prot · GS0960 · 2005-01-19 00:00:00 — Vi ser det på statistiken också. Det vi utlovade i vårt valmanifest om minst 30 000 bostäder har vi redan uppnått. Glädjande är också att de som bygger allra mest och där det går allra bäst är allmännyttan som bygger ännu mer än deras andel skulle vara i det här läget. Och det byggs till rimliga kostnader, skulle jag vilja påstå. Jag erinrar mig i det här utskottets debatter när det bara var vi socialdemokrater som sade att det går att bygga billigare, att det går att bygga så att vanliga människor kan hyra lägenheter, att det går att pressa kostnaderna, att det går att se till att det kommer in mer konkurrens mellan byggbolagen och att det går att se till att kommunerna ser över sin markpolitik och sina markpriser. Enligt de borgerliga partierna var det på något underligt vis fastighetsskatten som ställde till allting. Jag rekommenderar ett besök på Byggkostnadsforums hemsida för att titta igenom alla de byggprojekt som genomförs runtom i landet av både privata och kommunala fastighetsägare. Vi är nu faktiskt på rätt väg när det gäller bostadsbyggandet. Det är jag ganska glad och stolt över. Men andrahandsboendet är en realitet för många i storstäderna . Framför allt är det unga människor som drabbas. Därför fanns i den ungdomspolitiska propositionen en avsiktsförklaring från regeringen att utreda villkoren i andrahandsboendet. I det sammanhanget kommer många av problemställningarna som återfinns i motionerna att belysas och övervägas. Men tanken att kunna bo sig till ett förstahandskontrakt känns inte tilltalande. Likaså finns det en särskild utredare som har uppdraget att föreslå insatser för att förhindra vräkning av barnfamiljer. Utredningen ska vara klar . Då finns det anledning att återkomma till vilka insatser som kan vara rimliga att vidta för att på ett tidigare stadium kunna agera så att barnfamiljer undviker att vräkas. Det är vi överens om, och det är ett stort problem. Jag vill ändå säga några ord om tilltron till att hyreslagstiftningen i sig skulle kunna lösa de här problemen. Jag tror att det är lite grann att inte skilja på huvudsak och bisak. Det är inte bara en fråga om samarbete och koordination mellan olika utskott i . Det är i allra högsta grad en fråga om och kommunerna. Många av de förhållanden som tas upp och exemplifieras med handlar faktiskt om vilka kommunala beslut som tas och vilka inriktningar man har i den kommunala politiken för arbetet med att förebygga vräkningar. Det speglar också en del av de olika metodiker som finns inom , de olika synsätt som finns när det gäller arbetet. Det finns en lång rad komplexa frågor som jag inte tror att man löser enbart genom att förändra hyreslagstiftningen. Det måste till en lång rad av åtgärder där de sociala frågorna måste vara i fokus. Det understryks inte minst av det faktum att vi har kommuner som som de söker stöd från staten för att de har tomma lägenheter redovisar att de har hemlösa. Det säger att det här inte bara är en fråga om tillgång och efterfrågan. Det handlar om synsätt och den kommunala politikens inriktning. Det är klart att vi ska ta vår del i det hela och se till att de som jobbar med detta kommunalt får de rätta verktygen och de rätta möjligheterna. Det innebär att vi kommer att återkomma till en hel del av de frågor som motionärer från olika partier har väckt. En del andra motioner är väckta av borgerligt ideologiskt nit. Flera handlar om att avskaffa vad man felaktigt kallar förhandlingsmonopol när det gäller hyresförhandlingar. Det finns inget sådant monopol. Hyresgästerna bestämmer vilka som ska företräda dem och inneha förhandlingsordningen. är dock ute efter hela förhandlingssystemet. Kollektiva förhandlingar och avtal är av ondo, enligt . Det känner vi igen från debatten om kollektivavtal på arbetsmarknaden. I den moderata världen ska varje hyresgäst träffa sina enskilda avtal med fastighetsägaren. Var och en kan ju förstå vilken utsatt position den enskilde hyresgästen då skulle hamna i. Det är därför hyresgästerna har slutit sig samman och agerar kollektivt för att hävda sina rättigheter och få rimliga hyror. Vi socialdemokrater vill snarare utveckla den modellen. Vi tycker att arbetsmarknaden och det system som där finns för att lösa konflikter och ekonomiska frågor kan vara en bra förebild även för hyresmarknaden. Det kräver att hyresgästorganisationerna får en starkare ställning. Om man tar dagens betänkande, BoU2, som ett test på den borgerliga maktalliansens gemensamma politik kan man finna att det är endast i en enda fråga som de fyra borgerliga partierna har lyckats ena sig. Det finns elva reservationer som något eller några borgerliga partier står bakom, men det är endast en som alla har kunnat skriva under. Då är väl det den gemensamma borgerliga bostadspolitiken. Reservationen handlar om att sänka kravet på hur många i ett hyreshus som ska vara för en ombildning till bostadsrätt för att den ska bli av. Nuvarande regler säger att två tredjedelar av de boende ska vara för en ombildning för att den ska bli av. De reglerna finns till delvis för att skydda hyresrätten men också för att skydda bostadsrätten. Ska man ta över ett hus i kooperativ, gemensam ägo krävs det ett stort engagemang bland många av hyresgästerna, inte minst för att garantera stabiliteten och ekonomin i den nya kooperativa föreningen. De flesta som har ett sådant engagemang för gemensamt ägande söker sig till befintliga eller nybyggda bostadsrätter. Det är nästan en ödets ironi att de fyra borgerliga partierna lyckats ena sig just i denna enda fråga. De flesta andra som agerar i bostadspolitiken tycker nämligen tvärtom: Dagens tvåtredjedelskrav är väl avvägt, och skulle det ändras vore det uppåt och inte nedåt. Detta framkom med all önskvärd tydlighet när bostadsutskottet genomförde en utfrågning om effekterna av de ombildningar som gjorts. Det förvånar mig inte att ingen av de borgerliga talarna har uppehållit sig speciellt mycket vid den utfrågningen. Samtliga företrädare för samtliga organisationer var eniga om att dagens nivå krävdes. Man kan kanske tycka att det är lite underligt att bostadsrättsorganisationerna har denna inställning, inte minst SBC som organiserar en del av de ombildade föreningarna. Men bostadsrättsorganisationerna är naturligtvis rädda om bostadsrättens idé. De har sett att det inte är kooperativ glöd som drivit fram en del av ombildningarna utan förhoppningen om snabba pengar. Risken är stor att sådana föreningar inte får den stabilitet och kompetens som krävs. Detta vittnade flera av de inbjudna på hearingen om. Flera av de frågeställningar och negativa konsekvenser som belystes, kanske framför allt att segregationen påverkades så negativt i en del av ombildningarna, måste vi ta fasta på i det fortsatta arbetet i bostadsutskottet. Vi måste också om möjligt se till att förbättra de kvarboende hyresgästernas ställning. Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut i betänkandet och därmed avslag på alla reservationer. 122 () replik: Man brukar säga att lössen hostar fast de inga bröst har. Jag skulle vilja säga att om dagens betänkande och debatt skulle vara ett mått på vänsterkartellens samarbetsförmåga så tycker jag att det säger precis lika mycket som det försöker påskina vad gäller alliansens samarbetsförmåga. Jag skulle dessutom till skillnad från vilja ge mina kolleger både det förtroendet och det erkännandet att jag tror att de är mycket väl medvetna om att de representerar hela när det gäller bostadspolitiken, glesbygdsproblematiken likafullt som storstadsproblematiken. sade lite fint att han läser fackpressen. Det gör nog alla som sitter i bostadsutskottet, och vi är väl medvetna om att det visst trots de regleringar och tillfälliga stöd som regeringen tar fram händer någonting på byggnadssidan. Det byggs mer. I mitt län säger dock fem av tio kommuner att de inte har några planer på bostadsbyggande den närmaste femårsperioden. Det är socialdemokratiskt styrda kommuner. Ett par kommuner får statligt stöd för att riva fastigheter och slussa de hemlösa till , till våra tillfälligt upprättade bostäder för hemlösa. Jag skulle vilja fråga: Menar verkligen att han är nöjd med den situation vi har på bostadsmarknaden och att det är fel av oppositionen att i denna debatt lyfta upp den problemsituation som väl ändå alla som är lite medvetna har klar för sig? 123 () replik: Det jag försökte berätta var att det faktiskt har blivit fart på bostadsbyggandet och att väldigt mycket av detta faktiskt handlar om de insatser som de tre samarbetande partierna har enats om. I intervjuer säger väldigt många av de bostadsförtag som bygger hyresrätter att detta aldrig skulle ha blivit av om inte investeringsbidragen hade kommit. Vår politik har alltså fungerat, och det är jag glad för. Däremot är jag inte nöjd. Så länge det finns människor som inte får bostad är det naturligtvis inte en bra situation. Men när det gäller att nå fram på det området delar vi ju ansvaret med de kommunala politikerna och med kommunerna. Det jag sade om storstad och glesbygd sade jag inte för att kritisera något eller några partier, utan det var någonting som jag tycker att hela utskottet måste tänka på. När man träffar bostadspolitiker ute i landet möts man ibland av att de tycker att väldigt mycket av bostadsdebatten utgår från de skevheter som finns i framför allt . Naturligtvis speglar också motionsfloden de brister som finns. Vi bör nog allihop uppmärksamma, utan att för den skull göra det till någon partipolitisk fråga eller partipolitisk skillnad, att de bostadspolitiska problemställningarna är fruktansvärt olika i det här landet. 124 () replik: Ja, det är just det de är. Jag har själv varit med och tagit fram en rapport över mitt hemlän, som har styrts av socialdemokratin, kan man säga, i alla fall merparten av kommunerna. Där kan vi uppenbart se att det inte hjälper om kommunerna hostar upp sig och försöker ta initiativ, om enskilda gör det, om fastighetsägare gör det eller om privata fastighetsägare gör det när vi har ett sådant detaljreglerat system som försvårar initiativen. Socialdemokratin har reglerat så in i minsta detalj att man inte kan bygga lägenheter med bidrag annat än . Till och med säger att vi måste förändra detta. Vi vet att möjligheten att bilda familj och skaffa barn försvåras av denna detaljreglering. Jag menar att det vore klädsamt av majoriteten om man kunde våga erkänna: Ja, det har blivit fel. Det var kanske inte så bra med de här detaljregleringarna. Vi vill ändra på dem, för vi vill också ha i gång bostadsbyggandet precis som vi från borgerligheten säger att det är viktigt med hyresrätter. Det är viktigt med trygghet på bostadsmarknaden. Det är viktigt att hemlösa får bostad. Det är viktigt att familjer kan utveckla sitt boende och att man kan flytta till större lägenheter för att kunna föda barn, bilda familj och så vidare. På något sätt borde man våga tillstå att det kanske inte har blivit exakt som man hade tänkt det. Det är precis som att jag tillstår att jag inte har svaret på alla problemställningar som vi kan se i samhället. Men tillsammans borde vi ändå kunna medge att det inte har varit bra. Visst har bostadsbyggandet kommit i gång. Men vi har fortfarande jättestora problem som alla inom branschen, om man läser facktidningarna, pekar på måste åtgärdas om vi ska få i gång byggandet på det sätt som vi behöver i . 125 () replik: Då uppfattar jag det som att och snarare vill utöka investeringsbidraget till hyresrätter än att avskaffa det. Det har varit inställningen tidigare. Men det var intressant. Så var det ju med studentbostadsstödet också. Från början fick vi driva igenom det själva. Sedan, , kom en del borgerliga politiker till insikt om att det där nog var en rätt klok lösning eftersom kommunalpolitikerna och bostadsbolagen sade att tack vare det här kan vi bygga studentbostäder. Likadant är det med hyresbostäder . Jag måste säga om bilden av det här fruktansvärt detaljreglerade området att faktiskt är svaret skyldig att kunna visa vad det handlar om. Det enda du exemplifierade med den här gången var den här gränsen . Där har det handlat om att försöka få fram en typ av lägenheter som inte byggdes annars. Vi hade tidigare en produktion som var väldigt inriktad på stora bostadsrätter som kanske ensamstående, ensamstående med barn, ungdomar, inte hade en möjlighet att komma till. Det är klart att det finns ett behov av de andra bostäderna också. Den mix av vilket behov det finns av stora och små bostäder är det ett kommunalt ansvar att gå igenom, belysa och upplysa marknaden och de olika aktörerna om. Därför är det jätteviktigt att det finns bostadsförsörjningsprogram i alla kommuner. Om det finns partikamrater till mig som syndar och jobbar dåligt med detta är jag gärna med och talar om vikten av, och deras ansvar för, att sådana finns. 126 () replik: När talade om det här med alla facktidningar och hur mycket det byggs i kunde jag inte låta bli att tänka på en i går, där en byggnadsarbetare, jag tror att det var från , som var arbetslös sade något i stil med nu citerar jag nog inte ordagrant för jag har inte artikeln med mig att han också hade läst alla de här rubrikerna om att byggandet ökade. Men han förstod inte riktigt hur det här hängde ihop. Det var som ett spöke som alla talade om men ingen egentligen riktigt kunde se. var han ju särskilt drabbad, men faktum kvarstår att även om byggandet ökar lite grann ökar det inte tillräckligt mycket för att vi ska komma till rätta med bostadsbristen. Det ökar framför allt från väldigt låga nivåer. Det är också intressant att slår sig för bröstet och menar att det är insatserna från Socialdemokraterna och stödpartierna i form av bidrag och stöd som har spelat så stor roll när själva grunden till problemen är vad de gör med andra handen, det vill säga regleringar, styrning och politisk klåfingrighet som i sin tur föranleder att man måste ge särskilda stöd och bidrag för att det ska gå att bygga. När det gäller det kollektiva förhandlingssystemet pratade om att det inte finns något monopol. Men det finns det ju på sätt och vis eftersom det endast får vara en organisation som förhandlar i varje hus. sade också att vi inte vill att hyresgäster ska få sluta sig samman och förhandla. Det är helt fel. Men vi vägrar att ställa upp på att hyresgäster i princip måste vara med i för att kunna förhandla. Så kommer jag till min fråga. Tycker att det är rimligt att en bostadsrättsinnehavare som hyr ut i andra hand på grund av tillämpningen av bruksvärdesprincipen kan tvingas återbetala hyra till andrahandshyresgästen i så hög grad att han eller hon inte får täckning för sina kostnader? 127 () replik: För att börja med den sista frågan tycker jag att det är rimligt att det är bruksvärdesprincipen som gäller när man hyr ut bostadsrätter i andra hand. Det resonemang som för in här, fru talman, handlar ju om kapitalkostnader. Skulle man föra det resonemanget måste man också föra in frågan om värdetillväxt och annat. Det kan ju få helt orimliga konsekvenser om man skulle räkna bort värdetillväxten under den tiden som andrahandshyresgästen bor där. Och man kan tänka sig det andra hållet också, där värdetillväxten är negativ. Så har vi haft det . Då skulle bostadsrättsinnehavaren kunna hävda att han förutom sina kapitalkostnader för insatsen också gör en värdeförlust. Det är ett helt omöjligt förslag. Jag tycker att det är en bra utgångspunkt med bruksvärdesprincipen när det handlar om uthyrning. Jag tycker att de lägenheter som byggs inte bara är ett spöke eller en dimridå. Varför inte, , se dig omkring hemmavid? Det byggs i till exempel , i . Det är jättefina lägenheter och till rimliga kostnader skulle jag vilja säga. Det byggs på alla möjliga håll i , som du lätt kan nå. Då ser du att den politik vi för faktiskt har givit resultat. Och det har faktiskt inte bara handlat om subventioner och annat, vill jag säga. Det har handlat lika mycket om att få en mental förändring som går ut på att kommunerna har ansvaret att se till att det kommer i gång, att man kan bygga billigare. Det förnekade ni och sade att det bara var skatternas fel. Där har vi faktiskt sett en enorm omsvängning i branschen som har lett till att vi kan bygga prisvärda bostäder . 128 () replik: Jag tycker fortfarande att min poäng kvarstår, det vill säga att det är problem som är skapade av regleringar och politisk klåfingrighet som man sedan åtgärdar genom att skapa nya politiska insatser i form av stöd och subventioner i stället för att gå på grundproblemet, det vill säga till exempel hyresregleringen. När det gäller min fråga om rimligheten i det här med andrahandsuthyrning och återbetalning tycker jag att min fråga kvarstår. Tycker att det är rimligt att göra som till exempel ert samarbetspartis ledare gjorde? Han gick och hyrde en lägenhet i andra hand på Söder här i . Han ingick ett avtal om en viss hyra, som man uppfattade som rimlig från båda parter. Sedan går han i efterhand till hyresnämnden och klagar för att få tillbaka pengar. Är det ett rimligt förfarande, och är det något som påverkar utbudet av andrahandslägenheter på en pressad hyresmarknad i positiv räkning? 129 () replik: pratar om hyresregleringen som det stora onda, och det måste ändå sägas att det enda förslag ni har för att fler ska kunna bo, hemlösa och allt vad ni pratar om, är att ni vill göra av med hyresregleringen, det vill säga att ni vill ha högre hyror. Lägre hyror kan man ha trots nuvarande bruksvärdessystem. Det är alldeles tillåtet för vem som helst att hyra ut billigare. Det enda man skulle kunna uppnå, det som det skulle öppnas upp för om man tog bort bruksvärdessystemet och allmännyttans roll i det, är höjda hyror. Det är för mig väldigt obegripligt hur det på något sätt skulle lösa något enda av de problem som vi har diskuterat här. Vad det skulle kunna leda till är att privata fastighetsägare i bristkommuner skulle kunna tjäna mer pengar. Men det är inte lönsamhetsproblemet för de nuvarande fastighetsägarna som är grundproblemet över huvud taget. Jag kommenterar inte den enskilde hyresgäst som drog fram i sammanhanget, men jag kan konstatera att hyresgäster som är i en pressad situation och måste ha någonstans att bo, och som kanske inte är så insatta i regelverk och annat, kan skriva på ett papper som bryter mot de lagar som finns. Då måste man kunna få rätt i efterhand. Därför tycker jag att det är en bra ordning, och jag tycker att det är bra att det är bruksvärdesnivån som bestämmer prisnivån för andrahandsuthyrning. 130 () replik: Jag reagerar också när vi får den beskyllningen från Socialdemokraterna att vi från alliansen inte tar hänsyn till hela landet. För mig är det en oerhört allvarlig beskyllning, som jag faktiskt nästan skulle vilja kräva en ursäkt för. För är det faktiskt en av de stora frågorna: Hela vårt land ska leva. Vi ska ta till vara hela landet. Jag tror inte att det har undgått någon att bostadspolitiken har fått en mer betydande och mer framskjuten plats, och inte beror det på Socialdemokraterna. Det beror på att vi i alliansen har bestämt oss för att vi ska vara tillåtande. Vi ska riva hinder, och vi ska göra det möjligt för människor att få den bostad som de önskar. Det är därför vi tycker att det är så viktigt att vi har den här debatten också om hyresmarknaden och hyreslagstiftningen. Vi har ju faktiskt varit tillsammans och tillsammans haft kontakter i hela bostadsutskottet. har jag undrat, och frågat också: Har vi varit på samma ställen? Har vi hört samma krav som har framställts, nämligen kravet på att vi måste se över hyreslagstiftningen? Har det undgått Socialdemokraterna? 131 () replik: Nej, det har det uppenbarligen inte gjort, eftersom vi har tagit initiativ till den utredning som är färdig, som har remissbehandlats och som vi senare kommer att diskutera. Det där var faktiskt något som vi gjorde tillsammans i . Vi skulle låta parterna försöka lösa de här frågorna. Och den processen är avslutad. Parterna kom till en överenskommelse. Det har skett en utredning, och den utredningen har remissbehandlats. börjar vi närma oss ett läge där vi kan diskutera vilka förändringar vi kan tänka oss och vilka förändringar som kan vara ändamålsenliga. Jag förstår alltså över huvud taget inte den kritiken. När det gäller det här med olika delar av landet och glesbygd tror jag att jag svarade vad jag menade om det. Men det är ju intressant med inställning, inte minst till stödet till de kommuner som har drabbats oerhört hårt av utflyttning och tomma bostäder, och att vi inte har kunnat få stöd från där. Det är kanske den mest konkreta frågan om bostadsfrågor i framför allt glesbygd och avfolkningsbygder. 132 () replik: gav i alla fall någon fingervisning om att man tänkte ställa upp på de förslag som kommer när det gäller hyressättningen. Det är väl kanske lite förmätet att begära att Socialdemokraterna ska göra det här . Men hänvisar man till den offentliga utfrågning som vi hade och som ni tyckte att vi inte berörde just någonting. Det kanske är så att vi inte berörde den. Åtminstone från min sida tog jag fasta på det som man sade vid den här utfrågningen: Det har gått alltför för att man ska kunna göra en rättvis utvärdering av hur det här har slagit. Men en fråga som man verkligen tog upp ganska samstämmigt gällde konsekvenserna för hyresmarknaden så som den ser ut . Det gäller att hyresrätten har hamnat i strykklass, att det är 100 000 färre hyresrätter som har kommit till, att vi har en alltför hög fastighetsskatt och att förköpsrätten utgör ett hinder för att sälja till fastighetsföretag. Nackdelarna med hyresreglering och dess tillämpning har blivit mycket tydliga. Det skulle finnas anledning att ännu mera beröra detta. Vi kan titta på olika bilder och olika diagram, och det är väldigt bra att ha dem, för då kan vi se till exempel att vad gäller bostadsbeståndet här i innerstaden löper kurvan rakt nedåt för hyresrätterna. Det är ju inte någon bra lösning som vi har tagit del av och som Socialdemokraterna är ansvariga för. 133 () replik: Då kan man undra om de diagram som visar upp här hade sett bättre eller sämre ut om inte Allbolagen, lagen om försäljning av allmännyttiga hyresrätter och bostadsrättslagens bestämmelser hade införts av oss socialdemokrater tillsammans med och . Hur hade bilden då sett ut? Det gäller faktiskt att vara lite konsekvent i vad man kritiserar och vad man ställer upp på. Det finns en fråga som behandlades vid den offentliga utfrågningen som ni alla fyra partier i alliansen har kommenterat i den gemensamma reservationen, och den gäller att ni tycker att två tredjedelar är en alldeles för hög gräns för att man ska ombilda hyresrätt till bostadsrätt. Där var alla som pratade på hearingen, från alla organisationer, helt ense om att det krävdes minst två tredjedelar. Så ibland undrar jag också, , om vi har varit på samma träffar och möten. 134 () replik: Jag vill också återkomma till frågan om ombildning av hyresrätt till bostadsrätt. Jag vill först säga att hearingen var alldeles utomordentlig. Det framkom oerhört mycket matnyttigt. Jag tyckte också, precis som var inne på, att en sådan aha-upplevelse var att man under hearingen konstaterade att det egentligen finns för lite forskning gjord för att man ska kunna dra riktigt långsiktiga slutsatser. Det finns ett antal citat jag skulle kunna läsa upp från vad de olika talarna sade om detta. Vad gäller frågan om ombildning, frågan om två tredjedels majoritet, fanns det även där olika synsätt. Egentligen handlar frågan om två tredjedelar om själva processen, och processen handlar om ifall det ska vara enkel eller två tredjedels majoritet för att man ska få göra en intresseanmälan, vilket sedan i sin tur grundlägger en förenings rätt till förköp som därefter kan leda till att föreningen fattar beslut om att förvärva fastigheten i syfte att ombildning ska kunna ske. Det är en ganska lång process.