prot · GS0983 · 2005-03-02 00:00:00 — Det är ett tecken på hur bräckligt det här regeringsunderlaget är och vilka överväganden som onekligen görs i samband med att man försöker stifta lag och styra det här landet. Det är bara att beklaga, fru talman. 48 () replik: Det här visar väl snarare på hur stelbent det juridiska tänkandet är. Försök förklara det för de 28 människor som inom område statistiskt sett kommer att drabbas av övergrepp! Det tycker jag är mycket allvarligare. Det här är inget slarv. Vi har stiftat lagar som har gått i verkställighet alldeles efter våra beslut här. Förklara det i stället för de människor som har blivit drabbade! Jag skulle ha önskat att den här lagen hade funnits före både Motalafallet och andra fall. fanns den inte. Det är en väldig skillnad på vad vi kunde ha gjort och vad vi kan göra. För min del handlar det om vad vi kan göra. Vi kan göra något. Jag har inte ställt den reservationen och inte gjort det yrkandet heller, men det är inte fråga om stelbenthet. Det handlar om att skydda de människor som kan drabbas under den kommande påskhelgen och annars. 49 (): Jag kommer från och har därmed kunnat följa vad som har hänt i i de lokala medierna. Ett barn i har blivit utsatt för de allra grymmaste övergrepp. dömde alla fyra männen för grov våldtäkt och för medhjälp till grov våldtäkt. Men i hovrätten friades två, och de andra fick mildrade straff som i allmänhetens ögon är alldeles för låga. efter domen skriker löpsedlarna ut statistik om att enbart av alla våldtäkter leder till fällande dom. Det är inte konstigt att många är oroade och rädda för att inte ha något skydd mot sexuella övergrepp. Förtroendet för svensk sexualbrottslagstiftning är oerhört lågt liksom tilltron till polisens möjligheter att bekämpa brotten. Många vågar inte genomgå en rättegång i fasa för att där bli kränkta ytterligare en gång. För att få förslag till en förbättrad sexualbrottslagstiftning tillsattes 1998 en utredning. Under fyra långa år har den utredningen fått ligga och essa sig på . när den nya lagstiftningen äntligen har kommit hoppas jag innerligt att den snabbt visar sig verksam så att människor kan börja känna att de är skyddade av lagen. Det föreslås en del bra förändringar i lagstiftningen. Det vill jag tillstå. Barn ska få ett större skydd, och våldtäkter som liknar den som Motalaflickan var utsatt för ska också av domstolen kallas för våldtäkt, inte för sexuellt utnyttjande. Det är också bra att ett antal sexualbrott mot barn får förlängd preskriptionstid, men tyvärr finns det kvar ett antal luckor i lagen. Vi i har skrivit reservationer för att täppa till några av de luckorna. På många håll i betänkandet svarar majoriteten att förslagen ska utredas och beredas på . En del av de frågor och problem som vi tar upp har också tagits upp i utredningen exploatering av barn i som överlämnades till regeringen . Elisebeht sade att regeringen kommer att återkomma så fort som möjligt med svar om de här luckorna. Elisebeht och andra här i har möjlighet att ställa krav på när regeringen ska ha tänkt färdigt och komma med någonting. Vi har inte tid att vänta så . Vi fick vänta efter att det tillsattes en utredning förra gången innan det nu kom förslag. Hur länge ska och befolkningen få vänta? Hur länge tänker majoriteten låta oss vänta på ett agerande från regeringen när det gäller att komma till rätta med luckor i skyddet av dem som kränks av pedofilers produktion och spridning av pornografi eller till exempel smygfilmning i dusch på offentlig plats? skulle vilja att preskriptionstiden för barnpornografibrott av normalgraden också omfattades av förlängd preskriptionstid. Jag hoppas att detta hörsammas eftersom barnpornografibrott av normalgraden är ett allvarligt brott. Barnpronografi är en dokumentation av en svår kränkning, och bilderna multipliceras och kommer att cirkulera i pedofilsammanhang för mycket . Jag tycker att barn är så skyddsvärda att alla sexualbrott med fängelse i straffskalan borde ha samma preskriptionstid som ska gälla för de grövre brotten. Att barn utsätts för sådant som kan leda till fängelse och att de inte har rätt att få detta prövat i domstol känns inte bra. I den folkpartistiska motionen i anslutning till propositionen skriver vi att vi är bekymrade över att lagen är otydlig för domstolarna när det gäller om porrbilder är barnpornografi om flickan eller pojken nått puberteten men inte fyllt vare sig 15 eller . har gjort en bedömning. Trots att en person vet att han framställer pornografi av en minderårig, men barnet har en fullbordad pubertetsutveckling, ska personen inte dömas för barnpornografibrott. finns det alltså prejudikat på att ålder inte spelar någon roll. Det är helt oacceptabelt. Det måste tas fram en lagstiftning som säger att den som framställer pornografi och vet att den som medverkar är ska dömas för barnpornografibrott. Utöver en mer fullständig lagstiftning måste rättsväsendet bli bättre och effektivare på att ta hand om anmälningar om sexualbrott, både för offrets och för den misstänktes skull. Att processen måste vara snabb och respektfull för offret förstår ju alla, men det är också viktigt att en person som är misstänkt för sexualbrott snabbt blir fälld eller friad. gjorde polisen en mycket framgångsrik razzia för att gripa pedofiler. Den gick under namnet Sleipner. 118 personer greps misstänkta för barnpornografibrott. Vad har hänt i dessa fall? Enligt från i förrgår är nio dömda eller har tilldelats strafförelägganden, i elva fall har förundersökningen lagts ned, två personer har tagit livet av sig och hela 96 fall väntar på vidare handläggning. Jag är bekymrad över att så många personer misstänkta för barnpornografibrott kan fortsätta sitt sjuka beteende utan vidare ingripande, inte minst mot bakgrund av att man vet att många personer som innehar och sprider barnpornografi också i viss utsträckning är benägna att begå andra sexuella övergrepp. Jag kommer inte att yrka bifall till någon reservation, utan jag nöjer mig med den som min kollega yrkade bifall till. Detta är en väldigt viktig reservation. Det krävs en utvidgning av rekvisitet hjälplöst tillstånd. Annars kommer nuvarande praxis att gälla. Så står det i författningskommentarerna, och det är dessa som domstolarna läser. Man nämner olika fall såsom medvetslöshet, sömn, berusning eller annan drogpåverkan, sjukdom, kroppsskada eller psykisk störning. Trots att dessa tillägg har gjorts står det i författningskommentaren: Kriminaliseringens räckvidd är i stora drag avsedd att vara densamma som i dagens gällande rätt. Det är detta som domstolarna kommer att läsa. Därför bör göra en tydlig markering om att nuvarande praxis inte är acceptabel. Det är detta som reservation nr 4 innebär. Jag vill också uppmana någon från majoriteten att svara på frågan hur länge man ska tillåta regeringen att fundera över sexualbrottsrelaterade problem utan att komma med några åtgärder. Man ska ha i åtanke att för varje lucka i lagen finns det ett offer som inte får upprättelse. 50 ELISEBEHT () replik: Det är bra att är otålig. Det är vi många som är. Men lagstiftningsarbete blir aldrig färdigt. När man arbetar med lagar och regler upptäcker man företeelser som från början inte fanns omnämnda och som inte heller omfattas av den eventuella utredning som tillsätts. Det kommer vi att få leva med, . När du eventuellt står här kommer du att säga likadant: Ja, men det fattade vi beslut om , men har verkligheten förändrats och därför måste lagstiftningsarbetet fortgå. Det är likadant i det här fallet. Jag räknade i mitt anförande upp ett antal motioner och reservationer som utskottet behandlar. Man skriver att arbete pågår och nämner saker som ska tas upp. Det låter lite tjatigt. Men det är ändå inte oväsentligt att utskottet skriver att vi förväntar oss att regeringen skyndsamt återkommer med förslag när det gäller barnpornografibrotten, . Det är det som vi nu kan göra. Det är bra med otålighet. Jag ska göra vad jag kan för att skynda på allt, men det arbetet har alltså redan påbörjats. När det gäller åldersrekvisitet är jag minst lika upprörd som över den dom som levererade där man totalt bortsåg ifrån åldern på de barn som hade utnyttjats för pornografiska bilder. 51 () replik: Elisebeht säger att jag eventuellt står här och har sett förslag och åtgärder kring de problem som vi ser . är väldigt , och det är en mycket för dem som drabbas av de problem som jag har nämnt och som vi har tagit upp i våra reservationer. Att ha som målsättning att ha kommit med förslag tycker jag är en alldeles för låg ambitionsnivå. Jag efterlyser därför ett mycket kortare tidsperspektiv. Någon på borde verkligen tänka över det här och komma med förslag . Jag är glad över att Elisebeht vill vara med och skynda på så att vi snabbt kan se en lagstiftning. Då är vi fler som är med och utövar påtryckningar för att det ska hända någonting. Jag är otålig, och jag är glad över att höra att en företrädare för majoriteten också är det. Då kanske det händer någonting lite snabbare än . 52 ELISEBEHT () replik: innebar ju inte mitt exempel att jag förordade att det skulle ta . Det gick ut på att eller en kollega till henne kanske står här och erfar att de frågor som vi då diskuterar har diskuterats tidigare. Det får vi alla med ålderns rätt vara med om. Det var alltså inte fråga om någon ambition eller någon målsättning att det ska ta . arbete var grannlaga. Dessvärre föll det inte i så god jord. En hel del av de förslag som kom med har ju inte förverkligats. Man har arbetat om dem så att det har blivit en mer sammanhållen lagstiftning. Det är anledningen till att det har tagit så med den här propositionen. Men jag är minst lika otålig som är, även om jag inte är fullt lika ung. Jag skulle vilja återkomma lite grann till reservation, där ni tycker att man bör lägga till uttrycket särskilt utsatt situation därför att begreppet hjälplöst tillstånd inte täcker alla de eventuella situationer som kan uppstå. Ni tittar i propositionen, hittar där en liten mening och talar om att praxis inte alls på något sätt ska förändras. Man får läsa hela propositionen. Om man läser all text ser man att det står att begreppet hjälplöst tillstånd ger utrymme för ytterligare förtydligande och tolkning av praxis. Det kan inte bara tänka bort, utan det står där. Vi hoppas förstås att domstolarna också läser den meningen, så att vi inte står här och funderar: Hur i jösse namn blev det nu då? har inte praxis förändrats. Jag har full respekt för ert förslag, men vi har inte sett det som nödvändigt för att täcka in det som vi nu vill täcka in, nämligen en uppräkning av vad hjälplöst tillstånd kan komma att vara och sedan den lilla bakdörren tillstånd som i övrigt kan uppstå. Om läser hela texten tror jag att hon ska känna sig nöjd också med detta. 53 () replik: Det är bra att målsättningen inte är . Jag är glad för att få det svaret. Men det var inte så långsökt att tro att det faktiskt skulle kunna ta eftersom det har tagit från det att det tillsattes en utredning tills vi har sett ett förslag om andra problem vad det gäller sexualbrottslagstiftningen. När det gäller det jag tog upp, att vi från sida skulle behöva uttrycka att vi utvidgar begreppet hjälplöst tillstånd, är det inte så att jag har hittat en liten mening. Jag har läst författningskommentarerna, och de utgör underlag för hur domstolarna ska döma. Om det nu är så att Elisebeht egentligen tycker som jag, att begreppet hjälplöst tillstånd bör utvidgas, tycker jag att vi mycket tydligt från sida ska markera detta, därför att det får inte finnas motsättningar i lagstiftningsunderlaget så att domstolarna inte vet vad det är som gäller. Vi är många, allmänhet och medborgare, som har blivit väldigt illa berörda av ett antal domslut, till exempel i Tumbamålet. Är det denna praxis som ska föreligga också för framtiden? Enligt den mening och den kommentar som jag har hittat är det faktiskt Tumbamålet som ska vara vägledande för framtiden. Är vi överens om att det inte ska vara så, tycker jag att tydligt ska markera detta. 54 () replik: Jag har en mycket kort replik. Jag, liksom och , har upprörts över Högsta domstolens domslut som innebär att den pubertala utvecklingen sätter åldersgränsen åt sidan. sade att det borde vara en strikt åldersgräns och att inte den pubertala utvecklingen ska vara avgörande. Från sida har vi föreslagit att det ska bli ett strikt ansvar, alltså att den som är ansvarig ska ha en skyldighet att faktiskt ta reda på åldern och inte kunna skylla på att han inte visste att hon bara var . Är detta något som och kan tänka sig att ställa upp på? 55 () replik: Ja, detta är någonting som vi ska tänka över till dess att frågan kommer upp på bord igen. Men det kan låta rimligt. Jag tycker inte att det går att utesluta. Barn ska skyddas i allra största utsträckning. Ja, visst borde det kunna vara så att den som bestämmer sig för att framställa pornografi tar ansvar för att ta reda på hur gamla barnen är. 56 () replik: Jag är övertygad om att vi kommer att komma överens inom alliansen. Efter nästa val, när vi har en ny regering, ska vi nog kunna göra vissa förändringar. 57 () replik: Jag kan bara instämma. 58 (): Mäns utnyttjande av kvinnors kroppar är det yttersta uttrycket för kontroll, underordning och inskränkt handlingsutrymme. Och det är kvinnors handlingsutrymme som inskränks, kontrolleras och underordnas. Det är kvinnor som får rådet att stanna hemma. Det är kvinnor som upplyses om hur de ska vara klädda för att inte riskera att utsättas för sexuella övergrepp. Det är kvinnor som får upplysningen om vilka gator som är våldtäktssäkra och vilka som inte är det. Det är kvinnors handlingsutrymme som begränsas, både den enskildas rörelsefrihet och rörelsefriheten för kvinnor som grupp. Varje sexuellt övergrepp som en kvinna utsätts för ger en signal till varenda kvinna att om de inte beter sig som samhällets normer bestämt vad gäller klädsel och sexliv riskerar de att utsättas för samma sak. Så kontrolleras kvinnors sexualitet. Jag representerade sexualbrottsutredning. Det förslag till ny lagstiftning som kommittén lade fram blev i stort sett mycket bra. Förslaget var så bra att , författare till böckerna Flickan och skulden och En riktig våldtäktsman, inte trodde att förslaget skulle gå igenom eftersom det stod för mycket på kvinnornas sida. I viss utsträckning hade hon rätt. Regeringen förmår till exempel inte utmönstra begreppet mindre grov våldtäkt, och jag återkommer till det . I andra delar är regeringens förslag bättre än . Till exempel vidgas våldtäktsbegreppet till att omfatta inte bara de fall som föreslog utan också funktionshindrade och psykiskt störda och sjuka. Det blev så därför att direktiven fokuserade på de fall som handlade om vem som berusat vem. Regeringen följer genom att vissa begrepp byts ut, till exempel sexuellt umgänge mot sexuell handling, och att vanmaktsbegreppet försvinner. Det är bra att sexköpslagen skärps och att det införs en barnparagraf. Det finns med andra ord många bra förslag i den proposition vi debatterar . skulle också ta ställning till frågan om sexualbrottslagstiftningen skulle vila på samtycke eller inte. Kommittén beslutade sig för att föreslå att den svenska lagstiftningen även fortsättningsvis skulle bygga på visst tvång, det vill säga inte på samtycke. Jag ställde mig bakom förslag. har jag ändrat uppfattning. menar jag att våldtäktsparagrafen måste bygga på att kvinnan gett sitt samtycke. Orsakerna är flera. En av dem är den så kallade Bulgariendomen och att annan lagstiftning på området mer än den engelska kommit mig till del. Det finns med andra ord ett annat synsätt på kvinnors rätt till sin kropp än det som finns i det förslag som ligger på bordet. Det är ett synsätt som ger kvinnor självbestämmande över sin kropp och sin sexualitet. Ett av skälen till att regeringen anser att det måste finnas ett visst mått av våld eller tvång när våldtäkt prövas är att våldet, hotet eller tvånget tjänar som bevis för att samlaget inte varit frivilligt. Det nya förslaget kommer, som det gamla, att bygga på ett omvänt samtycke, att alla kvinnor vill ha sex, alltid, med alla män och att det är endast om det förekommit våld som kvinnan anses inte ha samtyckt. Om en kvinna anmäler en man för ett sexuellt övergrepp är det hon som måste bevisa att hon inte ville. Mannen kan ju alltid hävda att han tolkade hennes beteende eller klädsel som att hon ville, och domstolarna är i många fall villiga att ställa sig bakom detta synsätt. För någon vecka sedan framträdde en modig ung flicka i Kalla fakta och berättade om det sexuella övergrepp hon utsatts för. En 33-årig man förgrep sig på henne när hon låg och sov. Mannen dömdes för sexuellt utnyttjande till tio månaders fängelse eftersom flickan sov. Kan någon berätta för mig, om det är någon som förstår det själv, vad som rör sig i en 33-årig mans huvud när han våldför sig på en sovande flicka? Vad tänker han på? Och vad har han för inställning till hennes kropp? Om samtycke hade gällt hade den 33-årige mannen varit tvungen att visa att flickan hade samtyckt till att ha samlag med honom vilket torde ha blivit svårt eftersom hon sov. Om samtycke hade gällt hade han varit tvungen att styrka på vilket sätt han försäkrat sig om hennes samtycke. Varje sexuell handling där det inte föreligger samtycke måste vara straffbelagd och bli föremål för en effektiv lagföring. Den lagföringen måste grunda sig på varje kvinnas rätt till sin egen kropp och sexualitet. Ett annat argument som regeringen anför för att inte införa en sexualbrottslagstiftning som bygger på bristande samtycke som ansvarsgrund är att en sådan kan leda till att offrets handlande och beteende kommer i fokus för utredningen. Men det verkliga problemet är snarare att rättstillämpningen aldrig frångått ordningen att intresset riktas mot kvinnans relation till förövaren, hennes uppträdande, klädsel och levnadssätt. Detta har förstärkts av att det i nuvarande lagstiftning finns en särskild bestämmelse om straffansvar för mindre allvarlig våldtäkt. För en mindre allvarlig våldtäkt kan gärningsmannen dömas till lägst två veckors fängelse. Regeringen säger att det skulle föra för långt att ta bort möjligheten att döma för ett mindre grovt brott där det lägsta straffet för brottsrubriceringen våldtäkt, som sagt, kan bli . Trots den lagändring som genomfördes används argumentet att parterna har haft en relation som förmildrande omständighet vid straffmätningen. Fokus har lagts på kvinnans beteende, sexuella erfarenhet och klädsel före våldtäkten, på hur mycket våld som användes, på hur berusad hon var och på om hon kände gärningsmannen, det vill säga på omständigheterna. Vetskapen om att det kan bli en rättsfråga huruvida omständigheter som ska göra brottet mindre grovt föreligger kommer inte att öka anmälningsfrekvensen från redan utsatta brottsoffer. Om bestämmelsen om ett mindre grovt brott finns kvar kommer kränkningarna av våldtäktsoffer i rättssalarna att fortsätta, eftersom fokus på hur kvinnan betett sig eller om hon känt gärningsmannen och på om hon haft gruppsex tidigare då kommer att fortsätta. Det är den typen av omständigheter som genom tillämpning och praxis ligger till grund för bedömningen av offrets trovärdighet. Därför skulle det göra stor skillnad om den nya lagstiftningen inte ger domstolarna möjlighet eller utrymme att pröva om omständigheterna varit mindre allvarliga eller mindre grova. Den särskilda bestämmelsen om straffansvar för mindre grov våldtäkt bör därför tas bort, menar jag. Det behövs en nollvision vad gäller sexuella övergrepp i samhället. För det krävs att varenda kvinna och man i det här landet erkänner varje kvinnas rätt till sin egen kropp och sin egen sexualitet. Det krävs inte bara att myndigheter och rättsväsende förstår det strukturella våld som kvinnor utsätts för. Det krävs att varje pojke, varje man, förstår att alla sexuella handlingar som genomförs utan kvinnans samtycke är ett brott ett brott och en kriminell handling som kränker kvinnans kropp och sexuella integritet. Jag har tillsammans med skrivit en motion med anledning av förslaget till ny sexbrottslagstiftning. Vi vill ha en utredning om hur man ska kunna införa samtycke i lagstiftningen, och vi vill att möjligheten att döma till ansvar för mindre grov våldtäkt tas bort. Eftersom det finns reservationer med den innebörden kommer jag inte att lyfta fram vår motion utan i stället rösta för reservationerna 1 och 6. I detta anförande instämde () och (). 59 (): Jag vill också delta i den här debatten angående den nya sexualbrottslagen. Vi lever i ett mycket sexfixerat samhälle. Kvinnor och barn exploateras som objekt i alla möjliga sammanhang. De sexuella övergreppen mot kvinnor och barn ökar. Handeln med kvinnor och barn för sexuellt utnyttjande dagens slavhandel ökar lavinartat över hela världen. I spåren av detta ser vi också att fler kvinnor utsätts för sexuella trakasserier och genomförda våldtäkter. I dagens debatt har vi att ta ställning till den nya sexualbrottslagen, som tar flera steg i rätt riktning. Men förslagen är försiktiga och i många fall otillräckliga. Från sida har vi protesterat mot regeringens förslag att en våldtäkt ska kunna bedömas vara mindre grov. Vi anser att en våldtäkt är en mycket allvarlig kränkning. Därför ska det inte finnas utrymme för någon gradering. Jag vill därför yrka bifall till reservation 6. Vi i kräver också att det görs en översyn av gärningsmannabegreppet. Dagens lagstiftning rörande gärningsmännens ansvar vid en gruppvåldtäkt är oacceptabel. Den måste verkligen ses över, och syftet ska också vara att skärpa kraven på de medhjälpande gärningsmännen. Alla som bidragit till gruppvåldtäkten har ett ansvar, och det ansvaret ska vi också utkräva av dem. Det är bestämda uppfattning att samtliga personer som är medhjälpare, som deltar, i ett övergrepp också ska kunna dömas till våldtäkt. Jag vill också yrka bifall till reservation 7. Utvecklingen i dagens samhälle har medfört att många kvinnor är mycket rädda. Denna rädsla begränsar kvinnors rörelsefrihet. På många områden kan man säga att vi inte omfattas av medmänskliga rättigheter trots att vi lever i ett så kallat välfärdssamhälle. Att skärpa lagstiftningen är en mycket viktig åtgärd, men jag vill också särskilt lyfta fram att det framför allt handlar om vilka attityder vi har och vilket förhållningssätt vi har till varandra. Alla vuxna har ett ansvar för vilka förebilder vi är och vilka bilder vi förmedlar till alla i samhället. Jag vill också uppmana fler män att delta aktivt i kampen mot kvinnovåldet. Inom har det här diskuterats , men vi centerkvinnor har inte varit nöjda med det. Det har växt fram en proteströrelse bland män inom centerrörelsen, där fler och fler protesterar och också agerar utåt, offentligt. Vi är faktiskt väldigt glada över att också fler män kliver fram på arenan. har det varit kvinnor som fått kämpa för det här. Det är inte en kvinnofråga. Det är också fråga om att fler män bör kliva fram i rampljuset och kraftfullt agera. Jag vill därför ge en eloge till alla centermän och andra män som verkligen utåt också protesterar mot våldet mot kvinnorna. För övrigt vill jag också säga att jag instämmer i min kollega inlägg och i övriga reservationer från . 60 () replik: Det finns en risk att debatten blir lång. Det är så mycket intressanta inlägg här att man vill gå upp och tala . Jag tyckte att gjorde ett fantastiskt inlägg alldeles . är nu också inne och pratar om det bakomliggande förhållandet att det faktiskt, som vi har berört , finns en könsmaktsordning som detta med våld mot kvinnor, sexualiserat våld mot kvinnor, ytterst är ett uttryck för. Vi är helt överens om detta. Det måste vi jobba mycket aktivt med. liberalernas förslag är jämställdhetsplaner på förskolorna och att se till att man gör mycket för att förändra detta och prata om jämställdhet. Det är ett förebyggande arbete. Ett annat förebyggande arbete är att komma med tidiga reaktioner.