prot · GT0936 · 2005-11-23 00:00:00 — föreslår en satsning på ett elituniversitet som ska vara i topp i riktig världsklass. Vi föreslår också en sänkt fastighetsskatt. Jag är mycket optimistisk: kan klara det här. Men det krävs att vi lägger om politiken. behöver en ny regering, och vi kommer att arbeta och göra vad vi kan för att ska kunna fastställa en budgetproposition som innehåller en helt annan riktning på jobb och företagande. Jag står bakom alla våra reservationer men yrkar bifall till nr 1 och nr 4. 4 (): Jag vill också hälsa finansministern välkommen tillbaka till fosterlandet. Hon nämnde summan 1 miljard. Ja, den siffran gäller för statsbudgeten, men för folkhushållet, herr talman, är detta något vida dyrare. Till att börja med: Själva uppgörelsen kostar 5,6 miljarder, . Till råga på detta kommer naturligtvis att utbudet av elkraft minskar vilket kommer att höja elpriserna ytterligare för konsumenterna. sitter man ute i svenska kommuner och planerar för hur man ska stänga ned olika delar av det svenska elnätet om det blir en kall vinter. Hur klokt är det på en skala, finansministern? Jag har en hälsning till finansministern från en numera arbetslös maskiningenjör som jag träffade . Han är nu uppsagd från ett av svensk industris verkliga flaggskepp, där han har jobbat sedan han tog sin ingenjörsexamen, när detta företag nu drar ned. Han var väldigt besviken på regeringens arbetsmarknadspolitik. Han upplevde att arbetsförmedlingens energi helt och hållet inriktades på att förmedla åtgärder som skulle dölja hans arbetslöshet. En annan sak var att de lediga jobben styrde arbetsrätten in till personer som kom via och andra bemanningsföretag. Så här kan det naturligtvis inte fortsätta i en av de stora industrikommuner som vi har i vårt land. Arbetsmarknaden kan inte se ut på det sättet. kan vi konstatera, som flera talare har gjort, att världskonjunkturen nu är god. Det finns stora möjligheter. Marknader öppnar sig för svensk industri. Globaliseringen skapar ju faktiskt i första hand möjligheter för ett land som . Men den öppnar också ögonen för våra problem. Om vi granskar exportframgångarna riktigt noga ska vi se att svensk industri faktiskt tappar andelar på en växande världsmarknad, och det är en allvarlig signal. Bakgrunderna är flera. Vi kan titta på skattesituationen. Vi vet att våra skatter ligger högt över genomsnittet i EU, som i sin tur ligger över skattetrycket i resten av världen. Det är naturligtvis ingenting att bekymra sig för för den som tycker att allting är väl ställt i vårt land och som tycker att skatterna går till rätt saker. Dock är det ju så att arbetslösheten numera är hög och frånvaron alarmerande. Utanförskapet, som har beskrivits här, kostar de offentliga finanserna, eller faktiskt bara statsbudgeten, om vi räknar in de ungefär 1,41,5 miljoner människor som inte går till arbetet. Studier lönar sig föga. Vi har hela kullar som lämnar universitet och högskolor och går rakt ut i arbetslöshet. Sedan tycker jag att regeringens ideologiska skygglappar är ett av de riktigt stora problemen. Låt mig ta ett exempel. Vi har i den här kammaren ganska mycket diskuterat förmögenhetsskatten och dess effekter. Det är alldeles otvetydigt så att förmögenhetsskatten, som inbringar till statskassan, har drivit ut någonstans mellan 500 miljarder och kanske 1 500 miljarder, om vi räknar in de individer och familjer som helt och hållet har flyttat ut från . Jag tänker på familjen , jag tänker på familjen och många andra. Det kanske är 1 500 miljarder. Hur klokt är det, , att i en globaliserad ekonomi hålla fast vid ett klasskampsperspektiv? sade till mig när vi hade remissdebatten att jag borde ta fram räknesnurran och titta på att ett borttagande av skatten skulle tillföra de redan rika 5 miljarder. Men förmögenhetsskatten borde avskaffas för de oförmögnas skull, för att få bort vårdköerna och för att se till att gamla och sjuka får en värdig vård. finns pengarna utanför landet. De måste naturligtvis tillbaka. Problemet är att för Socialdemokraterna är det fortfarande viktigare att bekämpa rikedom än att bekämpa fattigdom. Det är därför som vi måste få en ny regering i det här landet som har ett annat perspektiv och kan vidta de åtgärder som är nödvändiga för att få tillbaka riskkapital som kan ge investeringar och nya jobb i vårt land. Faktum är att företagen i allt högre grad investerar mer för att rationalisera än för att expandera, och många flyttar ju både produktion och forskning och utveckling till utlandet. Men det är klart: Om man avvecklar förmögenhetsskatten kan man inte vara säker på att pengarna kommer tillbaka direkt. Därför föreslår vi kristdemokrater att man faktiskt också borde överväga en amnesti som gör att den som då tar tillbaka sina pengar och investerar dem i inte straffas för detta. Det är en affärsidé som kanske inte är helt genomtänkt om man gör detta och inte får tillbaka pengarna. Självklart finns det erfarenheter från exempelvis och , där man med mycket gott resultat har fått tillbaka genom att både avveckla förmögenhetsskatt och införa amnesti. Jag tror att borde fundera på detta. Ett annat problem, herr talman, är att välfärdsstaten inte längre förmår leverera det den lovar. Den stat som lovat att ta väl hand om både barn och gamla är inte längre den välfärdsstat som makthavarna beskriver, inte för de många tusentals gamla som saknar äldreboende eller för de barnfamiljer som inte får den valfrihet som gäller beträffande barnomsorgen de barnfamiljer som får allt mindre tid med barnen. Då frågar man sig: Vad gör nu regeringen för att råda bot på de här ganska akuta problemen? Ja, svaret blir ganska tudelat. Å ena sidan gör regeringen ganska mycket för att dölja det mest uppenbara av problemen, nämligen arbetslösheten. Man satsar nu 30 miljarder på olika tillfälliga arbetsmarknadsåtgärder över valet. Men det görs å andra sidan väldigt lite för att skapa reguljära jobb i det näringsliv som ändå ska generera resurserna för den offentliga sektorn. Socialdemokraterna har haft på sig att prova sina olika recept. har de med undantag av varit med och styrt det här landet. När tillträdde sade han i sin första regeringsförklaring: Att minska arbetslösheten är den främsta och allt annat överskuggande uppgiften för min regering. Målet är att skall ha halverat den öppna arbetslösheten till . kvarstår den allt annat överskuggande uppgiften med en öppen arbetslöshet på under det här året. Den verkliga arbetslösheten är, som vi talat om tidigare, kanske det tredubbla. Men det är klart att om den allt annat överskuggande uppgiften är den borde man inte satsa på tillfälliga sysselsättningsåtgärder. Det är mer fråga om åtgärder ägnade att uppfylla kravet att den allt annat överskuggande uppgiften är att behålla makten. Mot det ställer och en ny giv, och i långa och viktiga stycken har vi kommit fram till en politik som vi tror kommer att förändra utvecklingen och ge förutsättningar för fler människor att komma i arbete. Då handlar det naturligtvis om att fler entreprenörer vill investera, vill anställa och faktiskt vill bli arbetsgivare, vilket verkligen inte är någon självklarhet om man tittar på de regelverk som finns och de krav som ställs på dem som ska bli arbetsgivare. Det måste bli mer lönsamt att arbeta, mer lönsamt att anställa och enklare för dem som förlorat jobbet att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden. Vid sidan av alliansens program har vi kristdemokrater prioriterat några andra viktiga områden. Jag vill kort nämna dem. Vi underlättar för de sämst ställda pensionärerna genom att höja garantipensionen med . Dessutom föreslår vi en ytterligare skattesänkning på utöver regeringens förslag. Vi tycker också att pensionärer som vill jobba kvar ska kunna tjäna utan att deras pension påverkas negativt. Och vi föreslår att äldre äldre, alltså de som uppnått , ska garanteras plats på ett anpassat boende, antingen ett så kallat särskilt boende eller ett gemenskapsboende. Vi tycker att det är dags att myndigförklara landets småbarnsföräldrar och ge dem frihet att bestämma över sin barnomsorg för att fler ska få mer tid med barnen. Vi tycker att fastighetsskatten är en omoralisk skatt. Den driver människor från gård och grund. Vi föreslår därför att fastighetsskatten avskaffas och ersätts med en låg avgift, högst , för de kostnader som kommunen har för gator, vägar, räddningstjänst och så vidare. Vi sänker momsen på drivmedel från till . Det ger en prissänkning vid pump på per liter. Den skattesänkningen är lika stor på biogas och E 85 som på bensin och diesel. Vi tycker att vårdköerna och bristerna i äldreomsorgen i vårt land är helt oacceptabla. Därför anslår vi totalt mer än regeringen till kommuner och landsting för att säkra en god vård och omsorg. De reformer som vi föreslår kostar naturligtvis pengar för staten i form av minskade inkomster och ökade utgifter på skilda konton. De är emellertid finansierade och ger som helhet en budget som är stramare än regeringens förslag. Jag vill yrka bifall till reservationerna 1 och 5. 5 (): Herr talman, ledamöter och åhörare! När man läser betänkandet och hör debatten undrar man om det är människorna eller statistiken som är det viktiga. För mig är det ganska självklart att det är människorna som är det viktiga, för det är människorna som är köttet och blodet. Det statistiken beskriver är egentligen bara människorna och verkligheten. När och övriga partier inom säger att nära en och en halv miljon människor står utanför arbetsmarknaden, inte går till jobbet en vanlig dag, är det inte för att manipulera statistiken utan för att synliggöra dessa människor. Det är människor som inte får plats på arbetsmarknaden, som osynliggörs i regeringens statistik. Det, herr talman, irriterar uppenbarligen regeringen och utskottets majoritet. I utskottsbetänkandet sägs att om man skapar egna definitioner av arbetslöshet riskerar man att skapa stor förvirring bland de ekonomiska aktörerna samt leda den ekonomiska politiken i fel riktning. Frågan är då hur de människor som inte får plats på arbetsmarknaden, eller inte får hjälp att komma tillbaka, känner sig. Jag tror att de upplever att det är den förda ekonomiska politiken, laborerandet med statistik, som leder i fel riktning. De får inte plats. De får inte chansen . Det handlar inte, som utskottets majoritet vill göra gällande, om att skapa en illusion av massarbetslöshet, utan det handlar om att beskriva ett massivt utanförskap. Det är därför, herr talman, som vill förändra den ekonomiska politiken. Det är därför vill förändra den ekonomiska politiken. Vi vill göra det lönsamt att arbeta genom att sänka skatten på arbete för framför allt låg- och medelinkomsttagare så att de får en premie när de går från bidragsförsörjning till arbete. Vi vill göra det lönsamt att starta och driva företag, framför allt genom att förbättra möjligheterna till riskkapital. Vi har gemensamt föreslagit att reglerna för förmånsrätten återställs. är det hart när omöjligt att få kapital om man vill starta företag i glesbygden eftersom fastigheter och andra fasta tillgångar har låga värden. Därför känns det bra att vi gemensamt i alliansen kunnat ta ställning för att vi vill återställa reglerna för förmånsrätten, möjligheten att låna på fasta tillgångar, till . har dessutom ett eget förslag där vi vill att människor ska kunna spara till ett startkapital. Vi kan se att kvinnor, invandrare och ungdomar startar företag i mindre utsträckning än män. Den genomsnittlige företagaren är en vit medelålders man. Kvinnor, invandrare och ungdomar har inte färre företagsidéer, men de har mindre kapital. Därför har vi föreslagit att man ska kunna spara till ett startkapital, ungefär som i ett allemanssparande, för att på så sätt ha möjlighet att sätta in sparandet i ett företag. Vi vill också göra det lönsamt för företagen att anställa genom att sänka arbetsgivaravgifterna för nyanställningar inte bara på ett ännu oklart sätt och såsom regeringen gör när det gäller soloföretagare. Det är ett gigantiskt steg att anställa sin första medarbetare och att göra det på tillfälliga premisser tror jag inte på. Om man däremot gör sänkningarna på ett bredare sätt, riktade till alla företag och tror jag, och det tror vi gemensamt, att det kan få effekt och stimulera till nyanställningar. Det handlar också om att röja undan hinder som innebär att företagare väljer att inte nyanställa. Det gäller exempelvis medfinansiering av sjukförsäkringen som gör att arbetsgivare tvingas selektera. De tittar på människors sjukdomshistoria och på riskerna för att de ska vara borta från arbetet eftersom arbetsgivarna vet att de kommer att ta en stor risk. Man kan säkert på makronivå säga att det här i genomsnitt är lönsamt för företagen, men bara känslan, oron, gör att företagen väljer att inte anställa. I stället sker nyanställningarna i bemanningsföretagen. Och det handlar om att hjälpa människor som är sjuka och arbetslösa tillbaka till arbetslivet, bland annat genom ett nytt mål i sjukförsäkringen. har sjukförsäkringen bara ett mål, inkomsttrygghet. Det finns inget mål om att leda människor tillbaka till arbetslivet. Vi i är väldigt nöjda med att vi gemensamt i nu är överens om att vi ska ha ett sådant mål i sjukförsäkringen och också ett mål om en arbetslinje. Eftersom det bara är inkomsttrygghet som gäller är vägen för den som är långtidssjuk förtidspension. ska ju pröva möjligheten att förtidspensionera en långtidssjuk. Jag tycker att det är en cynisk hantering. Återigen: Människor behandlas som statistik, inte som människor av kött och blod. Om man, som situationen är, inte klarar arbetslösheten och det stora utanförskapet klarar man inte heller de offentliga finanserna. Man kan se att marginalerna i budgeten är oerhört små. Redan marginalerna i budgetpropositionen var så små att jag vid den budgetdebatten beskrev att de motsvarar för den som har en månadslön på 15 000. Med det kommer man inte ens till med buss, sade jag då. Efter det har vi fått ytterligare motioner från Vänstern, Socialdemokraterna och , som minskar marginalerna ytterligare. är marginalen 17:50 för den person som har 15 000 i månadslön. Jag vet inte exakt, men jag tror inte ens att man kommer till Söder med buss för 17:50. Man kanske kommer över på Söder, men man kommer inte långt ned på Söder. Jag tror i alla fall inte att man kommer till för att kolla på bandy. Då är det klart att händer det oförutsedda saker det kan vara tsunamikatastrofer, och det kan vara stormar har man inga marginaler i budgeten för att kunna agera i ett sådant läge. Regeringen och myndigheterna blir lamslagna. Regeringen bedömer redan i budgetpropositionen att utgiftstaken riskerar att överskridas. För att undvika ett överskridande kommer regeringen att vidta olika slags utgiftsbegränsande åtgärder. Sedan har vi då det som tillkommer från utskottet. Utskottet säger att man förutsätter att utgifterna ryms inom de redan beslutade utgiftstaken. Ja, regeringen har bedömt att marginalerna till utgiftstaken är väldigt små. Det kommer att krävas utgiftsbegränsande åtgärder. Och vi såg att dagen efter hade klubbat budgeten kom regeringen med beska besked till myndigheter. Det var anslagsbegränsningar och annat. Frågan är: Är det så vi ska ha det, att tar beslut om en budget, och dagen efter gäller den inte? Då vet vi redan nu att de här utgiftsbegränsande åtgärderna kommer. Borde inte de debatteras och diskuteras här i för att vi ska få en så bra balans på helheten som möjligt? Jag tycker att det här är att kringgå . vill något annat med den ekonomiska politiken. Vi vill att människor ska få chans att komma tillbaka till arbetslivet. Det är därför som vi riktar in skattesänkningar på låg- och medelinkomsttagare så att det lönar sig att jobba. Det är därför vi riktar in arbetsmarknadspolitiken på att arbetsförmedlingen verkligen ska förmedla jobb, inte friår. De ska förmedla jobb och också ge företag som söker anställda hjälp med matchning. Det är därför som vi också riktar in utvecklingspolitiken på att hela ska kunna leva. Vi har i vår budget föreslagit att man bättre ska utnyttja , där vi är berättigade till dem. Vi har föreslagit att man ska ha en mer utvecklingsinriktad regionalpolitik som bygger på människors egna förmågor. Jag ställer mig givetvis bakom samtliga reservationer men yrkar för tids vinnande bifall till reservation 1. 6 (): När finansutskottets vice ordförande började sitt anförande började jag förtvivlat leta efter mina stolpar. Har fått mina stolpar av ett misstag? Men så var det inte. Han hade liksom jag läst, tror jag, en av landets kvällstidningar, de som kommer . Fast citerade inte det som jag nu ska återge, i varje fall inte början här: Gårdagen var kanske inte precis oppositionsledarens bästa dag. Först kom SE-banken och meddelade att tillväxten kommer att överstiga . Sedan kom Företagarna och och talade om att konjunkturen för småföretagare stärks kraftigt. Därefter visade barometer att nyföretagandet ökar starkt även . Och sedan kom och talade om att 2004 var det med höjd ekonomisk standard för svenska hushåll. , det vill säga sedan tog över, har svenskarnas disponibla inkomst ökat . Det är inte mina siffror. Det är inte jag som har hittat på dem. De står på ledarsidan i en av de där kvällstidningarna som kommer , närmare bestämt. Jag tycker att ska hållas räkning för att han talar om det här. Men det jag inte förstår är att ni sedan ändå körde ert gamla manus. Tar ni inte något som helst intryck av det här? Ja, kommer säkert att svara på det. brukar man säga att svensk arbetarrörelse alltid varit fattig på utopister men rik på praktiker, att vår rörelse haft föga till övers för teoretiska spetsfundigheter men desto mer för konkret samhällsbygge. Så sade i ett tal i . som han sade detta var det han som på kanske allra bästa sätt band ihop dagspolitiken med idéerna och värderingarna. Ska vi ta oss an gemensamma samhällsuppgifter måste vi ha en idé som bär. Det får inte ske planlöst eller spontant. Det måste finnas en tanke, en idé, en ideologi bakom. Så formulerade , , på vår partikongress precis samma sak som sade . Båda gjorde det här i . Den idé som lyfte fram var solidariteten, ett ord som väldigt ofta använde. Ett rött, varmt litet ord, brukar en del säga att det är. Ideologi och budget handlar om både ideologi och praktik. Ekonomi och budget handlar om människors vardag. Som jag har sagt så tidigare: Ekonomisk politik och skattepolitik har inget värde i sig. De är bara väl skötta verktyg för att man ska kunna göra det man vill göra. För vår del handlar det om att förändra samhället, minska klyftorna, göra det bättre för de äldre och för barnen, bygga det gröna folkhemmet, för att nämna några exempel. Det finns de som säger att ekonomi är alldeles för svårt för vanliga människor, inklusive politiker. Det vore bättre om experterna fick sköta det, säger de experterna, de självutnämnda, räknenissarna, de där som vet allt, och inte har förstått något, i motsats till vi politiker, som måhända vet bättre vad medborgarna vill, vet bättre vad medborgarna drömmer om, vet bättre vad medborgarna väntar sig av det gemensamma. Jag är övertygad om precis motsatsen. Den dag vi slutar lägga politiska värderingar på ekonomiska spörsmål är demokratin illa ute. En budgetproposition är för mig i första hand ett politiskt och ideologiskt dokument och i andra hand viktigt, men ändå i andra hand ett ekonomiskt sådant. Det är ingen tillfällighet att socialdemokratins vid sidan av främste ideolog också var finansminister. Jag tror att det var den bedömningen som Per och gjorde. Det var då det. Då var Socialdemokraterna en kraft, säger och högeralliansen. Då hade Socialdemokraterna minsann visioner. Då tänkte socialdemokratin nya tankar. Så säger samma höger som var emot allt vad , Wigforss och alla de andra framträdande socialdemokraterna stod för. Det är inte utan att jag drar mig till minnes ord: En bra socialdemokrat är död eller i varje fall pensionär. Så brukade längste statsminister uttrycka saken. Så har det låtit från högerns och borgerlighetens sida. Det var bättre förr, säger man. Till och med Socialdemokraterna var bättre . Jag är socialdemokrat; alltså är jag både självkritisk och samhällskritisk. Dock får inte samhällskritiken urarta till ett frossande i eländesbeskrivningar. Vi som varit med ett tag vet: Det var inte bättre förr! Som individer och som nation kommer vi alltid att möta nya problem, nya utmaningar och nya frågor som söker sina lösningar. Vi måste finna svaren på dem. Vi måste bilda majoritet för att lösa dem. Vi socialdemokrater har hanterat svensk ekonomi väl. Det är ordning och reda i portmonnä. Inflationen är låg. Räntan är låg exceptionellt låg tror jag sade, och jag håller med. Tillväxten är god. Som SCB sade får vi gå tillbaka för att hitta motsvarigheten. Och ni fortsätter era eländesbeskrivningar! Ni kan väl se er om. Lyft era tankar och er blick och titta ut över samhället! Vi har den lägsta arbetslösheten i . Vi har den högsta sysselsättningen. Varför är det så? Beror det på låga skatter? Beror det på den lilla offentliga sektorn? Beror det på att det är lätt att avskeda folk? Beror det på att vi har låga ersättningsnivåer i trygghetssystemen? Nej, det beror inte på detta. Vi har ju höga skatter. Vi har en stor offentlig sektor. Vi har en rättvis arbetsrätt, som vi ska göra ännu bättre. Vi har rimliga, kanske till och med generösa, ersättningsnivåer när vi blir sjuka eller arbetslösa. Vad beror det på då? Finansministern brukar peka på sju skäl. Jag ska nämna några av dem. är öppet mot omvärlden. Vi är frihandelsvänliga. Vi är internationellt aktiva. Vi, svenskarna tillsammans, är välutbildade och yrkesskickliga. Från förskolan till högskolan satsar vi miljarder för att nå detta. Just här passar det att citera från tekoindustrins nättidning det berör den valkrets jag själv kommer ifrån, vilket ger det lite extra krydda: Gynnsammare löneläge, lägre bolagsskatt, effektivare logistik samt högre kompetensnivå och produktivitet i gör att luftfiltertillverkaren amerikanska ägare beslutat att flytta produktion och maskiner från flera systerföretag i till fabriken i . Och så står ni och talar om hur förskräckligt dåligt det är i vårt land! Det är inte jag, det är amerikanska kapitalägare som har fattat detta beslut att flytta fabriker från andra delar av . Jo, till i . Jag återgår till det finansministern brukar tala om. Det tredje han brukar säga är att vi har ordning och reda i ekonomin. Det är det jag brukar kalla portmonnä. Vi är bäst i världen på jämställdhet och familjepolitik. Vi har världens bästa föräldraförsäkring. har jag med stort intresse läst kolumnisten i . Hon säger att svensk valfrihet vad gäller barnomsorg är bäst i världen. vet jag att den svenska förskolan är bäst i världen. Jag ska inte nu utveckla detta, men eventuellt ska jag i repliker fortsätta att citera . Det var detta om jämställdhet och familjepolitik. Nästa punkt är att vi har kommit en bra bit på väg i omställningen till ett hållbart samhälle. Vi har inte nått målet vi kommer troligen aldrig att nå målet men vi har kommit en bra bit på väg. och svenskarna, inte minst fackföreningsrörelsen, är mer förändringsbenägna än andra. Men det räcker inte. Vi ska göra mer om väljarna ger oss förtroendet. Vi ska förstärka, förbättra och förnya på alla dessa områden. Det är klassisk socialdemokratisk politik. Det är det vi ber om stöd för. Klyftorna ska minska, inte öka. Det arbetande folkets ställning ska stärkas, inte undergrävas. Det är inte så att hungriga vargar jagar bäst. Det är tryggheten i omställningen som gör oss förändringsbenägna. Det är inte de vassa armbågarna, satsa-på-dig-själv, som lyfter ett modernt samhälle. Det är solidariteten, att vi ställer upp för varandra, som gör att vårt land blir ännu bättre att leva och verka i. Eller för att göra det riktigt konkret: Alla ska med. Så enkelt är det. Eller för att göra det ännu mer konkret: Alla ska med. Så svårt är det. Men vi ska lyckas med det, och vi ska göra det tillsammans.