prot · GS0988 · 2005-03-10 00:00:00 — Vi sitter också tillsammans i samma beredningsgrupp, som tittar på detta. Vi är överens om att vi vill ha en föräldraförsäkring som gör att män tar ut mer föräldraledighet. Ingen skulle ha någonting emot att män också tog ut lika mycket. Det vore förmätet av mig att föregå den gruppen och även den utredare som sitter. Men jag kanske kan säga några ord generellt om detta. Jag tror att det är enormt viktigt att man börjar från början med jämställdhet. Jag var på en kvinnojour i . Även där hamnade vi till slut i frågan om mäns ansvar för barn och familj. Innan man får det ansvaret att bli allvarligt och utbyggt kan vi inte lösa problemen med mäns våld mot kvinnor och inte heller den arbetsmarknad som du talar om. För mig är detta alltså en väldigt viktig fråga. Min förhoppning är att vi kommer tillbaka med ett bra förslag, som också innebär ett kliv framåt. 90 (): Jag tackar statsrådet för det. Skälet till frågan är att det har sett ungefär likadant ut sedan började mäta lönerna 1992. Kvinnolönerna ligger på av de manliga lönerna. Jag tror att en stor del av roten till det är att kvinnorna tar ett större ansvar för hem och familj. Men det finns också andra exempel på hur samhällets strukturer och regelverk fortfarande befäster könsrollerna och de sanktioner som gör att föräldraskapet i första hand är mammans ansvar. Ett sådant exempel är regelverket om utbetalningen av barnbidraget, som automatiskt betalas ut till mamman. Det kan inte heller delas. Hur ställer sig statsrådet till en mer flexibel lösning på barnbidraget så att även pappan kan få del av det? 91 Socialminister (): När det gäller barnbidraget så kan jag säga att det handlar om en lagstiftning som finns . Där utgick man ifrån att barnbidraget skulle gå helt och hållet till mamman. Vi lever i ett helt annat samhälle , där mammor och pappor delar på ansvaret för sina barn. Just för att titta över hur vi på bästa sätt skulle kunna lösa frågan om att få ett könsneutralt barnbidrag har vi gett det gamla , nuvarande , i uppdrag att titta på hur vi skulle kunna utforma en lagstiftning som är könsneutral. Jag väntar ett svar inom bara någon från på den frågan. Sedan kommer det naturligtvis att remissbehandlas och beredas vidare i regeringen innan det kan komma något förslag. 92 (): sänkte alkoholskatterna med i genomsnitt . Ett par finska ministrar uttalar nu en viss ånger. De skulle helst vilja se höjningar igen av alkoholskatter i eftersom följderna har blivit mer alkoholskador genom en kraftigt ökad konsumtion i totalt sett en liter per person och år. Vilka slutsatser drar regeringen av de finska erfarenheterna? Tänker ni av näringspolitiska skäl framhärda i alkoholskattesänkningsförslag till och därmed välja att blunda för de ökade skador vi får av höjd alkoholkonsumtion? Eller hur blir det? Kan ni ge något besked ? Jag gissar att socialminister är närmast sörjande för frågan. 93 Näringsminister (): Det blir jag som svarar, och det är inget tecken på att det här är en näringspolitisk fråga. Det är en socialpolitisk fråga som i högsta grad berör flera i regeringen. Det är klart att det är oerhört viktigt med ett brett arbete för att hålla alkoholkonsumtionen nere. Då är Systembolaget ett viktigt verktyg som vi har, och som vi har kvar, i den alkoholpolitiska arsenalen att använda oss av. Det bekymmer vi har är en ökad införsel över gränserna och den minskade försäljning som vi ser inom Systembolaget. Det riskerar att minska det verktygets slagkraft för att hålla tillbaka alkoholkonsumtionen. Vi riskerar också att få en ökad alkoholkonsumtion bland ungdomar. är vi väl medvetna om att en skattesänkning i sig kan göra att Systembolagets behåller sin position. Men det riskerar också att få negativa effekter. Detta måste avvägas. Ansvarig minister, , arbetar med ytterligare initiativ både för att förebygga med information och för att med olika typer av insatser hålla tillbaka alkoholkonsumtionen. Vi följer utvecklingen mycket noggrant. 94 (): Det är riktigt att det här är en svår avvägningsfråga. vill inte ha en skattesänkning på alkoholen eftersom det skulle medföra ännu större skador än vi redan har med nuvarande konsumtionsnivå. Vi vet i och för sig om en rad metoder som skulle vara bra för att kompensera vad en skattesänkning skulle kunna åstadkomma. Men hela den apparaten är inte på plats. Även om man ska vara optimistisk så verkar det inte heller särskilt troligt att vi har en sådan oerhört kraftfull satsning i övrigt på kompenserande åtgärder att vi skulle slippa undan en konsumtionsökning som skulle medföra allvarligare ytterligare skador. Frågorna kvarstår alltså: Vilket intryck tar ni egentligen av ? Hur vägs det in? Vilket intryck tar ni av spritskatt ger nya dödsfall? Där har de gjort en skattning av vad en 40-procentig spritskatt skulle medföra av ökade skador. Kommer ni att bortse från detta och med öppna ögon ta ökade alkoholskador för att genomföra en skattesänkning? 95 Näringsminister (): Detta är en oerhört viktig folkhälsofråga som vi tar på mycket stort allvar. Folkhälsominister jobbar mycket aktivt med att också stötta kommuner och regioner i det förebyggande arbetet för att hålla tillbaka alkoholkonsumtionen. Men det är klart att man inte kan ta så lätt på en mycket svår frågeställning som gör genom att säga att vi helt och hållet kan utesluta en skattesänkning. Vi ser ju att införseln över gränserna är mycket stor. I vissa delar av landet har den införsel som kommer från länder med mycket billigare alkohol börjat dominera alkoholkonsumtionen. Det var detta man reagerade på i genom en mycket kraftig sänkning av alkoholskatten . för man en debatt om man ska höja den marginellt igen. Vi följer detta mycket noggrant. Vi kommer att fortsätta att agera, följa utvecklingen och ta nya initiativ med insikt om att det inte finns något lätt grepp som att bara sitta still, vilket föreställer sig. 96 TREDJE VICE TALMANNEN: Det fick bli den sista frågan och det sista svaret. Vi tackar deltagande statsråd och ledamöter och förklarar frågestunden avslutad. 12 § (forts. från 10 §) Kriminalvårdsfrågor (forts. JuU17) 97 (): Generaldirektören för kriminalvården har sagt att om kriminalvården hade varit ett privat företag hade han begärt verksamheten i konkurs. Tänk så bra det hade varit om vi hade kunnat lägga ned kriminalvården! Vad skönt det skulle vara att bli av med hela kriminalvårdsproblemet, slippa alla skulder, slippa en verksamhet där få, om ens någon, vet vad man har för långsiktiga mål och bli av med en verksamhet där man inte vet vad investerade pengar ger för resultat! Men det går inte att lägga ned kriminalvården. Vissa i regeringen och majoriteten har kanske lyckats tänka bort kriminalvården, men den existerar och kommer nödvändigtvis att fortsätta göra så. Prognoser som har gjorts över inflödet av antalet intagna visar att kommer fler än att bli placerade i kriminalvården. Vissa kommer att tillbringa i häkte, och andra kommer att påbörja årslånga straff i fängelse. Oavsett tidslängden kommer händelsen att påverka dem. Tiden i kriminalvården kan bli avgörande i de här människornas liv. Det kan vara då de blir av med sitt missbruk och kanske får träffa en psykolog. Det kan vara då de lär sig att samarbeta och får hjälp att skapa förutsättningar för framtida jobb. Men det kan också bli precis tvärtom. Tiden i kriminalvården kan bli en period då tron på samhället fullständigt går i kras och misstro och hopplöshet biter sig fast. Det kan bli då kanske även hämndkänslor växer till. Sysslolösheten ger tillfälle till planering av nya brott. Att trängas med andra intagna kan förvärra problem med missbruk och psykisk störning. När den intagne kommer ut är han tillbaka på ruta gå och står där med sina plastkassar och undrar vart han ska ta vägen. Om inga rejäla förändringar sker i kriminalvårdspolitiken kommer många att få uppleva det senare tragiska alternativet; medborgarna kan räkna med stora återfall i brott. Hur kan jag då påstå detta? Jag tittar på innehållet i kriminalvården . Sysslolösheten är stor på majoriteten av dagens anstalter. På vissa anstalter är sysselsättningsmöjligheterna obefintliga. Det är ren förvaring av människor det handlar om. Ändå ska det göras fler besparingar, och visionerna lyser med sin frånvaro. Varje intagen borde vara sysselsatt i . Det kan handla om att utföra ett arbete, gå i behandling eller utbilda sig. Detta skulle ge struktur och ordning på verkställigheten, och många intagna skulle ges förutsättningar för att leva i samhället. Jag har läst en utvärdering av anstalten . Denna anstalt är byggd på idén att intagna ska arbeta med underhåll och annat på anstalten. Där räknar man med att är full sysselsättning, och trots detta kan man inte ordna full sysselsättning. När generaldirektören besökte utskottet frågade någon varför man inte sätter intagna i arbete i högre grad. Arbete har inte varit på modet, svarade generaldirektören. Att arbeta är inte på modet. Det är ju helt galet. Sätt upp mätbara mål om utvidgat arbete på anstalt och öka inkomsterna för arbetsdriften! Se till att en del uppgifter är så pass kvalificerade att de intagna kan hänvisa till arbetserfarenhet när de kommer ut i samhället. Behandlingsverksamheten måste få en ny inriktning. Väldigt många i kriminalvården har missbruksproblem. I princip kommer nästan alla tunga missbrukare dit. Jag har också läst Brås utvärdering om den särskilda narkotikasatsningen. Den här satsningen visar sig inte ha varit särskilt lyckad. Det som har hänt är att nya avdelningar har inrättats, ett antal tjänster har tillsatts och personal har utbildats. Men arbetet med missbrukarna har inte förändrats särskilt mycket, utan missbruket fortsätter. Man kan inte se något resultat i form av minskat antal återfall i brott. Utöver målet att reducera missbruket ville man att den här satsningen skulle leda till en kraftig minskning av införseln av narkotika. Detta har misslyckats. Införselmängderna är lika stora som . Skulle man besöka en anstalt skulle man se att ungefär en fjärdedel av de intagna är dömda för våldsbrott. Satsningen på behandling av våldsbrottslingar är ändå mycket liten. Av alla tusentals våldsbrottsdömda har bara några hundra fullföljt program mot våld . ART är kriminalvårdens specialiserade program mot våld. fullföljde 110 personer det här programmet. Knappt 200 sägs ha påbörjat program mot våld i nära relationer. Det är alltså 300 personer av många tusen. Något annat som inte är bra är att man inte alls når upp till målsättningen att alla intagna ska ha en individuellt anpassad behandlingsplan. har en egen verkställighetsplan. När det gäller behandling vill jag slutligen säga att jag inte tror att det är en bra strategi att satsa stora pengar på korta kurser vars verkan inte följs upp. Vad som krävs är behandling under hela påföljden och att behandlingen i flera fall också följs upp efter frigivning. Allt påverkansarbete sker i möte med andra människor. Detta leder mig till att tala om kriminalvårdens personal. Personalen är utan tvekan kriminalvårdens största resurs men också den största kostnaden. Utan bra personal finns det ingen chans att de intagna kommer bättre ut i samhället. Man ska också komma ihåg att personalen är en del av säkerheten. är det stor omsättning på personal inom kriminalvården. Lönerna är låga, tiderna är oregelbundna och jobbar man på en anstalt som i stor utsträckning enbart syftar till att förvara intagna är arbetet inte särskilt stimulerande. Arbetsmiljön kan vara påfrestande med hot och våld hängande i luften. Trots en svår arbetssituation väntar stora nedskärningar. ska 250300 vårdare bort. Värt att notera är att på landets fyra säkerhetsanstalter ska hela 60 tjänster bort. Färre ska ta hand om fler trots att vi vet att de intagna har blivit farligare och har mer problem . Utbildningsnivån hos många i personalen är låg. Ungefär hälften av de fast anställda har tvåårig gymnasieutbildning eller mindre. Utbildningsnivån måste höjas. Trots detta sparar man på personalutbildningen. satsades i vidareutbildning per anställd. sänktes beloppet med mer än . Besparingar på personalen görs för att få budgeten i balans. gick kriminalvården nämligen 420 miljoner back. Anslagskrediten närmade sig den kritiska 10-procentsgränsen, och regeringens anseende räddades genom att man stoppade alla kostnader och sköt fram dem till . Den ekonomiska situationen kommer att bli ännu sämre om inte mer pengar skjuts till. Om det inte anslås 500 miljoner redan i vår kan kriminalvården inte betala ut löner och hyra och kommer anslagskrediten att uppgå till helt orimliga . Representanter för majoriteten har talat om satsningar på kriminalvården. Det finns inga satsningar. De pengar som skjuts till är påfyllnad i skuldhålet, och den miljard regeringen lovat kommer att slukas av en nödvändig utbyggnad. Innehållet i verksamheten kommer med planerade anslag inte att få en krona. måste 1 800 nya platser fram. Men just nu står det still. Det går inte att bygga för pengar man inte har. Ett antal väntanstalter har kommit till, men vad finns det för innehåll på dessa? Jag har varit på anstalten i , som är en väntanstalt. Det bästa jag såg var paketering av rep. Det är väl okej, men utöver detta gör de intagna i princip ingenting. De väntar på bättre tider, man kan hoppas. Vad gör då majoriteten i väntan på bättre tider? Jo, man ser till att omvandla fängelsestraff till fotboja. Antalet övervakningar med fotboja, elektronisk kontroll, ska dubbleras. Men frivården får inga extra anslag för att ta hand om detta nya uppdrag. Det ska rymmas inom ram, och förhoppningsvis ska allt fungera lika bra ändå. Förresten slipper frivården inte heller besparingar. Situationen är bisarr. Sista delen av mitt anförande vill jag ägna åt kriminalvårdsanstalten . Redan då var jag bekymrad och oroad. visar det sig att denna oro var befogad. Vi medborgare fick löftet att enbart personer som hade strafftid upp till skulle placeras där definitivt inga sexualbrottslingar och inga rattfyllerister. Inga personer med vårdbehov skulle vara där. Det skulle bli billigt och avlasta kriminalvården. Redan efter ser vi att så inte blev fallet. Personer dömda för grova brott har placerats på anstalten. En pedofil blev felplacerad, och tvingas förskolan som ligger intill anstalten flytta eftersom ingen kan garantera att detta inte händer igen. Maxstrafftiden för de intagna har justerats upp och ligger nu i stället för ett. Detta är väl ett sätt att hitta intagna att placera där, för bara drygt hälften av platserna är belagda. Det ger dyra dygnskostnader. De som var avsatta för investeringar har överskridits med , delvis som en följd av slöseri i form av dyra Kinneviksmöbler och åkmotorgräsklippare. Som jag tidigare sade lyckas man inte sysselsätta de intagna ens . Projekt var en önskedröm. har verkligheten kommit i fatt oss, och det är dags för en rejäl granskning. Svensk kriminalvård präglas av kaos. Ytterst ansvarig är regeringen och majoriteten i denna kammare. Med hänvisning till utredning och utvecklingsarbete avslår de alla möjligheter till förändringar i närtid. Jag är inte ensam om att vara besviken. Härmed yrkar jag bifall till reservation 1 om en ny kriminalvårdspolitik. 98 (): Ärade ledamöter, framför allt de närvarande men också de frånvarande! Jag hade gärna hälsat också justitieministern välkommen hit till denna viktiga debatt, men han har väl någonting annat för sig som vi inte får reda på . För att inte glömma det yrkar jag bifall till reservation 1 under punkt 1. Jag står bakom alla övriga kristdemokratiska reservationer. Kriminalvårdsfrågor är ju rubriken, och visst finns det frågor. Men de svar regeringen skulle förväntas ha lämnat finns tyvärr inte. Man skulle kunna tala om, vilket har gjorts tidigare härifrån talarstolen, en kriminalvård i förfall eller möjligen i fritt fall. Den kristdemokratiska ideologin sätter människan i centrum. Detta vägleder oss och bygger upp vår syn på rättssamhället. De värderingar som finns i samhället avspeglas också i rättssamhället. Målet för kriminalpolitiken är att minska brottsligheten och öka tryggheten i samhället. Det är ett väldigt hårt och långsiktigt arbete som bland annat innebär att människor ska förändra sitt förhållningssätt till livet. För detta krävs personal som är utbildad för ändamålet. Det behövs en kvalitetshöjning för personalen på anstalterna så att vi över huvud taget kan tala om en kriminalvård värd namnet. En sådan har vi inte , och därför måste den reformeras. Vi kristdemokrater har en mängd förslag på hur vi ska nå en kriminalvård som är värd namnet så att vi slipper uppror, våldshandlingar, återfall i brott och så vidare. Bland annat vill vi, som jag sagt, åtgärda den bristande personalvården och förbättra utbildningen inom kriminalvården. Vi har en återfallsfrekvens i brottslighet efter avtjänat straff som visar att kriminalvården är ineffektiv, för att inte säga helt misslyckad. Jag har haft många kontakter med anställda och intagna på anstalter som entydigt har pekat på den mycket bekymmersamma situation som råder på anstalterna. Det finns en sysslolöshet och brist på sysselsättning på anstalterna som är en säkerhetsrisk och som jag inte kan förstå varför regeringen inte tar på allvar. Påverkandeprogrammen har försämrats, möjligheterna när det gäller motivationsavdelningar har försämrats och personalresurser har skurits ned, vilket bland annat har lett till långtidssjukskrivningar. Försämringarna visar på en mycket kortsiktig, för att inte säga fullständigt misslyckad, kriminalpolitik från regeringen. Jag säger inte detta med någon glädje; jag bara konstaterar faktum. Detta vill vi ändra på. Det ansvaret vilar tungt på regeringen. Anstalterna är överfyllda. Häktena är överfyllda. Situationen är, som beskrevs här tidigare, kaotisk. Förra årets rymningar ledde till en plötslig debatt även bland allmänheten när det gällde kriminalvården. Då kom regeringen plötsligt med förslag på en säkerhetsanstalt kosta vad det kosta ville. Plötsligt fanns pengarna. Detta visar en kortsiktighet som inte löser de problem som finns i kriminalvården. Det finns mycket att göra, men vi måste skapa en kriminalvård som fungerar. Då räcker det inte att enbart ha rymningssäkra anstalter utan en fungerande vård. Då måste man uppvärdera kriminalvårdsyrket. Vi måste utbilda personalen på ett rimligt sätt, och man måste på något sätt kriminalisera rymningarna så att det går ut signaler om att detta inte är godtagbart. Den kriminalvård som Socialdemokraterna har sysslat med har gått åt fel håll. Jag tycker faktiskt att regeringen borde erkänna detta och säga: Vi har misslyckats, vi vill ta nya tag. Men det verkar vara omöjligt att få en regering att erkänna. Vi har satt fokus på vissa punkter. Bland annat vill vi se till att vi har drogfria anstalter. Vi vill ha programverksamhet som är individanpassad och där de intagna får ta ett större personligt ansvar. Jag var på ett ungdomsfängelse i . Vi kan ha många synpunkter på de unga människor som var inlåsta där, men man försökte ändå ha någon form av handlingsplan i detta land, och det saknar vi alltså i . Det kändes bekymmersamt att säga att vi inte har det bättre i utan snarare sämre. Vi har många förslag jag behöver inte gå igenom alla för att sätta kriminalvården på plats, få den att fungera och fylla sin funktion. De finns i våra reservationer. Bland annat kan jag peka på att man kan börja ett försök med att bedriva kriminalvård på entreprenad. Det är ett förslag. Man kan förbättra situationen för intagna kvinnor, ge dem möjlighet att träffa sina barn på ett mer anständigt sätt. Man kan behandla sexualbrottslingar på ett sådant sätt att det minskar risken för återfall. Man kan behandla män som misshandlar kvinnor på ett adekvat sätt så att de inte återfaller i brottslighet. Man kan övervaka permissioner på ett sådant sätt som också har framförts tidigare. Man kan ersätta lekmannaövervakare på ett sådant sätt att man också höjer statusen för den viktiga uppgift de har, etcetera, etcetera. Jag skulle kunna ägna väldigt mycket mer tid åt detta, men det blir mycket uppräkningar av vad alliansens representanter har sagt. En reformerad kriminalvård är nödvändig. Det är slutsatsen. Då räcker det inte med de förslag som regeringen kommer med utredningar och utredningar. För att det ska bli verklighet behövs det en ny och annan regering. Vi kristdemokrater och alliansen ser fram emot valet då vi får möjlighet att sätta i sjön de idéer vi har för att förbättra och reformera kriminalvården på ett sätt som jag har antytt genom detta anförande. 99 (): Jag ska börja med att yrka bifall till reservation 10 så att jag inte glömmer det under anförandet. Vi har en kriminalvård i kris. Kriminalvården är i kris. Vi har aldrig haft så många intagna på våra anstalter som vi har . Vi har aldrig haft en kriminalvård som har kostat så mycket som . Jag tycker att det är oerhört viktigt att lyfta fram den frågan utifrån perspektivet att majoriteten har satsat resurser på kriminalvården. Det är ett område som kanske har fått mer pengar än andra. Men det har inte varit några satsningar som har inneburit att man har kunnat utveckla verksamheten eller att man har fått en bra ekonomi. Det har varit satsningar som har ätits upp av att antalet intagna ökar. Kriminalvården har aldrig kostat så mycket som . Vi har heller aldrig haft så många missbrukare på våra anstalter som vi har . av männen på våra anstalter hade ett dokumenterat missbruk då de blev intagna på anstalt. Hos kvinnorna är siffran så hög som . Men vi vet också att det bakom de här siffrorna antagligen döljer sig några procent till där det inte finns ett dokumenterat missbruk men där missbruket existerar. Vi har fler och fler långtidsdömda på våra anstalter . Vi har fler och fler livstidsdömda på våra anstalter . Vi har en verksamhet inom kriminalvården som inte har klarat av den stora ökningen av antalet interner som det har varit. Då ska ni veta att för bara stod vi här och pratade om att vi hade all time high på våra anstalter. Då hade vi nått över 5 000 intagna. har vi ungefär 7 000 intagna på våra anstalter. Det är egentligen en ökning med 2 000 personer . Vilken verksamhet har över huvud taget möjlighet att växa så explosionsartat som kriminalvården har gjort? Det är ett stort bekymmer, och det är en kriminalvård i kris. Vad är det då som har hänt? Jag tror att det är viktigt att man också har ett större perspektiv på frågan. Vad är det som har hänt som gör att vi helt plötsligt i får en enorm explosion av antalet intagna på anstalt? Vi har en av de största ökningarna av antalet intagna på anstalt i hela . Det växer snabbast i . Vad är det som har hänt i ? Har vi fått en sådan explosionsartat ökad kriminalitet? Har det hänt något drastiskt i som har förändrat den här bilden? Nej, det finns inga siffror och ingen statistik som visar en sådan dramatisk ökning av kriminaliteten att det egentligen skulle vara befogat. Det som har hänt är att vi har fått längre och längre straff. Vi har fått en effektivare polis, som väldigt många efterfrågat i den här kammaren . Och det är väl svårt att säga att man inte vill att polisen ska vara effektiv. Men vi ser också ett resultat av att det övriga rättsväsendet faktiskt har utvecklats och blivit mer effektivt. Men det finns också annat som ligger bakom att vi har så väldigt många som hamnar på anstalt. Jag tror att vi faktiskt ska tänka tillbaka till , de stora krisåren. Vi ska tänka på de stora besparingar som gjordes när man drog ned på alla resurser inom skolan som riktade sig till barn som hade särskilda behov. Vi hade en skolhälsovård som helt enkelt nästan raderades ut, där skolpsykologer knappt fanns i skolvärlden längre. Vi hade en period då fritidsverksamheten och fritidsgårdarna i stort sett raderades ut, framför allt i storstadsområdena, där man drabbades ännu värre. Vi såg också ett 90-tal då kommunerna hade dålig ekonomi.