prot · GS09115 · 2005-04-29 00:00:00 — 1 § Återtagande av plats i Förste vice talmannen meddelade att () skulle återta sin plats i varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för . 2 § Debatt om EU:s framtid 1 Statsminister (): är sedan EU utvidgades med tio nya länder. Utvidgningen är en av vår tids riktigt stora framgångar. Den har vi samfällt applåderat i vår kammare. Med utvidgningen kunde vi bryta uppdelningen av i öst och väst och bygga demokratin starkare. Med utvidgningen ökar möjligheterna att värna fred, säkerhet och trygghet i vår del av världen. Med utvidgningen skapas nya förutsättningar för tillväxt och utveckling och en rättvisare fördelning av välståndet. I många länder hägrar drömmen om att få tillhöra den europeiska gemenskapen i länder med kriget i färskt minne som , och Bosnien; i , där ett av den revolutionens mål är ett närmande till ; i , där drömmen om ett EU-medlemskap driver på ansträngningarna för demokratisering och stärkt rättssäkerhet. Utvidgningen är inte färdig. Men de regelverk och beslutsformer vi använder i dagens EU är anpassade för den gamla unionen med 15 medlemmar. Ska samarbetet växa måste också dess former förändras. Därför diskuterar vi ett nytt fördrag, men tyvärr ofta utan den optimism som präglat debatten om utvidgningen. Vi behöver ett nytt fördrag. Utan det sätter vi en broms både för EU:s fortsatta utvidgning och för vår egen utveckling. Vi får en union som står och stampar, en union som förblir omodern. Regeringen anser att det förslag till nytt fördrag som finns i stort sett är bra. Det uppfyller de krav man kan ställa för ett effektivt beslutsfattande i en växande union. Det förändrar inte EU:s arbetssätt eller maktfördelning i grunden, men det ger möjligheter att fatta beslut som verkar över gränserna på områden där nationella beslut inte räcker till. Vi väljer att samarbeta över gränserna. EU ska fungera bra, kunna agera kraftfullt, ha tydlig ansvarsfördelning och god insyn samt använda resurserna väl. Bara så får vi full utdelning av samarbetet. De globala utmaningarna skiftar karaktär. EU måste vara anpassningsbart och modernt inom de ramar som medlemsländerna har satt. Förslaget till nytt fördrag skapar goda förutsättningar för detta. Låt mig peka på fem viktiga punkter i EU:s nya konstitutionella fördrag. Den första har jag redan varit inne på: EU kan fortsätta att växa. Vi vill kunna välkomna fler nya medlemmar. EU:s själva grundtanke är att gränsöverskridande samarbete stärker fred och demokrati i . står och på tur. lägger grunden för att de ska kunna välkomnas 2007. Men ett EU med fler än 27 medlemsländer ställer krav på bättre samarbetsformer om beslutsfattandet ska fungera. Detta finns i förslaget till nytt fördrag. Inget nytt fördrag betyder i klartext ingen fungerande utvidgning. Gränserna för samarbetet ska bli tydligare. Det är det andra motivet för det nya fördraget. Poängen med EU är att det fungerar effektivt på områden där vi vill agera gemensamt som i kampen mot miljöhot, människohandel eller narkotikasmuggling. Med det nya fördraget blir beslutsformerna mer begripliga och beslutsfattandet med kvalificerad majoritet ökar. Gränserna för samarbetet förtydligas. Fördraget slår fast att det är medlemsländerna som bestämmer hur mycket makt EU ska ha. Kravet på enhällighet för beslut på bland annat skatteområdet och inom utrikes- och säkerhetspolitiken bekräftas. Det nya fördraget gör därmed tydligt vad EU ska ägna sig åt och hur samt vad EU inte ska ägna sig åt. Det tredje motivet är att öppenheten och demokratin ökar med det nya fördraget. Av många uppfattas EU som något avlägset och slutet. Bristen på öppenhet har med rätta kunnat kritiseras. Det nya fördraget innebär ett trendbrott. Offentlighetsprincipen utvidgas till alla institutioner. Tillgången till EU-handlingar ökar. Möten i ministerråden öppnas för allmän insyn när lagförslag debatteras och antas. Kravet på kommissionen att samråda med det civila samhället kring lagförslag fördragsfästs. Öppenheten vinner på det nya fördraget, och därmed vinner också demokratin. Det fjärde motivet är att de nationella parlamentens roll stärks. Vår demokratis hjärta finns här, i riksdag. Med det nya fördraget får våra folkvalda ett ökat ansvar för att beslut tas på rätt nivå. Ingen lag kommer att stiftas i EU utan att den granskats av riksdag och andra nationella parlament. Om en tredjedel av parlamenten motsätter sig ett förslag ska det omprövas. Också de nationella folkvalda i får en större roll i EU:s lagstiftningsarbete. Det femte motivet är att det blir lättare att se vad EU gör. Alla har rätt att veta vad EU bestämmer om, men att gå till källorna har inte varit så lätt med nuvarande ordning. Med det nya fördraget går EU från flera olika grunddokument till en sammanhållen och överskådlig fördragstext. EU:s medborgare får ett dokument, stort som en pocketbok, där det tydligt framgår vad EU ska besluta om och hur. Fler kan vara med i diskussionen om vad EU gör eller borde göra bättre, och det är en demokratisk vinst i sig. Ett bra förslag har arbetats fram under idogt internationellt samarbete. har påverkat processen. En proposition lämnas till . Målet är att ska vara färdig med behandlingen . För att öka kunskapen pågår parallellt debatter, seminarier och informationsinsatser över hela landet. Bakom denna ordning vi valt står en stor parlamentarisk majoritet. Andra länder väljer andra vägar. De flesta väljer att godkänna det nya fördraget på så sätt som vi gör, i parlamentet. Några har redan sagt ja. Cirka tio länder genomför folkomröstningar, synbarligen främst av nationella skäl. Regeringen gör bedömningen att nyheterna i inte är sådana att de kräver en grundlagsändring eller två behandlingar i med mellanliggande val. Än mindre kräver de alltså en folkomröstning. I denna kammare finns våra folkvalda, de som fått väljarnas förtroende att fatta politiska beslut också i frågor som är komplicerade, också i frågor där det rasar debatt. Här bör beslutet om fördraget fattas. Det är inte för att krångla till det som EU-länderna hjälpts åt att arbeta fram ett nytt fördrag; det är för att skapa en fungerande form för Europasamarbetet. Vi lever i av globalisering. Välfärd kan varken skapas eller bevaras i avskildhet. Säkerhet och trygghet nås inte utan fred i . Välstånd i skapas inte utan handel och tillväxt i våra grannländer. Vi behöver europeisk samverkan i kampen mot arbetslösheten och i arbetet med att skapa trygghet för löntagare på en internationaliserad arbetsmarknad. Vi behöver samverkan för att hejda den miljöförstöring och de utsläpp som skapar vår tids mest skrämmande framtidsscenario, klimathotet. Vi behöver samverkan för att få bukt med den internationella brottsligheten. Men ska det fungera måste regelverken moderniseras. Då måste vi ha ett fördrag som tål att unionen växer med framtida medlemmar. Vi som har deltagit i hela denna fantastiska process, där kanske mer än något annat land har gått i spetsen, processen för att unionen ska växa och välkomna nya medlemmar, har gjort det över partigränser i denna kammare. Det har varit ett av de stora projekt som vi har kunnat enas om och velat enas om. är det för oss att på allvar också ta ansvar för den union som vi därmed har skapat, den union som vi vill ska fortsätta växa, den union som på så sätt ger människor som har levt i förtryck och fattigdom hoppet om en . Det är det som fördraget ytterst syftar till, ett fördrag som dessutom gör det möjligt för EU att kraftfullt agera när så ska ske, på ett sätt som gör att vi skapar en politikens motvikt mot kapitalets krafter i en värld som alltmer utmärks av globalisering. Det är om detta dagens debatt och diskussion handlar. Det är om detta fördraget handlar. Och jag är som representant för regeringen glad att säga att nu har vi kommit en bra bit på väg. Jag hoppas också att vi får ett tillstyrkande från så att instrumentet kan tas i bruk. 2 (): Det finns en tendens när vi ska prata EU och att vi ger sken av att det är en annan debatt, utifrån andra ord och andra beskrivningar än när vi för debatt i andra sammanhang. Det är därför viktigt att inleda med att säga att från sida är idéutgångspunkten likadan när vi blickar ut över människor, över , över , över världen. Vår idé om frihet är att människor ska få komma till sin rätt, få ett större utrymme att växa som människor och få makt över sitt eget liv. Vi förenar vår frihetstörst med idéer om en välfungerande rättsstat som baseras på likhet inför lagen och individuell rättsprövning. Vi vill tro på marknadsekonomin som grund för att skapa välstånd, och vi förordar demokratins utbredning därför att det är bara med demokratin som mänskliga rättigheter kan respekteras och som människors röst kan göra sig hörd. Det är vår utgångspunkt. Så bedömer vi vad som är bra och vad som är dåligt när vi diskuterar olika medel för att uppnå politiska syften. Det finns tre stora framtidsutmaningar som vi uppfattar för som kontinent och för . Det handlar för det första om massfrånvaron från arbete och oförmågan att möta konkurrensen från och . Det handlar för det andra om det fortsatta arbetet för utbredd demokrati, rättsstat och marknadsekonomi över den europeiska kontinenten. Det handlar för det tredje om vår tids stora säkerhetsfrågor, hur vi bygger säkerhet för människor i i när utmaningarna mot vår trygghet ser annorlunda ut . Det finns ibland en känsla av att det som är utmaningar är EU:s uppgift allena. Men så är det inte. EU är ibland svaret. EU är ibland ett medel för att hjälpa till. Men det är väldigt ofta på andra håll som svaren också ska ges. När det gäller massfrånvaron från arbete kan EU ge stöd med konkurrensförmåga och med fri rörlighet. Men det huvudsakliga arbetet för att få fler att gå från bidragsförsörjning och utanförskap till arbete ligger i nationella parlament, och där ger olika svar. tillhör dem som inte lyckas med den uppgiften, tillsammans med en del större stater. Vänsterkartellen ger här inga svar i riksdag. Ni har byggt ert samarbete som ni har byggt . Två av tre får vara med på riktigt och den tredje gör sig inte besvär. Det var inte det som menades med folkhemmet när Per myntade det begreppet. Ni minns det: Det goda hemmet känner icke till några privilegierade eller tillbakasatta, inga kelgrisar och inga styvbarn. har vi över 250 000 som är långtidssjukskrivna, det är våra tillbakasatta, och över en halv miljon förtidspensionärer. Det är vår tids styvbarn. Svaret på hur vi ska göra för att fler ska komma i arbete har vi att nå fram till på det sätt som också andra länder kämpar med denna fråga. Det finns inspiration att hämta. Vi ser det i . Vi ser det i . Vi ser det i . Vi ser det i . Vi ser det i . Länder med olika kulör på sina regeringar men med samma inriktning på att bygga en politik där fler får jobb kommer till sin rätt och bygger inte sin politik på att dölja arbetslöshet. Vi ger inte rätt svar och vi skapar fel förväntan hos människor om vi beskriver det som att EU är det som ska lösa problemet. EU:s största framgång, och där är samarbetet svaret, är ju att vi genom att öppna för utvidgningen har skapat en förväntan och en strävan hos många stater i att få komma in i en gemenskap byggd på respekt för marknadsekonomi, demokrati och mänskliga rättigheter. Vad hade varit utvecklingen i efter om inte EU hade vuxit fram? Vad hade varit svaret om EU inte hade funnits som morot i östra när muren föll? Vi som har trott på detta samarbete, som ser hur det nu kommer till de riktigt svåra delarna av när vi diskuterar förhandlingsstart för , har medlemsperspektiv för och möjligtvis ser ett inträde för och , kan med stolthet berätta för våra barn att vi trodde på detta. Vi var med och formade det nya hela , där det lades grund för demokrati och marknadsekonomi. Vad ska och representanter svara sina barn och sina väljare? Ni som inte har trott på samarbetet, som inte tyckte att det var så här det skulle gå till. Vad hade ni haft för lösning och hur hade ert sett ut om ni hade fått bestämma? Den tredje utmaningen gäller säkerheten. Vi levde i den lyckliga känslan av att muren hade fallit och att många av problemen var försvunna. Sedan kom terrorns tid och . Sedan kom hoten på ett nytt vis mot vår trygghet. Gör er inga illusioner om varför detta uppstår. Bakom detta ligger väldigt mycket de som provoceras när friheten breder ut sig, när demokratin kommer till fler, när kvinnors röst görs gällande och när människor får bestämma mer. De som provoceras av de idéerna sluter sig samman till kamp mot det öppna samhället och utmanar vår säkerhet och vår trygghet. Här förväntar vi oss mer av det europeiska samarbetet. Det är den uppgift vi vill bygga via EU:s institutioner för att möta tillsammans, eftersom vi vet att våra svar som nationalstater inte räcker allena. Vägen till ökad samverkan mellan säkerhetstjänster, vägen fram för den nya inriktningen på snabbinsatsstyrkor som växer fram i Europeiska unionen är ju det gemensamma svaret på vår tids säkerhetshot. Där har denna riksdag förvånat något när detta beslut fattades. Vi i den borgerliga alliansen sträckte ut händer för att få ett brett handslag när det gällde hur vi skulle göra om det svenska försvaret för att det skulle fungera i denna nya säkerhetsuppgift. Inriktningen var vi överens om. Vi är oroade för att det är underfinansierat och därmed kommer att göra att inte fullt ut kan delta. Men den riktigt intressanta resan gjorde och . Det är partier som via försvarsöverenskommelse och budgetsamverkan medverkar till att bygga fram snabbinsatsstyrkor efter 2008 under svensk ledning en nordisk-baltisk snabbinsatsstyrka. Men frågan vi måste ställa oss och era väljare måste ställa er är om det är partiprogram eller överenskommelser i som gäller. Man kan inte först förorda att lägga ned EU, ifrågasätta det svenska försvaret, och sedan ingå överenskommelser där man bygger ut det försvarspolitiska samarbetet och önskar sända svensk trupp utomlands. Det kommer inte väljarna att gå med på. De ser igenom detta. Ge besked till väljarna. Vad är det som gäller? Är det era partiprogram eller överenskommelser i ? Jag hoppas att den svenska Europadebatten kan handla mer om stora samhällsproblem och utmaningar som människor känner av i sin vardag, som handlar om säkerhet, som handlar om att bygga demokrati, som handlar om att komma från massfrånvaron från arbeten. Den svenska Europadebatten har för mycket förts mellan politiker om politiker som har handlat om politikers ord och politikers institutioner. Sedan undrar vi varför människor inte känner engagemang. Prata om viktiga samhällsfrågor. Prata om EU som ett medel att lösa det som människor känner oro och förhoppningar inför. Då tänds också människors intresse. Där har vi inte varit med den svenska Europadebatten , men vi har alla möjligheter att medverka till den förflyttningen. 3 (): Årsdagen av utvidgningen är förvisso värd att fira. Någon vecka senare kan vi fira att det är tog slut i . Under har ingen västeuropé dött i krig mellan sina länder. Historikerna kan inte hitta en sådan om man så går i historia. Nog är ändå det fantastiskt. Det är inte EU:s förtjänst, säger en del. har bestått av demokratier, och demokratier för aldrig krig med varandra. Det som hände var att ledare sade vad man alltid säger efter krig: Aldrig mer. Men de gjorde också något annat. De började bygga system som skulle göra krig omöjligt i praktiken. Det viktigaste systemet de byggde var att stärka demokratin. Det var inte alls så att alla länder i var demokratier. Men Europeiska unionen som skapades blev ett instrument för att stärka demokratin. kunde komma med efter Salazardiktaturen, efter , efter juntan, senare efter Jaruzelski, efter och så vidare. EU har blivit ett instrument för att göra demokratiskt och stärka demokratin i . EU har därmed spelat en avgörande roll, som grundarna tänkte sig som en fredsrörelse på vår kontinent. Det är stort att få vara med om detta. De som motsätter sig instrumentet tar naturligtvis på sig ett stort ansvar. Ingen kan förutsäga vilka påfrestningar vi kommer att stå inför i vår världsdel. Vi ser, precis som har sagts tidigare, den nya konstitutionen som ett naturligt inslag i EU:s utveckling. Den kodifierar mycket av det positiva som har skett, fördjupning på några områden, framför allt utvidgningen. Den ger oss de instrument vi behöver efter utvidgningen och för fortsatt utvidgning. Om konstitutionen skulle falla i något medlemsland uppstår naturligtvis en mycket allvarlig debatt om vad som ska hända med Europeiska unionen. Vi stöder konstitutionen. Vi tror att den är bra, som jag redan har sagt. Men egentligen viktigare än att diskutera exakt hur vissa paragrafer ska vara utformade är väl att slå fast att de hot och utmaningar vi i dagens mänsklighet möter är av en karaktär att vi helt enkelt måste hitta former för att möta dem i samverkan. Om den här konstitutionen skulle falla måste vi hitta någon annan konstitution, något annat instrument, för att få den absolut nödvändiga samverkan att fungera. För mig är det allra viktigast att tala om de utmaningarna och att måste vara en positiv kraft på världsscenen för att möta mänsklighetens samlade utmaningar. Då är det fortfarande demokratifrågan, kampen för mänskliga rättigheter, som är den absolut viktigaste frågan. Demokrati och mänskliga rättigheter är kungsvägen till fred och är i praktiken också det bästa instrumentet att möta andra hot som mänskligheten står inför stora epidemier, naturkatastrofer, massflyktssituationer, kriminalitet. Jag är inte alls nöjd, trots att jag är en brinnande EU-vän, med det gemensamt har åstadkommit i form av agerande på världsscenen. Jag tycker inte har haft en tillräckligt tydlig profil när det har gällt att alltid stå för demokrati ute i världen. Det senaste exemplet är den bedrövliga idén om att exportera mer vapen till . Det är en mycket kontraproduktiv idé som på ett helt annat sätt borde ha sagt nej till från allra första början. Det är precis fel signal till diktatorerna i . Vi ska ha mycket samarbete med . Vi ska handla mycket med . Men vi ska vara tydliga med att vi inte accepterar hoten mot och övergreppen mot oliktänkande. Det signalspråket måste vi klara, som vi bygger ut våra kontakter. Jag menar att genom initiativ från framför allt president , men tyvärr också genom alltför passiva och felaktiga agerande, har agerat mycket olyckligt på detta område. Det här är ingen detalj. Det berör en av mänsklighetens absolut mest avgörande frågor just nu: kampen mellan demokrati och diktatur i . Att hamna på fel sida i den konflikten är mycket allvarligt. En annan avgörande punkt för mänsklighetens utveckling är ju fattigdomsutbredningen och vår förmåga att bekämpa fattigdomen. EU är förutom ett fredsprojekt också ett frihandelsområde. Det var en grundläggande idé när man skapade Europeiska unionen. Därför är det förödande att EU på världsscenen i ganska stor utsträckning är en kraft för protektionism. EU:s jordbrukssubventioner och övriga jordbrukspolitik är en starkt hämmande faktor i fattigdomsbekämpningen i tredje världen. Så sent som i går sade frihandelsorganisationen att EU:s sockersubventioner är olagliga enligt de överenskommelser som har träffats i världen. Det är genant. Varje ko i EU subventioneras med per dag. Det är mer än de flesta människor i världen har att leva på. Det här är någonting som måste förändras om EU moraliskt ska kunna stå för de höga principer som unionen en gång bildades för att hävda. Ett tredje område statsministern har redan antytt det är de globala miljöhoten. Om växthuseffekten leder till att vattenståndet i oceanerna på den här planeten stiger så att låglänta områden kommer att svämmas över kommer hundratals miljoner människor att behöva fly. Vi har skapat en naturkatastrof som vi aldrig har sett maken till. Växthuseffekten måste hejdas. Jag tycker att det här är ett intressant exempel på att EU ibland kan agera på ett bra sätt internationellt. Det gjorde man när Kyotoprotokollet kom till. Men EU måste också kunna lita på sina medlemsländers lojalitet och solidaritet. Den energipolitik som förs i går stick i stäv med de klimatmål som EU har ställt sig bakom. Den kärnkraftsavveckling som fortsätter är helt felaktig i förhållande till den miljöpolitik som världen borde föra. Jag har tagit några exempel på att är absolut beroende av tät samverkan. Var och en för sig förmår vi intet mot de här stora utmaningarna och de här stora hoten. Det gäller , men det gäller också mycket större länder. Jag hoppas att den nya konstitutionen antas som ett bättre instrument än de gamla fördragen för att tillsammans lösa dessa problem. Vi måste på ett eller annat sätt hitta former för att ska spela en positiv roll på världsscenen. 4 (): Den som inte ansluter sig till den idé om det Europasamarbete som förverkligas genom EU är naturligtvis skyldig oss andra svaret på frågan: Vad ska vi ha i stället? Jag tror att svaret på den frågan skulle bli: EU. Det kanske inte skulle vara EU exakt som det ser ut , men ungefär. Hade vi inte haft EU hade vi varit tvungna att uppfinna det. EU behövs för att lösa vår tids stora frågor i vår del av världen. Den kristdemokratiska ideologin är internationalistisk, den är gemenskapsbyggande och den vilar på tanken om varje människa som en medmänniska. Det är därför ingen slump att det var kristdemokrater som var initiativtagare till det Europasamarbete som inleddes efter . Grundarna inspirerades av en gemensam vision om en fredligare värld och en insikt om att detta inte kan uppnås utan ett intimt samarbete. Jag tror inte att någon beskyller eller för att ha varit enbart idealister och drömmare. Men då såg deras visioner om ett enat ut som om de var orealistiska, och de var ytterst kontroversiella. Men krigets fasor drev dem till nya tankemönster, och man skapade en ny form av internationellt samarbete. Precis på samma sätt som i efterkrigstidens måste vi förstås gemensamt angripa de problem som stater inte ensamma klarar av att lösa, och EU ska enbart ägna sig åt de frågor som är för stora för att kunna lösas av enskilda stater. Nationsgränser är inget hinder för epidemier, luftföroreningar, fattigdom eller krigets vansinne. Det har i och för sig nationsgränser aldrig varit, men de är det naturligtvis ännu mindre när gränsernas betydelse har tonats ned. Jag tror att den allra största utmaningen ligger i att våga inse att vi är beroende av varandra och att det beroendet i grunden är någonting väldigt positivt. Det är ett påstående som möjligen för en del kan vara provocerande i vår individualiserade tid, där oberoende är högsta mode och norm. Men jag tror på beroendet; jag tror att det leder fram till gemensamma tag som är nödvändiga för att vi ska klara utmaningarna. Då måste också inom EU-arbetet de gemensamma institutionerna få förändras, och därför har vi kristdemokrater deltagit i utformningen av nya regler för det europeiska samarbetet, ett nytt fördrag för EU. Det är klart att det inte finns några perfekta mänskliga institutioner eller system. EU är inget himmelrike. Ett nytt fördrag tvättar inte bort alla de smutsmärken som finns i form av centralism, byråkrati och marknadsfundamentalism som EU har befläckats av . Men EU är heller inget helvete, utan det är en positiv nödvändighet. Det nya fördraget gör EU mer effektivt, mer öppet och mer förståeligt för invånare. Det gör det helt enkelt möjligt för ett utvidgat EU med 25 medlemsländer att fungera. Och tänk: Det är ett EU där de forna kommunistiska länderna är medlemmar. Det är ett EU som välkomnar nya länder in i samarbetet. Här tror jag att vi måste lyfta blicken och se alla de möjligheter som samarbetet har att erbjuda. Vi kristdemokrater har synpunkter på fördraget. Vi tycker att det finns en del saker som skulle kunna göras bättre i förhållande till det förslag som vi nu har. Det gäller det roterande ordförandeskapet, som vi tycker skulle gälla fortsatt.