prot · GT0915 · 2005-10-14 00:00:00 — Det behövs hög kvalitet på den teknik man använder, goda läromedel, snabba lärarreaktioner, veckoslutsmöten och goda resmöjligheter. Jag tycker därför att staten nu ska inleda arbetet med att finna en finansieringslösning för kommunala lärcentra. 82 Tredje vice talman (): Om man frågar föräldrar vad som är viktigast för dem svarar alla ungefär så här: att mina barn ska vara trygga och glada, att jag ska lyckas vara en bra förälder, att mina barn ska känna sig älskade. Det finns säkert fler sätt att beskriva det som alla vi föräldrar känner är vår viktigaste roll, nämligen att ge våra barn kärlek och omsorg så att de kan utvecklas till trygga personer och att ge dem förutsättningar för att förverkliga drömmarna de har för sina liv. Många, inte minst ensamstående föräldrar, känner att oron för ekonomin tar kraft från rollen som förälder. Många andra känner att tiden med barnen inte räcker till. Några är oroliga för kvaliteten på dagis, och några undrar om lärarna ska hinna med alla barn i skolan. Som kristdemokrat ser jag det som en uppgift för stat och kommun att stötta föräldrar och familjer i deras viktigaste roll, nämligen rollen som förälder en roll som inte kan övertas av någon annan. Tyvärr misslyckas dagens familjepolitik med att ge det stödet, inte minst därför att det finns mycket liten valfrihet och små möjligheter för föräldrarna att anpassa omsorgen om barnen efter barnets och familjens behov och situation. Föräldrar som känner att tiden inte räcker till ska till exempel kunna få del av de stora resurser som går till barnomsorgen för att kunna förlänga föräldraledigheten något eller för att gå ned i arbetstid när barnen är små. Om man väljer förskola för sina barn måste man kunna känna sig förvissad om att verksamheten där håller hög kvalitet. Tyvärr känner inte alla så . Det beror inte minst på de stora barngrupperna. Och det är vid förskolan och kvaliteten på förskolans verksamhet jag tänkte uppehålla mig resten av mitt anförande. Runtom i landet finns tusentals förskollärare och barnskötare som arbetar för att ge barnen i förskolan bästa möjliga omsorg och utveckling, men de arbetar i motvind. Förutsättningarna har blivit allt sämre. har gruppstorlekarna i förskolan ökat från i genomsnitt 13,8 barn per grupp till 17,2 barn per grupp. Antalet grupper med fler än 20 barn har ökat från till . Dessutom har personaltätheten minskat , vilket betyder att varje vuxen nu har ansvar för ytterligare ett barn. som Socialdemokraterna har försummat kvaliteten i förskolan nekar man i praktiken föräldrarna möjlighet att välja andra lösningar för omsorgen om barnen. Socialdemokraterna här i gick till val på att grupperna i förskolan i genomsnitt skulle minska med två barn, men barngrupperna har enligt Socialdemokraternas egna siffror endast minskat med mindre än ett barn per grupp. I vissa stadsdelar har barngrupperna till och med blivit större. Man sade också att man skulle införa ett tak för antalet barn på dagis: max 14 barn i småbarnsavdelningen och max 18 barn i syskongrupp. Men enligt en mätning från som gjordes hade var fjärde barngrupp fler än 18 barn inskrivna. Min egen fyraåring går i en grupp med 19 barn. Det betyder att han måste samspela med 18 små individer för att fungera socialt i gruppen. Det är en uppgift som hos många barn ger upphov till stress och oro. Stora grupper och i många fall för låg personaltäthet gör också verksamheten mycket sårbar. har inte ens lite större förskolor med många avdelningar råd med en fast vikarie, utan om någon i personalen är borta får man försöka täcka upp så gott det går eller i bästa fall ta in en vikarie från en pool en vikarie som kanske varken personalen eller barnen känner. Detta leder naturligtvis till att utflykter måste ställas in och att fasta aktiviteter som musik och lek eller skapande verksamhet får hoppas över. Det leder till sämre kvalitet, helt enkelt. anser att det måste genomföras en stor kvalitetssatsning på förskolan. Tillgång på välutbildad personal är en av de viktigaste faktorerna, men gruppstorleken är enligt forskningen av kanske ännu större betydelse. Regeringen satsar ensidigt på mer personal och hävdar att det automatiskt leder till mindre grupper, men det är inte självklart. I vissa fall kan ny- eller ombyggnationer vara nödvändiga, eftersom lokalerna inte är anpassade till fler grupper. Utvecklingen har gått så långt att också anser att kommunerna ska åläggas att sätta upp egna gränser för barngruppernas storlek. Barngrupperna får aldrig vara större än att varje barn känner sig sett och bekräftat. Därför bör det i allmänna råd för kvaliteten i förskolan finnas riktlinjer för barngruppernas storlek. Här bör utgångspunkten vara den forskningsöversikt som tidigare presenterat. Där sägs att för de äldre förskolebarnen mellan tre och är en gruppstorlek om max 1315 barn att föredra, och för de yngsta bör grupperna vara ännu mindre. Av detta drar vi kristdemokrater slutsatsen att barngrupperna för trefem-åringarna bör innehålla max 15 barn och för de yngre barnen max 12 barn. Jämför det med Socialdemokraternas mål om 18 barn i en syskongrupp här i ! Inte nog med att man inte når sina mål Socialdemokraterna har inte ens ambitionen att minska barngrupperna till de nivåer som forskningen rekommenderar. anser alltså att barnomsorgen är i behov av mer resurser för att stärka kvaliteten. Därför vill vi satsa på en allmän kvalitetsförbättring av barnomsorgen med huvudinriktning på att minska barngruppernas storlek. 83 AXEL DARVIK (fp): På ligger en mekanisk verkstad. Företaget är underleverantör till den dominerande fordonsindustrin i . Ägaren är en person som har skapat sitt företag själv. Med två tomma nävar kavlade han upp skjortärmarna och drev sitt företag. är konkurrensen bland underleverantörerna mördande. Företaget skulle egentligen behöva den kompetens som krävs för att effektivisera och utveckla verksamheten i denna konkurrensutsatta situation. Men ägarens inställning är lite märklig. Det visar sig i vad han sade: Enda chansen för att en akademiker kommer in i mitt företag är att han skulle gå och gifta sig med min dotter. En sådan inställning kan verka lite lustig, men den är allvarlig. För går studenter som tar examen rakt ut i arbetslöshet. Arbetslösheten bland akademiker är på toppnivå. Man kunde kanske tro att det hela beror på att företagen inte vill anställa, men det finns faktiskt många företag som vill det. av alla företag letar efter kompetent personal, men vissa har stora problem att hitta den. Brist på lämplig arbetskraft är det största tillväxthindret för av företagen . Det innebär att det är 30 000 företag som inte hittar rätt folk. Det är uppenbart att det finns ett problem när det gäller matchning mellan arbetstagare och arbetsgivare. Studenterna skulle behöva bättre nätverk för att hitta fram till arbetstillfällena. De skulle behöva känna företagen bättre, men företagen måste också lära känna studenterna bättre. snackar jag inte om att representanter från respektive grupp skulle träffas i sammanträden en gång nej, här handlar det om att individer måste lära känna varandra. Praktiken under utbildningen är viktig för att man ska kunna skapa sådana individuella kontakter som också kan leda fram till jobb . Det kanske inte blir jobb på det ställe där man hade praktikplatsen, men kontaktnäten är ovärderliga när det gäller att träffa andra arbetsgivare eller få referenser så att man hittar ett arbete. Därför tycker jag att det i alla utbildningar där det är möjligt ska finnas krav på praktik för att man ska få ut en examen. Praktiken ska vara inarbetad i utbildningen. Det skulle verkligen stärka kvaliteten i utbildningen. Det skulle bidra med bra exempel från verkligheten i undervisningen. Det skulle ge bättre möjligheter för studenterna att få jobb, och det skulle också ge företagen de bästa personerna för att de ska kunna tillsätta de tjänster som saknas . ska de studenter som jobbar under sin studietid inte behöva straffas. Så är det inte . Studenter som arbetar kommer över fribeloppsgränsen för studiemedel. De jobbar och sliter medan de studerar, och de klarar av sina studier, men det studiemedelssystem vi har straffar dem. Det tycker jag är absurt. Egentligen är det väl sunt att studenter kan jobba och få erfarenheter som de studerar. Det är ett sätt att slippa skuldsätta sig alltför hårt . För en del är det ett sätt att sätta lite guldkant på vardagen eller att faktiskt klara av en mycket svår ekonomisk situation. Här måste det bli en förändring. behöver en helt ny politik för studenter. Vi behöver en ny politik för fler jobb och för högre kvalitet i utbildningen. 84 () replik: Jag vill tacka Axel Darvik för ett i många delar intressant anförande. Jag tror att det är oerhört viktigt att skapa de starka nätverken mellan lärandet och näringslivet. Det är ett viktigt skäl till att den socialdemokratiska regeringen lade fram förslaget om den tredje uppgiften. Det har lett till ett tätare samarbete mellan många högskolor och näringslivet . Ett lysande exempel på det är /som ju har fått ett särskilt regeringsuppdrag att gå före när det gäller det arbetsplatsförlagda lärandet. Vi vet också att utvecklingen av examensarbetena är värdefull. Ett intressant inslag i årets paket från regeringen är arbetspraktiken i mindre företag. Däremot blir jag lite förvånad att slutsatsen blir att till varje pris lägga pengar på att höja fribeloppet i studiemedlen. Studier ska vara ett heltidsarbete. Vi har 98 000 som fribelopp. Det är inga småpengar. 85 AXEL DARVIK (fp) replik: Jag håller med . Det finns en hel del samarbete som är bra. Men jag ställer mig också frågande till en del av det agerande som regeringen ägnar sig åt. Låt mig ge ett exempel. När det gäller civilingenjörerna har det funnits ett utvecklat program för praktik som en del av att få ut en examen. Där har man nu ändrat reglerna så att praktiken är en del av utbildningen. Det är olyckligt. Det var en möjlighet att få den viktiga kontakten med och influenser från yrkeslivet, en chans att få arbete. Varför gjorde man så? Vi har olika uppfattningar om fribeloppsgränsen. tycker att det är okej att man straffar studenter som klarar av att sköta både studier och arbete . Det är många som faktiskt hamnar i kläm. Det visar inte minst att det är 10 000 studenter som hamnar i denna fälla. 86 () replik: Skulle vi helt avstå från ett fribelopp skulle vi hamna i en situation då heltidsarbetande kunde studera och tenta av ämnen som de är särskilt intresserade av vid sidan om och få en inkomst från staten på bortåt . Det är inte rimligt när vi har så stora behov på andra områden. Det är lite kusligt att vill spara på ett område som rekryteringsbidragen, studiestödet till de vuxna, och föreslår den här typen av reformer. 87 AXEL DARVIK (fp) replik: Jag ska göra en liten korrigering. Studenter får i bidrag . Det är inte några jättesummor. Det är förståeligt att en del inte vill dra på sig alldeles för mycket skulder. De försöker därför sköta studier och arbete . Men vill att studenterna ska straffas, att de ska bli av med sina bidrag. Där har vi olika uppfattningar. 88 (): Låt mig inleda med att konstatera att jord och skog genom tiderna har haft olika funktioner. Människans drivkraft att ständigt förbättra sin situation har också präglat vårt landskap. Många har vårdat våra marker. Vi behöver svenska lantbrukare och svenska skogsägare som kan fortsätta att bruka våra marker. Men konkurrensen hårdnar och blir allt större på den internationella marknaden. Det är vår plikt som politiker att se till att förutsättningarna finns också i för att driva produktion av skog och jord minst lika bra som man kan göra i våra konkurrentländer. Det är kanske även den bästa miljöpolitiken med den betande mulen, det betande fåret eller den betande hästen. Eller som statsministern själv har konstaterat, nämligen att kossan är den bästa miljöaktivisten. Konkurrensen från livsmedelsproducenter i hela världen kommer gradvis att öka. De liberaliserade handelsreglerna men också den ökade produktkvaliteten och bättre transportmöjligheter gör detta utrymme möjligt. Något utrymme för svenska särregler som fördyrar och försvårar svensk produktion kommer inte att finnas i de marginaler och det utrymme som skapas när konkurrensen blir tuffare. Vi har därför nationellt sett ett stort intresse av att både minska och ta bort en hel del av de svenska pålagorna. unika produktionsmedelsskatter för växtnäring och växtskydd är några exempel. För jordbruk och djurhållning är det också viktigt med en hållbar balans mellan det sociala, miljömässiga och ekonomiska. Det är också när lantbrukaren och skogsägaren mår bra och har en hygglig ekonomi som djuren och miljön mår bra. har några av högsta produktionskostnader. Vi har en djurskyddslag som är i världsklass. Det kräver en hel del mer jämfört med konkurrentländerna. Tillämpningen av djurhållningsregler och miljöregler är kostnadsdrivande. Ett tydligt exempel på detta är kravet på utrymme för värphöns som vi nu har i . De burar som är godkända i exporteras och används i . Där erbjuds man dessutom nationella statliga stöd godkända av EU. De finska burarna exporteras sedan i sin tur till . Den här situationen är självklart ohållbar. I väller det nu in importägg från dessa länder. Här handlar det om att jobba för gemensamma krav i EU men också att inte lägga på egna krav som inte underlättar för en likvärdig konkurrens. Det är likväl som att måste jobba för att säga nej till statliga subventioner som kommer upp till omprövning för del . Där måste röst vara stark. Den socialdemokratiska regeringens samarbetspartner har som bekant flyttat sitt högkvarter till och den nya . Man hoppar över dialogen med näringen och driver igenom föreskrifter som inte bygger på sakliga faktum. Misslyckas det driver man det till regeringsförhandlingar. Indirekt får vi ett förbud mot en näring i . Det första exemplet är pälsnäringen. I stället blir vi beroende av import med sämre djurhållning. Vem står näst på tur? Försöksdjuren, travsporten, marsvin i bur i barnens rum eller djurparker och zoo? Det är bara att vänta och se. Här måste någonting göras radikalt. Jordbruket har länge intagit en särställning eftersom de flesta länder har valt att skydda eller stödja sin produktion i det egna landet. har man ifrågasatt detta, och de föremål och förhandlingar som vi har i , och i WTO, är därför viktiga. Målet är att sänka skyddsnivån och öka marknadstillträdet i varje land. Det är enligt vår mening därför helt möjligt att jordbruket avregleras ömsesidigt med de andra omkringliggande länderna med det system vi har . En avreglering skulle på bättre sätt än se till att kundefterfrågan möter produktutbudet. Ekonomin blir mer beroende av yrkesskicklighet än av oss politiker och vår välvilja. Marknaden ger stabilare spelregler än politiken själv. Vi hoppas att en överenskommelse om stödminskningar snart kommer till stånd och sker ömsesidigt runtom i hela vår omvärld. 89 (): Jag vill lyfta fram ett par möten som jag har haft . Det är möten som tydligt pekar på behovet av en attityd- och regelförändring om vi ska få en tillväxt i hela vårt land då inkluderar jag landsbygden och kustsamhällena. Mitt första möte var mötet med bröderna. Jag mötte dem på den gemensamma arbetsplatsen, den rödvita kustfiskebåten. De beskrev för mig hur den arbetsglädje de tidigare känt under de senaste sju åtta åren förbytts i en gnagande olustkänsla. De upplevde en frustration över ständiga kontroller utan samordning. De kände att de mötte en tilltagande bristande tilltro. De kände svårigheter att komma till tals med myndigheter och beslutsfattare för att få en dialog. Men mest av allt beskrev de för mig den frustration och den vanmakt de kände då de tillsammans med kolleger tvingades dumpa fin matfisk överbord. De förklarade för mig och bedyrade hur angelägna de var att inför kommande generationer slå vakt om en uthållig fiskepolitik och att de inte är beredda att såga undan den gren de själva sitter på. Mitt andra möte, fru talman, var i en lokal företagarförening i ett samhälle i . En av företagarna berättade för mig hur hans bemanningsföretag hade vuxit till att omfatta 450 anställda. Av de personerna hade blivit anställda av något av hans kundföretag. Av dessa utgjorde icke svenskfödda. Bemanningsföretagen, fru talman, är på sätt och vis marknadens räddning, för de utgör en flexibilitet som många företagare efterfrågar. Men företagaren beskrev för mig att just bemanningsföretagen känner sig diskriminerade på arbetsmarknaden, då de inte tillåts anställa människor på deltid. Det tillåts däremot inom övrig statlig och privat företagsamhet. Hade samma regler gällt, informerade han mig om, hade man mycket mer kunnat anställa och aktivt plocka in arbetslösa i sina bemanningsföretag. Jag har med dessa exempel velat åskådliggöra behovet av en attityd- och regelförändring för framtidens skull. Alltför många enmans- och fåmansföretagare upplever att de från myndighetshåll blir ifrågasatta vad gäller både uppsåt och ärlighet. Det är fruktansvärt. Utgångspunkten måste givetvis vara den helt omvända. Man kan inte nog betona småföretagens betydelse för tillväxt, men då också för landsbygdens tillväxt och utveckling, eftersom många enmans- och fåmansföretag finns de facto just på landsbygden. Det är drygt 640 000 småföretag, och tillsammans med de drygt 150 000 jordbruksföretagen erbjuder de arbetstillfällen för 1,6 miljoner personer. Det finns en oändlig potential inom de areella näringarna om just företagsamheten tillåts blomstra. Det handlar förutom om produktion av goda livsmedel av hög kvalitet om att ta vara på den utmärkta råvaran och förädla de råvaror vi har inom jorden, skogen och haven. Det handlar om att ta vara på de förnybara resurserna men också de framtida nischerna. presenterade företagsklimatet i olika kommuner. Det visar det genomgående resultatet att de kommuner som hade rankats högst på denna skala hade en gemensam nämnare, nämligen turistsatsningar. Turistsatsningar, fru talman, är en stor och viktig kommande företagarnisch. Upplevelseindustrin till exempel fiske, jakt, forsränning och ridning omsätter enorma summor och ger arbete åt många människor. Att hästsektorn under vuxit till att bli den femte största inkomstkällan inom jordbruket visar vikten av att vara flexibel och ta nya utmaningar. Den bereder 10 000 heltidsanställda och 30 000 deltidsanställda arbete, och den omsätter hela . Detta talar sitt tydliga språk. För skull, för miljöns skull och för människans skull krävs det en hållbar tillväxt. Den står till stora delar att finna på landsbygden, om gamla beprövade men också nya innovativa företag tillåts blomstra, men då krävs det en attityd- och regelförändring. 90 () replik: Jag reagerade på en uppgift som lämnade när hon i sitt tal berättade om chefen för bemanningsföretaget. Hon talade om att han inte fick anställa på deltid. Jag trodde först att jag hade missuppfattat, men det var alltså så att han inte fick anställa på deltid. Jag tycker att det är ganska förvånande. Problemet inom bemanningsbranschen är oftast det omvända. Väldigt många får inte heltid, utan det är deltider som gäller, och ofta är det dåliga löner. Inom många bemanningsföretag finns det inga avtal som gäller. Därför undrar jag: Vari grundas påståendet att han inte får anställa på deltid? Var finns det? 91 () replik: Jag skulle säkert ha varit tydligare när jag beskrev det. Det handlar om att man inte tillåts anställa på deltid med möjlighet för den anställde att via a-kassan stämpla . Jag har haft en dialog och så sent som en fråga till just i det ärendet. Han skriver i svaret att han håller med om att det vore bättre för en person som är arbetslös att få en deltidstjänstgöring, men ändå är han inte beredd att ändra just de reglerna. 92 () replik: Tack för svaret. Men det är fortfarande på det viset att det är arbetsgivaren som bestämmer om han ska anställa eller ej. Det finns ju inget formellt förbud mot att anställa på deltid. Sedan kan det vara problematik med det andra ja, givetvis. Men det finns inget formellt förbud mot att anställa på deltid. 93 () replik: Just bemanningsföretagen har inte samma regler som de övriga privata och statliga företagen. De upplever att de är diskriminerade på den här punkten. Här är jag övertygad om att vi behöver hjälpas åt att ändra, för då skulle fler människor få en chans att komma in ett första steg in i arbetet: deltid först för att förhoppningsvis få en heltidstjänstgöring om man så önskar. 94 (): På mitt arbetsbord här i har jag en fin liten bok som heter Den svenska skogens historia. Jag vill minnas att jag har fått boken i samband med ett utskottsbesök, inte med miljö- och jordbruksutskottet, som man skulle kunna tro, utan med kulturutskottet. I den intressanta boken kan man läsa att skogen eller skogsmarken kanske är upphovet till själva vår stat. Detsamma kan egentligen sägas om jorden och jordbruket. Därmed har jag inlett mitt inlägg med en kulturell syn på jord- och skogsbrukspolitiken. Det är faktiskt viktigt. Landets jord- och skogsbrukare är i mina ögon kulturarbetare. Jordbruket är inte vilken näring som helst. Jordbruket och jordbrukarna förvaltar och förmedlar viktiga värden att bruka jorden, att odla och producera mat, att hålla landskapet öppet, att ta till vara det naturen ger och att vårda miljön. Vi kristdemokrater ser livskraftiga jordbruksföretag som en bas för en levande landsbygd. Huvuduppgiften är ett ekologiskt uthålligt brukande av jorden och att producera bra livsmedel. Landets jordbruksföretagare tillhör miljövårdare. De står för det långsiktiga och konsekventa förvaltarskapet. Jordbrukspolitiken måste handla om att ta till vara den miljö som långvarig jordbruksproduktion skapat. Förutom livsmedelsproduktion och produktion av energigrödor är det viktigt att skapa förutsättningar för lantbrukare att bedriva kultur- och miljöarbete i hela vårt land, i skogsbygd och mellanbygd såväl som i slättbygd. Detta är en förutsättning för en levande landsbygd. För att jordbruket ska finnas kvar som en basnäring i hela landet är det viktigt med bra konkurrensvillkor. Jag vill bara lyfta fram några konkreta saker som är viktiga i det här sammanhanget. måste till exempel inom EU hårt driva frågan om en harmonisering av skatter och avgifter som drabbar jordbruket. Här kan nämnas skatten på dieselolja. En annan fråga som jag tycker är viktig är avbytartjänst. I vårt välfärdssamhälle är det rimligt att också bönder ska kunna vara lediga från sitt arbete. Det kan handla om semester eller sjukdom. Det vet vi drabbar bönderna ekonomiskt. Jag vet att det finns olika system för avbytartjänst, men de har ofta svårt att utvecklas ekonomiskt. Det är därför rimligt med ett statligt stöd som går direkt till den som använder sig av avbytare och att man får ersättning för uttagen ledig tid med ett visst maximum. anvisar extra pengar till detta i årets budgetförslag. För cirka en månad sedan deltog jag i en intressant paneldebatt om skogspolitiken som organisationen arrangerade i . Det som diskuterades och som de också faktiskt skickade med till var bland annat en förbättrad svensk skogsvision. Det handlade också om produktionsmålen kontra miljömålen och den biologiska mångfalden. För att ett svenskt skogsbruk och svensk skogsindustri ska kunna utvecklas krävs övergripande långsiktiga och hållbara spelregler som befrämjar såväl produktions- som miljömål. Det är angeläget att dessa mål samspelar vid utformningen av den övergripande skogspolitiken. bildas regionala kluster i landet med anknytning till skogsindustrin. Det är jättebra, men det räcker inte. Jag tror att vi måste arbeta mycket mer med en gemensam nationell vision och handlingsplan. är trots allt inte så stort jämfört i den internationella konkurrensen. Om den bok som jag nämnde i inledningen av mitt anförande hade skrivits hade den nog tyvärr haft ett kapitel som handlar om den katastrof som drabbat många skogsägare.