prot · GS09123 · 2005-05-19 00:00:00 — Jag tycker att det har funnits möjligheter att ändra den här lagen i , eftersom man har gjort en översyn av den. Tyvärr har inte ministerns kolleger i socialutskottet riktigt tagit till sig, haft modet eller kuraget att följa det förslag som alliansens partier har lagt fram och ställa sig på fostrets sida. De har fortsatt att hävda att det bräckliga skydd som finns fortfarande ska gälla. Men ärendet är inte avgjort här i kammaren. Jag har en förhoppning och en fråga. Är ministern beredd att hjälpa till att påverka sina kolleger så att de röstar med den reservation som finns i ärendet? Där handlar det om att det inte bara gäller en själv och närstående, utan också om att fostret kan komma att skadas allvarligt. 109 Statsrådet (): Precis som några har sagt, känner jag väldigt starkt för den här frågan. Det gäller inte bara alkoholfrågan, utan också narkotikasituationen. Det föds också 100130 barn av kvinnor som har narkotikaproblem. Vi vet att amfetamin ger neurologiska skador och ibland också missbildningar. Det här alkoholsyndromet drabbar 50100 barn. Sedan tillkommer det kanske 100200 barn med alkoholeffekter som till exempel koncentrationssvårigheter. Jag tror att vi måste göra tre saker. Den ena har ni berört allihop. Det handlar om att bli bättre på de förebyggande insatserna. I mitt svar pekar jag på det här som vi går fram med. Det är till att bland annat utbilda personalen i mödravården för att ta de här diskussionerna med de blivande mammorna. Det handlar också om insatser till exempel till fortsatt forskning. När det gäller att upptäcka detta tidigare och att bli bättre på att följa det på nivå tycker jag att de saker som föreslår absolut är sådant som man skulle kunna gå vidare med. ska man kanske också säga att det ibland kan vara lite si och så med trovärdigheten när man frågar kvinnorna hur mycket de dricker. Därför behöver man djupare forskning också, bland annat det som redan har skett i den undersökning som ni har hänvisat till där man har kommit fram till att det är här i . Vi måste göra bättre förebyggande insatser, och där går vi in med pengar. Det andra är att missbrukarvården också måste rustas upp. Det får aldrig vara så att det finns några väntetider när en gravid kvinna söker vård för sitt missbruk. Det får aldrig finnas några väntetider i det läget. Det måste finnas avgiftning, vård och behandling direkt. Vi kan gärna kalla det för en gräddfil i missbrukarvården för gravida. Jag tycker att det är en särskilt prioriterad grupp. För många kvinnor blir ju graviditeten en vändpunkt i livet där man tar chansen att stiga ur sitt missbruk. Det kan gälla alkohol eller narkotika. Vi underlättar detta genom att gå in med ganska mycket pengar. Det är en satsning på över 800 miljoner på missbrukarvården . I den vårdöverenskommelse som vi ska sluta med Kommuner och Landsting måste den här gruppen gravida uppmärksammas särskilt. Den tredje delen har och varit inne på, nämligen LVM. Det är en svår fråga. Frågan är om graviditet ska vägas in vid LVM-bedömningen eller inte. Å ena sidan säger man att det kan finnas en risk att kvinnan aldrig tar kontakt med mödravården om man skulle göra det. Bland annat landar på den bedömningen. Å andra sidan är riskerna för fostret stora, och det gäller även riskerna för kvinnans psykiska och fysiska hälsa. Vi kan ta narkotikamissbruket som exempel. Kan man verkligen sköta sin graviditet i en knarkarkvart? Det är de situationer vi talar om. Det är de tungt vägande skäl som jag talar om. Därför vill jag göra en ordentlig genomgång av frågan. Jag kommer att ge i uppdrag att se vidare på de norska erfarenheterna, det vill säga hur tungt väger egentligen det första argumentet som gäller riskerna att skrämma bort missbrukande kvinnor från mödravården. Finns det någonting att ta på där? Sedan vill jag också lyssna på mödravården och i vårt land för att höra vilka erfarenheter de har. Jag tror nämligen att det finns en väldigt stor och utbredd frustration, precis som har vittnats om här, på många håll, inte minst inom mödravården, för att man gör alldeles för lite. Jag utesluter inte en lagändring om det skulle behövas, men först vill jag be gå igenom problematiken ordentligt. Jag ska kanske också tillägga att socialdemokraterna i är överens om den här linjen. Så försök inte spela ut mig mot mina kolleger i socialutskottet! 110 (): Jag tackar för den utvecklingen av svaret. Jag har lyssnat till när hon har presenterat sin avhandling. Sedan har jag besökt många mödravårdscentraler för att se om det stämmer i hela landet eller om det är specifikt för . Så är det inte, det är exakt samma. Det spelar ingen roll var jag har varit någonstans. Det är exakt samma siffror och samma erfarenhet. Man ska självfallet vidta speciella åtgärder för missbrukande kvinnor, men vi får inte glömma bort normalkonsumenterna som inte är medvetna om hur farlig alkoholen är. Det har ju visat sig i avhandling att när de här unga kvinnorna som festar lite extra hårt blir medvetna om vilken fara det utgör för barnet så slutar de. Men de som håller på med att dricka ett glas vin då och då upplever inte att de har en hög alkoholkonsumtion och tror inte att det är farligt. När man inte bara talar om hur man dricker utan kanske får tid till en lite djupare diskussion jag tror nu inte på diskussioner timvis så tror jag att man höjer medvetenheten även hos dem som tror att de dricker så lite att det inte spelar någon roll. Barnet tränar andningen i moderlivet. När kvinnan dricker ett enda glas vin så slutar barnet träna andningen. Och man behöver inte vara begåvad för att räkna ut att det medför skador. Håller man då på och duttar och kanske dricker ett glas vin kan det få förödande konsekvenser om man har otur. Därför tycker jag att det är viktigt med ytterligare insatser och att man får en djupare dialog med framför allt normalkonsumenterna så att vi får en högre medvetenhet, eftersom detta har ökat så kraftigt. 111 (): Jag hälsar naturligtvis också som välkommet det som ministern säger om att återupprusta missbrukarvården. Det har ju under tio års socialdemokratiskt styre väldigt flitigt nedrustats i stället inom missbrukarvården. Det är hög tid att vända på den utvecklingen. Men det är mycket att göra då, efter , och det gäller att de gravida får den gräddfil som ministern talar om och att det som visar sig fungera får pengarna. Jag tänker då naturligtvis på det som vi har resonerat om redan tidigare: undersökning och hennes arbete som har praktiserats. Jag skulle fortfarande vilja ha ett klart besked: Ja, detta ska vi rulla ut i hela landet! ska de gravida nås på frivillig väg via MVC! Jag hade också en fråga om nationell rekommendation. Det har naturligtvis sin betydelse vad vi samlat säger i för att påverka opinionen, attityder och inställning till det här. Finns det en nationell rekommendation som i om att vi inte tolererar alkohol under graviditet alls det ska vara en helt vit zon, som vi har sagt i olika sammanhang så har det förstås också sin betydelse. Det får ministern hemskt gärna uttala här också. Det finns många förväntningar som vi har att motsvara vad gäller att vi nu ska skärpa det här var också inne på det av kunskap om detta, då det ändå har hänt så förfärande lite på området. Beträffande tvång noterar jag att inte stänger dörren för tvångsvård av gravida. Jag är den förste att instämma i att om man talar om tvång så ska man diskutera och genomföra en sådan sak med största varsamhet. Tvångsvård i missbrukarvården är ju ingenting som vi generellt tror är någon frälsarkrans. Det ska man ta med en nypa salt på många vis. Men jag instämmer helhjärtat i ministerns skrivna ord här om att det är en oerhört viktig uppgift att skydda det ofödda barnet genom att stödja den gravida kvinnan och då menar jag att stödja den gravida kvinnan inklusive stöd med tvångsinslag. I andra sammanhang är det oerhört centralt att skydda det ofödda barnet läkemedel, exponering för kemikalier och så vidare så varför skulle det inte vara det på det här området? De norska erfarenheterna är ju goda. Jag har inhämtat att man där har haft laglig möjlighet till tvångsvård under hela graviditeten . På Borgestadsklinikken söder om , som har vårdat två tredjedelar av dessa på Borgestadsklinikken är det en grupp på 7080 gravida kvinnor har man gjort ett antal erfarenheter av de här årens verksamhet, och de är att de vårdade kvinnorna är tacksamma och lättade över att de fick den här möjligheten. Glädjen över att ha klarat sitt barn från alkoholskador är ju ovärderlig. De undviker därmed också det skuldberg som kommer av att ha skadat sitt barn för livet, och klarar därmed också sitt psyke. Man kan inte se att hotet om tvång lett till att gravida avstått från mödravården. Snarare har hotet, om man säger så, om tvång verkat positivt såtillvida att fler har sökt sig till frivillig vård för alkoholberoendet, och därmed har det egentligen verkat för att fler har kommit . Man kan inte heller se att tvångsinslaget gjort att fler valt abort för att slippa tvånget, vilket man också kunde frukta. På kliniken menar man i stället att det snarare borde vara fler som tvångsvårdas för att skydda både mor och barn. Man ser möjligheten till tvång mer som en utsträckt hand. Frågan är då: Kan ministern bli tydligare om att vi faktiskt också ska genomföra det här som ett verktyg i det här viktiga arbetet? 112 (): Jag känner att klokskap kommer ! Jag var precis lika gammal som ministern är nu när jag kom fram till detta, att alkohol var farligt för fostret. känner jag att ministern har förstått detta ända in och tar det här steget att titta på och den här frågan om tvångsvård. Det är jättebra! Vi hoppas att det ska bli något positivt av det och att det kommer att landa i tvångsvård. När det gäller vilka metoder man använder och att man ska kunna fråga och förbättra missbruksregistret det gjordes ju faktiskt en utredning om att det behövde göras förbättringar där finns ju något som till exempel använt, nämligen audit. Det är ganska sanningsenliga uppgifter om en kvinnas bruk som man får från sådana instrument. Jag tror att det är bra var också inne på det om vi nu får ett register om detta och förbättrar missbruksregister över huvud taget. När det gäller blandmissbruk är det precis som ministern säger. Jag har precis träffat två kvinnor som har doktorerat på det här i , och de hittade inga kvinnor som bara drack, utan de hade också drogmissbruk. Blandmissbruk är alltså så vanligt bland gravida kvinnor att det är svårt att hitta så att säga rena alkoholmissbrukare rena är fel ord att använda, men ni förstår vad jag menar. Därför känns det viktigt att man också tittar på blandmissbruket och inte bara på de olika sorter som man missbrukar. Återigen: Jag tror att om vi ska klara den här frågan så måste vi ha ett nationellt kunskapscenter, och jag fick inget svar på min fråga. 113 (): Tack, ministern för svaret och för engagemanget i frågan. Tyvärr kan vi konstatera att resultatet i nu fortfarande under ganska överskådlig tid kommer att vara att det är mammans hälsa som är i fokus och inte barnet. Som jag sade i mitt inledningsanförande är det det man har hängt upp uttalandet från socialutskottet på. Risken att en utredning av LVM skulle göra att man inte går till mödravården av rädsla för tvångsomhändertagande har man ju visat i inte är så stor. Egentligen är det ju bäst om alla låter bli att dricka alkohol eller missbruka under graviditeten, men när vi vet att det finns blivande mammor som missbrukar så är väl ändå barnet, det ofödda barnet, värt en chans att få ett skydd. Man kan konstatera att ministern har sagt att han inte är beredd att prata med sina kolleger om att se till att det här skyddet kommer . Det är ett bra initiativ att ska titta på vad som händer i . Med det förslag som ministern lägger fram kommer vi att ha till med precis samma lagstiftning som . Med det förslag som alliansens partier lagt fram i socialutskottet skulle det ofödda barnet kunna få ett bättre skydd . Det är tråkigt att ministern inte vill ställa sig bakom det förslaget och tala om att barnet är det viktigaste. 114 Statsrådet (): Nej, det är faktiskt inte så som säger. För att vi ska kunna göra förändringar krävs ett beredningsunderlag, och det finns inte . Det är precis det beredningsunderlaget jag är beredd att tillskapa genom att ge uppdraget till . Jag har respekt för motargumenten, och tycker att ni också ska ha det, och för risken att de kvinnor som kanske allra mest skulle behöva denna hjälp aldrig söker kontakt med mödravården. Det är just det som jag vill ha en vägning av för att se om det ligger någonting i det. Jag vet att forskningen i pekar åt båda hållen, och det är den bedömningen jag alltså vill ha. Men jag vill också titta på vad mödravården och socialtjänstpersonalen i säger om detta. Så försök inte, , spela ut mig mot socialdemokratiska ledamöter i socialutskottet, för det håller inte. Sedan tycker jag att , när hon diskuterar detta, bör fundera över sitt eget partis alkoholpolitik. Om man har en i grunden ganska släpphänt alkoholpolitik är det klart att det leder till ökad konsumtion som i sin tur riskerar att leda till ännu större problem när det gäller den här frågan. efterlyser en nationell rekommendation om att man inte ska dricka alkohol under graviditeten. Den kan jag utfärda på stående fot självklart. Det är i linje med vår alkoholpolitik, i linje med den alkoholpolitiska handlingsplanen som vi antog i , i linje med hela det jobb vi gör. Det är alltså inte något bekymmer. När det gäller ett nationellt kan jag nog inte ta ställning till det här och på samma sätt. Men om vi gör en översyn av hur mödravården uppfattar dessa frågor från sida, och med tanke på den satsning på det förebyggande arbetet som jag vill genomföra det som nu står för finns det naturligtvis behov av att stärka kunskapsförsörjningen på området. Då kommer den också att förstärkas. Låt mig sammanfatta vad jag sagt. Jag vill se bättre förebyggande insatser. Vi går ut med till bland annat men också till forskningsinsatser exempelvis för att försöka jobba gentemot mödravården genom att tidigt ta dessa diskussioner, denna dialog, med de blivande mammorna. Jag tror att det är just det som både och egentligen söker. För det andra handlar det om en gräddfil i missbrukarvården. Förmodligen är det så att om man är gravid och söker hjälp för sitt missbruk får man hjälp direkt. Jag kan inte tänka mig att det finns särskilt många fall där man får vända i dörren. Låt oss då uttala det och säga att man inte ska behöva vända i dörren. Man ska inte behöva komma tillbaka eller för en avgiftning och därefter vård och behandling, utan här krävs en omedelbar insats. Låt oss säga det, och låt oss säga det tydligt också i samband med den satsning som vi nu gör inom missbrukarvården. Slutligen har vi LVM-frågan. Jag vill, som sagt, göra en ny genomgång av den, och det är därför jag vill ge det här uppdraget. Jag utesluter inte en lagändring, men det kan hända att det räcker med att få till stånd något slags ändring av praxis och att det kanske inte behövs en mer omfattande förändring där. Det vill jag dock inte säga , utan det får vi se först vid en fortsatt genomgång. 115 (): Jag vill tacka för en fin diskussion. Jag har full respekt för att man gör en utvärdering där man hör både och mödravårdscentralerna för att få den kunskapen. Jag tror inte att man kan genomföra något om man inte har fullt stöd därifrån. Det jag lärt mig jag rest runt på mödravårdscentralerna är att det är uppbackning de behöver, liksom klara riktlinjer från centralt håll. Det ger också stöd för att landstingen tar tag i frågan då den ju ytterst är deras ansvar. Om det ska inrättas ett vore det inte så dumt att förlägga det till . 116 (): Jag föreslår alltid , men jag kan också tänka mig att det förläggs någon annanstans. Jag är så pass generös. För är det en solidaritetshandling i ordets fulla valör att stödja och skydda både den gravida kvinnan och det ofödda barnet. Det är oacceptabelt att hundra barn invalidiseras för livet och att ett okänt antal, utöver de hundra, på olika sätt också handikappas för livet. Fostret har rätt till skydd, rätt att få födas utan alkoholskador och utan abstinens. Det är hög tid att samhället blir offensivt och menar allvar med talet om graviditeten som en alkoholfri zon. Jag noterar, herr talman, att vi får en nationell rekommendation om att graviditeten ska vara helt vit. Det tackar jag för. Jag tackar också för beskedet om de 20 miljonerna för bättre förebyggande mödravård och gräddfil i missbrukarvården för gravida. Det som möjligen fattas är att vi offensivt nu verkligen ska köra ett effektivt program via mödravården i hela landet. Det skulle jag vilja höra ministern säga. Beträffande tvångsvård eller inte ska frivillighet naturligtvis gälla i första hand. Jag vet att det inte minst inom frivilligrörelserna i finns goda exempel på kvinnor som övertalats att under graviditeten ta in hos någon av dem. Det har bland dessa kvinnor funnits en enorm glädje och lättnad över att det fungerade, över att de kunde göra det och fick föda ett friskt barn. Men tvång måste enligt min mening också finnas. Vi måste få det verktyget i lagstiftningen. Med tanke på de goda erfarenheter vi trots allt nu fått från måste också vi få den möjligheten. Här tycker jag fortfarande att ministern glider på svaret utesluter inte lagändring, kan kanske räcka med praxis. Jag vill ha ett klart ja till att även vi får det lagliga verktyget. 117 Statsrådet (): Jag tycker att det har varit en bra debatt. Jag uppfattar att vi i grunden är rätt överens, att det är helt oacceptabelt med en situation där drickandet återkommer, kan man säga, under graviditeten. Det hänger kanske lite grann ihop med förändrade alkoholvanor. bestod alkoholkulturen i vårt land av öl och sprit. har vinkulturen kommit och därmed också ett mer vardagligt drickande. För många är det nog mindre dramatiskt att ta med sig vindrickandet in i graviditeten vilket kanske är en del av förklaringen till att vi nu ser dessa ökande problem. Vi får komma ihåg att sådant som skatter, tillgänglighet, öppettider, alltså hela alkoholpolitiken, även har betydelse för den här delen av problematiken. Jag tycker att det jag talar om är offensivt. Vi gör för det första en satsning på det förebyggande arbetet när det gäller hälso- och sjukvården generellt genom utbildning i hälso- och sjukvård och alkoholfrågor. Där är mödravården och pengar till den en mycket viktig del. I min tidigare replik glömde jag nämna att vi utöver detta någonsin också tar fram riktlinjer för missbrukarvården det håller nu på med där riktlinjerna för de gravida missbrukarna är en av fem huvudgrupper som man riktar in sig på. Gräddfil i missbrukarvården, inga väntetider, är viktigt att ha. Den tredje delen gäller, som jag sade, analyseringen av tvångsvårdssituationen där vi värderar argumenten och ser vad som egentligen bär. Mot bakgrund av det måste vi fråga både mödravården och hur de ser på den här situationen. Dessutom ska vi se på de norska erfarenheterna. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2004/05:561 om propositionen om samhällets säkerhet och sårbarhet 118 Försvarsminister (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att en proposition om samhällets säkerhet och sårbarhet ska kunna läggas fram som baseras på en bred politisk förankring med bland annat Försvarsberedningens rapport som grund. Jag har tolkat fråga som att tidpunkten för propositionens avlämnande är beroende av att det finns ett väl underbyggt underlag och att det finns en bred politisk förankring om den fortsatta inriktningen när det gäller åtgärder för samhällets säkerhet och sårbarhet. beslutades om anvisningar för Försvarsberedningens fortsatta arbete med att dels föreslå en samlad strategi med att stärka samhällets förmåga inför framtida hot och risker, dels behandla frågor som rör samhällets krishantering. Försvarsberedningen ska också lämna sin syn på Försvarsmaktens roll och förmåga att stödja samhället. Julhelgen 2004 drabbades många svenskar av flodvågskatastrofen i . Kort därefter svepte stormen in över och orsakade omfattande förödelse. Vi måste dra lärdom av hur flodvågskatastrofen och stormen i har hanterats, så att vi står bättre rustade för katastrofsituationer . Det sker, precis som konstaterar, just nu ett omfattande utredningsarbete för att ytterligare bidra till att stärka samhällets säkerhet. Bland annat arbetar med att dra lärdom av det inträffade. Dessutom har förlängd utredningstid aktualiserats för några väsentliga kommittéer inom området. Bland annat kan jag nämna att har fått förlängd utredningstid till . Jag instämmer i uppfattning om vikten av en politisk samstämmighet om den fortsatta inriktningen. Ett viktigt forum som bidrar till detta är som säger . Försvarsberedningens arbete skapar förutsättningar för en bred överenskommelse över partigränserna, och den kommande rapporten kommer att vara ett väsentligt underlag för propositionen. Min ambition är att regeringen ska presentera en proposition som kan behandlas av . 119 (): Jag vill inledningsvis tacka för svaret. Jag kan utläsa att även statsrådet önskar en bred politisk förankring när det gäller frågor som rör landets säkerhet eftersom de är viktiga . Önskan och verklighet stämmer inte alltid överens. Det fick vi väl bevisat i det försvarsbeslut som togs . tar vi emellertid nya tag. Givetvis önskar både statsrådet och jag att vi ska få denna så omfattande proposition, som innehåller delvis helt nya områden för oss, till exempel en nationell samlad säkerhetsstrategi för . Här måste vi alla medverka till att vi tar beslut i bred enighet. Det berör hela befolkning, människor som har blivit drabbade och som kan bli drabbade. Jag har i min interpellation ställt två frågor. Jag har frågat om den viktiga propositionen om säkerhet och sårbarhet kommer att läggas fram för som planerat . Här har jag fått ett svar som säger att den kommer att läggas fram . Det känns ju bra. Men min första fråga till statsrådet handlar om att jag önskar en något mer exakt tidpunkt. Man kan faktiskt säga att per definition är . Det skulle vara önskvärt med besked om ett mer exakt datum. Den andra frågan handlar om min oro för att Försvarsberedningen inte ska hinna med att lämna en väl underbyggd rapport inom given tidsram, nämligen . Flera av de utredningar som blir avgörande för rapportens innehåll blir inte klara förrän efter detta datum. Försvarsberedningens rapport ska ju enligt direktivet utgöra underlag för regeringens proposition. Den ska bygga sitt ställningstagande på aktuella utredningar i frågan. Denna viktiga fråga bemöter inte statsrådet, utan hon talar om vikten av en bred förankring i Försvarsberedningen. Därför blir min andra fråga till statsrådet : Kommer Försvarsberedningen också att få förlängd tid för att få möjlighet att lämna en bra rapport med bred förankring? Jag har tidigare märkt att statsrådet brukar lägga stor vikt vid Försvarsberedningens rapporter och ofta relatera till dem, liksom också Försvarsmakten och andra initierade. 120 Försvarsminister (): Ja, , jag brukar vara mån om att få en bred enighet och uppslutning i beredningen. Däremot tyckte jag inte att det var regeringen som fallerade när det gällde försvarspropositionen. De bedömningar som Försvarsberedningen hade gjort ligger faktiskt till grund för den viktiga omställning som sker. Det var ett viktigt beslut. Jag tycker också att man måste konstatera att det är sällan man har möjlighet att ha allt det material man önskar på bordet vid ett beslutstillfälle. har vi ett område som handlar om krishantering, där inriktningen både från regeringen och, som jag uppfattar det, från partier är att vi ska lära oss av erfarenheterna, forska och ha en kunskapsorienterad hållning framöver. Då kommer det alltid att behövas material och underlag som kan fördjupa vårt kunnande.