prot · GT0930 · 2005-11-15 00:00:00 — Vi vill att ett enklare och mer ändamålsenligt alternativ ska kunna erbjudas genom allmänna tester på de faktiska kunskaper som en viss person besitter. Dessa tester ska genomföras ofta och vid regelbundet återkommande tillfällen på de flesta av landets högskolor och universitet. En sådan form av kunskapsvalidering kan också gälla lägre utbildningsnivåer i syfte att underlätta och snabba på personens arbetsmarknadsintroduktion inom rätt yrke. Akuta åtgärder mot segregation och utanförskap integrationspolitik integrationspolitik handlar om kampen mot utanförskapet. Det skiljer liberalerna från många andra, som fortfarande sätter likhetstecken mellan integrations- och invandrarpolitik. Detta perspektiv har vi lämnat bakom oss. Det är utanförskapet, inte invandrarskapet, som definierar den liberala integrationspolitikens arbetsområde. Utanförskapet drabbar många personer som har utländsk bakgrund men långt ifrån alla. Den stora majoriteten av de två miljoner svenskar som har invandrat eller flytt hit, eller som är barn till invandrare och flyktingar, är välfungerande och hårt arbetande de behöver knappast någon särskild integrationspolitik. finns det många personer som inte har invandrarrötter men lever i utslagning och utanförskap. Integrationspolitik inkluderar också dem eftersom integration handlar om alla människor som står utanför, som saknar makt, resurser och möjligheter att bli delaktiga i samhällslivet. Därför är den liberala integrationspolitiken i huvudsak en generell politik för lika rättigheter och lika möjligheter, som riktar sig mot alla som lever i utanförskap oavsett födelseort, hudfärg, religion eller kultur. Regeringens misslyckade integrationspolitik ger förödande konsekvenser för samhället, inte minst för de allra mest utsatta. Betydande öar av utanförskap återfinns i nästan alla stora och medelstora svenska städer. Även i många mindre städer är miljöer präglade av utanförskap inte helt ovanliga. har länge hävdad att det behövs en radikal förändring, ett perspektivskifte som bryter med den segregerande integrationspolitiken som förts och öppnar vägen för en inkluderande utvecklingspolitik baserad på egenmakt istället för omhändertagande och arbete istället för bidrag. Utanförskapet kan inte brytas utifrån. Det är bara inifrån, när de berörda själva tar saken i egna händer, som någonting positiv kan hända. Vi tror att det behövs ett samlat grepp för att komma till rätta med den utbredda segregation vi ser i . Att arbete är en av de viktigaste beståndsdelarna för att bryta utanförskapet råder det inget tvivel om. Vi är dock övertygade om att egenmakt, jämställdhet, jämlikhet och trygghet också är grundläggande element och förutsättningar för att bekämpa utanförskapet. Alla i arbete Det finns ingen integration som inte bygger på arbete och den värdighet som arbetet ger. Bidragsberoendet är det värsta gisslet för dem som lever i ett utanförskap. Den som är vuxen och frisk har ansvaret för sin egen och sin familjs försörjning. Det gäller svenskar och det gäller invandrare. Också låglönejobb är bättre än bidragsberoende. Den allmänna förändring av politiken som krävs för att skapa nya arbeten är självklart den huvudsakliga lösningen för utanförskapets problem. Genom en ny syn på företagare och enklare regler för företagande, sänkningar av arbetsgivaravgifter och av tillväxt- och arbetsfientliga skatter kan många nya arbeten uppstå. Krångliga regler måste förenklas och den diskriminerande arbetsrätten reformeras. Ett arbetsammare och företagsammare är också ett mer integrerat . I sammanhanget är det intressant att konstatera företagsamhetens betydelse, inte minst med tanke på de invandrade svenskarnas stora insatser för företagandet i . Även om många invandrade svenskar befinner sig i utanförskap och arbetslöshet är det viktigt att bilden inte tecknas alltför svart. Invandrarföretagarna är av central betydelse för skapandet av välstånd i och genom förbättrade villkor för företagandet kan dessa företag växa och nya startas. Nackdelarna med att hamna i bidragsberoende är så stora att en så kallad jobb- och utvecklingsgaranti bör gälla för utförsäkrade långtidsarbetslösa och personer som kan arbeta men som har slagits ut ur arbetsmarknaden. Samma sak ska gälla nyanlända flyktingar och invandrare, så att ingen som kan arbeta riskerar att hamna i den karusell av bidrag och ineffektiva åtgärder som präglar dagens integrationspolitik. Inför en jobb- och utvecklingsgaranti Människor som är arbetsföra ska inte hänvisas till ett passivt bidragstagande. Effektiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder ska fokusera på att bryta en långvarig arbetslöshet och förhindra permanent utslagning från arbetsmarknaden. finns det två stora grupper av personer som är arbetsföra men mer eller mindre permanent försörjs utanför arbetsmarknaden. Den första gruppen är långtidsarbetslösa som hänvisas till den mycket dåligt fungerande aktivitetsgarantin. De får ersättning med aktivitetsstöd på samma nivå som arbetslöshetsersättningen. Den andra stora gruppen är de invandrare som ännu inte lyckats få fotfäste på den svenska arbetsmarknaden. De är i de flesta fall hänvisade till socialbidrag för sin försörjning. Till dem kan läggas en tredje grupp som består av ungdomar som varken arbetar eller studerar och som i många fall också tvingas leva på socialbidrag. liberalerna vill inte att arbetsföra människor ska tvingas att leva en passiviserande tillvaro på socialbidrag. Därför vill vi införa en jobb- och utvecklingsgaranti. Syftet med garantin är att med hjälp av individuellt utformade åtgärder så snabbt som möjligt hjälpa deltagarna vidare till den reguljära arbetsmarknaden. Tyngdpunkten i jobb- och utvecklingsgarantin ligger dels i samhällsnyttiga arbetsinsatser, dels i att förbereda deltagarna för arbetslivet genom olika jobbsökande aktiviteter. Korta kompletterande utbildningar kan också ingå i garantin liksom praktik. För personer med bristfälliga kunskaper i svenska språket ska språkundervisningen prioriteras, men alltid i kombination med samhällsnyttiga arbetsinsatser. Aktiviteterna i jobb- och utvecklingsgarantin ska ordnas av en mångfald auktoriserade anordnare. För de personer som uppbär socialbidrag ska respektive kommun ha det yttersta ansvaret för att garantin förverkligas, dock i samverkan med arbetsförmedlingen. För de personer som uppbär aktivitetsersättning ska arbetsförmedlingen ha det yttersta ansvaret för att garantin förverkligas. Garantin ska även kunna erbjudas till långtidssjukskrivna och till förtidspensionärer som behöver hjälp tillbaka till arbetsmarknaden. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att införa en jobb- och utvecklingsgaranti. Jobbkrav kopplas till försörjningsstödet Alla som deltar i jobb- och utvecklingsgarantin får rätt till en ersättning som minst motsvarar arbetslöshetsförsäkringens grundbelopp. Arbetsföra personer som inte vill delta förlorar dock rätten till ersättning och får inte heller rätt till försörjningsstöd. På så sätt bli det tydligt att ett jobb- och aktivitetskrav kopplas till försörjningsstödet. Arbetslösa med försörjningsansvar har rätt att söka kompletterande försörjningsstöd. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att jobbkrav kopplas till försörjningsstödet. Nystartsjobb För att underlätta att en invandrad person, som beviljats uppehållstillstånd i eller som bott i i mindre är , kommer in på arbetsmarknaden föreslår vi att dessa personer ska omfattas av förslaget med så kallade nystartsjobb. Det innebär att arbetsgivaren inte betalar arbetsgivaravgift för personen i fråga. Andra personer som har varit arbetslösa får också rätt till nystartjobb som motsvarar tiden i arbetslöshet. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om nystartjobb för invandrade personer samt långtidsarbetslösa. Ett nytt sysselsättningsmål på En reformerad arbetsmarknadspolitik ska vara som mest ambitiös där den behövs som mest. Det mål om 80 procents sysselsättning som regeringen satt upp räcker inte så länge det finns stora områden där sysselsättningen är mycket lägre. I 15 av de 24 förortsområden som ingick i den så kallade Storstadssatsningen hade bara runt hälften eller ännu färre av de i arbetsför ålder () ett arbete . I det nya materialet som ligger till grund för rapporten som baseras på sysselsättningssiffror , fann vi inte mindre 103 närområden där sysselsättningsgraden låg . Detta är helt oacceptabelt. liberalerna vill därför införa ett sysselsättningsmål som går ut på att av alla i arbetsför ålder ska ha ett arbete i varje grannskapsområde och valdistrikt. fanns det 277 närområden (rensade från industriområden) med en sysselsättningsnivå och vi är säkra på att , på grund av den sjunkande sysselsättningen, är de många fler. Dessa områden ska förklaras som sociala krisområden och prioriteras vad gäller resursöverföringar och andra satsningar mot utanförskapet. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om ett nytt sysselsättningsmål om överallt. Satsning på poliser för en tryggare boendemiljö Utanförskapets är också otrygghetens . Otrygga miljöer gör att de som kan flytta därifrån gör det så fort första tillfälle ges. De som stannar är nästan uteslutande de som inte kan flytta, de mest utslagna, maktlösa och resignerade. Detta negativa urval är ett stort problem i kampen mot utanförskapet, för i de mest utsatta områdena tärs kontinuerligt på de människor som skulle kunna göra en avgörande insats, om de stannade, för att vända på utanförskapets negativa spiral. Därför är fungerande, gärna attraktiva skolor så viktiga. Men ännu viktigare den känsla av trygghet som behövs för att utan rädsla kunna gå ut och ta en promenad, eller starta en verksamhet, eller låta barnen leka på en offentlig plats. Vi har en allvarlig otrygghetskris i utanförskapets som bara kan lösas genom att de berörda själva, i nära samarbete med polisen, tar sig an uppgiften att återskapa en trygg miljö. För det behövs betydande polisiära insatser och det förutsätter fler poliser. Det är vad förorternas hederliga invånare ropar efter. liberalerna vill göra stora satsningar på att reparera den nedrustning av polisen som socialdemokratin har gjort sig skyldig till. Och vi ska prioritera de mest utsatta områden i vår kamp för ett tryggare . I princip borde varje socialt krisområde ha tillgång till närpoliser. Polisen ska finnas mitt bland människorna i deras vardag och inte fungera som en främmande insatsstyrka som bara dyker upp i samband med våldsamheter. Tredubbla antalet närpoliser i varje utanförskapsområde Trygghet i utsatta bostadsområden kräver polisnärvaro och aktivt samarbete med de boende. Närpolis ska finnas i varje område som präglas av utanförskap och samarbete ska inledas med det lokala utvecklingsrådet i syfte att garantera områdets trygghet. Därför vill vi att antalet närpoliser tredubblas i utanförskapsområden. På kort sikt får det ske genom omfördelning av befintliga resurser. ska lokala trygghetsråd bildas i syfte att mobilisera det civila samhällets krafter kring samarbetet med polis och kampen mot otryggheten. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om en tredubbling av närpoliser i utanförskapsområden och bildandet av lokala trygghetsråd. Övriga åtgärder för att bekämpa kriminalitet i utanförskapsområden Enligt en rapport (BRÅ Unga lagöverträdare) är det bland ungdomsbrottslingarna i främst pojkar från storstäderna (varav från ) som begått sådana allvarliga brott att de döms till sluten ungdomsvård. Majoriteten av dessa personer har då begått grova våldsbrott som mord, mordförsök, rån, misshandel, mordbrand och sexualbrott. av dessa pojkar hade utländsk bakgrund, med båda föräldrarna födda utomlands. Utmaningen att förebygga brottslighet är kanske den svåraste men också viktigaste. Ingen människa föds kriminell. I grunden krävs en stark social-, skol- och välfärdspolitik för att förhindra brottslighet. Det är just en sådan politik, som bekämpar utanförskap och utsatthet, som är djupt engagerade i. En rapport från visar att de tjugo procent av befolkningen som har lägst inkomster, utsätts för mer gatuvåld och hot hemma än de som har höga inkomster. Den som utsatts för brott löper också högre risk att utsättas igen (2001:3). Ungdomar som begår brott har oftast en trasig uppväxt och bor i socialt utsatta områden, varav flera präglas av segregation. skotten i till kampen mot utanförskapet visar att brott med starka våldsinslag mot personer eller saker ökat markant i exempelvis som drabbats hårt av utanförskapet. Nyrekryteringen till kriminaliteten måste stoppas. I flera utsatta bostadsområden växer sig ungdomsgängen allt starkare och många av ungdomarna sugs upp av grovt kriminella ligor. Risken att de förstör både sina egna och andras liv är tydlig. har ett omfattande program för att minska ungdomsbrottsligheten och presenterade vi i en riksdagsmotion 46 förslag till starka insatser, inte minst när det gäller brottsförebyggande åtgärder. Vi måste förhindra att fler unga personer fastnar i den våldsspiral som i förlängningen förstör många människors liv. Därför föreslår vi följande åtgärder som kompletterar våra satsningar på närpoliser och lokala trygghetsråd: Rekrytera särskilt lämpade poliser som också har annan etnisk bakgrund än svensk. Stärk åtgärdskedjan tätt samarbete mellan närpolisen, skolan och ingen ung människa i riskzonen för kriminalitet ska falla mellan stolarna. Ingen ung människa ska bli ett papper i en pärm på . Bryt misstänksamheten mot polisen barn och ungdomar ska veta att polisen finns nära och att de kan få hjälp. Alla barn ska ha träffat en polis genom besök i skolan och gärna via föreningslivet innan de gått ut högstadiet. Inrätta ett särskilt centrum för brottsofferstöd i varje kommun där polis och socialtjänst samarbetar. Bryt anonymiteten polisen ska arbeta målinriktat och tydligt med de ungdomar som är på väg till fel sida om lagen. De ska inte kunna gömma sig bakom den anonymitet som kan leda till grövre och grövre brottslighet. Inrätta socialsekreterartjänster vid polisstationerna i utsatta områden polisen och ska arbeta under samma tak för att korta hjälpinsatserna vid polisingripanden. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om kompletterande åtgärder för att bekämpa otryggheten i utsatta bostadsområden. Skolans roll i kampen mot utanförskapet Skolan har en central roll i kampen mot utanförskapet. Det är det viktigaste sättet att överföra resurser till utsatta grupper och öka de nya generationernas livschanser och sociala rörlighet. Det är så lika möjligheter kan skapas. Tyvärr befinner sig skolans verklighet långt ifrån dessa för oss liberaler så kära ideal. Det största sveket mot de mest utsatta är en skola som inte fungerar, som inte förmedlar kunskaper, som inte ger redskap för framtiden. Förorternas skolor är oftast misslyckandets skolor. Där reproduceras utanförskapet och nya generationer av förlorare skapas. Detta kan inte accepteras. Därför behövs en ny skola enligt liberalernas kända idéer om en skola som kombinerar val- och etableringsfriheten med höga krav på kunskapsförmedling, ordning och reda och kvalité. Skolor i utsatta områden borde vara de bästa skolorna. Förbättrade möjligheter att fritt välja skola, extra satsningar på skolor i sociala krisområden och uppbyggnad av så kallade magnetskolor kan locka människor att bosätta sig och bo kvar i utsatta områden. Tydliga krav, mål och utvärderingar behövs också för att skapa en skola där alla kan lyckas. Också extra hjälp för att bearbeta svåra upplevelser ska finnas tillgängligt. Inför en kunskapsgaranti i skolan vill införa en kunskapsgaranti i skolan utformad som en läsa-skriva-räkna-garanti för alla lågstadiebarn. Inget barn ska lämna tredje klass utan att kunna läsa, skriva och räkna. Utan baskunskaper i svenska och matematik är fortsatt kunskapsinhämtning praktiskt taget omöjlig. Vi kan naturligtvis inte garantera att alla barn verkligen lär sig läsa, skriva och räkna lika lite som en vårdgaranti garanterar att alla blir friska. Men skolan ska garantera att en elev som hamnar på efterkälken inte lämnas i sticket. Garantin ska ge rätt att få extra hjälp om man behöver för att kunna lära sig läsa, skriva och räkna. Garantin är alltså en garanti för föräldrar och elever att de, om det uppstår problem vid inlärning av baskunskaperna, får extra hjälp från skolan i form av extra tid för det ämne där problem uppstått (vid behov en fullständig prioritering av svenska och matematik på schemat ), extra personal (vid behov en speciallärare) och läxhjälp, eftermiddagsskola, sommarskola och, , en extra termin eller ett extra läsår där det är nödvändigt. För utrikes födda barn ska satsningar på svenska språket särskilt prioriteras. Garantin ska först införas i skolor som ligger i sociala krisområden, men den ska gälla alla våra lågstadiebarn. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att stegvis införa en läsa-skriva-räkna-garanti för lågstadiebarn, där barn från utsatta områden prioriteras under en första fas. Skolan tar ställning för tolerans och stopp för nya religiösa friskolor Tolerans, förståelse för olikhet och respekt för andra ska prägla skolans vardag. Skolan ska inte vara värdeneutral, utan tydligt ta ställning för grundläggande humanistiska och demokratiska värderingar så som de bl a formulerats i FN: s deklaration om mänskliga fri- och rättigheter. I avvaktan på tydligare regler och bättre kontrollmekanismer vill vi även införa ett stopp för nya religiösa friskolor i syfte att skydda barnens rätt till en allsidig undervisning. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att skolan tydligt ska ta ställning för grundläggande humanistiska och demokratiska värderingar samt att införa ett stopp för nya religiösa friskolor. Intensifiera kampen mot diskriminering All diskriminering måste bekämpas på ett kraftfullt sätt. Så är det inte . Vi behöver en ny ordning som ersätter dagens splittrade, ineffektiva och inskränkta lagstiftning. På samma sätt måste splittringen i en mångfald diskrimineringsombudsmän upphöra. Därför föreslår liberalerna en samlad, generell, effektiv och rättssäker lagstiftning mot alla typer av diskriminering. Vi vill också att påföljden av diskrimineringen ska skärpas betydligt, inte minst i form av substantiella skadestånd. är vi motståndare till att använda diskriminering för att bekämpa diskriminering, så kallad positiv särbehandling. Kvoter och gruppreferenser ska undvikas. I ett första led vill vi att följande förslag genomförs: Det ska kosta att diskriminera Det är svårt att bevisa diskriminering vid en rättegång men när man gör det ska påföljderna vara mycket kännbara för den som har gjort sig skyldig till diskrimineringen. Därför föreslår vi att det utdömda skadeståndsbeloppet vid all arbetsmarknadsrelaterad diskriminering ska höjas substantiellt till förlorade arbetsinkomster. Vid annan diskriminering i offentliga eller privata verksamheter som vänder sig till allmänheten ska skadeståndsbeloppet motsvara minst fem basbelopp. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om höjda skadeståndsbelopp för den som döms för diskriminering. Avidentifiering av jobbansökningar Det är dags att ta krafttag i kampen mot den etniska bortsorteringen som uppenbarligen förekommer på den svenska arbetsmarknaden. Vi vill i det syftet göra det obligatoriskt med avidentifiering av ansökningshandlingar i personalrekrytering för alla offentliga arbetsgivare. Försöksverksamheter med avidentifieringen bör inledas i de kommuner med största koncentrationen av utanförskapsområden. För det privata näringslivet ska det finnas gott om information, rådgivning och metodhjälp om man frivilligt vill ansluta sig till denna antidiskrimineringspraxis. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att inleda försöksverksamheter med avidentifiering av ansökningshandlingar som kan leda till att alla offentliga arbetsgivare använder avidentifierade ansökningsprocedurer. En samlad diskrimineringslagstiftning I ett mer långsiktigt perspektiv vill vi att diskrimineringslagstiftningen samlas. Vi anser att de mekanismer som ligger bakom all diskriminering av den enskilde individen är i stort sett desamma oavsett om den yttre orsaken har samband med kön, etnisk tillhörighet eller något annat. Den kränkning som varje diskriminerad människa känner är också densamma oavsett grunden för diskrimineringen. Därför är det en viktig principfråga att dagens olika diskrimineringslagar samordnas till en gemensam lagstiftning. I samband med en sådan reform bör även (JämO), (), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (Homo) slås samman till en gemensam myndighet. Hanteringen av diskrimineringsfrågor måste bygga på en självständighet som enbart kan säkras om ställs under översyn. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om behovet av en samlad lagstiftning mot diskriminering. Långsiktiga insatser för att bekämpa segregation och utanförskap Det behövs en bättre samordning av insatserna för att bryta utanförskapet i mest utsatta bostadsområden. Därför krävs en översyn av ansvarsfördelningen mellan olika departement och myndigheter. kommer att återkomma med förslag om detta. Bland de långsiktiga insatser som krävs för att bekämpa segregation och utanförskap vill vi särskilt framhålla följande. Språket är nyckeln till integration Genomför en riktad satsning på svenska språket Vi vill undersöka formerna för att genomföra en riktad satsning på svenska språket för vuxna invandrare som önskar förbättra sina kunskaper i svenska språket. En sådan satsning skulle öppna för möjligheten att reparera följderna av den undermåliga sfi-undervisningen som erbjuds invandrade personer. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att genomföra en riktad satsning på svenska språket för vuxna invandrare som vill förbättra sina svensk-kunskaper. Medborgarskapets betydelse och krav betonas Vi tror att frågor kring det svenska medborgarskapet är viktiga i ett integrationsperspektiv. Det kan tyckas paradoxalt, eftersom många invandrare inte är svenska medborgare och inte heller har någon ambition att bli det. Det sägs ibland att där segregationsproblemen är störst är medborgarskap ingen aktuell fråga. Men vi har en annan uppfattning. Vi menar att möjligheten till medborgarskap tidigt ska stå klar för invandrare som kommer hit. Medborgarskapet ger unika rättigheter, till exempel rätt att bli vald till , rösta vid riksdagsvalet och en ovillkorlig rätt att stanna i , som inte kan uppnås på annat sätt. Men medborgarskapet ska också vara förenat med vissa tydliga krav. Dit hör exempelvis att inte bedriva brottslig verksamhet man har uppehållstillstånd. Det ska alltså vara något eftersträvansvärt att bli svensk medborgare. Medborgarskapet ska vara ett erkännande av att man uppfyllt ett antal kriterier som ger vissa fördelar. Om det blir så, kan det ha positiva effekter redan tidigt i integrationsprocessen. Med denna syn är det naturligt att själva erhållandet av medborgarskapet förknippas med en viss högtidlighet. I flera av kommuner har medborgarskap delats ut i samband med mindre ceremonier som uppmärksammar händelsen och dess betydelse för de involverade. Det är en positiv sak att markera inträdet som medborgare i det svenska samhället. Med anledning av de positiva erfarenheterna bör man överväga att genomföra medborgarskapsceremonier i större utsträckning och med en officiell innebörd. Att ge ett konkret tecken på det nya medborgarskapet som ett bevis på tillhörighet och deltagande i det svenska samhället bör förstärkas. Med denna syn är det också naturligt att acceptabla kunskaper i svenska språket blir ett krav för medborgarskap. Om medborgarskapet ska kunna utnyttjas förutsätter det kunskaper om svenska lagar och andra förhållanden som i sin tur kräver vissa kunskaper i svenska språket. För att kunna delta i samhällslivet krävs ett visst mått av språkkunskaper.