prot · GT0950 · 2005-12-13 00:00:00 — Jag tolkar det, eftersom jag är på mitt vänliga humör , som att ministern i något sammanhang kommer att utfärda sådana föreskrifter. Det vore väldigt bra om ministern kunde bekräfta att dessa tankar i propositionen nu kommer att sättas på pränt. Jag tror att jag stannar där. Jag kan dock bara skicka med att jag naturligtvis noga kommer att följa frågan och hur de löften som ministern har ställt ut kommer att återspeglas i regleringsbrevet. 143 Statsrådet (): Jag är inte alldeles säker på att jag i denna stund kan redogöra för allt eller för ordalydelsen i det som ska med i regleringsbrevet. Jag vill bara försäkra att jag tar på största allvar. Jag sade också i det ursprungliga svaret att det var relevant kritik. Sedan kan vi alltid diskutera nyanser. Jag uttalade mig också ganska distinkt i medierna efter denna rapport eftersom jag tyckte att det fanns fog för de invändningar och den kritik som hade på alla väsentliga punkter. Min ambition är att detta ska resultera i att vi nu utifrån styr upp det hela så att vi får nöjaktig information och nöjaktiga redovisningar från Ams. Det tänker vi göra i regleringsbrevet. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 22 § Svar på interpellation 2005/06:112 om unga akademikers arbetslöshet 144 Statsrådet (): Axel Darvik har frågat mig om jag kan tänka mig att lämna förslag till om att inrätta särskilda arbetsförmedlingar som får i specialuppdrag att hjälpa just arbetslösa akademiker. Vidare har jag fått frågan om jag kan jobba för att det startas ett arbete för att uppmuntra nyföretagande genom råd, kunskap och finansiering för att studenter ska komma över det kritiska skedet i uppstartandet. Det är arbetsförmedlingens grundläggande uppdrag att underlätta matchningen mellan arbetssökande och arbetsgivare. Detta gäller för akademiker liksom för alla andra arbetssökande. För att kunna ge god service måste arbetsförmedlarna bygga upp ingående kunskap om förhållandena inom olika branscher och på olika yrkesområden. Det är i detta sammanhang väsentligt att arbetsförmedlingen har goda kontakter med arbetsgivarna på den lokala arbetsmarknaden. Sådana kontakter och ingående kunskaper underlättas om förmedlarna har möjligheter att specialisera sig på olika områden. Den lämpligaste grunden för specialisering är dock knappast den allmänna utbildningsnivån för de arbetssökande. En arbetsgivare är inte intresserad av att rekrytera en person med akademisk examen, vilken som helst, utan en person med lämplig utbildning i kombination med en yrkesinriktning. Den rationella grunden för specialisering på arbetsförmedlingen är alltså bransch och yrkesområden, inte antalet utbildningsår. Ofta har man på större orter arbetsförmedlingskontor med olika specialinriktningar. Exempel på detta inom akademikerområdena är förmedlingar med inriktning på tekniker, ekonomer, inom hälso- och sjukvård och inom undervisning. Även på orter där det inte finns utrymme för särskilda specialförmedlingar är arbetsorganisationen ofta uppbyggd kring avgränsade yrkesområden. Det är alltså inte så, som Axel Darvik tycks tro, att alla arbetsförmedlingar och alla arbetsförmedlare har samma arbetsområden. Möjligheterna till specialisering och god service som Axel Darvik efterfrågar är alltså i princip redan tillgodosedda. I den ansvarsfördelning som råder mellan regering och myndighet är det emellertid Ams uppgift att se till att arbetsorganisation och arbetsmetoder ständigt anpassas och utvecklas efter de behov som finns på arbetsmarknaden. Jag avser inte att urholka detta ansvar genom detaljföreskrifter om hur verksamheten ska organiseras och bedrivas. Jag utgår ifrån och litar på att Ams följer utvecklingen och vidtar de åtgärder organisatoriska och metodmässiga som krävs för att leva upp till de mål som regering och riksdag ställer upp när det gäller resultat och service. För att säkra studenternas kunskaper om företagande och entreprenörskap har regeringen gett i uppdrag att genomföra ett nationellt program för entreprenörskap i skolan. Programmet pågår under 20052007. har fördelat till olika projekt samt några permanenta verksamheter inom ramen för programmet. Ett av delprogrammen riktar sig till universitet och högskola. Projektförslagen från högskolorna håller över lag mycket hög kvalitet. Det handlar om inspirationsaktiviteter men också om entreprenörskap i utbildningen med högskolan som huvudman. Verksamheter som Drivhusen och får också stöd via . bildades som tillhandahåller kapital för bolag som befinner sig i skärningspunkten mellan idé och färdig produkt. arbetar bland annat med att utveckla och säkra det nationella inkubatorprogrammet, som startades av 2003. Inkubatorer spelar en viktig roll i det forskningsrelaterade affärsskapandet. De erbjuder professionellt stöd och tillgång till tidigt riskkapital för att öka kvaliteten och antalet företag som baseras på forskningsrelaterade affärsidéer. Jag anser därmed att regeringen tar sitt ansvar i det här arbetet. 145 AXEL DARVIK (fp): genomförde tolv gruppsamtal i en undersökning för att undersöka just kvaliteten i arbetsförmedlingen för akademiker. En deltagare gav följande beskrivning av ett möte med arbetsförmedlingen: När man säger att man är molekylärbiolog blir de helt blanka i ögonen på arbetsförmedlingen. En annan deltagare sade att även om man är akademiker och kan skriva en ansökan har man inte nödvändigtvis de rätta kontakterna. Det är där förmedlingen kan göra en insats. Många vittnar i undersökningen om den totala handfallenhet som arbetsförmedlingen visat i mötet med arbetslösa akademiker. Detta är inte ett litet problem. var 66 114 individer, akademiskt utbildade, arbetslösa. Det är en hög nivå historiskt sett. Den mattas inte jämfört . Många av de arbetslösa är unga nyexaminerade akademiker. När det ändå sker en anställning pratar man mycket om att rekrytera efter attityd för att sedan träna för kompetens. Man är intresserad av ett vetenskapligt förhållningssätt om man vill anställa en akademiker. Det ska vara en person som klarar av att strukturera och lösa problem. Ändå säger att den lämpliga grunden för specialisering dock knappast är den allmänna utbildningsnivån för arbetssökande. Där tycker jag att han har helt fel. Det behövs specialiserade arbetsförmedlingar. Han som är gammal fackföreningsman borde se att arbetsmarknaden faktiskt är indelad efter utbildningsnivå. Fackförbunden LO, TCO och är indelade på ett sådant sätt. Med specialiserade arbetsförmedlingar kan de arbetslösa akademikerna få en bättre kontakt med arbetsmarknaden, bättre stöd i jobbsökandet, matchningen och i kontaktskapandet med framtida arbetsgivare, men också bättre möjligheter att skapa ett eget jobb genom att starta eget. Det är viktiga fördelar. Ännu bättre när det gäller att starta eget är om dessa frågor kan komma in , till exempel samla kompetens för att starta eget i något som kan kallas starta eget-byrå eller liknande och som kan finnas verksamt på lärosätet. Det kan bidra med de kontakter som behövs för att komma över uppstartsskedet. Det kan vara fråga om kontakter med banker eller att gamla affärsrävar kan utvärdera affärsidéer. Entreprenörskolor är en annan modell som jag vet kan vara framgångsrik. Vi ser nu en ny typ av arbetslöshet. Trots att står på toppen av en högkonjunktur, trots att börsen har gått upp och trots att det finns en stark tillväxt anställs inte. Företagen gör vinster, men de investerar inte i . Det startas inte tillräckligt många nya företag, och det skapas inte tillräckligt med nya jobb. Det är till stor del regeringens ansvar, och det är framför allt de unga akademikerna som drabbas. 146 Statsrådet (): Jag blir inte mer övertygad av Axel Darviks argumentation. Dessutom är det så att även om fackförbunden historiskt sett organiserats utifrån yrken, och därmed naturligen efter utbildningsbakgrund eftersom det var så det började, är det verkligen inget som säger att ska bedriva sin verksamhet utifrån det. Det är inte heller sant att fackförbunden är särskilt yrkesmässigt orienterade. Du kan hitta både gymnasieutbildade på LO-området och inte minst akademiskt utbildade inom TCO. Det är ingen exklusivitet för . Nej, jag tror inte på det där. Jag tror att arbetsförmedlare och arbetsförmedlingar arbetar rationellt utifrån bransch och efterfrågan inom yrkesområdena. Jag blir heller inte särskilt imponerad av det lite slitna citatet från om att en som presenterade sig som molekylärbiolog förorsakade blankhet i ögonen hos arbetsförmedlaren. Jag är säker på att om jag som gammal målare presenterat mig med specialiteten ådring, marmorering och ornamentering med äggoljetempera hade det förorsakat samma blankhet i ögonen på en akademiskt utbildad arbetsförmedlare. Också sådana finns inom arbetsförmedlingen. Det är en myt att arbetsförmedlarna inte skulle känna till akademikernas arbetsförhållanden. Mer än hälften av arbetsförmedlarna är själva akademiker, och de saknar inte insikt om och förståelse för situationen för akademikerna. Det är sant att arbetslösheten bland akademiker ökat . Så är det. Arbetslösheten har även ökat bland övriga på arbetsmarknaden. Det är ett faktum att utbildningsbakgrund spelar roll för hur stor chans man har att få ett arbete. Arbetslösheten bland akademiskt utbildade är emellertid mindre än hälften av vad den är bland personer med enbart grundskola. Det där känner alla till. Det finns dock ingen anledning att inte ta allas problem på arbetsmarknaden på allvar. Jag har känt att vi borde ha fler program inriktade på akademiska yrkesområden, och därför har årets budgetproposition två nya tydliga inslag för att stärka arbetsmarknaden på just de akademiska områdena. Det handlar om matchningen av akademiskt utbildade mot småföretag, och det handlar om generationsväxlingsprogrammet som jag tror omfattar tusen personer inom statliga myndigheter. Det kommer att förstärka arbetsmarknaden också för de yrkesområden som akademiskt utbildade finns inom. 147 AXEL DARVIK (fp): Låt oss då göra ett litet tankeexperiment, . ska anställa en ny person på sitt departement, till exempel en utredare. Det ska vara en person som har kompetens att sätta sig in i ett digert material, ha förmåga att bena ut problemställningar, hitta lösningar och så vidare, allt för att kunna effektivisera arbetet. utformar en platsannons för den tjänsten. Där skriver han att han vill ha en akademiskt utbildad person som klarar av just det som jag beskrev. Tror inte att det då är en självklarhet att han behöver en akademiskt utbildad person, att han behöver någon som lärt sig och klarar av att sätta sig in i ett digert material, att bena ut problemställningar och har de erfarenheter som krävs? Det behöver inte vara någon som gått en speciell utredarutbildning sådana existerar nog inte ens i utan det kan vara fråga om en ganska bred utbildningsbas, alltifrån sådana som gått pol.mag.-programmet på till sådana som kanske forskat eller på annat sätt arbetat med något inom historia, samhällsvetenskap eller humaniora. Jag tror att det finns en hel del olika utbildningsbakgrunder som kan vara intressanta för när de ska rekrytera personal. Det gemensamma är att man nog behöver någon med akademisk utbildning, och det blir en tydlig uppdelning av den svenska arbetsmarknaden. Om man vill ha en specialist som kan måla med äggoljetempera är det naturligtvis inte i första hand en akademiskt utbildad person man ska leta efter. Det är mycket märkligt att inte ser att det är en speciell utmaning för arbetslösa akademiker att få arbete, att han inte ser att det kan vara bra att den service som vi vill att arbetsförmedlingen ska ge också omfattar den typen av specialisering, och att det till och med kan vara positivt att uppmuntra den typen av specialisering. Kom inte och säg att arbetsförmedlingen inte är politisk vad gäller det som de sysslar med, hur de arbetar och till viss del hur de är organiserade. Det är i allra högsta grad också en politisk fråga. Förhoppningsvis kommer de borgerliga partierna, med stöd av , att fatta ett beslut som just innebär att vi ska kunna tillåta större frihet på det här området, kunna sätta den arbetssökande i centrum och därmed lösa dennes individuella problem. Jag tror inte att det gått arbetsmarknadsministern obemärkt förbi att jobbfrågorna, att bekämpa arbetslösheten, är en oerhört viktig fråga för väldigt många människor. Det kommer med stor sannolikhet att bli den stora frågan i valkampanjen. Då ligger den socialdemokratiska regeringen ganska risigt till, skulle jag vilja påstå, med tanke på de resultat vi har, kanske också med tanke på de förutsättningar som regeringen nu har. Landet befinner sig i ett läge där vi går mot toppen av toppen, och ändå står vi där med stora problem i form av arbetslösa akademiker. Regeringen har visat sig oförmögen att kunna lösa de problemen. Det tycker jag är tråkigt. 148 Statsrådet (): Jo, Axel Darvik, visst behövs det akademiskt utbildade personer till olika typer av jobb. Men det är inte en akademiker utan förmodligen en jurist eller en ekonom eller något slags bransch- eller yrkesinriktning som är utgångspunkten för de rekryteringar som görs, i kombination med olika kriterier färdigheter, erfarenhet och vad det nu kan vara. Om vi håller oss till min gamla bransch vill jag säga att ifall man söker en målare söker man inte en gymnasieutbildad, utan man söker just en målare. Sedan är det klart att kompetensen hos målaren ligger i den utbildning som han eller hon har. Jag förstår egentligen inte vad vi är oense om, om det är inriktningen på specialförmedlingar som Axel Darvik hänger upp sig på och säger att de inte finns. Tvärtom har det inrättats specialförmedlingar som fokuserar på olika yrkesområden. Där samlar man kompetens hos arbetsförmedlarna för att de ska förstå branschen och kunna ge ett kompetent bemötande till de arbetsgivare och arbetssökande som finns inom områdena. Jag har inget emot att utveckla mer av specialförmedlingar. Det tror jag nämligen är viktigt. Inriktningarna förändras och blir snävare. Kompetenta arbetsförmedlare är verkligen nödvändigt på den föränderliga arbetsmarknad vi har framöver. Jag är alldeles medveten om, Axel Darvik, att jobbfrågorna kommer att bli stora i valrörelsen. Jag kommer att göra allt för att göra dem stora. Egentligen förundrar det mig lite med vilken energi som Axel Darvik går in i arbetsmarknadspolitiken. I den partikonstellation som Axel Darvik hör till, och som har tänkt sig vinna nästa val, innebär era förslag och program att man avskaffar arbetsmarknadspolitiken. Det kommer inte att finnas särskilt mycket insatser om ens något kvar för arbetsförmedlarna att erbjuda heller till arbetslösa akademiker. Ni har lyckats lägga fram förslag här i kammaren som innebär att ni ökar den öppna arbetslösheten med ungefär 90 000 personer om ni ska spara uppemot 8 miljarder och kanske mer netto på de arbetsmarknadspolitiska programmen. Skulle ni lyckas vinna valet behöver inte Axel Darvik bekymra sig om arbetsförmedlingarnas arbete särskilt mycket utan snarare kanske om de arbetslösa människor som inte får det stöd som de kan få när de blir arbetslösa. 149 AXEL DARVIK (fp): Det är tråkigt att har svårt att se vad det är vi debatterar här . Jag får försöka vara ännu lite mer pedagogisk och försöka förklara. Det sade om mitt exempel om en utredare på är talande. Han nämnde att det kanske behövs en jurist. Det går säkert också bra att det är en statsvetare, historiker eller någon annan typ av humanist. Det viktiga är nog ändå att han är akademiskt utbildad. Behöver vi däremot måla om hos med äggoljetempera behöver han naturligtvis en specialist inom detta område. Jag vill ändå fortsätta att hävda att det är en speciell situation som de arbetslösa akademikerna befinner sig i. Därför behövs det också ett speciellt bemötande. Det behövs ett speciellt tillvägagångssätt som skiljer sig från sättet att angripa den arbetslösa målarens problem. Det viktiga för mig när jag står här i talarstol är att hitta lösningar på detta problem att vi har många som är arbetslösa. Det viktiga för mig är inte exakt hur det ska organiseras. Jag vill ha en effektiv och bra organisation för detta. Det är viktigt att man tillåter en större flexibilitet och att man kan använda sig av specialiserade arbetsförmedlingar som kan jobba på ett annat sätt. Man får inte hemfalla åt de låsningar som i stället visar upp där det inte tillåts att man lägger ut arbetsförmedling på entreprenad eller testar alternativa metoder. Det viktiga är att kvaliteten höjs. 150 Statsrådet (): Visst är problemet arbetslöshet. Dessbättre ser vi nu en klar förbättring av arbetsmarknaden. Det sker inom några branschområden. Antalet lediga platser ökar, och efterfrågan ökar på i stort sett alla områden. Det är lite olika, men det är ändå mer eller mindre så. Vi har framför oss då vi verkligen kan se att fler kommer att få arbete och färre blir arbetslösa. Jag är ganska säker på att när marknaden börjar efterfråga arbetskraft sjunker nog arbetslösheten mer bland dem som har en gedigen utbildning än bland dem som har en svagare utbildning. Arbetsmarknadsläget talar för att många både akademiskt utbildade och andra med en gedigen yrkesutbildning kommer att komma tillbaka i arbete . Överläggningen var härmed avslutad. 23 § Svar på interpellation 2005/06:113 om arbetsmarknaden för synskadade 151 Statsrådet (): har bett mig svara på vissa frågor angående situationen på arbetsmarknaden för personer med synskada. Låt oss börja med att vara överens om att synskadade personer har en svår situation på arbetsmarknaden. Av de 30 000 personer i åldern som uppger sig ha en synskada som också medför nedsatt arbetsförmåga finns endast hälften i arbetskraften. För övriga funktionshindrade är siffran i genomsnitt. Som jag har klargjort i ett interpellationssvar är sysselsättningsmålet ett överordnat mål för regeringen som självklart också omfattar personer med funktionshinder. Ansvaret för att öka sysselsättningen är något som sträcker sig över flera politikområden. För att lyckas krävs ett starkt engagemang från alla samhällssektorer, inte minst näringsliv och fackliga organisationer. Arbetsmarknadspolitiken spelar en viktig roll eftersom anställningar i , lönebidrag med mera i många fall är helt avgörande för att vissa funktionshindrade ska få ett jobb. Men det räcker inte. Det behövs en rad olika åtgärder för att förbättra situationen, till exempel att höja utbildningsnivån, eftersom den är generellt lägre för personer med funktionshinder jämfört med befolkningen i övrigt. Arbetet med att förebygga och bekämpa diskriminering är prioriterat av regeringen liksom att förbättra tillgängligheten i samhället. Inom arbetsmarknadspolitiken finns särskilda resurser avsatta för att underlätta för personer med funktionshinder att få ett jobb. Dessa resurser har utökats , vilket sammanlagt motsvarar . Arbetsförmedlingen prioriterar också personer som har funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga, och de får också relativt sett mer resurser än övriga arbetssökande. Arbetsgivare som anställer en person med funktionshinder kan få ersättning för kostnader som kan kompensera en nedsatt arbetsförmåga i form av lönebidrag. kan lämna bidrag till den som är anställd om det rör sig om ett hjälpmedel som inte faller inom arbetsgivarens ansvarsområde på högst vardera till arbetsgivare och arbetstagare. Inläsning av facklitteratur är exempel på ett arbetshjälpmedel som kan lämna bidrag till. Naturligtvis baseras ett sådant beslut på en bedömning i det enskilda fallet av vad som behövs för att den försäkrade ska kunna utföra sitt arbete. Jag kan informera om att avser att förtydliga vad som gäller angående bidrag för inläsning av facklitteratur i syfte att uppnå en mer enhetlig handläggning av dessa ärenden. Inrättandet av en sammanhållen statlig myndighet för socialförsäkringsadministrationen bör bidra till att skapa goda förutsättningar för en enhetlig och likformig tillämpning över hela landet. Arbetsförmedlingen får lämna stöd till hjälpmedel och anpassningsåtgärder på arbetsplatsen med högst till vardera arbetsgivaren och arbetstagaren när en person med nedsatt arbetsförmåga nyanställs. Ansvaret för synskadade personer när det gäller arbete, rehabilitering och utbildning är och ska vara fördelat på olika myndigheter på samma sätt som det är för övriga medborgare. Arbetsförmedlingens uppdrag är att medverka till att den som kan och så önskar få ett arbete också ska rustas så att det kan bli möjligt. Regeringen har inte för avsikt att vidga uppdraget till att förmedlingen också får ett ansvar för alla synskadade . 152 (): Tack, , för det svar som jag har fått. Jag håller med statsrådet om att det krävs ett starkt engagemang från alla samhällssektorer om vi ska lyckas nå sysselsättningsmålet. Speciellt viktigt är det när det gäller personer som har funktionshinder. Debatten handlar om synskadade, och jag ser att vi har långt kvar innan vi når full sysselsättning för dem. har bara cirka hälften av alla som är ett arbete. Det är för övrigt långt kvar till att målet nås att hela samhället ska vara handikappanpassat, och det är ändå sagt 2010. Enligt min tolkning innebär det att alla som har ett funktionshinder och vill ha ett jobb ska kunna få det. Därför är det med oro som jag ser att tolkar lagar annorlunda jämfört med tidigare. I den nya tolkningen hänvisar de till bedömning av vad som anses som tillfredsställande arbetsmiljö. Fokus har ökat på arbetsmiljölagen och arbetsgivarens ansvar för olika anpassningsåtgärder. Det är bra att statsrådet talar om att kan lämna bidrag till den som är anställd om det rör sig om ett hjälpmedel som faller inom arbetsgivarens ansvarsområde. Min fundering blir då om personal inte är medvetna om det eller om de är dåliga på att meddela arbetsgivaren att den synskadade har vissa rättigheter att få hjälp. Statsrådet säger också att kan stå för kostnaderna för inläsning av facklitteratur. När jag talar med de synskadade får jag veta att har bekostat inläsning tidigare inom ramen för arbetshjälpmedel till funktionshindrade i arbetslivet. Men när synskadade numera ansöker om bidrag för att få tillgång till facklitteratur, avslås ansökningarna med motiveringen att det inte anses som hjälpmedel. Någonstans måste det vara ett missförstånd eller okunskap om hur det ska fungera med hjälpmedel till synskadade. Det är något som statsrådet måste ta till sig och undersöka, som jag ser det. Statsrådet säger också att arbetsförmedlingen får lämna stöd till hjälpmedel med högst när en person med nedsatt arbetsförmåga nyanställs. Om en synskadad har varit anställd och det kommer nya hjälpmedel, vem ska då bekosta dessa om det bara är vid nyanställning som man kan få bidraget? säger att regeringen inte har för avsikt att utöka uppdraget till arbetsförmedlingen så att de får ökat ansvar för att alla synskadade ska kunna få ett arbete. Men om vi i har satt upp ett mål om att handikappanpassa samhället till 2010, vad innebär det då för de av alla synskadade som inte har ett arbete? Innebär det att målet om handikappanpassning inte ger en möjlighet för alla som vill ha ett jobb att få ett arbete? Sysselsättningsmålet är ett överordnat mål, säger ju statsrådet. 153 Statsrådet (): har uppmärksammat mig på den här frågan i och med interpellationen. Det är ingen tvekan om det. Jag har, hoppas jag, lämnat ett hyggligt nöjaktigt svar när det gäller min uppfattning, och inte bara min uppfattning utan också hur det faktiskt förhåller sig med rätten att kunna få inläst facklitteratur och andra hjälpmedel. Jag har blivit uppmärksammad på att detta tillämpas olika regionalt och att det är olika tillämpning när det gäller besluten. Jag kan för dagen inte säga mera på den punkten än att jag i allra högsta grad är uppmärksammad på detta. Jag vill att det här verkligen ska fungera.