista reformen när det handlar om att förändra de svenska välfärdssystemen. I alla dessa sammanhang diskuteras de här förändringarna utifrån en mängd olika perspektiv: Hur träffar det hög- respektive långinkomsttagare? Hur träffar det glesbygds- respektive stadsbor? Hur träffar det infödda svenskar respektive invandrade svenskar? är generationsperspektivet så tydligt frånvarande och tas så sällan upp i debatten. Det finns flera exempel på detta. Ett exempel är diskussionen om den svenska statsskulden. Den svenska statsskulden var jag kollade det precis före debatten, och finansministern har säkert en aktuellare uppdatering . Det är klart att denna statsskuld är något som mer kommer att tynga de människor som tillhör de yngre generationerna än de som tillhör de äldre generationerna. Det är något som tränger undan det utrymme för välfärd, skattesänkningar eller vad man nu vill för de generationer som kommer efter. Man kan säga att i praktiken skickar den äldre generationen notan för sin egen överkonsumtion till framtida generationer. Frågan är om vi tycker att det är rimligt. Är det inte rimligt att vi har ett generationsperspektiv på frågan om statsskuldens utveckling? Den andra frågan är också ett exempel på hur generationsperspektivet oftast saknas i debatten och som jag har uppmärksammat i min interpellation, och det finns många exempel. förklarade förre finansministern, nuvarande vice statsminister , att nu var det dags att klämma åt möjligheten att göra avdrag för avsättningar till privat pensionssparande. Man kan ha olika ideologiska uppfattningar om vikten av privat pensionssparande, men det intressanta i det här sammanhanget var att ingen reflexion gjordes över hur detta påverkar människor i olika generationer. Varför ska 40-talisten förneka unga människor den rättighet som han och hans generationskamrater har haft ? Generationsperspektivet var mycket frånvarande i den debatten. Frågan är om det är rimligt, för att anknyta till regeringens sammansättning, att 42-åringen betalar mer av statsskulden än 63-åringen ? Och varför ska 60-talisten förnekas den rättighet att sätta av pengar till privat pensionssparande som 40-talisten har haft ? Jag tror att den här typen av frågor kommer att bli allt viktigare framöver. Jag tror att det rabalder som var efter finansministerns uttalande bara är en föraning om vad som komma skall. Därför menar jag att detta med generationsanalyser är otroligt viktigt. Min fråga till finansministern är: När kan vi se detta mer konkret genomfört? När kan vi exempelvis se att det ställs krav på att kommittéer som ska lägga fram förslag också får krav på sig att redovisa hur det ser ut utifrån ett generationsperspektiv? 126 Finansminister (): Först när det gäller statsskulden råder det endera en missuppfattning eller en okunskap från sida. Det relevanta när vi diskuterar statsskulden är hur stor den är i förhållande till den samlade ekonomin. 1994 hade vi en statsskuld som var av bruttonationalprodukten. Då hade vi ackumulerat det ena underskottet efter det andra som gjorde att statsskuldens andel av BNP växte. är vi nere på . Jag vet inte riktigt om vi är allra bäst i EU, men vi är bra mycket bättre än i princip alla andra länder. Vi räknar med att statsskuldens andel av BNP fram kommer att sjunka till . Jämför det med Maastrichtkriteriet på som väldigt många länder har problem att nå . Med andra ord: har statsskuldens andel av BNP minskat . var inte ansvarig för den ekonomiska politiken , så jag ska inte ge honom ansvaret för den som fördes då. Vi behöver inte heller tvista om varför underskotten uppkom. Låt oss lämna den debatten därhän. Men det är när vi kör ekonomin i underskott som statsskulden växer som andel av BNP, och det är då vi vältrar över denna börda på kommande generationer. Just nu går vi i precis motsatt riktning. Den offentliga ekonomin går med överskott, statsskuldens andel av BNP minskar år . För att undvika generationsmotsättningar finns det ingenting viktigare än att se till att de offentliga finanserna är i balans och dessutom visar överskott. Det är så man kan ta ned statsskuldens andel och därmed minska bördan på framtida generationer. När det sedan gäller utredningen om avdragsmöjligheterna för privat pensionssparande tillsattes den i ljuset av behovet att öka arbetsutbudet, att förmå den bästa arbetskraft vi kanske över huvud taget har, nämligen den äldre arbetskraften, att vilja, kunna och orka stanna kvar längre på arbetsmarknaden. Bara för att en generation har infört system som är kontraproduktiva i förhållande till det som verkligen långsiktigt skapar tillväxt, och därmed minskar risken för generationsmotsättningar, behöver ju inte nästa generation föra samma politik. får utredningen titta på beskattningen av tjänstepension och privata pensioner. När det så gäller avslutande fråga kommer regeringen , som jag sade, att bygga upp sin egen analyskapacitet gällande generationsanalyser. Vi ska ha klart för oss att detta är tekniskt ganska komplicerat, för att inte säga väldigt komplicerat, och i internationell jämförelse har endast ett fåtal länder genomfört sådana analyser. Det är , och . håller vi inom på att bygga upp den kompetensen, och detta kommer att redovisas i olika sammanhang. 127 (): sade att vi inte skulle diskutera orsaken till uppkomsten av den kris som ägde rum . Ändå ägnar finansministern en stor del av sitt anförande åt att tala om just detta. Vi är nog alla överens om att det var en av de värsta ekonomiska kriserna i mannaminne. Det intressanta är att trots att finansministern och många av hans kolleger i regeringen säger att det är goda ekonomiska tider, att vi har högkonjunktur och det mesta ser bra ut på arbetsmarknaden, lånar staten ändå alltmer. När finansministern talar om överskott i de offentliga finanserna är han fullt medveten om att det handlar om att pensionssystemen kommer in och räddar den siffran. Statens finanser går med underskott, och i den meningen blir staten allt sämre; budgeteringsmarginalerna minskar och så vidare. Detta är finansministern väl medveten om. Därför tycker jag att det är intressant att diskutera statsskulden ur just generationsperspektivet. Vi har ett ansvar att se till att unga människors möjligheter till välfärd, eller till lägre skatter för att kunna förverkliga sina drömmar och tankar, inte minskar. Vi måste föra en ekonomisk politik i som skapar rättvisa mellan generationerna, annars kommer den debatt som orsakades av olycksaliga uttalande att framstå som en västanfläkt jämfört med den storm som kommer om den här utvecklingen fortsätter. När det gäller pensionssparandet menar jag att det intressanta med den debatten var att den så otroligt starkt fokuserades på frågan om pensionsåldern. Om vi har en diskussion om att vi ska öka arbetsutbudet, vilket jag tror att både finansministern och jag är överens om att vi måste göra vi måste få fler människor att arbeta, antalet arbetade timmar måste öka i ekonomin då är frågan varför diskussionen enbart fokuserades på hur vi skulle förändra pensionsåldern. Varför handlar det bara om att dagens unga människor skulle få sämre möjligheter att gå i pension? Det intressanta med den diskussionen var också att det blev en sådan snedvridning i debatten. Jag menar att det finns ett antal sådana fall. Det har ofta blivit så i debatten just för att man inte haft generationsglasögonen på sig och för att det är många i 40-talistgenerationen som för debatten. Då uppmärksammas en viss typ av lösningar, vilket sätter i gång debatten. Jag menar att detta är ett exempel på det. Vi behöver inte tvista om ifall vi tycker att privat eller offentligt pensionssparande är bra, men det intressanta är att det var just denna fråga som kom fram. Det visar hur viktigt det är att vi har generationsanalyser och att de genomförs konsekvent. Det är bra att regeringen och nu säger att det ska byggas upp kapacitet för att genomföra generationsanalyser. Det är viktigt och bra. skulle jag vilja se lite fler konkreta tag från finansministern när det gäller detta. Vi har exempelvis krav på de kommittéer som lägger fram lagförslag, förslag som vi i riksdag och regering ska fatta beslut om, där det handlar om att analysera vilka kostnadseffekterna blir i det korta perspektivet på exempelvis statsbudgeten. Jag skulle vilja att finansministern gav besked om att det är rimligt att de kommittéer som ska lägga fram förslag om framtida välfärdsförändringar också lägger fram förslag som visar hur dessa påverkar olika generationer. Kan finansministern säga någonting om att detta är på gång i regeringen, och när i så fall ett sådant förslag kan komma? 128 Finansminister (): Det kan säkert finnas skäl att vissa kommittéer, som har att se över regelverk och system, även gör generationsanalyser om det är påkallat. bygger vi upp en kapacitet för att klara detta sammantaget. Det är ett första steg. Återigen till diskussionen om pensionssystemet och den utredning som min företrädare tillsatte härförleden. En principiell fråga är om vi vill ha ett system som stimulerar minskat arbetsutbud och därmed leder till det bekymmersamma som långsiktigt riskerar att skärpa generationsmotsättningarna för att en viss generation införde det. Bara för att man tidigare infört dåliga system, som vissa fått njuta frukterna av, är jag inte alldeles säker på att man i all evinnerlig framtid ska fortsätta att ha dem kvar. Tvärtom tror jag att vi måste vara beredda att ompröva olika system. Det antyddes mellan raderna i anförande något slags gigantisk konspiration från en äldre generations sida mot yngre generationer. Den typen av resonemang förekommer i debatten. Jag för min del tror inte för på någon gigantisk konspiration. Det som i grund och botten avgör om vi får generationsmotsättningar är statusen i samhällsekonomin. Därför kan jag glädja med att kommer att ha högre tillväxt, högre sysselsättning, lägre arbetslöshet, lägre inflation och starkare statsfinanser offentliga finanser än EU i övrigt. Det är mycket glädjande, och dessa ekonomiska fundamenta om något borde välkomna. Vi vet nämligen av erfarenhet att när vi bygger upp underskott i den offentliga ekonomin fortplantas den bördan in i framtida generationer. Det är då generationsmotsättningarna uppstår. Jag är inte här för att diskutera ekonomiska politik. Jag har med mig en recension av den, men eftersom det är och jag inte vill förstöra helgvilan för ska jag inte citera från recension av ekonomiska politik. Så mycket kan jag dock säga att där finns beskrivet, svart på vitt, farorna med en ekonomisk politik som genererar underskott som fortplantas in i kommande generationer. Det är precis det vi måste undvika för att inte få generationsmotsättningar. 129 (): ska vi se om jag kan anslå samma försonliga ton i min sista möjlighet att säga något i den här debatten. Det första jag vill säga är att det intressanta med pensionsfrågan var att den debatten väldigt mycket fokuserades på att systemet skulle ändras eftersom det varit för generöst. Följden av det blir att möjligheterna för 60-, 70-, 80- och 90-talisterna, för alla de generationer som kommer efter, kraftigt försämras, medan exempelvis 40- och 50-talisternas möjligheter finns kvar. Det som är så intressant är att det perspektivet aldrig riktigt kom med i debatten. Om det är så att man vill förändra arbetsutbudet kan man exempelvis tänka sig att framför allt rikta in sig på åtgärder som innebär att de som är på sluttampen av sin arbetskarriär får möjlighet att jobba längre, i stället för att rikta in sig på att enbart kommande generationer ska göra det. Poängen är att det perspektivet inte riktigt kom fram i debatten, vilket jag tycker är olyckligt. Det visar också på behovet av generationsanalyser. Nej, finansministern, jag ser ingen konspiration. Snarare tycker jag att man kunde tolka finansministerns uttalande så att det fanns en konspiration, att det var därför som det ganska starka uttalandet gjordes av finansministern. Jag vill undvika generationsmotsättningar och att vi hamnar i den typen av rätt skarpa motsättningar som jag är rädd för kommer. Det är därför jag menar att generationsanalyser är så väldigt viktiga. Det är därför jag hoppas att finansministern tar till sig dessa synpunkter och ser till att det genomförs konsekvent. budgetpolitik är fullt finansierad. Att det finns partier som har andra uppfattningar på olika utgiftsposter förändrar inte det faktum att vår budget i sin helhet är finansierad. Att det finns åsiktsskillnader mellan olika partier förändrar inte budgetpolitik. Vår budgetpolitik är fullt finansierad. Det vet finansministern om. 130 Finansminister (): Jag delar uppfattning om behovet av att hitta system, regelförändringar, opinion och allt som kan tänkas för att förmå den äldre arbetskraften att stanna kvar längre på arbetsmarknaden. Det är i mångt och mycket den bästa arbetskraften vi har. Den är välutbildad, erfaren och har mycket att bidra med. Hela det nya pensionssystemet bygger på den principen. Jag är övertygad om att när pensionssystemet i sin helhet väl är i kraft fullt ut, och när det kommer att stå klart för alltfler att det finns dessa incitament inbyggda i pensionssystemet, kommer pensionssystemet positivt att bidra till arbetsutbudet. När det så gäller generationsanalyser är det viktigt. Jag tror att det är viktigt att vi över huvud taget analyserar politiken mer i det här hänseendet. Det ska vi göra utan att vi för den skull riskerar att drabbas av det som vi i den allmänna debatten riskerar. Det är att detta är uttryck för att en liberal 70-talist är på jakt efter 40-talisternas förmåner, och av det skälet vill granska olika förslag utifrån det perspektivet. Det vore olyckligt om vi fick den motsättningen. Vi har nog skäl att komma tillbaka till den här diskussionen. När förhoppningsvis de analysinstrument som vi nu håller på att bygga upp är på plats kommer vi att kunna föra diskussionen på saklig grund, vilket dessvärre kanske inte alltid har varit fallet tidigare. Överläggningen var härmed avslutad. 21 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2004/05:72 till miljö- och jordbruksutskottet Skrivelse 2004/05:73 till miljö- och jordbruksutskottet Anmäldes och bordlades betänkanden /05:LU6 Sjöfylleri 2004/05:LU7 Immaterialrättsliga frågor 2004/05:LU9 Arvsrättsliga frågor 23 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2004/05:320 av andre vice talman ()till statsrådet till psykiatrin efter naturkatastrofen 2004/05:321 av ()till justitieminister av straffmyndighetsåldern Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 24 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2004/05:758 av ()till jordbruksminister för att rädda sydkustfiskarna 2004/05:759 av ()till statsrådet tillgång till Internet 2004/05:760 av ()till näringsminister och höjd dieselskatt 2004/05:761 av ()till näringsminister 2004/05:762 av ()till justitieminister mellan rättsliga myndigheter 2004/05:763 av ()till justitieminister i kriminalvården /05:764 av ()till samhällsbyggnadsminister driftsäkert elsystem i /05:765 av ()till utrikesminister av HBT-personer i /05:766 av ()till statsrådet till bredbandsutbyggnad /05:767 av ()till statsrådet 112 2004/05:768 av ()till statsrådet 2004/05:769 av ()till utrikesminister avseende /05:770 av ()till finansminister bränsleskatt för rennäringsföretagare Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 25 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2004/05:710 av ()till finansminister för styrelseledamots ansvarsförsäkring 2004/05:715 av ()till justitieminister av trafikdata 2004/05:718 av ()till utbildnings- och kulturminister krisinformation i län Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 26 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 7 § anf. 36 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 13 § anf. 80 (delvis), av talmannen därefter till och med 19 § anf. 120 (delvis) och av förste vice talmannen därefter till sammanträdets slut.