prot · GS0966 · 2005-01-28 00:00:00 — Utmaningen för oss är att finna former för hur detta samhällsengagemang kan fångas upp utan att försöka passa in det i de gamla strukturerna. Bland de insatser som regeringen genomför eller planerar kan nämnas att det svenska remissförfarandet ska utvecklas genom att nya sätt prövas inom för att till exempel nå nya rörelser och enskilda medborgare. Dialogen med föreningslivet inom ramen för folkrörelseforum fortgår också, liksom arbetet med att säkerställa de nationella minoriteternas rättigheter och möjligheter till inflytande. Likaså har planeringen av en ny demokratisatsning inför de allmänna valen påbörjats. Sammanfattningsvis vill jag säga att jag anser att det finns goda möjligheter till inflytande i den demokratiska processen. Men vi ska självklart inte nöja oss med detta, utan arbetet med att förbättra möjligheterna måste ständigt fortgå. Detta är ett arbete som vi alla måste ta ansvar för, inte minst de politiska partierna. 43 (): Inledningsvis vill jag tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Det är trevligt att få samtala med statsrådet i denna kammare. Demokrati innebär långt mer än en teknisk lösning av maktfördelningen i samhället. Ett i sann mening demokratiskt samhälle innebär också ett förhållningssätt där respekt för varje människas unika och okränkbara värde, tolerans, jämlikhet och jämställdhet får råda. Men demokrati handlar också om att respektera medborgarna, att respektera väljarna. Förtroendevalda bör inom det demokratiska förhållningssättets ramar följa folkets röst även när den inte stämmer med det egna partiets uppfattning, eller åtminstone respektera folkets röst. För att frågan om en folkomröstning ska prövas krävs efter den kristdemokratiska civilministern pionjärreform att av kommuninvånarna så kräver. Däremot är det kommunfullmäktige som avgör om folkomröstning ska ske eller inte. Detta är märkligt och föder givetvis en besvikelse hos de berörda samt en berättigad skepsis mot det demokratiska systemet. Visserligen kan fler folkomröstningar, ett ökat inslag av direktdemokrati, av en del upplevas som en urholkning av den representativa demokratin. Å andra sidan bör väl demokratin som helhet gynnas av ett ökat folkligt intresse och deltagande oavsett vilken form det sker i. Politiken får inte vara så snäv att den upplevs bevaka sina egna gränser. Av de 70 initiativ till lokala folkomröstningar som tagits sedan den nuvarande lagen trädde i kraft har bara tre lett till folkomröstning. Det är självklart oacceptabelt att politiker på detta sätt sätter sig över folkviljan och motarbetar den. Det var inte det som den radikala reform som den borgerliga regeringen genomförde med möjliggörande av lokala folkomröstningar syftade till. Målet att underlätta för lokala folkomröstningar har inte uppnåtts utan snarare omöjliggjorts av socialdemokratiska politiker. Ett exempel där staten brustit i respekt för folkets vilja är den folkomröstning som genomfördes i om ett byte av länstillhörighet. Det tydliga folkomröstningsresultatet har respekterats av kommunen men inte av staten. Andra fall är när lokala folkomröstningar har genomförts om valfrihet för småbarnsföräldrar. Då har regeringen sagt nej. beslöt att uppmana regeringen att ta initiativ till en översyn av lagen om kommunala folkomröstningar. Den förra socialdemokratiska demokratiministern , företrädare, sade i en interpellationsdebatt med mig i , för ganska precis , att frågan om kommunala folkomröstningar skulle ses över och en annan lagstiftning föreslås. Efter att regeringen inte hörsammat det ursprungliga beslutet uppmanade ånyo regeringen att presentera förslag i enlighet med tidigare beslut. har regeringen hänskjutit frågan till den samlade översynen av regeringsformen. Det finns en risk att frågan därmed begravs. Den risken verkar än större efter ministerns svar där han hänvisar till just den utredningen. Jag vill fråga den nye demokratiministern: regeringen att på allvar, inte bara i ord, bejaka demokratin, följa vilja, se till att folkviljan följs och inte bara begrava frågor i den här utredningen? 44 Statsrådet (): Jag vill börja med att direkt svara på den fråga som tog upp. Det var mycket tydligt i propositionen Demokrati för det nya seklet att regeringen uttalade att medborgarnas möjligheter att få till stånd en folkomröstning måste stärkas. Eftersom det då är hänskjutet till en utredning skulle jag också den här gången vilja motivera detta. ska se över bestämmelser om ett folkomröstningsinitiativ. Det är då också rimligt, tycker jag, att man ser över det kommunala folkomröstningsinstitutet. ska överväga vissa valfrågor med anknytning till den kommunala demokratin. Därför är det inte mer än rimligt att man också inkluderar frågan om folkinitiativ på nivå. Remissbehandlingen av promemoria visade också att stödet bland landets kommuner och landsting för en lagändring i enlighet med hemställan, som tar upp, var väldigt svagt. Det tyder på att flera partiers linje i inte är förankrad lokalt. Det är också en motivering, tycker jag, till att man tittar ytterligare på de här frågorna i en parlamentarisk utredning på de här frågorna. Flera av remissinstanserna för promemorian om folkinitiativ, däribland och , har pekat på behovet av en fördjupad analys. Därför tycker jag också att det är rimligt att man gör en sådan analys. Jag tror också att det är viktigt att skilja mellan de folkomröstningar vi här talar om, att skilja mellan de folkomröstningar där kommunen själv har full bestämmanderätt och de folkomröstningar där regeringen har bestämmanderätt. I den folkomröstning som du tog upp, i , var också emot en delning lokaliserat till den ena delen av just . Sedan vill jag kort säga något om medborgares möjlighet att påverka mellan valen. Jag kommer själv från den kommunala nivån. Det första jag gjorde som ordförande i den stadsdelsnämnd som också ligger i var att skapa medborgarmöten, så att man innan nämndmötet hade möjlighet för medborgare att komma till tals. De var välbesökta, kreativa och ett utlopp för en demokrati på lokal nivå. Därför hoppas jag också att förslagen om att ta bort stadsdelsnämnder inte finner gehör hos det parti som du företräder. Det finns också ett nytt förslag som har genomförts om möjligheterna att lägga fram medborgarförslag. Det hade jag också möjlighet att uppleva som en mycket vitaliserande del i medborgarnas möjlighet till demokratiskt inflytande. Det är också väldigt viktigt att partierna tar det här ansvaret mellan valen. Det handlar också om partiernas ansvar att föra en dialog med medborgarna mellan valen. 45 (): Jag håller med , inledningsvis, om att mycket kan göras inom ramen för befintlig lagstiftning för att öka mötena mellan de förtroendevalda och medborgarna. Även jag har varit kommunpolitiker. Jag är det till och med. i kommun och landsting arbetade jag mycket just med att öppna upp politiken. Tyvärr var det inte alltid särskilt lätt, mycket beroende på motståndet just från de etablerade strukturerna, vilket råkar vara socialdemokratiska parti. De som har makten vill mycket sällan öppna den, för det finns ju en risk att man råkar slinta med tungan och blir av med en del av den. Sedan säger att folkomröstningsinstitutet måste stärkas. Det var precis vad hans likaledes socialdemokratiska företrädare sade i denna kammare . Och vad har hänt ? Jo, ett nytt riksdagsbeslut har kommit, och regeringen begraver frågan i utredning. Det låter faktiskt på statsrådet som om remissvar skulle betyda mer än ett riksdagsbeslut. Det kan väl ändå inte statsrådet mena? har uttalat en uppfattning vid två olika tillfällen, och såvitt jag har förstått regeringsformen är det regeringens skyldighet att följa beslut oavsett om det kommer en eller två gånger. Det är en smula pinsamt, faktiskt, om det här går att tolka som att remissinstanser som regeringen föredrar att lyssna på skulle betyda mer. Det är ju ett häpnadsväckande konstitutionellt uttalande i så fall. Jag tror, herr talman, att detta beror på att det finns en genuin misstänksamhet hos den socialdemokratiska makten, den som inte vill släppa ifrån sig någonting. Får jag återigen ge två mycket talande exempel. talade ju om demokrati här. I det ena fallet gäller det , som själv nämnde i sitt svar. Det stämmer att det fanns olika uppfattningar bland kommuninvånarna i folkomröstningen. Och de som förlorade folkomröstningen var det socialdemokratiska partiet. När man då inte vann på den lokala nivån, då griper den socialdemokratiska regeringen och en massa ministrar, kollegerna till , in och ser till att stoppa den folkvilja som fanns på den lokala nivån. Om vi till detta lägger det andra exemplet, att det i kommun efter kommun har röstats om ökad valfrihet för småbarnsföräldrar vilket fått ett genuint folkligt stöd mot Socialdemokraternas vilja, då kommer nästa nivå där den socialdemokratiska regeringen utnyttjar överhetsmakten och säger: Nej, det passar inte våra syften. Det passar inte vår ideologi. Lyssna på folket vill vi inte när folket säger något annat än det som vi vill höra. Det, herr talman, är ingenting annat än en maktens arrogans satt i system av den socialdemokratiska regeringen. Så fort det kommer fram en uppfattning som inte passar det egna partiet är något fel. Då ska det remitteras och utredas med all respekt för att detta måste göras innan ett lagförslag tas fram, självklart och dras i långbänk på ett sätt som är nästintill häpnadsväckande. Det hjälper inte att säger en del kloka saker. Det gjorde hans företrädare också, men har inte särskilt mycket för att inte säga någonting hänt. Det hjälper inte att prata. Man måste också agera. 70 folkomröstningsinitiativ har tagits. De som genomförts har knappast hörsammats av de socialdemokratiska politikerna runtom i landet eller av den socialdemokratiska regeringen. De allra flesta har av just socialdemokratiska politiker stoppats från att över huvud taget bli av. Kan vi se att det blir någon som helst förändring från den nye demokratiministern, eller är det samma gamla vanliga hjulspår att försvara makten och de egna privilegierna som även fortsättningsvis gäller från den socialdemokratiska regeringens sida? 46 Statsrådet (): Vi kanske först, , ska reda ut demokratibegreppet och det som sades om att socialdemokrater kör över demokratin. Det var ju så att beslutet om att utreda frågan fattades av en majoritet av kammare. Det om något är väl ett uttryck för demokrati, såvida man inte ska ha ett minoritetsstyre med bland annat kd. Jag tänkte också säga några ord om vad vi vill göra för att öka medborgarnas förtroende för demokratin. ska sammanställa kunskap och analysera de strukturella hindren för förtroendevalda i kommuner och landsting samt i de politiska partierna. ser man över villkoren för förtroendevalda. Det gäller utbildning av nya förtroendevalda, bland annat hur man ska underlätta för ungdomar och invandrare. Vidare ser man över tillgången på modern informationsteknik och tittar på förutsättningarna för beslutsfattande på distans. Jag tror att det är mycket viktigt att ha en dialog mellan olika nivåer i politiken, och därför har jag valt att inbjuda ett antal lokalt förtroendevalda från olika partier för att se hur vi kan stärka demokratin lokalt och öka medborgarnas möjligheter till inflytande. Demokratipolitikens fortsatta inriktning handlar om att just stärka förutsättningarna för deltagande, att undanröja hinder för deltagande, att skapa möjligheter för ett ökat och mer jämlikt deltagande. Eftersom jag vill vara konkret tänkte jag ta upp några ytterligare områden som vi satsar på. Inom ramen för storstadspolitiken har Mångkulturellt centrum i fått i uppdrag att kartlägga erfarenheterna av och kunskapen om hur så kallat underifrånperspektiv tillämpats och hur detta påverkat de boendes möjligheter att delta i kommunernas demokratiska beslutsprocesser. Dialogen mellan regeringen och föreningslivet fortsätter. För mig är föreningslivet och folkrörelserna en form av demokratins infrastruktur. Vi planerar också att göra en översyn av folkrörelsepolitiken. har fått i uppdrag att undersöka nya sociala rörelser för att ge regeringen en samlad bild av utvecklingen och förekomsten av nya politiska rörelser. Stiftelsen genomför en undersökning med syfte att studera förändringar i de frivilliga insatserna och analysera de förändringsmönster som kan finnas. Det handlar om att göra mycket på en och samma gång. Jag tror att det också handlar om att som politiker sträcka på sig, att veta att man gör ett viktigt arbete, ett vackert arbete, inte minst när debatten ibland är både apolitisk och antipolitisk. 47 (): Statsrådet pratar vackert, och det är en tillgång i politiken. Sedan gäller det att inte bara prata utan också göra något och se till att något händer. Det är just det som återigen är problemet. Vi har sett en lång rad socialdemokratiska demokratiministrar som, precis som , stått här och pratat om utveckling. Det låter så bra, och mycket av det är fullt möjligt att både stödja, instämma i och komplettera. Men det räcker inte. Det måste också ske saker. Det duger inte att bara möta människor människor som inte umgås i politiska kretsar. Jag gör det , och kanske gör det också. Det viktiga är att det leder till något konkret. Där har de socialdemokratiska regeringarna haft och har det så svårt. När det gäller lokala folkomröstningar händer ingenting. I stället får den systematiskt negativa inställningen till åsikter som man inte tycker om, åsikter som man är rädd för, frodas. Jag hade hoppats, herr talman, att det med en ny minister på det här området skulle bli ett slags nystart, komma en nytändning, men jag måste tillstå att jag efter den här debatten är mycket tveksam till om vi kan hoppas på det. Det behövs nog en ny regering för att demokratiarbetet över huvud taget ska tas på allvar. Inte heller det verkar Socialdemokraterna klara av. Partierna har självklart en viktig uppgift. Det har alla som är förtroendevalda. Återigen: När det gäller att sätta stopp för de konkreta förslagen ute i kommunerna, liksom på den statliga nivån, är problemet inte partierna generellt även om partierna, även mitt eget, kan bli bättre utan problemet är det socialdemokratiska partiet som sätter stopp när det inte duger, när det inte passar. Ge oss gärna lite hopp i ditt sista inlägg, , så att vi kan hoppas på en bättring. har vi inte fått mycket hopp för framtiden. 48 Statsrådet (): var besviken över att jag inte kom med några konkreta åtgärder och över att jag pratade för mycket. Jag använde hela mitt anförande till att föreslå konkreta åtgärder. Jag hörde ingenting från . Men vi kanske möts här igen. tyckte inte heller att han riktigt fick svar på sin fråga om folkomröstningar. Jag är rätt förvånad över att han alls skrev sin interpellation, för han måste väl ha vetat att detta fanns inom ramen för . Jag har också använt en del tid till att förklara och motivera detta. De sista sekunderna kanske jag ändå ska ägna åt något annat. Jag tror att deltagandet i och intresset för politiken i slutändan till stor del handlar om politikens innehåll. Jag tillhör ett parti som får rätt mycket stöd just för innehållet; det handlar om en politik som gäller rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla. Det är när vi på ett riktigt och konkret sätt kan diskutera politikens innehåll som jag tror att medborgarna också blir intresserade av att delta. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2004/05:283 om hedersrelaterat våld och skyddat boende 49 Statsrådet (): har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att medel för skyddat boende även utgår till de mindre länen som är i behov av detta. fick länsstyrelserna i de tre storstadslänen vardera för att lämna fortsatt stöd dels till att skyddat boende inrättas eller utvecklas, dels till projekt som avser förebyggande arbete mot hedersrelaterat våld. Övriga länsstyrelser fick medel för fortsatt stöd till projekt som rör förebyggande arbete. i fick till exempel . Regeringen anser att det är rimligt att ett särskilt stöd för skyddat boende i första hand riktas till länsstyrelserna i de tre storstadslänen där man har konstaterat att det finns ett stort behov och det också finns goda förutsättningar för att upprätthålla en hög kompetens och kvalitet. Boendeplatser i storstadslänen kan även användas för ungdomar som bor i andra län. Jag följer noga frågan om ungdomar som hotas av sina anhöriga. Enligt vad jag erfar finns det god tillgång till platser i skyddat boende. Svaret på fråga är därför att det inte är aktuellt att anvisa medel för just skyddat boende till fler länsstyrelser. 50 (): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Det är kort och klarläggande men ändå ganska oroande. Regeringen finner det rimligt att prioritera storstadslänen med ett särskilt stöd till skyddat boende för flickor som hotas av det vi kallar för hedersrelaterat våld. Vilka underlag man har för den bedömningen är inte alldeles lätt att genomskåda. Men vi kanske kan få någon klarhet här . Låt mig först få säga att det naturligtvis är djupt oroande att det finns behov av insatser över huvud taget. Men dessvärre är det så. De utsatta flickorna finns. är det synligt så att de är mottagliga för insatser från samhällets sida. Men det finns också en välgrundad oro för ett mörkertal på området. Hur man ska hantera den situationen ligger möjligen utanför debatten men är ändå värt att fundera över. Vi har påmint oss om som mördades . Det är den yttersta konsekvensen av ett hedersbegrepp som vi kan känna både avsky och fruktan inför. För protokollets skull vill jag säga att jag har satt hedersbegrepp inom citattecken. Det har inte med heder att göra och inte ens med kultur utan med en människosyn som är främmande för både och mig och jag hoppas för oss alla. Det är ändå påtagligt i vårt samhälle. Just nu är uppmärksamheten stor och debatten aktuell om till exempel de apatiska barnen i asylsökande familjer. Det är kanske drygt ett hundratal barn som svävar i direkt livsfara. Det är inte ämnet för dagens debatt. Men jag vill ändå lyfta in det i sammanhanget. De hotade flickorna och de hotade människorna finns mitt ibland oss. Det är de förra vi debatterar här . Men jag anser att båda företeelserna ständigt måste stå högt upp på samhällets politiska agenda. Därför är det bra att regeringen har tagit frågan på allvar så långt man har gjort. Om insatsen är tillräcklig eller inte vill jag inte ha någon bestämd uppfattning om just . Det ligger möjligen i sakens natur att man aldrig kan tycka att man har gjort nog när det gäller att värna de mest utsatta i samhället. Men jag kan och vill ha synpunkter på hur regeringen fördelar insatserna. Det är möjligen så att företeelsen återfinns i stor utsträckning i storstadslänen. Säkert anser man där att det finns behov av ett statligt stöd. Men man ska också komma ihåg att en storstadskommun trots allt har ett större utrymme i sin budget för det oförutsedda och extraordinära. Statsrådet har stor erfarenhet av storstadens situation och både möjligheter och problem. Den här marginalen saknas oftast i den lilla kommunen. Låt mig ta en relativt liten kommun i som ett exempel. Där har man ett par flickor som hotas till livet av fäder och bröder. Kommunen har stått för skyddat boende till en kostnad av omkring 2 ½ miljon kronor. Vad notan slutar på är svårt att veta. För en stor kommun kan ett sådant åtagande verka hanterligt. Men för den lilla kommunen gör det ett djupt ingrepp i kassan. Risken finns att de akuta åtgärderna som inte kan ställas i någon kö kommer att inkräkta på andra välfärdsåtaganden i kommunen. Det är allvarligt. Detta i sig kan skapa problem. Det är inte bara ekonomiska problem. Det kan väcka en diskussion om vilka prioriteringar man ska göra och vad som inkräktar på vad. Jag skulle vilja be statsrådet att utveckla sin syn på just den konflikten och hur de små kommunernas situation kan belysas i sammanhanget. 51 Statsrådet (): Jag ska försöka att besvara frågan så gott jag kan. Fördelningen av pengarna kommer av den kartläggning som alla länsstyrelser gjorde av behovet av extrainsatser på detta område. Jag ska också tillstå att detta var något vi hade alldeles för dålig kunskap om när de brutala morden dök upp. Vi satsar nu väldigt stora resurser på att hinna ikapp och ge goda resurser till dem som är i behov av ett skyddat boende. Det handlar mycket om att få utbildning. Vi talar ofta om det hedersrelaterade våldet. Men ofta handlar det om ett hedersrelaterat liv. Jag vill i det sammanhanget klargöra regeringens hållning. Det så kallade hedersrelaterade våldet ingår i ett patriarkalt system. När vi ger stöd måste vi också titta hur dessa speciella företeelser tar sina speciella uttryck för att ge det adekvata stödet. Efter att länsstyrelserna hade gjort kartläggningen kom man fram till att ge var till , och . Man gav var till de mellanstora länsstyrelserna, och man gav till de andra länen. Det gjorde inte regeringen för att detta är regeringens ansvar. Detta ansvar vilar egentligen på kommunerna. Men regeringen valde att göra en stor satsning för att komma till rätta med problematiken. Det finns också ett motiv till att ge stora samlade resurser till tre länsstyrelser. Det var helt enkelt att bygga upp en mycket hög kompetens på tre platser i landet. Tanken är att den kompetensen också ska stå till förfogande för hela landet. Också och har fått var. Det står kommunen fritt att söka dessa pengar. Det står kommunen fritt att också använda de pengar man söker till skyddat boende för flickor. Det är kommunens ansvar. Pengarna är till för bland annat kommuner att söka från. 52 (): Jag upprepar det jag sade inledningsvis. Jag tycker att det är bra att regeringen har gjort den här satsningen. Om den är tillräckligt stor kan man ha olika uppfattning om. Det jag framför allt har riktat in mig på i min kritik är hur det fördelas. Statsrådet säger här att , som jag tog upp exempel från, har fått en halv miljon till skyddat boende. Jag kunde med det exempel jag tog visa på att en enda relativt liten kommun i förbrukat fem gånger det belopp som hela har fått. Man kanske ska se de proportionerna trots allt när man berömmer sig av stora insatser. Statsrådet talar om kompetens i storstadslänen. Han säger också i sitt svar att platserna i de länen kan användas för ungdomar som bor i andra län. Även om det skulle vara så kan jag möjligen fundera över om det verkligen finns den platsbanken i storstadslänen som räcker till för övriga landet. Jag har svårt att tänka mig att det verkligen är så. Även om så skulle vara fallet känns det tveksamt att hänvisa till den lösningen. Kommunen har ofta ett engagemang kring familjen och den utsatta flickan och kan sätta in det i det sammanhang som statsrådet talar om här. Det finns starka skäl att en hemkommun ska ges möjlighet att ge stöd och att fullfölja det stödet och engagemanget. Det tror jag är viktigt. De till ska sättas i proportion till de stora kostnaderna. i har på regeringens uppdrag kartlagt behoven. Man säger att det uppskattningsvis rör sig om 45100 flickor och kvinnor som har behov av skyddat boende. En naturlig slutsats som drar är att det saknas resurser till fullgott skydd av dessa personer. Det har regeringen inte beaktat när man talar om . Det var alltså även till . Jag tog förut som exempel, och det är samma belopp där. Detta har regeringen inte beaktat utan hänvisar till att det finns platser i storstadslänen. Det är en klen tröst för kommunpolitikerna i både och att veta att det eventuellt kan finnas någon plats i eller någon annan randkommun till . En aspekt på frågan är att det handlar om oerhört utsatta människor som bokstavligen lever under dödshot. Jag tror att det är svårt för de flesta av oss att riktigt förstå vad det innebär. Det måste finnas en beredskap och resurser för en mycket personlig och inkännande hantering. Den tror jag ändå ska vara väldigt lokalt kopplad. En annan viktig aspekt som är mer övergripande som jag skulle vilja beröra i debatten är denna.