prot · GS0999 · 2005-04-06 00:00:00 — Det är vad man känner för dessa barn när man ser dem ligga helt apatiska och de varken äter, dricker eller rör på sig. Än mer beklämmande är att se att svårt sjuka barn avvisas och bärs in på flygplan. Det är inte värdigt vårt samhälle. Visst är det jättebra att en utredning görs. Men barnen är sjuka här och . De kan inte vänta på att nationella samordnaren har färdigutrett frågorna. Det vore välkommet om de riksdagsledamöter som tänker avslå vår reservation tänker om och tänker på barnens liv. 44 Statsrådet () replik: Jag delar oro. Jag känner också det tror jag alla gör starkt när vi ser dessa bilder eller möter dessa sjuka barn. Därför är det viktigt att vi fortsätter och ser till att dessa barn får en ordentlig prövning, men det ska vara en individuell prövning. Vi ska inte lyfta ut ett sjukdomssymtom eftersom vi har så många andra barn som vi också känner för. Åtminstone jag känner också för andra barn med andra sjukdomar. Därför måste vi ha en lagstiftning som faktiskt omfattar alla. Det tycker jag är grundläggande. Sedan var det samordnaren. Det är inte alls så att vi sitter och väntar på någon utredning. Det är inte en utredning som är tillsatt. Samordnaren har två uppgifter. Den ena är att samla kunskap. Jag tror, trots allt, att vi vet en hel del om detta, men det är mycket som vi fortfarande inte vet, till exempel omfattningen. Därför är det viktigt att vi får grundläggande kunskap. Samordnaren har då lagt ut ett uppdrag till en oberoende forskare att titta på detta. Samordnarens andra uppgift är att vara mer operativ, att stimulera nätverk, att se till att man kommer i gång med ett förebyggande arbete på området. Det är viktigt att peka på det. Vi vet att det går att förebygga att barn hamnar i dessa svåra situationer. Därför är det oerhört viktigt att vi utvecklar det arbetet. Samordnaren sitter inte och skriver på en rapport utan samordnaren är ute i landet och stimulerar nätverksbyggande och förebyggande arbete. 45 () replik: nämnde att ingen av oss hade talat om det här med att arbeta förebyggande. Även om jag inte uttrycker mig på det sätt som gör sade jag att det är mycket viktigt att i den hälsoundersökning som görs när de kommer hit verkligen ta reda på hela familjens hälsotillstånd och att de får den hjälp de behöver för att bearbeta de traumatiska händelser som de varit utsatta för. Vi tror att det, som jag sade, skulle innebära att vi då inte skulle se så många sjuka människor som vi ändå ser . Det är ju inte bara barnen som är sjuka, utan alltför många även vuxna är om inte apatiska så i alla fall psykiskt sjuka och väldigt illa däran. Det är väldigt mycket fokus kring detta med barnen. Också jag kommer att uppehålla mig en del vid det. Jag tycker att det är viktigt att vi lyssnar på de många organisationer och verksamheter där man lyft fram den här frågan och verkligen gör allt man kan för att påverka oss. skriver : Trots starka humanitära skäl avslår och apatiska barns ansökningar om uppehållstillstånd. Det är en skam för vårt land. I ett brev som vi tidigare fått från dem säger de att tre av fyra apatiska barn utvisas. Andra har tidigare här nämnt om i vilket tillstånd en del barn är när de skickas hem till någonting som vi inte känner till. Jag nämnde tidigare om den pojke som sov ute och sedan i ett garage. Det är inte värdigt, tycker jag, att ett land som skickar hem människor utan att veta att de har någonting att återvända till. Min fråga är: Om nu vårt förslag inte går igenom, kan statsrådet ändå inte göra allt vad statsrådet kan för att se till att större hänsyn tas till humanitära skäl när barn är inblandade? Det måste kunna gå. Jag avser då inte ministerstyre, utan det måste gå att på annat sätt öppna för den möjligheten. 46 Statsrådet () replik: Jag var tydligen inte uppmärksam på hela inlägg. Jag tycker att det är väldigt viktigt och betonar detta med förebyggande insatser. Vi vet, som sagt, att det går att förebygga. Därför måste vi satsa väldigt mycket på det. De barn som är sjuka ska naturligtvis ha den vård som de behöver. Men vi måste också se att det behövs ett förebyggande arbete. Jag har varit runt och pratat med väldigt många människor som arbetar med de asylsökande barnen generellt och som också har mött de här barnen. En psykiater sade ungefär så här: Om det finns en flod och man ser att barn ramlar i den floden är det klart att man måste kasta sig i och rädda de barnen. Men man måste också titta på vad det är de ramlar i. Vad är det som händer? Hur kommer det sig att de ramlar i? Att ha bägge dessa perspektiv tror jag är väldigt viktigt. Som jag sade i mitt inledningsanförande har jag det är väldigt viktigt att peka på det försäkrat mig om att och har ett samarbete, ska samarbeta, med professionen i de här ärendena när det handlar om svårt sjuka barn så att man tar in alla intyg, journalanteckningar och så vidare och har ett så fullgott material som möjligt innan man fattar beslut. Detta är väldigt viktigt. Det andra är att vi har skapat ett akutspår i asylprocessen. Jag tror inte att enbart väntetiden gör att de här barnen blir så sjuka självklart inte. Däremot tror jag att det kan vara sten på börda. Därför måste man se till att den tid då de får vänta hålls så kort som möjligt. Därför behöver vi ett akutspår i asylprocessen. 47 () replik: Jag håller med om att det är oerhört viktigt att vi verkligen ser till att de inte får vänta för . Jag tror inte heller att det vi talar om utvecklas enbart på grund av detta, utan det beror också på de upplevelser som de här barnen från början har med sig. Oerhört många av dem det vittnar de på olika sjukhus om som haft inne barn där har oerhört tragiska händelser med sig i bagaget. Om man hade vetat det från början och verkligen hade tagit hänsyn till detta hade de här barnen, tror jag, inte hamnat i den här situationen. Jag vill sedan ta upp det som jag tog upp med , nämligen detta med att splittra familjer. Det kan inte vara en human flyktingpolitik att, som vi gör, skicka hem en kvinna till ett annat land där det, det vet man, är ganska svårt att få ut ID-handlingar. Sådana hade hon inte med sig när hon kom hit. Kvinnan har varit gift så länge som . Makarna fungerar ihop och har ett barn . Jag tycker inte att vi då tar hänsyn vare sig till eller till, som också säger, att det som rör barn ska särskilt beaktas med hänsyn till barnets bästa och utveckling samt till vad barnets bästa i övrigt kräver. Det råder ingen tvekan här. Vi har fått så många bevis på att det har hårdnat inom hela det här området. Man är tuffare i sin bedömning. Vi var generösare tidigare när det gäller att låta människor få stanna i och att låta dem få starta en ny framtid i vårt land. Vi har möjligheter. nämnde också de stora flyktingströmmarna i världen. möttes vi i . Vi ser verkligen, trots den problematik som finns i många länder som är så mycket fattigare än vi, hur människor ställer upp för varandra. Då kan jag känna att vi som ändå är ett rikt land har möjlighet att hjälpa. Låt oss ta den möjligheten! Det gäller då inte bara de människor som finns i flyktingläger utan också de människor som av olika anledningar har kunnat ta sig till vårt land men som ändå befinner sig i samma situation. 48 Statsrådet () replik: Först en kommentar till det som sades om att det har hårdnat. Jag menar att det inte har hårdnat. Lagstiftningen har inte förändrats. Praxis har inte förändrats. Däremot har verkligheten förändrats. Vad vi ser är att antalet flyktingar i världen minskar. I hela EU ser vi att antalet människor med asylskäl faktiskt har minskat därför att världen ser annorlunda ut. Det betyder inte att människor inte har skäl. Många har väldigt starka skäl, men inte alltid asylskäl. I frågan om att splittra familjer är självklart en av de viktigaste riktlinjerna som har när det gäller att återsända människor att hålla samman familjer. Vad vi nu har sett är att det finns föräldrar som överger sina barn när de fått ett avvisningsbeslut. De lämnar barnen och går själva under jorden. Då har myndigheterna, det vill säga och sociala myndigheter, att hantera en splittrad familj. Barnen finns på ett ställe och föräldrarna på ett annat ställe det är en splittrad familj. Då måste man titta på vad som är bäst för dessa barn. Detta är det väldigt svårt att avgöra. Det är oerhört viktigt att har ett mycket nära samarbete med sociala myndigheter i de här fallen. 49 () replik: introducerade för oss här i kammaren en liknelse om en flod. Hon sade att man om det är en massa barn som har ramlat ned i en flod inte bara kan hoppa ned i vattnet och hjälpa dem som ligger där. Man måste också ta reda på hur de ramlat i så att inte fler ramlar i. Detta är rimligt. Men medan går där längs floden och medan hon tillsätter en samordnare som ska komma med en utredning om hur de här barnen eventuellt har ramlat i drunknar tre fjärdedelar av barnen i floden. Tre fjärdedelar av de apatiska barnen i har fått avslag på sin asylansökan. Kritiken mot detta är hård. Den kommer från socialdemokratiska partidistrikt. Den kommer från som i skriver: är upprört över hur den svenska asylpolitiken tillämpas. får det vara nog. Migrationsminister måste ta sitt ansvar. Det räcker inte att hänvisa till en pågående kartläggning om de apatiska barnen. Kritiken kommer också från internationella organ. har kritiserat för hanteringen av asylsökande barn. får vi också uppgifter om att tar upp alltfler svenska asyl- och avvisningsprocesser till behandling. tog upp åtta avvisningsärenden. stoppade avvisningen av ett apatiskt barn. Man säger: Det här håller inte enligt internationella rättsnormer. Det här måste vi pröva. Blir det inte lite skämmigt att vara migrationsminister i när internationella organ, FN och , rycker ut för att rädda de asylsökande som vi håller på att kasta ut ur landet? 50 Statsrådet () replik: Jag skulle önska att också lyssnade på vad FN säger om svensk flyktingpolitik. FN:s flyktingkommissarie och även har faktiskt gett väldigt mycket beröm för den flyktingpolitik vi har. FN:s flyktingkommissarie har till och med skickat ut ett pressmeddelande för sedan för att visa att svensk flyktingpolitik är ett föredöme i världen när det gäller hur man tar emot och vilken politik man har för världens flyktingar. Det är viktigt att se att världen ser med stora ögon att vi tar ett oerhört stort ansvar. Vi har tagit ett väldigt stort ansvar, och vi ska också fortsätta ta ett stort ansvar för världens flyktingar. När det gäller : Ja, det har blivit ett antal flera ärenden i , och det tror jag delvis beror på det får vi se att vi har haft en väldigt kraftig inströmning av antalet asylsökande. Vi har fler ärenden än vad vi hade tidigare, och det ser vi på väldigt många olika håll. Sedan är det väl bra att vi har som så att säga ett yttersta nät och involverar detta i den nationella lagstiftningen. Jag trodde att och kanske var lite tveksam till EG och harmoniseringen av flyktingpolitiken inom EU, men det här är faktiskt en konsekvens av harmoniseringen i EU, nämligen att vi faktiskt också får en rättslig bedömning på EG-nivå. 51 () replik: har aldrig varit kritiskt till vare sig eller . Jag är glad att inte är socialminister. Hade vi fått en epidemi bland barn i , bland svenska barn, och hade varit socialminister, så hade hon sagt: Oj, nu måste vi nog gå ut och titta på varifrån den här epidemin kommer ifrån. Vi måste fundera. Vi får nog tillsätta en samordnare som blir färdig med en utvärdering om hur de här barnen blir sjuka men akta er, vi ska inte ge dem medicin, för tänk, då blir kanske fler barn sjuka, för de vill också åt den här medicinen! Det är klart vi ska arbeta med förebyggande åtgärder! Jag nämnde hur man kunde förbättra asylprocessen i mitt anförande. Jag pratade om att barns asylskäl måste tas upp och att man skulle behöva en bortre gräns i asylprocessen. Vi måste också förebygga internationella oroshärdar. Vi måste verka för att internationell rätt upprätthålls. Vi måste verka för att kvinnor och barn inte utnyttjas i krig. Men tyvärr har vi krig, konflikter och förföljelse i världen. Tyvärr har vi etnisk förföljelse. Tyvärr våldtas barn och kvinnor i krig, och barn tvingas bevittna när deras mammor våldtas. Då får man svåra trauman, och vi har ett ansvar att hjälpa dem som kommer hit. sade en gång att världens tragik inte beror på de onda människornas ondska utan på de goda människornas tystnad. Apati är att inte göra någonting. finns det några riksdagspartier som inte vill att ska rycka ut och göra någonting när vi ser 150 apatiska barn ligga och sondmatas i vårt land och riskerar att utvisas härifrån. tror man att det är ett större problem med de apatiska riksdagsledamöterna inte de apatiska barnen! Mot denna apati ställer fem partier empati, medkänsla med de här barnen, möjligheten att låta dem stanna, kravet på regeringen att utarbeta en förordning som ger dem en möjlighet att stanna och få vård. Jag är ledsen för den sida har valt. Jag hoppas att inte alla hennes partikolleger i väljer samma sida. 52 Statsrådet () replik: talar om inkännande och medkännande, och det är klart: Man ska ha hjärta i politiken. Men man ska också ha hjärna i politiken. Vi måste se till helheten. Vi måste se till att alla sjuka barn får den vård de behöver. Vi måste se till att alla sjuka barn tas om hand i den individuella prövningen i asylärenden. nämner en medicin. Det är nog så att vi inte riktigt vet vilken medicin som de här barnen behöver. Det kan se väldigt olika ut. De här barnen kommer från olika länder, de har haft olika upplevelser, deras sjukdomssymtom kanske utvecklas på olika sätt, en del kanske behöver sjukhusvård andra behöver det inte och så vidare. Det ser väldigt olika ut. När det gäller kopplingen till uppehållstillstånd ser vi att det går att förebygga att barn hamnar i de här väldigt svåra situationerna. Det går att vända den här processen även innan man har fått uppehållstillstånd. Vi har också sett exempel på att barn blir friska när de återvänder till sina hemländer. Det här är inte så enkelt. Det är enkelt att måla ut allting i svart eller vitt, men det är inte särskilt enkelt. Det innehåller väldigt många komplicerade samband. 53 () replik: Jag väntade , igen, för att lyssna hur orden från föll. De handlade om att den situation de här barnen befinner sig i berör oss väldigt djupt, och vi är mycket oroliga. Till synes var det mer spontant än det vi har fått höra från socialdemokratiskt håll. Men vi fick också höra att de barn som har livshotande sjukdom ska få stanna. Det är ju bara det att det här är ord som döljer verkligheten , och det är ju verkligheten vi behöver förändra inte hitta de bästa orden för att skyla över den. har ett retoriskt och politiskt problem, minst ett. Det är att varje positiv beskrivning om den kommande instans- och processordningen och utlänningslagen som vi har pressat fram ju också är en beskrivning av en brist i den gamla. Den ökade muntligheten innebär ju att vi inte har haft tillräcklig muntlighet. Den ökade öppenheten innebär ju att det till nu har varit slutenhet. Tvåpartsförfarandet innebär ju att man inte har fått tala för sin sak som asylsökande , och den stärkta rättssäkerheten i den nya processen, som också talar om, innebär ju att det finns en brist i rättssäkerheten i dagens process. Det är den retoriskt och politiskt bekymmersamma situationen som faktiskt inte riktigt lyckas ta sig ur. Det finns ju en lösning på detta. Det handlar om att se och erkänna bristerna nu och göra någonting åt de fall som har behandlats med bristande rättssäkerhet, med bristande muntlighet, med bristande tvåpartsförfarande och med bristande öppenhet på ett sätt, och att inse att de som kommer till det nya systemet kommer att få en bättre process och därför inte behöver några specialbeslut. Är medveten om bristen i logik i det resonemang hon själv för just nu? 54 Statsrådet () replik: Ja, målar som vanligt allting i svart eller vitt antingen eller. Antingen har vi öppenhet eller också har vi slutenhet. Antingen har vi muntlighet eller också har vi ingen muntlighet alls. Antingen har vi rättssäkerhet eller också är det helt rättsosäkert. Verkligheten ser ju inte ut så. Vi har öppenhet i processen , men vi vill öka den. Vi har en viss muntlighet i processen i är det muntlighet i av asylutredningarna, och i är något färre men vi vill öka muntligheten. Vi har en rättssäker prövning , men vi vill öka rättssäkerheten. Jag ser inget problem med att vi , , måste förbättra det system som vi har. Nedläggningen av och överförandet av de här ärendena till domstol är ju inte en slutpunkt, utan det är ju en del i en process som sannolikt kommer att fortgå. Det är ju en del i en process som innebär att vi ständigt måste se över processen. Vi måste se över lagstiftningen för att anpassa den på olika sätt. Verkligheten förändras, och då måste vi se över detta. Det här är alltså någonting som vi måste se som en process. 55 () replik: Ja, det var ju också ett svar: Det här är någonting som vi måste se som en process. Ja, det är klart att vi måste göra det! Men min invändning var ju att om man säger att saker kan bli bättre så är de inte bra nog . Det betyder ju att tiotusentals människor befinner sig i asylprocessen i en process som inte är bra nog. Och är förslaget just det: att förändra verkligheten för dessa människor ytterst för dessa 150 apatiska barn genom att ge dem möjligheten till en bättre individuell prövning än vad de har fått och därmed också möjligheten att stanna. Jag är också fascinerad över den beskrivning av forsen som förekommit i tidigare replikskiften. säger att vi måste göra båda delarna: både fundera över varför barn ramlar i forsen och försöka rädda dem när de befinner sig där. Och har gett en del argument för vad det är man gör för att förhindra att barn ska hamna i den forsen. Men vad har egentligen presenterat för att hjälpa de barn som har trillat i? Jag ska göra ett personligt erkännande. Jag lärde mig simma först i gymnasieskolan. Jag var först i min grundskolas historia att faktiskt få högsta betyg i gymnastik utan att ha deltagit i några simträningar över huvud taget. Men jag är i forsen. Vi är fem partier i forsen just . Vi gör vad vi kan, men vi är inte många nog. Vi sträcker ut en hand. Vi ber om en livräddningsväst. Vi ber om hjälp och stöd för att nu göra någonting åt de barn som befinner sig i forsen. Frågan är: Har baddräkten med sig? 56 Statsrådet () replik: Jag kan gärna upprepa det som jag har sagt tidigare. Vad gör vi för de barn som finns i forsen, vad gör vi för de barn som är väldigt sjuka? De barn som är väldigt sjuka ska få den vård de behöver. Vad vi har sett till är att de har rätt att få samma vård som alla andra barn som bor här. Vi har också sett till att vi har en lagstiftning som omfattar alla sjuka barn, så att barn som har livshotande sjukdomar får stanna i om de inte kan få vård för sin sjukdom i sitt hemland. Vi har sett till att vi har ett sådant system att vi fångar upp människor som hamnar i väldigt svåra situationer, framför allt barn. Som jag sagt har jag också sett till att verkligen försäkra mig om att och samarbetar nära med läkare, psykologer när det gäller de här barnen, så att man får ett fullgott beslutsunderlag när man sedan ska fatta beslut om barnen ska få stanna eller inte. Vi har också sett till att vi får ett akutspår i asylprocessen. Det är väldigt viktigt att vi ser till helheten men att vi också ser till det enskilda barnet. 57 Förste vice talman () replik: Jag vill även till statsrådet ställa de frågor jag hade till tidigare. Vi ser ju att vi har haft en asylprocess som har gått alldeles snett, även om vi har menat väl. Vi hade gärna sett en ny utlänningslag, en ny instansordning . Vi hade gärna sett att barnens egna asylskäl hade kunnat komma in och vara med redan nu i den enskilda rättsbedömning som görs av de apatiska barnen. Men den stora breda delen återkommer vi till. Det är frågan om egenförsörjning, arbete även under processen. Vi ser alldeles för många som går sysslolösa och inte har någon funktion. Det är självklart att människor det vet vi från arbetslösa sjuka mår dåligt under sådana premisser. Vi vill att man ska ha en generell rätt att arbeta under asylprocessen. När det gäller de som befinner sig i övergångsskedet, och som är inne i processen inför den nya instansordningen, vill vi gärna se att den som kan få fast anställning och klara egenförsörjning för sig och de sina ska få tillfälligt uppehållstillstånd och därmed kunna försörja sig och bygga sin framtid i . Vi upplever sysslolösheten som mycket, mycket destruktiv mänskligt och socialt och att den leder till en hel del av de tragedier vi ser. Jag erkänner att vår syn här ligger väldigt nära den amerikanska med tillfälliga uppehållstillstånd för arbete som kan bli permanenta när man har rätt att söka medborgarskap. Men jag tror att det mer bygger på visionerna om att bygga sig en ny framtid, inte att försöka få fram så många krämpor som möjligt. 58 Statsrådet () replik: Först lite grann om slängen om att det har tagit väldigt för regeringen att få fram ett förslag om att lägga ned . Per vet mycket väl, precis som alla andra ledamöter i den här salen, att det inte har tagit särskilt . Regeringen lade fram en lagrådsremiss med utgångspunkt från det beslut som fattade. Men, Per , det var inte genomförbart, därför att Lagrådet sade faktiskt nej till det förslaget. Jag utgår ifrån att Per inte tycker att vi bara ska köra över Lagrådet och lämna ett förslag utan att ha stöd från Lagrådet. Vad vi nu har är ett genomarbetat förslag med en finansiering av reformen och ett genomarbetat förslag till en ny utlänningslag. är förslaget genomförbart. Det har inte tagit alltför . När det sedan gäller arbete under processen skiljer sig från väldigt många andra länder i såtillvida att om man är asylsökande och ärendet beräknas ta att handlägga än har man rätt att arbeta. Det tycker jag är viktigt därför att det innebär att man kan vara aktiv under processen. Men om jag förstår Per rätt ska det vara en generell rätt att arbeta från dag ett i asylprocessen. Det tror jag inte är en bra lösning, därför att det finns väldigt många som kommer hit och uppenbart saknar asylskäl. De får sin sak prövad oerhört snabbt, och de ska också återvända väldigt snabbt. Att dra in dem på arbetsmarknaden tror jag inte är en bra idé, utan vi måste ha en ordning som innebär att om man ska befinna sig här ska man ha rätt att arbeta. Det tror jag är riktigt. 59 Förste vice talman () replik: Får uppfattning är nog, oavsett vad statsrådet tycker, att det har tagit . Vi känner väl problemen, men det handlar om att hantera problemen och komma fram så snabbt som möjligt. Att hålla på är för oss en orimligt . Jag vet problemen, och det är allmänt känt i kammaren. Vi hade gärna sett att de särskilda asylskälen för barnen hade varit i kraft . Det är därför som vi i praktiken yrkar på detta i reservationen 38. När det sedan gäller generell rätt att arbeta under asylprocessen är det självfallet så att om det blir en snabb avvisning via ett snabbt beslut så blir det inte mycket till arbete. Men vi anser att det finns ett problem med att människor under relativt ovissa förhållanden går sysslolösa. Det är destruktivt. Vi vet det från andra politikområden. Vi tycker att om man kan och har möjlighet att jobba jag betonar det är det en bättre lösning för egenförsörjning. Sedan kommer vi att ha problem med övergångsreglerna och att kunna klara en vettig övergång till den nya instansordningen. Vi skulle gärna se att man fick ett system där den som kan få fast arbete och egenförsörjning skulle få det tillfälliga uppehållstillståndet för arbete. Vi vill gärna få fram den permanenta möjligheten till arbetskraftsinvandring i ett senare skede. Men vi tror att detta är fullt möjligt och skickar rätt signaler. Man ska inte i första hand komma till för att bli bidragsförsörjd utan för att bli arbetsförsörjd. Det är vår sensmoral.