prot · GS0963 · 2005-01-25 00:00:00 — För barnen är det naturligtvis viktigt med en bra skola. För vuxna kan det vara viktigt att få en komplettering till sin egen utbildning eller att få sin gamla utbildning uppdaterad. Sedan handlar det naturligtvis om boendet. Dessa saker tillsammans är det som gör att man kan integreras. Har man inte alla dessa saker missar man detta. Jag måste ge en kommentar till att jag skrev min interpellation. skriver man interpellationer eller politiska förslag med utgångspunkt i sin övertygelse. Det handlar om sådana saker som man möter i det politiska arbetet här i huset. Den här interpellationen har jag skrivit med utgångspunkt i hur jag ser att det är i mitt eget område . Det handlar helt och hållet om vad som jag har sett där och hur utvecklingen har skett där. I har vi bostadsrätter. Vi har en större andel av egna företagare än man har i , och . Ändå är det ingen tvekan om att man bara har sett fler och fler signaler om klassiska tendenser till segregation. Att detta skulle vara det som löser segregationens alla problem och att man skulle öka integrationen kan vi tyvärr inte se, trots att man har allt detta som ni efterfrågar. Man kan göra sin boendekarriär i . Men det är precis som i eller , för att ta ett Stockholmsperspektiv, nämligen att när man har fått det lite bättre, när man har fått sitt nästa jobb och kanske kommit lite högre upp i den sociala rangordningen väljer man att flytta från till något annat ställe som kanske inte är fullt så segregerat. Det är skälet till att jag ställde den här interpellationen. Jag kan nämligen inte se resultatet av den metod som framför allt och förespråkar skulle lösa dessa problem. Det är skälet till interpellationen, och det är det som är viktigt i detta sammanhang. Jag skulle också vilja ha ett svar på om det blir någon fortsättning på storstadssatsningen. 119 AXEL DARVIK (fp): Det refereras en del till perioden då det var en borgerlig regering som styrde. Det var en regering som fick ta en hel del av den skit som hade lagrats, bland annat en hel del systemfel som hade skapats av tidigare regeringar. Och det var väl tur att en hel del av de socialdemokratiska förslag som lades fram i under 19911994 inte gick igenom eftersom krisen då väl hade blivit ännu djupare. Jag var på en debatt i i mellan och folkpartisten . Efter en ganska hetsig debatt var det tid för publikens frågor. En man ställde sig upp och gjorde ett inlägg i debatten. Han sade: Vi vill inte ha 1 miljard till av era pengar i form av några nya storstadssatsningar eller några nya byråkrater som kommer hit och säger hur vi ska leva våra liv. Det var väl ganska så talande för den desperation och den styrning som många av dessa människor känner och som man stöter på ? Man använder sig inte av de verktyg som man borde använda för att kunna bryta denna segregation och detta utanförskap. Vi säger att de viktigaste verktygen är arbete i stället för bidrag, att skapa egenmakt så att man själv tar kommandot över sitt eget liv och att man får det ansvaret. Det är också en skola som ger kunskap och som verkligen ser till att ge alla elever en lika god start i livet. Detta är några av de absolut viktigaste vägarna, inte den passivitet, det bidragsberoende eller den förlamning som den nuvarande integrationspolitiken har inneburit. Det är inte vägen för att bryta utanförskapet. 120 (): Jag har aldrig tänkt mig att man ska tvinga fram att man omvandlar hyresrätter till bostadsrätter. Men i alla dessa fall kommer det faktiskt underifrån från dem som bor där att de vill omvandla sina hyresrätter till bostadsrätter. Vi politiker ska inte bestämma hur människor ska bo, utan det ska de faktiskt kunna bestämma själva. Jag ska ta som ett exempel igen. Dessa människor vill inte flytta för att göra en boendekarriär. De vill faktiskt bo kvar och göra boendekarriären i . Jag tycker att det är rimligt att man ska kunna göra en boendekarriär både genom att vara kvar i sitt område eller genom att flytta till ett annat område. Men ni socialdemokrater stoppar detta med era stopplagar som gör det omöjligt för vissa att omvandla sina hyresrätter till bostadsrätter. Jag blev inte riktig klar över vad sade. Det lät som om vi egentligen var överens om att det behövs olika upplåtelseformer och att det ska vara möjligt att göra en boendekarriär. Men vill inte säga hur detta skulle kunna åstadkommas. Min fråga blir igen: Är beredd att inom regeringen verka för att den här stopplagen avskaffas, så att människor har möjlighet att göra boendekarriär både inom sitt område och utanför sitt boendeområde? Det fick jag inget svar på. 121 Statsrådet (): Jag ska börja med att rikta mig till . Jag ser inte att vi ska ha en storstadssatsning i den meningen att vi ska ha någonting som vi har haft, alltså att vi ska påbörja olika försök. Jag ser att vi har haft ett uppstartsförsök och att vi nu tar till vara de insatser som har gjorts. Det har gjorts väldigt mycket inom förskolan, inom skolan och inom samarbetet mellan arbetsförmedling, försäkringskassa och kommun. Vi ser där väldigt mycket som vi kan ta till vara och göra reguljär politik av. Under de år som storstadssatsningen har pågått har också flera människor kommit ut i arbete. Det är intressant att lyssna på vår vän från . Vi har inte så för våra debatter, men du har haft . Vad har ägnats åt? Jo, den har ägnats åt att kasta skit på Socialdemokraterna. går ni tillbaka till tiden . Jag har också talat om en borgerlig period, men jag gjorde det för att bredda diskussionen. Men du har också på några punkter sagt vad du vill göra. Du talar om arbete i stället för bidrag. Jag tror inte att någon säger emot. Du talar också om en skola för en god start och för bra kunskap. Ingen säger emot det. Till nästa gång vore det intressant om du också kommer med något mer konstruktiva förslag. Det är jag öppen för. Jag tror nämligen att dessa frågor måste skötas genom en dialog där vi är öppna för konkreta förslag. När det gäller bostadskarriären är det viktigt att man kan vara i ett och samma område. Jag har vänner i som till exempel tycker att det finns för få stora lägenheter där och att de därför måste söka sig därifrån. Det tror jag inte nödvändigtvis har att göra med upplåtelseformerna. Låt mig också gå tillbaka till frågan om vad vi kan göra från efterfrågesidan. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi också för en opinionsbildning som gör att vi inte stänger ute människor som kommer med bra utbildning och med goda erfarenheter men som stängs ute därför att de har ett ovanligt klingande namn eller en annan hudfärg. Därför tror jag att vi måste jobba väldigt hårt med strukturell diskriminering. Därför ger vi ett extra stöd till . Därför förstärker vi antidiskrimineringsbyråerna. Därför tittar vi närmare på detta med strukturell diskriminering och på vad man kan göra åt det liksom på vilka erfarenheter vi kan få från andra länder. Därför har vi också praktikövningar för att vetenskapligt kartlägga detta. 122 (): Jag får tacka för debatten. Naturligtvis vill jag också tacka statsrådet för det gjorda klarläggandet. Vad jag menar jag tror att också menade det i den tidigare debatten är just att vi måste dra de slutsatserna. Självklart var det en del saker som inte var så bra med den gamla storstadssatsningen, så dem ska vi nog akta oss för att göra om. Men det fanns också en del som var väldigt bra. För att ta Axel Darviks ord på allvar kan man säga att just detta med att få folk i arbete i stället för att gå på bidrag var liksom en bärande tanke i hela satsningen. Det gjordes också väldigt mycket. Låt mig ta ett exempel nu blev detta en del av storstadssatsningen men det fanns faktiskt också innan nämligen . Där får man ut i arbete av dem som gått in i projektet. Övriga är av olika skäl i regel så sjuka att de inte kommer ut i arbete, men kommer ut i reguljärt arbete efter det projektet. Det är ett exempel, men jag skulle kunna nämna fler. Slutligen kan jag inte, eftersom bostadspolitik ligger mig väldigt varmt om hjärtat, låta bli att säga följande: Det är väl ändå så att de slutsatser som kan dras av att man skulle lösa segregationsproblemen genom att få fler som äger sina bostäder delvis har fallit. Det finns nämligen alldeles för många exempel där man just har genomfört detta. Men det har visat sig att det inte riktigt håller. Välkommen, , ut till så ska jag visa dig att det inte är på nämnda sätt! Det finns fler exempel i och säkert också på andra ställen. Men jag tycker att det viktiga är att man inte kan dra alltför hastiga slutsatser. Enkla lösningar på svåra problem har aldrig löst någonting! 123 Statsrådet (): Målet för storstadspolitiken var att bryta den sociala, etniska och diskriminerande segregationen i dessa regioner och att verka för jämlika, jämställda, villkor för storstädernas invånare. Detta mål ligger fast, och för detta ska vi arbeta vidare. Min förhoppning är att diskussionerna här i kammaren också leder till konstruktiva diskussioner där vi får ta upp konstruktiva idéer. Jag tror att vi har en gemensam målsättning. Men jag tror att det också gäller att hitta en gemensam bild där fokus är framåt. Då gäller det att hitta flera idéer, att motverka diskriminering och att se till att människor så snabbt som möjligt kommer in i egen försörjning, för det är det som är ett oberoende. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2004/05:256 om betygsfrågan 124 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att elever får möjlighet att få satta betyg överprövade och kunskaper omprövade. Han har även frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att elever får möjlighet till en rättssäker och förutsägbar omprövning respektive överprövning. Betygen har stor betydelse för den enskilde. Låt mig därför först slå fast att betygen ska ha en sådan legitimitet att de av elever, föräldrar och lärare upplevs vara satta på ett likvärdigt och rättvist sätt. Regeringen gav därför Statens skolverks dåvarande kvalitetsgranskningsnämnd i uppdrag att genomföra en nationell kvalitetsgranskning. Därefter har och Myndigheten för skolutveckling på regeringens uppdrag och på egna initiativ vidtagit åtgärder för att öka likvärdigheten i betygssättningen. utbildningsinspektion granskar hur skolorna hanterar betygssättningen. har utarbetat allmänna råd, kommentarer och bedömningsexempel som stöd för lärarnas bedömning. Ett tidigare uppdrag till att utveckla ämnesprov och provbanken i syfte att stödja en likvärdig och rättvis bedömning har förnyats. Myndigheten för skolutveckling har arbetat för att stärka betygssättningen genom kompetensutveckling av lärare samt genom olika informationsinsatser. Mål- och resultatstyrningen innebär bland annat att elever och lärare ska ges utrymme att tillsammans planera och utforma undervisningen, det vill säga innehåll och arbetssätt. Det förutsätter att eleverna ges information om målen och kraven för de olika betygen i början av studierna i ett ämne eller en kurs. Eleverna ska sedan kontinuerligt under utbildningen få information om sin kunskapsutveckling. Detta gäller , men flera rapporter från de statliga skolmyndigheterna visar brister i detta avseende. Många missförstånd som gäller enskilda betyg kan undanröjas genom att dialogen mellan elever och lärare förbättras. Barn och ungdomar ska tillförsäkras att få komma till tals och framföra sina synpunkter i alla frågor som rör dem. Det gäller även betygsfrågor. Det är däremot inte säkert att elevernas rättssäkerhet med nödvändighet ökar om de skulle få möjlighet att överklaga sina betyg eller ompröva dem enligt den modell som lägger fram i sitt förslag till ny skollag (SOU 2002:121). pågår arbetet med en ny skollag. I det sammanhanget övervägs hur elevernas rättssäkerhet och kravet på rättvisa och likvärdiga betyg kan stärkas. Jag ser svårigheter med att införa ett sådant system som har föreslagit med ett omprövningsförfarande i efterhand, det vill säga utan att eleven visar upp sina kunskaper . Ett viktigt skäl är att det kan antas att en sådan prövning till stor del kommer att ske på grundval av den dokumentation som finns. kvalitetsgranskning visar att dominerar skriftliga prov när kunskaper ska bedömas, vilket innebär att liten hänsyn tas till vad eleven presterat till exempel i form av projektarbete och uppgifter av praktisk karaktär. Det finns risk för att fokuseringen på mätbara kunskaper, prov och skriftliga arbeten skulle öka ytterligare och minska utrymmet för den allsidiga bedömning som betygskriterierna förutsätter och som är helt nödvändig i många ämnen. Hur man på ett rättssäkert sätt kan dokumentera kommunikativa förmågor, förmågan att ta ansvar och samarbeta, hur maten ser ut och smakar i ett yrkesämne med sådan inriktning, elevernas insatser i ämnet idrott och hälsa, i musik och så vidare är inte självklart. Jag befarar att en bedömning i efterhand, grundad på den betygssättande lärarens underlag, i mycket få fall skulle leda till en annan bedömning än den bedömning som den undervisande läraren gjort. Min inställning är att elevernas rättssäkerhet ska stärkas när det gäller betygen. Det finns åtgärder att vidta som verkar på kort och på lång sikt. Huvudinriktningen är att behovet av omprövning ska minimeras genom olika förebyggande åtgärder. Jag är dock inte beredd att nu slutligt ta ställning till vilka åtgärder för att stärka elevernas rättssäkerhet som ska vidtas. Jag ämnar återkomma i frågan i samband med propositionen om en ny skollag. Slutligen vill jag framhålla att möjligheten att få sina kunskaper bedömda genom prövning finns . Bestämmelser om detta finns såväl för den obligatoriska skolan som för gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. 125 (): Jag ska be att få tacka statsrådet för svaret, men jag kan redan nu säga att jag inte är nöjd med och att det är väldigt svårt att vara det när statsrådet helt undviker de centrala frågeställningarna. Betyg handlar ytterst om myndighetsutövning. Betyg är även en fråga som är av central betydelse för rättssäkerheten, inte bara därför att betygen spelar en så stor roll för eleverna utan också därför att vi måste upprätthålla viktiga principer för att människor ska få möjlighet till en rättvisande bedömning. Statsrådet redovisar i svaret till mig uppdrag och principerna för detta, men han rätar inte ut de stora frågetecken som finns om hur man bäst garanterar att eleverna får rätt och blir rätt bedömda för sina prestationer. Det finns åtminstone två punkter där statsrådets argumentation är lika tunn som den is som finns här utanför på Strömmen mellan och . Låt mig illustrera detta genom att teckna porträtten av två elever. Först har vi , som går i tvåan på gymnasieskolans naturvetenskapliga program. Hon läser matematik B, och hon skulle ha fått ett bra betyg. Men så inträffar någonting i familjen som gör att hon får svårt att koncentrera sig. Det landar i att hon får G trots att hon känner att hon under normala omständigheter skulle ha varit värd VG. I måste hon nu passera igenom både C- och D-kurserna och ta studenten och sedan söka in på komvux och därefter läsa in B-kursen innan hon slutligen kan få VG. Hon kommer att kosta väsentligt mycket mera för samhället. Hon kommer också att få mindre livslön än sina kamrater. Vill hon söka till högskolan kommer hennes inträde att försenas. Vem blir vinnare på detta, skolminister ? Det andra porträttet är av , som läser tredje året på det samhällsvetenskapliga programmet. Han skriver därmed en uppsats som en del av kursen svenska C. Han tycker själv att uppsatsen håller för MVG men han har fått G av sin lärare. I den Baylanska modellen döms även han till komvux, eller också får han skriva om hela uppsatsen. Men det är inte det som vill. Det är inte ens säkert att han skulle prestera bättre om han skrev om hela uppsatsen. Nej, vad vill är att någon annan lärare ska titta på hans uppsats och sedan bedöma om betyget är rätt. Han vill alltså få sitt betyg överprövat, men det går inte heller i . måste sluta gymnasiet innan prövningen kan komma i fråga. tycker man kanske att den här situationen borde prioriteras av en skolminister, eftersom det drabbar och är i fokus för så många elever i det här landet, och att svaret till mig borde ha innehållit en tydlig handlingsplan för hur det här ska hanteras. I stället väljer statsrådet att ducka för frågan, och det är mycket dåligt. Jag måste säga att ingen av de utvecklingsåtgärder som statsrådet räknar upp i svaret av alla de uppgifter och uppdrag som de olika myndigheterna har fått är riktigt lika viktig som denna enda åtgärd: att ändra lagstiftningen och göra det möjligt för eleverna att få en prövning som är rättssäker och ordentlig. 126 AXEL DARVIK (fp): Likvärdigheten i betygssystemet är en oerhört viktig fråga, särskilt som vi i har ett målrelaterat betygssystem, där prestationer inte sätts i relation till prestationer från de andra eleverna i samma klass utan till vilka mål som man når upp till. som det målrelaterade systemet har funnits har vi sett en omfattande inflation i betygsstegen. De olika betyg som elever får har blivit högre, som det kommer rapporter på rapporter som visar att de faktiska kunskaperna bland eleverna har minskat. Det är bra att skolministern inser att det finns problem, men då krävs det också att man vidtar åtgärder. Från har vi ett antal förslag som jag tycker är mycket goda, bland annat att ha externa examinatorer, att man kan kalla in experter från , eller från någon annan skola när man sätter betyg så att det är flera som diskuterar, jämför och tar referenser från andra håll än från bara den egna skolmiljön. De kriterier som finns för betyg kan bli betydligt tydligare. Också nationella prov är ett viktigt instrument för att kunna fastställa rättvisa betyg och bör utnyttjas mer och i fler ämnen. Vad den här interpellationen framför allt handlar om är möjligheten att skapa ett tryggt system. Jag tror att de tre förslag som jag lyfter fram kan öka tryggheten och rättvisan i systemet. Men det behövs även vissa säkerhetsventiler så att man har en möjlighet att överpröva betyg. Det var en modell som lyfte fram och som jag tyckte var ett mycket intressant och bra förslag. Det ger en möjlighet för sådana elever som tydligt kan motivera att de är berättigade till bättre betyg att få det genom den säkerhetsventilen. Vi vet att det har kommit en del kritik, och man har varit oroad att man vid terminsstart skulle ha milslånga köer av elever som vill ha prövning i alla sina betyg som de inte är nöjda med. Men det löser man med ett ganska så enkelt förfarande som att man tvingas att till exempel skriftligt motivera att man är värd ett visst betyg. Det höjer naturligtvis med en gång tröskeln till att bara okynnes överpröva. Jag hoppas att det finns ett utrymme för att tänka om en del kring detta och tillåta ett tryggt system där möjligheten att få betyg omprövat finns kvar. 127 Statsrådet (): Både och förkärlek för betyg är vida känd. Det är inte helt obekant att man har önskemål om fler betygssteg, tidigare betyg och i vissa fall till och med betyg redan från första årskurs, som i fall. Det har också varit tydligt tidigare att vi inte delar den uppfattningen. Betyg är en dimension av kunskapsmätning. Vi kan se att det finns behov av ett välfungerande betygssystem i det nuvarande skolsystemet, och det är därför som jag också haft som ambition att försöka jobba för att förtydliga och säkerställa likvärdigheten i betygssättningen i vårt nuvarande betygssystem. Jag har fått frågan vad jag skulle kunna tänkas vidta för åtgärder. Ja, det finns åtgärder som jag skulle kunna överväga för att minimera behovet av en omprövning. Vi måste väl ända vara överens om att en prövning i sig är ett misslyckande. Det viktiga är att man får ett rättvist betyg för de kunskaper man har. Det måste väl vara målet med den skolgång vi har och den betygssättning som vi har. De åtgärder som jag överväger handlar om att förtydliga rektorns ansvar för betygssättning, att se till att vi säkerställer kvaliteten i betygssättningen genom att kräva att betygssättningen i hög grad ska ske i samarbete med behörig lärare, att öka elevens rätt till information om mål och kriterier i början av studierna, att se till att elevens rätt att få information om de betyg som övervägs införs i skollagen, att se till att man har rutiner för att ta emot klagomål och åtgärda brister och att se till att införa en ny bestämmelse om skyldighet att ändra felaktiga betyg. Det förslag som finns i betänkande har, precis som Axel Darvik säger, mött en hel del kritik och väckt en del farhågor vid det praktiska genomförandet. En av de farhågorna, som jag tar på stort allvar, är att det här mer skulle leda skolan mot att endast värdera dokumenterad kunskap, det vill säga i alltför hög grad prov. Jag förstår naturligtvis att både och tycker att det är en bra lösning. De vill ha en skola med fler prov, men jag tror att det är ett alltför endimensionellt sätt att se på kunskapsinhämtning, kompetens och egenskaper. Det är därför som jag har ställt mig tvekande till det förslaget. Dock har jag ställt mig öppen till att försöka hitta en annan modell som ska öka dialogen mellan elever och lärare vid betygssättning och också hitta en fungerande praktisk modell som ska säkerställa rättssäkerheten vid betygssättningen. Men målet för regeringen, fru talman, är att vi ska försöka att se till att vi har ett så tydligt och bra betygssystem att omprövning eller överprövning i sig blir onödig. 128 (): Det är viktigt att fundera över behovet att ständigt lära om och lära nytt. Det har vi moderater funderat över . Det finns emellertid ingen poäng med att förlänga lärandet i sig i onödan. Men det är precis vad som sker i ett system där eleverna går ur gymnasiet och sedan direkt in i nästa skolform för att kunna bevisa att de har rätt kunskaper, och framför allt rätt kunskaper för rätt betyg. Avståndet i min valkrets mellan gymnasium och komvux är tio minuters rask promenad. Men det verkliga avståndet är ju , kostnader för samhället och en mindre livslön för den enskilda individen. Tid och kraft offras i onödan. Det gäller tusentals människor i , bland annat och som jag nämnde i mina exempel, som statsrådet över huvud taget inte berörde, men det ligger väl i Socialdemokraternas stil att mest beröra systemen och mindre individerna. Detta är till ingen nytta för dem eller för de skattebetalare som får stå för kalaset. Detta visade som regeringen själv tillsatte och som kom fram till det resultat som jag presenterade. Även andra studier visar samma sak, nämligen att konkurrenskompletteringens vansinne är fullständigt öppet för var och en som vill ta del av fakta i målet. Vi moderater har ett klart och tydligt alternativ. Med vår politik får och pröva sina kunskaper under resans gång, och den prövningen, , är lika lite ett misslyckande som en överprövad tingsrättsdom i hovrätten är ett misslyckande. Det är det inte. Det är ett sätt att garantera att rättssäkerheten upprätthålls. Jag är förvånad över att ett socialdemokratiskt statsråd inte förstår den skillnaden. Bedömningen av eleverna kommer ju att ske förutsägbart både för dem själva och för deras lärare. De får möjlighet att pröva, ompröva och överpröva kunskaperna under resans gång när betygen är satta och när deras prestationer värderas. Elevernas rättigheter stärks till skillnad från i Baylans socialdemokratiska alternativ där eleverna ska utsättas för kvasisäkerhet och kvasiinflytande. Att talar om mätbara kunskaper som ett problem förvånar nog inte bara mig utan också en stor mängd föräldrar, elever och lärare. Statsrådet säger i sitt svar till mig att han fruktar att man kommer att fokusera på mätbara kunskaper. Så står det ordagrant i svaret. Jag tycker precis tvärtom, att det är bristen på kunskapsinnehåll i undervisningen som är grunden för den svenska skolans problem. Varför skulle det till exempel, som påstår, vara ett problem att mäta elevernas insatser i hälsa och idrott?