prot · GT0935 · 2005-11-22 00:00:00 — hade hoppats kunna starta ombyggnaden . Efter stormen beslutade regeringen att omprioritera medel från budget till förmån för åtgärder som kunde lindra stormens skadeverkningar. Medel fördes också över till Rikstrafiken. Totalt omfördelades på tilläggsbudgeten i samband med vårpropositionen. I det sammanhanget gjorde bedömningen att en del av de byggstarter som planerades måste skjutas fram, däribland regionaltågstationen i . Byggstarten kommer att ske 2006, vilket alltså är helt i enlighet med regeringens beslut om banhållningsplanen. till frågan om Ostlänken. Jag delar Per uppfattning att Ostlänken är väsentlig för arbetspendlingen och för att knyta ihop två stora arbetsmarknadsregioner. En första etapp av Ostlänken är planerad att starta . har påbörjat den fysiska planeringsprocessen och kommer att ha en järnvägsutredning klar . I pågår nu arbete med att utforma ett uppdrag till en förhandlingsman som, tillsammans med regionala intressenter, ska titta på om det finns förutsättningar att tidigarelägga Ostlänken. Så snart detta arbete är klart avser jag att tillsätta en förhandlingsman. 12 Förste vice talman (): Jag tackar statsrådet för ett i huvudsak mycket positivt svar. Skälet till interpellationen är naturligtvis att är ett ganska utsatt län trots att det ligger väldigt nära starka regioner. Det är ett län dominerat av stålindustri och textilindustri. Även en del angränsande områden har haft ganska stora sysselsättningsproblem . Exemplet med , och , en ort som kanske hade den sämsta utvecklingen jämfört med hela landet innan järnvägen och , eller rättare sagt högskolan, kom till kommunen, visar väldigt tydligt att arbetspendlingen kanske är den bästa arbetsförmedling man kan få i utsatta regioner. har den lägsta bruttoregionprodukten i . Man kan säga att det är det fattigaste länet kanske något oegentligt, men det ligger ändå en hel del sanning i det. Vi har även problem, inte bara i , med exceptionellt stora nedläggningar, en friställning av arbetskraft som inte har så alldeles lätt att få nya jobb i vart fall inte inom närområdet. Alternativet är långtidsarbetslöshet eller arbetspendling för hela eller delar av hushållen. Vi har sett problemen i , som även är berört i det här sammanhanget. Också där har vi haft stora nedläggningar och stora sysselsättningsproblem. Jag kan bara se att pendlingen därmed är central. Jag själv pendlar mellan och och kan notera att de väldigt många unga människor som pendlar med 6.15-tåget ofta förklarar: Vi har inte råd att bo i men vi måste pendla, för det är där arbetstillfällena finns. Därmed är detta naturligtvis en oerhört viktig del för att kunna få en fungerande arbetsmarknad, i synnerhet för unga människor som vill ha arbete men inte alltid kan betala de priser som finns häruppe. Ostlänken är därför viktig för en bättre arbetspendling. Den är också viktig för den flygplats som expanderar kraftigt utanför , med två miljoner passagerare och väldigt många nya arbetstillfällen. Den innebär också en ganska stor belastning på miljön och trafiksäkerheten. Det handlar ju huvudsakligen om passagerare som småföretagare och någon form av reguljärcharter med stor betydelse för både svensk och utländsk turism. Att kunna få över dem på järnväg skulle ge mycket stora samhälleliga vinster. När det gäller och den så kallade Sörmlandspilen är jag helt övertygad, även där, om att den bästa arbetsförmedlingen för är en regionaltågstation. Vi har sett effekterna i . Det var stora nedläggningar inom tekoindustrin i . Vi kan se en kraftigt ökande arbetspendling från orten. Därmed har boendet på orten kunnat behållas, och därmed har det blivit mycket mindre problem med den omställning man har tvingats gå igenom. vill jag tolka statsrådet. Innebär statsrådets svar att kommunpolitiker kan räkna med att det blir en regionaltågstation där ? Jag tror att det vore en väldigt stor lättnad för arbetsmarknaden i hela mellersta delen av om så blir fallet. När det gäller Ostlänken skulle jag gärna vilja fråga statsrådet: svaret att vi kan hoppas att få en förhandlingsman? Ambitionen i regionen är entydig: att försöka få i gång ett bygge som skulle kunna ansluta till tredje spåret i och därmed minska arbetslöshetsproblemen samt förbättra för arbetspendlingen, i synnerhet för många unga. 13 Statsrådet (): Jag skulle vilja börja med att instämma i mycket av Per egen beskrivning av hur viktig infrastrukturen, och kanske inte minst järnvägen, är för att knyta ihop delar av vårt stora land och göra det lite rundare och lite mindre. Vi ser ju väldigt många bra exempel på hur pendlingsmöjligheterna ökar när vi har bundit ihop större orter med mindre orter. Därför är jag glad över den ljusa beskrivningen och den viktiga bild som Per ger av just fortsatta investeringar i järnvägstrafiken, inte minst i och omkring , där det bor väldigt många människor. Det arbetet ska alltså fortsätta med stor intensitet. Per ställer två konkreta frågor. På frågan om politiker och näringsidkare i kan förvänta sig en byggstart av regionaltågstationen är mitt svar ja. Jag ser inga skäl till att det inte skulle bli så, och jag kommer själv att lägga ned både tid och engagemang för att vi ska lyckas med det. Jag vet att det här bygget är oerhört viktigt för att öka förutsättningarna för arbetsmarknadspendling. Jag är också mycket optimistisk om att kunna fatta beslut om en förhandlingsman eller förhandlingskvinna på regeringens sammanträde . Vi har haft långtgående diskussioner där vi bland annat har suttit ned med företrädare för länet självt för att diskutera vilka möjligheter man ser att skynda på det här arbetet och vilka viktiga frågor vi gemensamt kan ta ställning till. Det gäller till exempel en sådan fråga som den Per och jag har debatterat tidigare, nämligen frågan om huruvida järnvägen ska dras via eller via tätort. Den typen av frågor tycker jag är utmärkta att diskutera med lokala och regionala representanter tillsammans med förhandlingsperson innan går in till regeringen med en tillåtlighetsprövning. Jag kommer också där att skynda på arbetet, och räknar jag som sagt med att regeringen fattar beslut. 14 Förste vice talman (): Jag tackar för svaren. Jag tror att kommer att uppmärksamma och vara väldigt nöjda med det svaret. Det har varit ett trauma kring regionaltågstationen. Det har funnits en historiskt sett, men inte . Vi ser att det har skett en mycket kraftig ökning av arbetspendlingen, i synnerhet när vägnätet lämnar en del övrigt att önska och det egentligen inte är praktiskt möjligt att pendla några längre sträckor på väg. Det gäller till och från Gnestaområdet, men det gäller faktiskt även till stor del. När det gäller pendlingen på tågen är vi väl medvetna om en sak. Pendlar man med bil in till är min erfarenhet att det , med den trafiksituation som råder i , tar från min hemort, , medan det tar med tåg. Detta plus kostnadsaspekten gör att tåget är helt överlägset i fråga om arbetspendling i storstadsregionen. Dessutom är det kanske det enda möjliga ur trafiksäkerhetssynvinkel, till exempel när det gäller alla som jobbar på och arbetar mycket på obekväma tider och som kan sova på tåget. Jag vill gärna se denna förhandlingsman . Hela regionen ser nog detta som en av de största frågorna för regionens utveckling. Med tanke på den låga inkomstnivån, med tanke på den höga arbetslösheten och även med tanke på delar av näringslivet, inom textil och stål, som har en mycket utsatt struktur, innebär detta så att säga den bästa stötdämparen som man kan få på arbetsmarknaden för att kunna utjämna i fråga om sysselsättningsproblemen och kunna göra det på ett sådant sätt att det är möjligt att klara det långsiktigt. Sitter man någonstans i och inte har någon farmor, mormor eller vad det nu kan vara i som man kan övernatta hos eller ta över en hyreslägenhet från, är det nästan omöjligt att flytta till storstadsregionen, utan det handlar om att pendla. För mig är det därför viktigt att en förhandlingsman utses. Min uppfattning är ganska klar. Jag tror att både och behöver någon form av anslutning. Jag förstår väl om det inte kan bli stora stationer på bägge ställena. Det kommer det säkert inte att bli. Men det behövs anslutningar vid bägge, både för pendlarna och för de mycket stora passagerarströmmarna som passerar . Jag ser fram emot att vi får en förhandlingsman utsedd . Jag tror att regionen, med det starka intresse som finns för dessa frågor, med stor kraft kommer att ställa upp för att försöka lösa de interna och regionala problemen. 15 Statsrådet (): Jag ska vara mycket kortfattad. Det som Per nu avslutar med att peka på, nämligen det starka stöd som finns lokalt och regionalt, är kanske det starkaste argumentet för att regeringen nu ska tillsätta en förhandlingsman och fundera över om vi kan göra något gemensamt för att skynda på utbyggnaden av ett viktigt stråk, för arbetspendling men också som en länk i trafiken mellan och . Jag vill verkligen understryka att jag uppskattar att det finns idéer och tankar lokalt och regionalt. Och jag tycker att det är självklart att regeringen ska bygga vidare på det. Jag kommer därför att arbeta skyndsamt med just frågan om en förhandlingsman. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2005/06:13 om konkurrens inom flygledning 16 Statsrådet (): har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka konkurrensen vad gäller tillhandahållandet av flygledningstjänster. Frågan ställs mot bakgrund av att regeringen i en konkurrenspolitisk proposition meddelade att den avsåg att utveckla konkurrensen vad gäller flygtrafiktjänsten. Regeringen avsåg bland annat att separera flygtrafiktjänsten från flygplatsverksamheten. Därför planerade regeringen att återkomma till med ett förslag till ny organisation för . Ett förslag till delning av lämnades budgetproposition. Målsättningen var att skilja myndighetsverksamhet från producerande verksamhet. Därmed föreslog regeringen att driften av flygplatser och flygtrafiktjänst skulle behållas i samma organisation. Sedan den konkurrenspolitiska propositionen lades fram har regeringen inte återkommit specifikt till frågan om konkurrensvillkoren inom flygtrafiktjänsten. Därför tycker jag inte att det borde råda några tvivel om att det är som enligt gällande regelverk är den som i första hand ska leverera flygtrafiktjänster i . kan, med stöd av luftfartslagen (6 kap. 3 §) och sin instruktion (1 §), överlåta åt annan att ombesörja flygtrafiktjänst. Det innebär alltså att det är som avgör om man vill delegera ansvaret för en viss tjänst till en annan aktör. Den här rätten uppkom ursprungligen bland annat av den anledningen att regeringen fann det önskvärt att skulle kunna anlita för flygvädertjänster som används i flygtrafiktjänsten. Jag inser att den nuvarande ordningen inte är lämplig om målet är att skapa goda förutsättningar för nya aktörer att ta sig in på marknaden för flygtrafiktjänster. finns ett flertal frågeställningar som behöver analyseras noga innan jag är beredd att ta beslut om eventuella förändringar till exempel i uppgiftsfördelningen mellan och Luftfartsstyrelsen. Därför kommer jag att ge Luftfartsstyrelsen i uppdrag att klargöra den nuvarande situationen ur juridisk, ekonomisk och teknisk synvinkel. Bland annat behöver vi få en klarare bild av vilka ansvarsförhållanden som gäller, vilka tjänster som skulle kunna överlåtas till annan part och hur det luftrum ska avgränsas där en annan lokal tjänsteleverantör än eventuellt skulle kunna utföra sitt jobb. Av erfarenhet vet vi att när en marknad ska öppnas för nya aktörer krävs ett regelverk för att lägga fast villkoren för den nya marknadssituationen. Det vill jag få en klar bild av innan regeringen tar ställning i frågan. Uppdraget till Luftfartsstyrelsen kommer att expedieras , och jag räknar med att kunna återkomma med eventuella förslag . 17 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Det var ett förtydligande i en situation som har varit väldigt förvirrad . Varken våra statliga myndigheter, verk eller har väl riktigt vetat vad som egentligen har gällt. Regeringen har faktiskt kommit med litet dubbla budskap. Jag ska gå tillbaka till den proposition som statsrådet nämner, alltså . Jag ska citera direkt ur propositionen eftersom jag tycker att det är en så fantastiskt bra text. Jag skulle faktiskt ha kunnat skriva den själv. Där skriver regeringen följande: Regeringen avser att utveckla konkurrensen vad gäller flygtrafiktjänsten och i samband med översynen har problemen med monopolsituation uppmärksammats. Avgörande för en fungerande konkurrens inom flygtrafiktjänstområdet är att flygtrafiktjänsten separeras från flygplatsverksamhet. Privata och kommunala flygplatser som konkurrerar med de flygplatser som driver skulle vid en separation inte behöva köpa flygplatstjänster från sin störste konkurrent. Vidare finns ett större incitament för de statliga flygplatserna att utnyttja den kommande konkurrensen på marknaden och anlita den leverantör som kan erbjuda den bästa kvalitet till bästa pris om flygtrafiktjänsten separeras från flygplatsverksamheten. Detta är ju kungsord. Det är ungefär som om en borgerlig regering hade skrivit propositionen. Varför har det inte hänt något ? Okej, vissa saker har hänt. Men just beträffande konkurrensutsättning av flygtrafiktjänsten har det inte hänt speciellt mycket. har, precis som statsrådet anger, delats upp i två myndigheter, och Luftfartsstyrelsen. ska i fortsättningen driva statens flygplatser och bedriva flygtrafiktjänst, och Luftfartsstyrelsen ska ta hand om de myndighetsuppgifter som tidigare låg hos . är ett affärsdrivande verk med uppgift att driva flygplatser och flygtrafiktjänst. Detta är vi alla överens om, och det var en väldigt bra reform som fick ett stort stöd här i . Men, som sagt, jag anser att regeringen för länge sedan borde ha verkställt sitt initiativ att konkurrensutsätta monopol vad gäller flygtrafiktjänsten. Där har man inte gjort någonting. Fördelarna med att konkurrensutsätta monopol är flera. Jag kan bara återgå till ord från regeringen själv, nämligen att privata och kommunala flygplatser som konkurrerar med de flygplatser som driver inte skulle behöva köpa flygtrafiktjänster av sin störste konkurrent etcetera. Regeringen har klarlagt detta väldigt tydligt . Jag ska ta upp situationen . Vi har en hel del kommunala flygplatser som vill köpa denna tjänst ute på marknaden så att säga. Vi har också företag som offererar tjänsten. , /, /och har alla velat göra upphandlingar av flygtrafiktjänsten för eftersom de avtal som man har med löper ut . Till och med självt har lämnat anbud i konkurrens med dessa privata företag, vilket illustrerar att inte ens riktigt visste hur detta skulle gå till. Men sedan kom in och avbröt upphandlingarna och meddelade att har ansvaret för flygtrafiktjänsten i det svenska luftrummet och att endast kan överlåta dessa uppgifter till någon annan. Svenska Luftfartsstyrelsen godkänner en eventuellt ny leverantör, står det. Det här anser jag står helt i strid med den fria konkurrens inom flygtrafikområdet som regeringen ville verka för. Varför har det tagit så hiskeligt ? Varför händer ingenting? 18 Statsrådet (): Det har, tycker jag, hänt en del på luftfartens område och fram till . Uppdelningen av och Luftfartsstyrelsen är ett viktigt ställningstagande och en viktig uppdelning, menar jag, rent principiellt för att skilja de olika uppdragen åt. Sedan kan det också vara så att en del av de här frågorna tappade lite av sin tyngd och lite tempo med tanke på många av de svåra frågor som luftfarten och flyget har ställts inför . Jag tänker till exempel på attacken och på andra terroristattacker runtom i världen. Jag tänker också på sars som alldeles uppenbart har påverkat flyget och viljan hos många att flyga. Då är min bild jag är ju ansvarig inte bara för infrastrukturen och transportfrågorna utan också för turismfrågorna att vid många av de seminarier och konferenser som jag deltagit i och där organisation framöver, gemensamma utmaningar och flygets roll för oss som nation diskuterats har de organisatoriska frågorna fått stå tillbaka lite grann därför att fokus väldigt mycket har varit på frågan: Hur kan vi få fler att välja flyget igen, och hur kan vi värna roll som nationellt nav i en allt hårdare konkurrens? Det är inget försvar men jag vill bara lägga till att jag tycker att det har hänt en del övrigt också när det gäller uppdelningen mellan och Luftfartsstyrelsen. Jag är mån om att seriöst titta på de här frågorna därför att jag är övertygad om att det här är bra förslag. Jag kan bara titta på och dra paralleller till den uppdelning som vi gjort inom i och . Där ser vi att vi får mycket mer asfalt för pengarna än vi tidigare fick, så jag tror att vi alla har att tjäna på att se över vem som ska utföra tjänsterna, på bästa sätt och till lägsta pris. Men det är också självklart så att en del frågor måste man få ett konkret svar på. Hur ser man till exempel, som jag nämnde inledningsvis, på luftrummet när det kommer in en ny aktör? Det uppdrag som vi ger till får sedan ge svar på frågan om en tydligare uppdelning när det gäller att släppa in fler i flygledartjänsterna kräver ytterligare lagändringar eller bara förtydliganden. Om det inte kräver ytterligare lagändringar kommer det fortsatta arbetet naturligtvis att gå mycket fortare än som varit fallet. Jag vill därför, , understryka att det inte är så att vi har lagt de här förslagen i byrålådan. Vi har gjort en del, och vi har haft mycket fokus på att värna svensk luftfart generellt. Det finns naturliga skäl till det jag tänker då på vad som hänt i hela världen . Men det finns fortfarande en del utestående frågor där måste hjälpa oss och ge oss svaren därför att detta är naturligtvis ingen tjänst där vi har råd att misslyckas. När vi sjösätter en eventuell ny organisation måste vi veta vem som har ansvaret och när eftersom flygsäkerhet också är en högt prioriterad fråga. Vi är inte beredda att kompromissa när det gäller de höga ambitionerna. 19 (): Nej, och det är självklart inte heller jag. Vi ska värna om flygsäkerheten. Ja, vi ska värna om flyget över huvud taget. Vad jag är lite bekymrad över är den långa tid det tagit att så att säga komma till skott och titta på de här frågorna mer i detalj. Det har ju hänt mycket . Det skulle förmodligen gagna flygresenärerna om de här flygledningstjänsterna kunde handlas upp. Varje besparing, alla kostnadsbesparingar, inom flyget gagnar till syvende och sist resenären och den som ska betala biljetten. Vi har sett en fantastisk utveckling på flygsidan i med ett folkflyg som växer fram och att det inte är bara affärsresenärer i kostym som flyger, utan det är familjer som flyger runt jorden och så vidare. Detta har blivit en oerhörd tillgång. Men vi måste arbeta för att ha ett så effektivt system som möjligt. Det är naturligtvis en uppgift för oss som politiker att ange ramarna så att det finns möjligheter att kostnadseffektivisera den egna verksamheten, till gagn för resenären. En sak som jag speciellt vill trycka på och som jag vill göra statsrådet uppmärksam på är det här med att ha en myndighet eller ett verk som driver verksamheten rent praktiskt och under samma tak som en beställare som handlar upp verksamheter inom samma område. Att tänka sig att hamna i en sådan lösning är enligt min mening förkastligt. Man kan inte å ena sidan driva flygplatser och ha flygledningsverksamhet i egen regi och å andra sidan handla upp samma tjänst parallellt i samma organisation så att säga. Då blir man liksom inte trodd av marknaden. Man kan ju alltid bli misstänkliggjord för att ta mer hänsyn till sin egen organisation än till andra. Vi som jobbat med kommunalpolitik har varit väldigt uppmärksamma på detta när vi genomfört våra kommunala förändringsprocesser och handlat upp tjänster som tidigare drevs i regi alltså att man har separata myndigheter eller separata organisationer som gör upphandlingen och att det inte är förskolechefen som handlar upp privat förskola och så vidare. Det där tycker jag är oerhört viktigt när det gäller statsrådets direktiv till utredningen. Vårt förslag är att Luftfartsstyrelsen får ta hand om det här. Om man nu skapar en enhet gäller det att göra den fristående från , som jag förmodar även i fortsättningen ska ha viss flygledning för sina flygplatser eller där de kan vara konkurrenskraftiga på marknaden. 20 Statsrådet (): medskick är viktigt. Jag ska ta med mig det och beakta det i det fortsatta arbetet kring direktiven till . Det är naturligtvis oerhört viktigt att den nya organisation som vi eventuellt sjösätter har en hög trovärdighet och att vi inte hamnar i nya diskussioner om huruvida det vi gjort blev bra eller om vi gjort det bara halvhjärtat. Min ambition är att göra någonting bra och att göra det när vi har fått svar på alla de svåra avgränsningsfrågor som jag tycker att vi har framför oss detta för att till exempel kunna svara för just säkerheten. Sedan ska vi också göra en organisation som har en bred förankring och ett högt förtroende. 21 (): Jag tycker att statsrådets ord här verkar bra. Jag är alldeles övertygad om att de flygplatser och de företag som arbetar med de här tjänsterna känner sig trygga i att det här kommer att utredas och att vi förmodligen får en förändrad situation, förhoppningsvis relativt snart. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellationerna 2005/06:53, 55 och 56 om EU:s postdirektiv och försämringar i svensk postservice 22 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att årböleborna ska få sin post levererad närmare bostaden, för att garantera ett grundläggande serviceutbud också på landsbygden samt för att utreda om flyttning av postlådor strider mot EG:s postdirektiv. Även har frågat mig på vilket sätt jag kommer att se till att lantbrevbärarservicen på landsbygden bevaras samt ges möjligheter att utvecklas. har frågat mig vilket ansvar jag har för den försämrade postservicen och hur jag avser att agera för att EU:s postdirektiv efterlevs och Postens försämringar stoppas. Alla tre interpellationerna besvaras tillsammans. Först och främst delar jag uppfattningen att landsbygden är beroende av bra basservice för att kunna utvecklas på ett positivt sätt. Lantbrevbäringen är en sådan service. Statens ansvar är oförändrat och säkerställs genom postlagen och tillståndsvillkor för Posten. Genom långtgående krav på Posten garanteras ett grundläggande serviceutbud också på landsbygden. Vi har generellt en postservice av mycket god kvalitet i , och det finns från regeringens sida inga planer på att minska kraven på Posten. Vi har dock valt att medge en viss flexibilitet i postutdelningen, men givetvis inom ramen för de regler som gäller. Posten måste ibland till exempel förändra sträckningen av en lantbrevbärarlinje. En sådan förändring kan i vissa fall upplevas som en försämring trots att regelverket följs. Men vi vet också att det genom en del förändringar också finns hushåll som faktiskt får en bättre service. Enligt riktlinjerna för lantbrevbäringen får postlådor placeras i lådsamlingar utmed lantbrevbärarens färdväg. Jag håller med om att det kan medföra extra besvär för den som bor på landsbygden att ha sin postlåda placerad en bit hemifrån. Men då det blir glesare mellan permanenthushållen, måste servicen ibland förändras och enskilda postlådor kan behöva flyttas. I Post- och tillsyn ingår att fortlöpande följa utvecklingen och bevaka att den faktiska nivån på postservicen i landet motsvarar samhällets behov och statens krav. För sedan fattade myndigheten beslut om allmänna råd med riktlinjer för postutdelning. Hur dessa tillämpas i praktiken kommer att följas upp . När det gäller flyttningen av postlådor i Årböle vet jag att undersöker om reglerna för utdelningen har följts när Posten fattat sitt beslut. Jag kan som minister inte lägga mig i handläggningen av ett enskilt ärende utan avvaktar PTS rapportering.