prot · GS0962 · 2005-01-21 00:00:00 — Jag kan inte gå in på allting som polisen själv gör för stoppa de här sakerna, men det tror jag är en viktig sak. Den andra frågan handlar om huruvida tullen ska få möjlighet att utföra nykterhetskontroller och få ytterligare befogenheter. har i sitt betänkande föreslagit att , liksom , ska få utökade befogenheter att ingripa mot brott som faller under allmänt åtal och som upptäcks vid så kallade tullkontroller. Enligt förslaget ska eller , om de i sin verksamhet finner att misstanke föreligger om att brott har begåtts, genast lämna uppgifter därom till polisen. Myndigheten har därvid rätt att med eller utan våld hålla kvar den misstänkte till dess polis kommer till platsen eller polismyndighet fattar beslut om vad som ska hända med personen. Betänkandet är föremål för beredning inom och kommer att remitteras , alltså . När det gäller alkobommar har jag inget färdigt svar , utan det är en av de idéer som man funderar närmare på. Det pågår inte något arbete om detta . Men jag vill säga att det är just en sådan sak det vet man inte som kan vara en bra lösning. Man ska också väga in att det är en möjlighet att komma åt flera personer som man kan ifrågasätta om det är rätt sätt i förhållande till den trafik som ändå finns vid hamnarna. När det gäller behandling för missbruk är det så att det inom kriminalvården pågår omfattande behandlingsverksamhet avseende personer dömda för rattfylleri. För dem som avtjänar sitt straff vid anstalt finns särskilda anstalter med korta, intensiva program just för denna kategori intagna. Rattfyllerister som avtjänar sina straff genom intensivövervakning får en särskild föreskrift att underkasta sig behandling, och många rattfyllerister med alkoholproblem döms till skyddstillsyn med särskild föreskrift, så kallad kontraktsvård. Det innebär att i stället för att avtjäna ett fängelsestraff underkasta sig behandling, men om man avbryter den så kan domstolen ändra påföljd och i stället döma till fängelse. Det här är naturligtvis en behandling som pågår mycket längre än fängelsestraff. När det gäller den här frågan i så finns det också där med bland annat påföljder, som naturligtvis kommer in när det gäller skyddstillsyn men också vållande till annans död och hur det ska bedömas. Eftersupning finns med i den utredning som jag talar om. Man ska utvärdera hur man ska kunna kartlägga frågan om så kallad eftersupning och bedöma om det finns behov av några lagtextreformer eller andra åtgärder. Bland annat ska man undersöka om falska påståenden om eftersupning framförs ofta och om dessa i så fall utan svårigheter kan motbevisas. Beroende på utfallet av denna kartläggning kan det enligt direktiven finnas anledning att överväga både nya metoder för utredning och bevissäkring och kriminalisering på det sätt som redan finns i . Den sista frågan, slutligen, gäller vilka åtgärder som kommer att vidtas för att läkare i enlighet med körkortslagen i större utsträckning ska anmäla diagnostiserat alkoholmissbruk till . Vi har redan uppdragit till att se över om dagens system, som bygger på att läkare anmäler körkortsinnehavare som på grund av medicinska skäl är uppenbart olämpliga att ha körkort till , kan förbättras. I uppdraget ingår att analysera behovet av resurser för trafikmedicinska utredningar. Det var många frågor. Jag hann inte svara så uttömmande på dem, men det är ganska naturligt när man får sex frågor. 85 (): Jag vet inte om de har dåligt med papper eller toner på . Möjligheten har ju funnits en ganska god stund att svara på frågorna, kanske även skriftligt. Vi kan börja med polisen igen. Justitieministern säger i sitt svar att antalet prov ökar, polisen gör fler och fler prov, och det är alldeles riktigt. Man kan ändå konstatera att skillnaden mellan och är drygt 10 000 upptäckta fall av rattfylleri. upptäckte polisen i stort sett 000 fall av rattfylleri, medan siffran ligger mellan 12 000 och 13 000, det vill säga det ungefärliga antalet människor som kör med alkohol i kroppen på våra vägar . Jag undrar om justitieministern har någon fundering kring vad den här minskningen beror på och vad man i så fall kan göra åt den. Jag tycker att svaret om är ganska positivt, men frågan handlar ju om att ge tullen konkreta befogenheter för ett konkret problem. Tullen har till exempel inte tillgång till någon utrustning för att mäta alkoholhalten hos bilförare som polisen har, och man har heller inte befogenheter att ingripa när en förare kör i land berusad. Man kan naturligtvis ordna det på andra sätt, men man har inte den formella befogenheten att ingripa. Man har definitivt inte befogenheten att göra slumpvisa kontroller, som polisen har. Jag undrar om justitieministern är beredd att gå så långt. Det blev bara två frågor. Vi kan väl ta dem. 86 Justitieminister (): Som ser hinner man inte så mycket fast man gärna vill kunna ge svar på sex frågor eller ta upp dem till diskussion. Jag vill först vi får se hur mycket jag hinner gå vidare med det säga att det är riktigt att man hade betydligt flera till antalet. Men det var just själva utandningsproven, och det var enligt den förra taktik som polisen hade. Då stod man på de stora vägarna, och så stoppade man ett stort antal förare. Sedan kom man på att det kanske inte var den bästa metoden för att kunna ingripa mot de personer som körde berusade. har man bytt tillvägagångssätt, och man ägnar sig nu åt mera strategiska platser, där det i och för sig kommer färre bilar men där man anser att det finns större chans att personer som kör berusade kan åka fast. Det här har man haft , och utifrån den nya tekniken har det ökat , och det är viktigt. Men vi ska inte få tillbaka den inriktning som bara handlar om att ta så många utandningsprov som möjligt, för då kommer vi bara att få poliskontroller vid de största vägarna, och det kan inte vara det som är det allra viktigaste. Vi hoppas och tror att polisen ska fortsätta utveckla sitt arbete strategiskt så att det är de personer som verkligen kör berusade som kommer att åka fast. Sedan vill jag gärna nämna i sammanhanget att det är som säger: Det handlar om ett personligt ansvar. Vi kan naturligtvis diskutera hur många lagstiftningsåtgärder som helst, men till syvende och sist handlar det om att var och en i vet om att man inte får köra berusad. Det är ingen tvekan om det. Det är också så att det finns en alltför stor tolerans hos många personer som är helt oacceptabel, och det är viktigt att man fortsätter den påverkan som ändå innebär att ligger bra till internationellt. Men som sagt: Jag tror att det är till och med 16 000 förare som kör berusade, och det är 150 människor som faktiskt får sätta livet till, vilket alltså gör att det är flera personer som dör på grund av rattfylleri än det är personer som dör på grund av uppsåtligt våld, och det är något att fundera över. Det är alltså en fjärdedel av dem som dör i trafiken som dör på grund av rattfylleri. Jag tror att användningen av alkolås kommer att få en avgörande betydelse. driver på det. Det vore fel att säga att intresset är överdrivet stort runtom i , men vi driver i alla fall på de här sakerna. Det innebär också att även om det här gäller EG-rättslig lagstiftning och man inte hur som helst kan sätta in det i egna bilar så driver vi på det i EU. Men det är faktiskt också så att man i , inom kommuner, landsting, myndigheter och företag kan se till att man får alkolås på sina bilar. Det strider inte på något sätt mot EG-rätten. Det är också så att vem som helst naturligtvis kan göra det. Det är också så att genom att alltfler trots allt gör detta, vilket är positivt, så sjunker också priset. Det har sjunkit rejält, och man kan förvänta sig att det kommer att sjunka ytterligare. Det är också så att låsen blir allt bättre. Man behöver inte vänta på att man ska få köra iväg, utan teknikens utveckling ökar, vilken också hänger ihop med intresset och efterfrågan. Allt detta tror jag är mycket positivt. kanske vi faktiskt når det målet, nämligen att det blir krav på att det ska finnas i samtliga bilar, och det tror jag är en av de allra viktigaste sakerna, även om vi som sagt har ett batteri av lagstiftningsåtgärder för att försöka bekämpa det här. Det personliga ansvaret och alkolås tror jag är de allra viktigaste sakerna. 87 (): Jag vill först ge en liten upplysning. Jag tror att justitieministern och jag talar förbi varandra. Jag tycker inte heller att man ska återgå till ett system där det gäller att utföra så många utandningsprov som möjligt. Det jag talade om var att man upptäckte ungefär 25 000 fall av rattfylleri . Det handlade alltså inte om antalet utandningsprov man upptäckte 25 000 fall av rattfylleri medan dagens siffror ligger på mellan 12 000 och 13 000, vilket ju är en märkbar förändring, och en förändring till det sämre. Jag tycker att man ska fundera över hur det kommer sig att polisen genom sitt arbete lyckas identifiera betydligt färre rattfyllerister än vad man gjorde . skedde en mycket tragisk olycka i när en starkt berusad lastbilschaufför från östra körde i land och dödade fem personer som befann sig i två olika bilar. Det förde dock det positiva med sig att det satte fokus på ett stort problem i den delen av där jag bor. Polisen i säger att man i snitt tar en eller två bilförare med alkohol i kroppen när man gör kontroll vid en färja. Men med tanke på den situation som inom överskådlig tid råder inom polisen har man inte möjlighet att stå vid varje färjeankomst och göra rattfylleriprov. Och det tror jag egentligen inte att man ska ha. Då tycker jag att man måste fundera ganska raskt över, och inte hemfalla åt så mycket utredande, om det inte ur ett samhällsperspektiv vore vettigt att ge en annan myndighet som finns vid gränsen, vid nästan varje färjeankomst i och , möjlighet att stoppa berusade människor från att ge sig ut med tunga lastbilar på svenska vägar. Jag tror inte att det här behöver funderas över eller utredas så mycket. Det här kan man göra ganska raskt. 88 Justitieminister (): Ska vi komma med förändringar får vi nog börja med utredningar. Det är det som leder fram till propositioner. Bara som jag har arbetat med detta har vi lämnat ungefär 100 propositioner till om olika förändringar. Det är ingen tvekan om att vi på det här området också har lämnat och kommer att lämna ytterligare förslag till om hur man ska ändra lagstiftningen. Men det är alltså mycket mer än bara lagstiftning. Det tror jag att vi är helt överens om. Det handlar om polisens arbetsmetoder. Men inte minst vill jag återigen understryka att det handlar oerhört mycket om det personliga ansvaret och de attityder som finns i samhället. Där tror jag att vi är helt överens. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2004/05:285 om åtgärder mot ungdomsbrottslighet 89 Justitieminister (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att skärpa påföljden överlämnande till vård inom , för att påföljden ungdomstjänst ska bli fristående och innehålla ett obligatoriskt krav på programverksamhet, för att ansvaret för unga lagöverträdare i vissa fall ska övergå till kriminalvårdens frivård och för att sänka straffmyndighetsåldern. har även frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att polisen kan arbeta i fler rånkommissioner runtom i landet och om jag avser att vidta några åtgärder för att polisen ska få en lagreglerad möjlighet att i vissa fall lagra bilder digitalt på misstänkta och gripna ungdomsbrottslingar. överlämnade sitt betänkande Ingripanden mot unga lagöverträdare. Flera av de åtgärder som efterlyser har regeringen redan tagit upp i direktivet till utredningen. De behandlas också i betänkandet. Utredningen föreslår att påföljden överlämnande till vård inom av pedagogiska skäl och i tydliggörande syfte byter namn till socialtjänstpåföljd samt att påföljden stramas upp ytterligare. Den unge ska underteckna ett så kallat ungdomskontrakt. Vidare föreslås ungdomstjänst bli en självständig påföljd för unga. Såväl böter som kortare frihetsberövanden ska kunna ersättas med ungdomstjänst. Den som dömts till sluten ungdomsvård har behov av någon form av fortsatt behandling och stöd efter institutionsvården. För att säkerställa sådan vård föreslår utredningen att så kallad eftervård görs till en del i den verkställighet av påföljden som ansvarar för. Utredningen har vidare funnit att stödet till unga som riskerar att skapa sig en kriminell livsstil behöver utvecklas. Utredningen föreslår därför att det stöd som finns inom , kontaktperson, utvecklas så att en särskilt kvalificerad kontaktperson ska kunna utses. En sådan kontaktperson ska också kunna tillsättas för barn som begår brott, vilket enligt min uppfattning är ett bättre sätt att hantera denna grupp än en sänkning av straffmyndighetsåldern. Åtgärder mot ungdomsbrottslighet är en av mina mest prioriterade frågor. Utredningens förslag remitteras nu till ett stort antal instanser, och ett intensivt beredningsarbete har inletts. Då det gäller polisens organisation vill jag börja med att säga att det är polisens uppgift att organisera sig så att den kan arbeta brottsförebyggande, men även med en effektiv brottsutredning. Regeringens satsning på polisen skapar goda förutsättningar för detta. Det pågår en översyn av polisdatalagen inom som bland annat behandlar frågan om hur digitala fotografier får tas och hur digital lagring av fotografier ska regleras. En utgångspunkt i detta arbete är att polisen ska kunna använda sig av ny teknik i sitt brottsbekämpande och brottsutredande arbete på ett effektivt sätt, som enskilda människors personliga integritet respekteras i största möjliga utsträckning. Det är min förhoppning att en proposition om en ny polisdatalag ska kunna läggas fram under slutet av . 90 (): säger att detta är en väldigt viktig och prioriterad fråga. Då kan man se vad som har hänt under den här mandatperioden. Mitt i valrörelsen bestämmer sig regeringen för att tillsätta utredningen om ungdomsbrott. Sedan löper den. Den får förlängd tid. Alla frågor, alla diskussioner, all oro som så många känner inför utvecklingen vad gäller unga lagöverträdare hänvisas till att vi håller på att utreda, vi utreder. har utredningen kommit. Och jag känner inte att detta är svaret på de frågor som vi står inför. Bakgrunden är självklart att ungdomsbrott påverkas minst lika mycket av hur det ser ut i den socialdemokratiska skolan, hur det ser ut i den socialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken, hur det ser ut i den socialdemokratiska integrationspolitiken och hur det ser ut i den socialdemokratiska drogpolitiken, herr talman. Funkar inte detta är det klart att vi har eviga drivhus, träskmarker, för att generera fler unga människor i en tragisk kriminalitet som förstör deras eget liv, men som också så mycket förstör andras liv. Vad är det då vi har sett här? Får vi svar på hur vi ska ingripa tidigt, ingripa tydligt och ingripa till förmån för den unge? Jag känner inte riktigt så. Här kommer alltså ett förslag på att vi ska byta namn på påföljden vård inom . Är det sådant som justitieministern har efterfrågat i en utredning som har hållit på , att vi ska byta namn på en påföljd? Vad betyder det? Det betyder ingenting. Man föreslår att ungdomstjänst, som jag tycker är en bra påföljd, ska finnas i hela landet och kunna bli en fristående påföljd. Det tycker jag är bra. Det är bara konstigt att den inte har funnits i hela landet. Jag har hört justitieministern prata hundra gånger om att han är upprörd över att detta inte finns i hela landet. Men det är ju justitieministern som sitter i regeringen som har ansvaret för att det inte finns i hela landet. Det är också ett mycket svårt rättssäkerhetsproblem att det spelar roll om man döms i kommun eller om man döms i kommun. Det är som ett lotteri huruvida man kan få ungdomstjänst. Här efterfrågar att det också ska finnas obligatoriska påverkansprogram. Det räcker inte med det som lite slafsigt har kallats för straffarbete för de unga som har begått ett brott. Eftervården föreslås det att man ska fokusera på. Det tycker jag är bra. Det föreslås att Sis, , ska sköta detta. Vi har sagt att man måste väcka frågan om inte en del av ansvaret för de unga kriminella ska föras över till frivården, det vill säga kriminalvården. Man måste se att den verklighet vi har är så otroligt brutal. Vi vet att det systematiskt luftlandsätts unga människor för att begå brott. Eftersom de är vet man att ingenting i praktiken händer. Och händer det att man får kontakt med någon bra socialarbetare hos i en kommun räcker det att man flyttar för att sekretessregler och annat säkert ska hindra det. Vi tror att det kan vara nödvändigt att flytta över ansvaret så att man får en bättre överblick i hela landet. Vi tror också att man kanske ska fundera på vilken straffmyndighetsålder vi har. Vi behöver inte ha fler ungdomar i fängelse, men det måste vara tydligt att det finns ett ansvar för de brott som begås. Man kan inte som organiserad brottsling föra unga människor framför sig och utnyttja dem likt i sagan. Detta är inte acceptabelt. Slutligen säger justitieministern att man inte har ansvar för polisens organisation. Nej, men man kan tydligt markera att rånkommissioner och tydligt fokus på unga i alla våra större städer är väldigt viktigt. Om vi inte avbryter deras kriminalitet kommer den att fortsätta. De kommer att skada sig själva, förstöra sina egna liv och många andras på vägen. 91 (): Det är en intressant och viktig interpellation som har ställt till justitieministern. Jag har själv lyft fram frågan om unga lagöverträdare med jämna mellanrum som jag har suttit i . Det är alltid viktigt att samhällets reaktion på brott är snabb, tydlig och konsekvent. Det är förmodligen aldrig viktigare än när brotten begås av unga människor, de som är . En tidig repressiv reaktion med efterföljande rehabiliteringsinsatser kan i väldigt många fall förhindra fortsatt brottslig verksamhet. Det förtar inte vikten av att arbeta preventivt där myndighetsöverskridande samverkan är absolut nödvändig för ett framgångsrikt resultat. Det är, herr talman, viktigt att polis, sociala myndigheter, kommunens fritidssektor och skolan kan samverka kring ett gemensamt mål, att föra en ung människa mot en framtid utan kriminalitet och droger. Det finns ett skyndsamhetskriterium för utredningar av ungdomsbrott. Orsaken till att detta kriterium har tillkommit för ungdomsbrotten är att man har satt den starkt påverkbara unga människan i centrum. insatser av preventiv, repressiv eller rehabiliterande art räddar bokstavligen liv. har kritiserat handläggningstiderna i ungdomsmål och då pekat på administrativa och organisatoriska brister. Det ligger säkert mycket sanning i den bedömningen, men jag är övertygad om att knappheten av resurser också har varit en bidragande orsak. Specialistfunktioner som polisdistriktens ungdomsrotlar har i många fall avvecklats. Därmed har en stor samlad kompetens spridits ut och luckrats upp. Jag återgår till rättskedjan. Det räcker med att en länk bryts för att förstöra möjligheterna att uppnå skyndsamhetskravet. Faktum är att det finns problem med långa handläggningstider i alla delar av rättsprocessen. Ärenden blir liggande, och den unge får en skev bild av samhällets inställning till kriminalitet. Många ärenden blir liggande helt utan åtgärder. Vilka signaler skickar denna passivitet från rättssamhället till en ung människa som har passerat riskzonen för kriminalitet med råge? Rättssamhället misslyckas och år med att leva upp till kravet på snabbhet när det gäller brottsutredningar som berör ungdomar. Rättskedjan brister, och den samverkan över formella myndighetsgränser som är helt nödvändig för att lyckas fungerar praktiskt mycket olika i olika delar av landet. Problemen är inte nya, och jag har tagit upp dem i kammaren tidigare. Problemen är förskräckande åldersstigna. Det krävs politiska initiativ för att komma till rätta med dessa missförhållanden. Det yttersta ansvaret har landets justitieminister . I svaret på interpellation sade att polisen ska svara för en effektiv brottsutredning och att regeringens satsningar på poliserna har skapat goda förutsättningar för detta. Det räcker inte. Problemen kvarstår, och det yttersta ansvaret vilar på justitieministern. Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att samhället ska kunna leva upp till de uppställda målen vid utredning och lagföring av ungdomsbrott? 92 Justitieminister (): Det är inte alltid lätt, , att påstå många olika saker. Först sades det att man har lagt fram en utredning och då blir det ingen diskussion. Där var underförstått att det inte går att göra så, det gäller att ha diskussionen i gång. sade att han minst hundra gånger har hört mig säga att det bör införas ungdomstjänst. Det går liksom inte riktigt ihop. Det stämmer nog att jag har sagt det hundra gånger, men det är också det som visar att även om en utredning tillsätts måste diskussionen hållas i gång. Jag vill till säga följande: I den här utredningen finns bland annat handläggningen av ungdomsbrott med. Det är inte på något sätt bara den här utredningen som har lagt fram de resultaten. En av de första åtgärderna jag föreslog och som sedan genomfördes var frågan om en kort handläggningstid för unga brottsoffer. Om den här utredningen hade lagt fram ett enda förslag, nämligen att byta namn på ett brott, hade jag också varit extremt kritisk, . Men så var det inte. Det var en del om att byta namn, men där var flera andra saker också även utifrån det brottet. Det har kommit flera olika intressanta förslag. De ska ut på remiss. Vi får en möjlighet att diskutera sakerna. Över huvud taget är det en tydligare och mer skärpt inriktning. Det är ingenting nytt. Det har definitivt gått åt det hållet . Det är bra. Man reagerar på ett helt annat sätt när det är slagsmål på skolgården eller när en ung person snattar. Det är en helt annan reaktion än när och jag var unga. Det är inte så där förfärligt länge sedan, trots allt! Det jag vill understryka är att det allra viktigaste är faktiskt att vi bekämpar den sociala utslagningen och sociala orättvisan. Det är det som skiljer Socialdemokraterna från den borgerliga maktalliansen. Om man vill försämra för dem som är svagast, är det barnen som går utför. Alla vi som har jobbat inom rättsväsendet vet att det är en social fråga. Det är sociala omständigheter som ligger bakom att ungdomar hamnar i brottslighet. Vi vet att de som gör det bästa brottsförebyggande arbetet är föräldrarna. Vi vet också att där föräldrarna inte orkar och kan räcka till är också riskerna betydligt större. Förslag om att de som redan har det sämst ska få en sämre ersättning är en bra grogrund för att se till att fler ungdomar som redan har det svårt och tufft kommer att hamna i brottslighet och nyttja droger. Det vill vi till varje pris undvika. Det gäller att se det här i ett lite större perspektiv och tänka på hur det går till i verkligheten. Det är annars bara att besöka i stort sett vilken rättegång som helst där det finns ungdomar som har hamnat i kriminalitet. Då ser man att det är sociala orsaker, och man ser att föräldrar inte har kunnat och orkat räcka till. Sedan var det frågan om hur polisen ska organisera sitt arbete. Det är riktigt att regeringen kan säga gör si eller så. Det kan vi göra på olika sätt i regleringsbrev. Kanske, kanske tror vi ändå att polisen vet bäst hur de själva ska organisera sitt arbete rånkommission, ungdomsrotlar eller på annat sätt. Jag säger inte emot om vet bättre hur polisen ska organisera sig. Han kan gärna framföra det till polisen, men glöm inte att högmod går före fall. 93 (): Jag tackar justitieministern för visdomsorden. Dem ska inte någon av oss glömma. Vi har haft en utredning. pressades stenhårt i valrörelsen och sade att en utredning skulle tillsättas. Sedan har det hänvisats i mängder av interpellationsdebatter till den utredningen eftersom man inte vill ta ställning. Jag har påpekat att hundra gånger har talat om ungdomstjänst.