prot · GT0917 · 2005-10-19 00:00:00 — Just den som kommer om de arkeologiska utgrävningarna är också av intresse för eftersom ett av förslagen innebär att man ska skilja den uppdragsarkeologiska verksamheten från . när det gäller flytt och dylikt så förstår jag också att man vill ha en så snabb lösning på det hela som möjligt. Vi har våra kontakter, och visst ska vi försöka trycka på. När vi tar den här debatten hoppas jag även då kunna få svar av vår regeringsmajoritet. 66 (): Med kulturmiljö menas en miljö som är intakt och som berättar något om en mänsklig verksamhet. som vi i de gröna strävar efter kulturell mångfald vill vi värna det inhemska kulturarvet. Kulturarvet är viktigt för vår förståelse och för vår historia, och därmed också för oss själva. Genom tidigare miljöpartiframgångar, via till exempel , har kulturmiljöns ställning stärkts i och med möjligheten att inrätta kulturreservat. Det handlar inte bara om att skydda vissa byggnader, utan det handlar om skydd för hela kulturmiljöer som unika odlingslandskap eller äldre bebyggelse som helhetsintryck. Men att utveckla medel för att administrera en kulturminnesvård, en kulturmiljövård och kulturarvsarbete är inte tillräckligt om inte återkopplingen till allmänheten fungerar tillfredsställande. Till exempel är lagliga och ekonomiska möjligheter att inrätta kulturreservat meningslösa om det inte också finns kunskaper om hur miljöerna ska vårdas och om vad de har att berätta om den historiska situation som har skapat dem. Inte minst är det viktigt att informationen till allmänheten är såväl saklig som lättillgänglig när planer läggs fram som på olika sätt innebär ingrepp i kulturmiljön. , som ansvarar för skydd, dokumentation och vård av vår kulturmiljö har av regeringen fått ett sådant breddat uppdrag. Det innebär att myndigheten ska fokusera mer på ett ökat medborgarinflytande och en breddad delaktighet från lokala föreningar i kulturmiljövården, vilket är ett uppdrag som vi i instämmer i. Med denna övergripande syn ser jag ingen annan anledning än den som den rödgröna majoriteten har att föreslå avslag på samtliga motioner med hänvisning till gällande lagstiftning, pågående arbete inom regeringen eller myndigheter och den roll som har på området. 67 (): Det är en fin sommar och en familj är på biltur i ett där det finns så mycket att titta på. Pappan i familjen läser om olika sevärdheter som finns i trakterna som de ska passera. De bestämmer sig för att stanna till vid en kulturhistoriskt intressant kyrka. De går in på kyrkogården och närmar sig förväntansfulla kyrkobyggnaden. Så ser de en skylt och läser: Stängd på grund av rasrisk. Sådana skyltar finns och kommer att bli allt vanligare i fortsättningen. Kyrkan kommer att få allt svårare att underhålla sina byggnader. Kyrkans ekonomi är till största delen beroende av antalet medlemmar, och har kyrkan förlorat en halv miljon medlemmar. Medlemsminskningen kan tyvärr förväntas fortsätta. Det medför att kyrkans möjligheter att bedriva verksamheter försämras och naturligtvis också att underhållet av dessa byggnader blir eftersatt. Därför är det mycket viktigt att staten håller ingångna avtal. Vi har fått höra hur regeringen kommande budgetår flyttar 15 miljoner från den kyrkoantikvariska ersättningen. Detta händer i ett läge då det i stället vore motiverat att höja ersättningen. Här saknas verkligen kontinuitet och långsiktighet i budgetarbetet. Denna klåfingrighet är också illavarslande inför vad som kommer att hända . Osäkerheten är stor ute i pastorat och församlingar. Vad händer egentligen med den kyrkoantikvariska ersättningen? De besked som vi har fått påminner alldeles för mycket om att det ordnar sig säkert eller det ordnar sig nog. Det är besked som inte uppmuntrar till optimism och framtidstro när det gäller att kunna bevara dessa kyrkobyggnader som är en så viktig del av vårt lands kulturhistoria. Kulturminneslagen är en viktig lag, och den är till för att följas, precis som alla andra lagar. Många bekymrade kyrkopolitiker, församlingsbor och andra undrar hur det kommer att bli. Vi vill inte ha fler skyltar med texten stängt på grund av . Vi vill ha öppna kyrkor för gudstjänstfirare och tillfälliga besökare. Om detta är vi helt eniga i den borgerliga alliansen. Jag skulle önska att i , som bor i ett landskap med många kyrkor, tar med sig den hälsningen till sina partikamrater och också vidarebefordrar den till stödpartierna. 68 (): betänkande behandlar skyddet av ortnamn. Jag som sitter i bostadsutskottet kände att det var mycket angeläget att bidra till den här diskussionen. I replikskiftet mellan och behandlades den framtida behandlingen av frågeställningen. Jag kan vidimera att jag i egenskap av ledamot i bostadsutskottet får väldigt många synpunkter från allmänheten på hur detta fungerar i praktiken. Det är mycket kritiska synpunkter där människor tycker att det är väldigt konstigt att gamla, etablerade och, som en person nämnde, tusenåriga namn plötsligt förändras. Dagens behandling berör också detta med belägenhetsadresserna och deras utformning. I betänkandet beskrivs också hur regelverket fungerar , inte minst när det gäller belägenhetsadresserna. Det jag skulle vilja tillföra i debatten gäller det faktum att det egentligen inte bara handlar om den framtida behandlingen av lägenhetsregistret, det vill säga propositionen om detta, utan det handlar också om lantmäteriverksamheten, en annan proposition. Jag menar att det är väldigt viktigt att verkligen utvärdera varför tillämpningen uppenbarligen inte riktigt har blivit den som man har förutsatt i det regelverk som finns. Kritiken som riktas behandlar just detta med att gamla, välkända, historiska ortnamn ändras utan hänsyn till gårdens eller byns gamla samt ibland fornnordiska ursprungsnamn. Majoriteten i kulturutskottet betonar i behandlingen av motionen att ortnamn är en oersättlig kulturskatt, att den kulturhistoriska betydelsen är viktig och att det finns en starkt förknippad identitet och hemkänsla kopplad till ortnamn. Det tycker jag är en mycket sympatisk skrivning. Jag vill också påminna om att det i 1 kap. 4 § i kulturminneslagen finns bestämmelser om god ortnamnssed. har en viktig funktion i detta, som också , men ändå kan vi konstatera att det kommer många kritiska synpunkter från boende i olika regioner i . I samband med att den här propositionen lades fram i har vi i väckt en motion där vi berör problematiken kring ortnamn. I och med att det finns ett så stort intresse kring denna frågeställning hoppas vi naturligtvis också att man har anledning att återkomma till denna diskussion i behandlingen av den propositionen. Vi föreslår att man utvärderar och går till botten med hur det praktiskt har utvecklats och att får möjlighet att ompröva och se om man måste vidta ytterligare åtgärder. Det viktiga är att verkligen värna ortnamnen och betona det kulturhistoriska värdet. I den motion som behandlas här anges också svårigheterna med att man får praxis och tillämpning på olika adresser och vad det kan innebära för räddningstjänst och mycket annat, men jag har valt att här fokusera på de kulturhistoriska värdena. Trots att betänkandet i detta avseende bara behandlar en kommande behandling av lägenhetsregistret, vill jag betona att det finns all anledning att i samband med behandlingen av propositionen och motionerna verkligen ta ställning till om inte måste agera för att ytterligare förstärka skyddet. 69 (): Många kommuner kämpar för sin överlevnad. Regeringen har uppenbarligen uppmärksammat det här problemet i och med att man i budgeten stimulerar sammanslagningen av kommuner. Det här är ingen bra utveckling som jag ser det. Det innebär att det demokratiska underskottet ökar. Det är alltså viktigt att vi på område efter område ser vad som kan göras för att stötta de mindre kommunerna. Kravet om arkeologiska utgrävningar och därmed kulturminnen har blivit något av både en möjlighet och kvarnsten kring halsen på många kommuner. Här måste någonting göras för att stötta utsatta kommuner. En ledstjärna i allt arbete är att pengar och ansvar ska gå hand i hand. Om någon annan ska betala notan finns det nämligen inga hämningar. Det kan få kosta vad som helst. Alla ser till sitt område och ingen ser helheten. Vid utgrävningar bör en rimlighetsbedömning göras mellan projekt och nyttan av utgrävning. Jag vill påminna om den redovisning som gjorts om antalet oredovisade utgrävningar. Där kan man verkligen ifrågasätta nyttan och det vetenskapliga värdet, den folkliga förankringen av utgrävningen och den ekonomiska bild som detta har inneburit. Kulturminneslagens ställning gör det alltför ofta omöjligt att genomföra exploateringar. Brister i affärsmässighet i samband med arkeologiska utgrävningar gör att kostnadsbilden är helt obestämbar. På inget annat område i samhället har man en så gynnad sits som de som arbetar inom det här området. Avsaknad av konkurrens, avsaknad av vilja att pröva alternativa lösningar som arkeologisk grundläggning och avsaknad av affärsmässighet i allmänhet genom att klassa frågan som myndighetsutövning gör alltför ofta situationen omöjlig i drabbade kommuner. Samhällsutvecklingen ska stimuleras som rimliga regler ska finnas för att tillvarata samhällsintressen. En avvägning bör därför ske där utfall av arkeologisk undersökning vägs mot kostnad och eventuellt bortfall av tillväxtbärande faktorer. Förundersökningar och utgrävningskostnader ska inte klassas som myndighetsutövning utan konkurrensutsättas i enlighet med lagen om offentlig upphandling. Jag kommer själv från en kommun med en stor andel kulturmiljöer. Det är en fördel, men innebär, som sagt, också alltför ofta att en död hand läggs över områden i samband med exploateringen. Den arkeologiska kostnaden överstiger alltför ofta själva exploateringskostnaden. Processen att få fram projekt är direkt avgörande för folks möjlighet att utveckla sin kommun. Den är ofta långdragen, och ibland tar det i projekt där krav ofta finns på att det ska vara färdigställt . Det är alltså en orimlig situation som uppstår. Det vore därför rimligt att den som gör bedömningen av behovet av en utgrävning också står för kostnaden. Som situationen ser ut är det rimligt att aktörerna som gör en utgrävning också spelar på samma spelplan. Det är också rimligt att den som är uppdragsgivare också anlitar entreprenören. I mina motioner har jag framhållit affärsmässigheten i de här sammanhangen. Den är undermålig. konstaterar jag att de aspekter jag för fram i mina motioner till stor del tas upp och rättas till i det utredningsförslag som överlämnats till kulturministern . Förslaget innebär att arkeologiska undersökningar avskiljs från ämbetet och läggs över i ett fristående bolag, och det är ett steg i rätt riktning. En sådan förändring kräver givetvis också en ändring av lagstiftningen som jag ser det i positiv riktning. Det kan tyckas att jag målar upp en mörk bild av verkligheten, men jag ser trots allt ljuset i tunneln i och med det utredningsförslag som lades fram för någon vecka sedan. Jag vill betona att många kommuner har den uppfattning som jag redovisar som alla är besjälade av att värna de kulturmiljöer man har i sin hembygd. Målet för alla är att de åtgärder som vidtas trots allt ska gagna såväl nuvarande som framtida generationer. För att spara tid yrkar jag bifall till reservationen nr 3 under punkt 2, även om jag biträder alla de övriga reservationer som har lagt i det här ärendet. 70 (): I det här ärendet berörs som sagt vikten av att bevara och säkerställa vårt kulturarv. Man har här berört betydelsen av att gamla ortnamn säkerställs. Jag ska i anknytning till detta säga någonting om betydelsen av vårt kulturarv när det gäller att bevara de gamla sockennamnen. För alla som bedriver släktforskning ter det sig närmast som ett kulturmord om man medvetet för eftervärlden låter den skatten gå förlorad. Det är ju så att vi i har en unik möjlighet inom ramen för vår gamla folkbokföring att studera var våra förfäder har bott och verkat. Försvinner sockennamnen i det allmänna medvetandet så blir det svårt att söka sina rötter, och det blir också svårt att förstå vad rötterna står för. lyckades ju, när frågan om folkbokföringens framtida uppbyggnad var på tapeten, säkerställa att folkbokföringen framöver inte bara ska ske på fastighet och kommun, vilket var det ursprungliga utredningsförslaget, utan efter långvarig beredning och diskussion i både regering och riksdag kom man fram till att, som man trodde, säkerställa sockennamnen genom att låta församlingsindelning även efter skiljandet från staten ligga kvar i folkbokföringen. Men det har ju nu blivit en väldligt konstig ordning eftersom nu i många stift slår ihop församlingar och ibland döper om dem. Därmed låter man de gamla sockennamnen helt och hållet försvinna i folkbokföringen. Därmed har så att säga det tidigare beslutet fallit. Syftet med det var ju att bevara den kulturskatt som sockennamnen innebär. Vi har i skatteutskottet, efter det att vi har fått ett stort antal motioner i ärenden, bland annat från mig, låtit remissbehandla de förslag som finns i motionerna om att folkbokföringen ska innefatta socknarna i stället för församlingarna. Det är, med hänsyn till att det har gjorts en fixering av de gamla sockengränserna av , en ganska enkel men ändå betydelsefull förändring. Remissinstanserna det är i stort sett hela , men även myndigheterna har varit positiva till att en utredning snabbt görs med den här inriktningen. Det torde också föreligga en majoritet här i för den förändringen. Men i skatteutskottet har Socialdemokraterna trasslat och vägrat ta fram det färdigberedda ärendet så att det kunde nå kammaren . får vi hoppas att det kommer ett beslut . För svenskt kulturarv är den här frågan av stor betydelse, vilket inte minst utskottets remissomgång och alla e-brev som vi i utskottet har fått visar. Min fråga till är därför hur han ser på det här med att bevara sockennamn och om han är beredd att påverka sin skatteutskottsgrupp, som har stretat emot på ett märkligt sätt i det här ärendet. har vi i och för sig noterat det var ju många turer att regeringen i sin budgetproposition har skrivit lite lösryckt om att man har den här frågan under bevakning, men det räcker inte. Sammanslagningen av församlingar pågår för fullt, och det är viktigt att man nu snabbt gör den utredning som remissinstanserna har tillstyrkt. Att denna enkla förändring kan komma till stånd är av utomordentligt stor betydelse, inte minst för alla som bedriver släktforskning. 71 i (s) replik: När nu nämner det här med sockennamn ska jag erkänna att jag inte så noga har studerat det eftersom det inte finns med i vårt betänkande här . Men som jag sade till tidigare debattörer tar vi det här på mycket stort allvar och kommer att följa det. Vi vet även att frågan om lägenhetsregistret, som nämnde tidigare, bereds i finansutskottet och kommer att komma upp . Vi kommer att följa frågan om sockennamn, och jag kommer också själv att personligen följa den. Sedan kan jag inte gå i god för vad vi gör i andra utskott, för den insynen har jag inte haft, och jag har inte följt de frågorna. Det här var bara en helt kort kommentar. 72 () replik: Det vore ju utomordentligt bra om det inte går någon partipolitisk prestige i en sådan här fråga där man bör kunna vara pragmatisk och nå önskat resultat. Det önskade resultatet är ju att vi ska kunna bevara sockennamnen, som det ursprungligen var fråga om. När det nu inte går genom att låta styra vilka sockennamn som ska bevaras och vilka som inte ska bevaras när man av andra, ekonomiska, skäl slår ihop församlingar så är det viktigt att den här förändringen kan komma till stånd snabbt. Det är naturligtvis lika viktigt att man klarar ut det här med ortnamn och så vidare, men för släktforskarna är det särskilt viktigt att kunna gå tillbaka i folkbokföringen. Vi kan ge dem denna möjlighet genom att i folkbokföringen låta sockennamnen ligga kvar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 11 § Spel- och lotterifrågor m.m. Föredrogs kulturutskottets betänkande 2005/06:KrU3 Spel- och lotterifrågor m.m. 73 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag och därmed avslag på samtliga reservationer gällande betänkande 2005/06:KrU3. Utskottet har i sitt betänkande tagit ställning till närmare 80 motionsyrkanden rörande spel- och lotterifrågor. Yrkandena kommer från motioner lagda under den allmänna motionstiden /05. Till betänkandet är fogat 23 reservationer och två särskilda yttranden. Spelfrågorna är politiskt viktiga och har också debatterats flitigt, inte minst . Det handlar dels om spelandet i sig, dels om att spelpolitiken är en viktig del av idrotts- och folkrörelsepolitiken eftersom spel i olika former i stor utsträckning bidrar till att finansiera dessa verksamheter. Man kan alltså säga att det är två frågor vi har att närma oss här . För det första: Hur ser vi från samhällets sida på möjligheterna att motverka de negativa konsekvenser som lätt kan bli följden av spelande om pengar i form av spelmissbruk, förstörda familjeekonomier och därpå följande personliga tragedier? För det andra: Hur ska överskottet från spelandet, det vill säga de vinster som spelbolagen gör, användas? Majoriteten i utskottet står med sitt betänkande i stort bakom den framgångsrika spelpolitik som vi fört med reglerad spelmarknad för att minska spelmissbruket och där överskottet från exempelvis i stor utsträckning går till ungdoms- och framför allt idrottsrörelsen. Spel och lotterier kan, hanterade på rätt sätt, vara en trevlig underhållning och ett välkommet spänningsinslag i vardagen. När vi köper en bingolott utanför eller tippar tillsammans med arbetskamraterna på fredagsfikat är vi en del av den positiva sidan av spelandet. Men det finns också en negativ sida som vi inte får blunda för. Det finns en baksida med missbruk, skuldsättning och kriminalitet som följd. Spel är inte en kommersiell verksamhet vilken som helst. Det är därför vi har en statlig spelpolitik, och det är den vi är här för att debattera . Det finns nämligen olika åsikter om hur statens politik bör se ut. Det framgår inte minst av reservationerna till föreliggande betänkande. Jag hoppas därför på en klargörande debatt där olika alternativ i svensk politik framkommer och tydliggörs. Jag lämnar över ärendet till debattörerna. 74 (): Jag ser, liksom , fram mot en spännande och intressant debatt i denna fråga. Låt oss börja med lite bakgrundsfakta. Den svenska spelmarknaden omsatte 41 miljarder brutto . Det är en ökning . 5,1 miljoner människor spelar på . Det är av den svenska befolkningen. Utländska spelsajter har av marknaden. Trenden går mot en mer segregerad spelmarknad. De som spelar mest kommer att stå för en större del av omsättningen. Spelomsättningen på Internet fördubblades , . De utländska spelbolagen har av marknaden på Internet. Där har alltså skett en fördubbling . har av marknaden på Internet. Man kan också se att spelberoendet tenderat att öka . av har spelproblem. Av dem är spelberoende. Vidare kan man notera att utländska spelbolag omsätter på den reglerade svenska spelmarknaden. Detta var lite bakgrundsfakta. och är dominerande på marknaden. Främst gäller det . Som jag sade tidigare spelar 5,1 miljoner på . De står för av den svenska spelmarknaden. Svenska Spels vinst var 4,8 miljarder. Vinsten, efter avdrag till idrott och marknadsföring, var 3,6 miljarder pengar som går till statskassan i form av ren skatt. Alltså: Ca 1 miljard går till idrotten. 3,6 miljarder går direkt in i statskassan. Då kan man fråga sig varför vi ska ha monopol. Från statens synpunkt är det enkelt. Man får in stora mängder skattepengar, med det som det talas om är att det mesta går till idrotten. Och varför ska vi inte släppa in utländska spelbolag på marknaden när de i stor omfattning redan finns där genom Internet? Av sociala skäl, säger utskottets majoritet, och av hänsyn till idrotten. De vill inte släppa in utländska spelbolag eftersom det skulle medföra sociala skadeverkningar genom ökat spelande. Vad gör då ? Jag roade mig med att titta i . I en helsidesannons säger : Drömvinsten. 122 miljoner till . högsta spelvinster genom tiderna: 1. 122 miljoner, Lotto+Joker, 2. 61 miljoner, Joker, 3. 51 miljoner, Lotto+Joker de tio största vinsterna räknas upp. Annonsen fortsätter: kan du spela om en ny Drömvinst. När jag vänder på bladet hamnar jag på ytterligare en helsidesannons från , där de skriver: Typiskt! Är det tanken du sitter och grunnar på just nu? Då har vi ett glädjande besked att komma med: Drömvinsten är återigen uppe i 55 miljoner och nästa dragning är . Då kanske du tänker typiskt igen, och att sådant här aldrig händer dig. Men man ska aldrig säga aldrig. Fråga bara killen i som vann 122 miljoner på med Joker. Det hela avslutas med en vacker bild och logotypen för . Gör detta för att minska spelandet? Handlar det om ett socialt ansvarstagande från deras sida? Nej, de vill enbart öka antalet människor som spelar. Och precis som tycker också jag att det är roligt att spela. Jag skulle själv kunna spela. Däremot kan man inte gömma sig bakom en mask och säga: Vi tycker visserligen inte att folk ska spela så mycket, men vi annonserar så att de ska spela, och det tar vi ett social ansvar för. Vad får idrotten ut av detta? Som jag konstaterade får de inte så mycket. Åren 20022004 spenderade ATG och mer än på marknadsföring. Det är mer än , och samlade annonskostnader . Det är alltså inga småpengar som satsas för att få folk att spela mer. Kanske luras idrotten i vanlig ordning. Vi har sett mängder med annonser om att idrottsrörelsen anser att det är bra med endast . kan vi konstatera att staten lurar idrotten. När den svenska staten återinförde de enarmade banditerna 1995 beslutades att av vinsten skulle gå till idrotten och . , , får idrotten av överskottet från de enarmade banditerna. Idrottsrörelsen låter sig luras igen. Jag skulle vilja ställa en fråga till . Det talades om brutna löften i den tidigare debatten om kulturmiljövård. Är det en vana Socialdemokraterna har, eller kommer dessa pengar att överföras till idrotten? Det talas nämligen alltid om hur viktigt det är med ett spelmonopol just för att pengarna ska kunna gå till idrotten. Men, säger någon, det vore väl hemskt om vi hade utländska spel? Vi skulle bara bli lurade och pengarna försvinna ut från . Jag har roat mig med att titta på vad säger. Man kan alltid ifrågasätta om talar sanning eller inte, men varför skulle de inte tala sanning? säger följande: Vi vill ha stenhårda socialpolitiska krav på all spelverksamhet det betyder att vi har ett regelverk som tydligt pekar ut hur ett socialt ansvarstagande ska se ut. Vi vill betala skatt på vår verksamhet i . Skatt ska rimligen betalas på spelvinster där våra kunder köper våra produkter. beskattas svenska spelkonsumenter i , till vilken nytta för ? Vi vill att staten punktbeskattar spelindustrin. I betalar vi, förutom bolagsskatt, en punktskatt på på alla våra intäkter. Denna skatt ska användas där den behövs allra mest, exempelvis till idrottens finansiering och vård av de spelberoende. Vi vill verka för en sanering och striktare regler av all spelrelaterad reklam. Detta sägs alltså av ett av de utländska bolagen. Det tycker jag ändå är intressant. Som vi alla vet pågår det nu en EU-debatt. För att göra allt klart vill jag säga att vi från sida tycker att det är självklart att dessa bolag ska betala skatt. Vi har också sagt att idrotten ska tillförsäkras samma pengar antingen på det viset eller genom en slags licensverksamhet för att de utländska bolagen ska få rätt att komma hit. Jag tycker på något sätt att det är en dubbelmoral från majoritetens sida. Vi vet nu att vi lever i där spelmonopolet diskuteras. Det var inte så länge sedan vi hade EU-kommissionären här. Han sade under sitt Sverigebesök att man ska granska inte bara utan sex, sju andra europeiska länder för att se hur spelmarknaden går ihop med om den fria rörligheten.