prot · GS0971 · 2005-02-08 00:00:00 — Sedan tycker jag att det är fantastiskt att se alla de ideella insatserna. Jag tycker också att statsrådet skulle kunna uttrycka en tacksamhet till alla som har röjt ledningsgator, röjt vägar och hjälpt statliga myndigheter för att det här ska fungera bättre. Det är ju de som har gjort de verkliga insatserna. De har med stora risker varit med ute och hjälpt till att ta undan skog. De förtjänar stor respekt och en stor uppskattning från oss ledande politiker från alla partier för de stora och fantastiska insatser de har gjort. Då vill jag koppla in på en fråga som statsrådet ännu inte har varit inne på, och den gäller den psykosociala miljön. I en situation där så många människor har mått så dåligt och varit så ledsna över att se barndomens skogar falla ned och fått se hela sina livsverk försvinna har man ställt upp och gjort allt det här. Jag tycker att det är en fantastisk sak att se att vi ändå har den här kraften på landsbygden. vurmar naturligtvis för den lokala servicen, för att de här funktionerna ska finnas på landsbygden, därför att där har vi just de här värdena som vi så gärna vill ha i vårt samhälle. De här människorna förtjänar stor uppskattning. Och jag tycker att regeringen skulle se till att organisera sitt arbete så att livet för dessa människor blir säkrare, enklare och tryggare framöver. 9 (): Jag tror att vi alla kan vara överens om att lokalt och regionalt har arbetet fungerat på ett bra och tillfredsställande sätt. Man har hjälpt människor på det sätt man ska och kan hjälpa människor i en svår situation. Men frågeställningen är nu: Hur kommer man ur den kris som en landsända i är i just nu? Hur återfår man framtidstron, livslusten och investeringsviljan i den här delen av landet? Ja, jag ser inget annat eftersom statsrådet och jag bland andra är överens om att detta är en nationell katastrof som fordrar nationella insatser än att det kommer nationella insatser. Det innebär att människor får löften om olika hjälpinsatser, alltifrån att hjälpa till i strider mellan försäkringsbolag och enskilda, mellan försäkringsbolag och småföretagare, mellan elleverantörer och enskilda hushåll, till ytterligare insatser för att hjälpa den skogsnäring som går på knäna i den södra landsändan just . Det är angeläget att återskapa framtidstron, därför att den ju ska bidra till att bygga ett bättre framöver, bidra till att öka skatteintäkterna så att vi kan utveckla och behålla den välfärd vi har och så vidare. Hur, statsrådet, ska vi göra detta på ett bra sätt? Jo, genom ytterligare snabba åtgärder från regeringens sida. Det går inte att vänta, därför att för som går bryts ju människor ned. Jag ser detta med egna ögon. Jag har det i min närhet. Det är bråttom, statsrådet. Kom nu med ytterligare åtgärder! Detta säger jag inte för att kritisera de åtgärder som så här långt har vidtagits. Det skogliga program som så här långt är presenterat är i sina beståndsdelar inte alls dumt, men det räcker inte. Det måste kompletteras med till exempel ett transportbidrag, för att ta ett exempel på den skogliga sidan. Det måste kompletteras med ett löfte, för att ta en annan sida, om att få hjälp med de processer som kommer en masse, det vet vi, med kraftföretag och med försäkringsbolag. 10 (m): I nationella kriser är det väldigt viktigt med ett inspirerande politiskt ledarskap. Historien ger entydiga besked om detta. Det var ingen slump att på morgnarna efter Blitzen var ute och visade sig med cigarr, gjorde V-tecken och ingöt livsmod hos människor. har många statsråd varit på plats nere i och i andra län, och människorna har sagt: hoppas vi att de gör någonting. Utgångspunkten, och det tror jag har varit atmosfären i kammaren över huvud taget, har varit att inte rikta kritik mot de saker man har ställt i utsikt utan att bara göra en viss form av kritiskt granskande av vad som kommer ut av detta. Livet går ju alltid vidare, säger man. Och det är ju alldeles uppenbart att allteftersom månaderna går kommer det politiska intresset att minska. Men för tusentals människor i , inte minst i de mycket hårt drabbade kommunerna i mitt eget hemlän, kommer livet framöver att bli väldigt annorlunda. Efter har de förhoppningsvis rett ut en mängd saker för att klara sin akuta familjeekonomi, förhoppningsvis med någon form av rättshjälp. Statsrådet gav inget som helst svar, och att tiga är att samtycka. Om jag får tolka det så är statsrådet uppenbarligen intresserad av att ta upp den tanken så att människor inte ska behöva plågas av den typen av frågor. När det gäller frågan om också har ett visst betalningsansvar för alla de insatser som tusentals frivilliga inom LRF-rörelsen har gjort har statsrådet inte sagt någonting. Jag hoppas att tiga är att samtycka. Det är alltså kolossalt viktigt när det nu är så som går till spillo där nere att det blir möjligt med långsiktiga insatser som, precis som och andra varit inne på, kan ingjuta mod och framtidstro. Eljest kommer mörkret att fortsätta, och livet för väldigt många människor kommer inte att bara tillfälligt vara annorlunda utan år vara mycket annorlunda och väldigt svårt, och för några kanske så svårt att de inte orkar gå vidare. 11 (): Skogen är ju vårt lands guld. Jag bor bredvid bruk. Jag har varit där på studiebesök, och då har man berättat hur många procent av skogsnäringen som är en förutsättning för våra jobb. Därför är det ännu viktigare att det finns ordentlig krisberedskap och ordentliga system som träder in när något så här oväntat händer. vill jag påstå att något sådant som att radio och telefon fungerar handlar om människors inneboende trygghet. Det är förvisso riktigt, som ministern sade, att vi inte har kunnat se några dödsfall eller farligare olyckor på grund av att det inte fungerade. Men hur tror ministern att det har skadat förtroendet och människors trygghet? Jag hörde att det sades att om man ville ha mer information om hur det var skulle man gå in på www. och så vidare. Det går väl inte när man inte kan få i gång datorn. Jag är medveten om att vi har teknikaliserat allting. Det hjälper ju inte om man varken kan höra radion eller sätta på datorn, telefonen eller strömmen. Det är en fullständigt kaotisk situation för många människor. I glesbygden där många bor ensamma i sina stugor är det en fruktansvärd känsla av maktlöshet. Man kan inte nå mig. Jag kan inte kommunicera med någon människa. Jag tycker att det är hög tid att regeringen ger åtminstone ett par förslag på hur människor ska kunna känna sig tryggare än vad man gör . En sak är säker: kände man sig tryggare än vad man gör efter . Det tror jag att vi vågar påstå. Till slut vill jag ställa en fråga. Skulle ministern kunna tänka sig att initiera någon form av ekonomisk ersättning i form av traktamente som till exempel vi får när vi är här? har man varit strömlös och kanske fått gå ut och äta. Det skulle vara ett bevis för att man bryr sig. 12 (): Jag vill bara bekräfta det som sade om hurtigheten från bland annat nyhetsuppläsare på radio. Mycket hurtigt meddelar man att om du vill veta mer om stormens efterverkningar, gå in på www.nyheterna. Jag har träffat en hel del människor som ser rött när de hör detta hurtiga. Frågan om hur man uttrycker sig i olika sammanhang när det är kris på olika sätt är kanske också något som vi behöver ta med oss på vägen. Jag har full förståelse för att ministern inte hann med alla våra frågor under sitt inlägg. Jag vill kort komma tillbaka till det som handlar om lokalradion. Det handlar mycket om hur svaga eller starka sändare man har. För del är det nere i Markarydstrakten en svag sändare . När en sådan här kris inträffar får man inte information från Radio alltså den lokala radion med de lokala rösterna som man känner igen, utan från grannlänet. Det är klart att man då känner sig frustrerad. Det är ett problem i sådana här krislägen. Jag vill passa på att här från talarstolen tacka alla vardagshjältar som på olika sätt på frivillig väg och via sina arbeten har hjälpt väldigt många människor i länet. Det handlar om , men också om ambulanspersonal som har kört sjuka personer där en resa som normalt tar har tagit tre och . Det handlar om alla inom som har gått genom vatten för att hjälpa gamla människor. Det är många vardagshjältar i detta. har många sagt: Varför kan inte jag få hjälpa till? Varför kan inte jag få göra något? Utifrån det vill jag ställa frågan: Kan regeringen tänka sig att ta initiativ till marknadsföring och hjälp med små ekonomiska medel till alla våra frivilligorganisationer och att vi nu passar på att rekrytera och utbilda människor där? 13 Statsrådet (): Jag tar den sista frågan först. Jag tror att man kan fundera en del kring frivilligorganisationerna. Jag tror att man ska vara ärlig och säga att även om den här stormen är den värsta vet vi att det med förändringen i klimatet kan hända saker framöver. Oavsett var i landet det händer kommer samhället i sin helhet att vara beroende av frivilliga insatser för att man ska kunna överbrygga. Det kommer aldrig att gå att ha en nationell styrka som finns till hands och klarar detta. Man är beroende av frivilligorganisationers och enskildas insatser. Jag kan bara understryka det säger. Det har naturligtvis gjorts oerhört goda insatser i detta. Jag var själv i och träffade en LRF-avdelning. Jag följde dem ut och såg att de har röjt ledningar. De hade ett system där man organiserade sina medlemmar. De var kontrakterade med att rycka in vid sådana här tillfällen. De gjorde naturligtvis en god insats. Frivilliga ställde också upp på ett väldigt bra sätt. I spåren av den kris vi hade i för vi en diskussion kring nationell krisledning för att se hur den beredskapen ska se ut. Jag tror att det är väldigt viktigt att se att regeringen inte bara är statsministern eller enskilda statsråd. Hela regeringens agerande är också de myndigheter och resurser som står till förfogande. Det har gjorts många insatser på central nivå för att organisera och se till att man har kontakt med sina myndigheter och så vidare. Om det händer ute i landet är naturligtvis länsstyrelserna och den beredskap som finns där väldigt viktiga för att detta går ut i landet och fungerar. Med landshövding pratade jag om att när något dyker upp vill man ofta att någon ska ta över. Den situationen uppstår ofta. Kommunerna tycker att länsstyrelserna ska ta över beredskapen. Jag delar landshövdingens bedömning när han säger att det bästa är att var och en gör det han är bäst på. har koll på de gamla som bor i stugorna och ser till att de får besök. I var 600 militärer engagerade och åkte ut och knackade dörr och såg till att inte gamla frös, eller att man i alla fall lindrade kylan. Man såg till att ingen var utan mat och vatten. Det verkar som om det har fungerat väl. Det har varit stora nationella insatser. När det gäller försäkringsfrågor har jag två gånger träffat diskutera försäkringsfrågorna både efter Asienkatastrofen och här nere. Det är särskilt ett försäkringsbolag som är extra hårt drabbat när det gäller stormen. Man har försäkrat mig att man hanterar detta på bästa sätt och ska göra det så snabbt som möjligt. Om det uppstår frågor där försäkringsbolagen inte lever upp till vad de säger är jag naturligtvis beredd att agera. Jag har den dialogen med att man ska ha en hantering gentemot kunderna som är värdig den rådande situationen. Det här är ju en speciell situation där många är hårt drabbade. Man har tillräckligt besvärligt av sin situation utan att man ska behöva bråka om självklara saker. Det är viktigt att peka på. Jag vill också kommentera det som säger om kritik. Det är lätt att vara efterklok. Det var ingen som väckte frågan att det skulle grävas eller göras på det ena eller andra sättet. Precis som jag hänvisade till har jag inte mött några propåer här i kammaren om att man skulle totalsocialisera elnätet för att få total kontroll. Vi har bolag som har ansvar för att sköta detta. Vi tycker inte att de har skött det så som de har lovat. Vi agerar starkt för att detta ska rättas till. Det ska grävas ned ledningar. Det ska investeras. Det är inga fattiga bolag det handlar om. De tar hem rejäla vinster till sina aktieägare. Det vore rimligt att en del av den vinsten lades i säkrare elnät till kunden. Detsamma gäller telenäten. 14 (): När det gäller båda de här kriserna har man lokalt och regionalt varit väldigt duktig. Det är nationellt som vi har en del kvar att göra. Statsrådet säger att vi diskuterar den nationella krisledningen. Det är angeläget att vi gör det. Det borde inte vara någon stor sak för regeringen att se att man behöver just den kompetensen för att kunna agera effektivt och smart när krisen uppstår. Kriser går inte att förutse. Det ligger i krisens natur. Det sade också i sin sårbarhetsutredning. Jag tycker att det är viktigt att se samhällets funktioner. nedrustar vi mycket av samhällets funktioner nära människorna. Man plockar oftast längst ut. Vad händer vid en kris? Jo, det är människor längst ut som behövs. I hade vi räddningstjänst, militär, polis, kommun alla de som jobbade gemensamt. Det var det som var så viktigt för att åtminstone skapa något slags trygghet för de människor som är drabbade. De sade till mig: Centralisera nu inte all verksamhet. Dra inte bort det lilla halmstrå som vi har för att få denna service, därför att vi kan organisera det, och vi finns nära människorna. Det tredje som jag tycker är viktigt att se utifrån den här debatten är att vi nu väntar på förslag från regeringen. Det är lätt att vara efterklok om digital allemansrätt. Ja, jag är jätteledsen för att inte förstod att detta var en framtidsinvestering. kanske man får göra alla dessa saker till mycket större kostnader. Men vi i var inte efterkloka. Det var precis utifrån dessa utgångspunkter som vi ville låta samhället ta ansvaret att se till att gräva ned bredband i backen. Då skulle man också ha gjort det med elnäten. vill jag, som , säga: Ge lite framtidstro! De människor som är drabbade vill veta att det finns en tro , att det finns något att hoppas på och att de kanske kan reda ut ekonomin. Då finns det en oändlig kraft i detta. Men de måste få signaler om att någon tror på dem och att någon vill hjälpa dem i deras situation. Och det är från den högsta politiska ledningen som det behövs. 15 (): Jag ska vara kortfattad i mitt sista inlägg. Jag börjar med att framföra ett tack till statsrådet för debatten. Det är som vanligt trevligt. vill jag upplysa om att i den statsbudget som statsrådet i en annan egenskap har varit med om att ta fram är det minus till landets frivilligorganisationer detta sagt apropå att det nog är fler än som tycker att de är värda ett omnämnande men också en peng i detta sammanhang. Vi vill alltså komma ur krisen i vår del av landet. För att detta ska vara möjligt är det, som jag har försökt påpeka från den här talarstolen, nödvändigt med ett snabbt agerande från regeringens sida som innebär att ett skogspaket två kommer fram och det snabbt och att regionala och statliga organ får besked om att de snabbt får mer pengar så att de till exempel kan vidmakthålla och helst förbättra det delvis raserade vägnätet. Det vägnätet kommer att bli än mer raserat med tanke på all den skog som ska tas från området. Allt detta måste ske för att uppnå det yttersta av målen, nämligen att återbörda den framtidstro som jag har upplevt att vi har haft i den delen av landet som jag kommer från. 16 Statsrådet (): När det gäller skogen känner interpellanterna väl till det paket som har lagts fram. Det handlar om att i det akuta skedet se till hur man snabbt kan få fram tillräckligt med skogsmaskiner och avverkningsresurser och också hur man ska kunna ta till vara detta virke så att man i första hand räddar värdet på det. Vi vet att sågtimmer inte får ligga för länge i skogen. Det handlar också om förvaring. Även stöd till vägar finns med och så vidare. En rad olika insatser har gjorts. Det gäller bland annat transportstöd för att detta virke ska kunna fördelas över landet så att det inte skapas problem på andra ställen. Detta gäller det akuta skedet. Jag är väl medveten om att det kommer att vara översysselsättning i den här regionen när man tar vara på virket. Men vi vet också att det kommer senare då det kommer att avverkas mindre. Det måste också finnas en beredskap för det. Det kommer i nästa skede. Det handlar också om de enskilda skogsägarna. Det handlar bland annat om hur skogskontot ska se ut och vad man kan göra i fråga om det för att lindra. Detta är lite grann av det som kommer steget efter och som inte är lika akut. Det handlar om återplantering som kommer att vara en stor fråga. Ska man ha bara granskog där nere? Vi bör också föra en diskussion om huruvida man ska ha mer av blandskog. Ni känner till hela den debatten lika väl som jag. Jag tycker att det system och den linje som finns i detta ändå är att insatsen från regeringens sida är att man ska se till att de som har drabbats också kommer så väl ur detta som det över huvud taget är möjligt med tanke på den kris som de har haft. skulle jag vilja säga att en sådan här händelse föranleder att man måste fundera. Det är inte bara fråga om elledningar och telefonledningar. Vi måste också fundera på beredskapen på landsbygden över huvud taget. Hur har vi det själva i våra hus? Vad kan vi göra där för att underlätta och ha en bättre beredskap? Det kan vara fråga om att man har någon form av reservvärme. Jag tycker att det har blottats att många enskilda har varit väldigt utlämnade i och med att det inte har funnits några alternativ. Jag tycker att vi skulle ha en debatt om att vi ska vara bättre rustade när det händer nästa gång, vilket vi hoppas att det inte gör, men man vet aldrig. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2004/05:326 om UD och demonstrationerna av falungong i 17 Utrikesminister (): har frågat mig om det är min bedömning att om konsulära förbindelser kan och bör tillämpas direkt av polisen vid handläggning av demonstrationstillstånd. Vidare frågar om vilka åtgärder jag är beredd att vidta så att på ett tydligt sätt inte står över svenska grundlagsstadgade rättigheter som yttrande- och demonstrationsfrihet. Slutligen vill veta vilka åtgärder jag avser att vidta för att UD inte ska blanda sig i ärenden om demonstrationstillstånd som handläggs av polismyndigheten. Inledningsvis vill jag understryka att det självfallet inte ankommer på en departementschef att bedöma vilka bestämmelser som tillämpas av självständiga myndigheter i enskilda fall. Jag konstaterar emellertid att de bestämmelser om immunitet och privilegier som stadgas enligt om konsulära förbindelser har införlivats i svensk rätt genom lag om immunitet och privilegier I samband med att en konvention införlivas i svensk rätt genom lag görs bland annat en bedömning av om dess bestämmelser står i strid med svensk grundlag. Såväl regering som riksdag fann i sin granskning av att så inte är fallet. Jag ser därför ingen motsättning mellan bestämmelserna i om konsulära förbindelser och de i grundlagsstadgade rättigheterna om yttrande- och demonstrationsfrihet. Tillämpningen av regler är givetvis oberoende av vilken utländsk beskickning som berörs och vilken opinionsyttring det handlar om. I det aktuella fall som ligger till grund för interpellation har den lokala polismyndigheten i helt korrekt vänt sig till UD för att rådgöra om hur lydelse ska tolkas i ett ärende där polismyndigheten sedan självständigt har fattat beslut. 18 (): Jag vill börja med att tacka utrikesministern för svaret. För alla som sitter på läktaren och undrar varför jag har ställt dessa frågor vill jag berätta vad det egentligen handlar om. I ligger det kinesiska konsulatet nere vid , och ett antal falungongdemonstranter står utanför konsulatet på andra sidan gatan. Det är tvåfyra personer som fridsamt och tyst ibland delar ut flygblad till besökande och passerande människor. Den kinesiska konsuln tycker att detta är obehagligt. Han har klagat hos polisen och vill att demonstranterna ska flytta till andra sidan som rinner utmed i . Jag vill göra klart att det kinesiska konsulatet självklart ska känna sig välkommet i och i . Men våra lagar måste gälla våra grundlagsstadgade rättigheter att demonstrera och att få uttrycka våra åsikter. Men jag kan också förstå att kineserna tycker att det är jobbigt. Problemets kärna är egentligen att demonstrationsfriheten inte finns i . Demonstranterna står där för att protestera mot de övergrepp som sker i . Jag har vänt mig till utrikesministern med den här frågan därför att polisen har frågat UD om råd när det gäller hur man ska hantera den här frågan. Ska man tillmötesgå det kinesiska konsulatet och flytta på demonstranterna? Då har en tjänsteman på UD i ett brev svarat att innebär att man måste skydda konsulatet från intrång och skadegörelse. Det är självklart. Det är inte det som det handlar om här. Och man rekommenderar att polisen ska försvåra kontakten mellan demonstranter och besökare till konsulatet. Att försvåra kontakten mellan demonstranter och besökare är i princip som att dra undan mattan för hela demonstrationen. Man demonstrerar ju för att få ut sitt budskap och berätta vad man tycker. Jag tycker att det är allvarligt att en UD-tjänsteman på detta sätt springer den kinesiska regimens ärenden. Det är absurt med tanke på de fridsamma former demonstrationerna har och hur demonstranterna alltid uppträder. När jag berättade för min frisör att jag hade ställt den här interpellationen sade hon: De demonstranterna märker man ju knappt. Jag tackar utrikesministern för svaret. Jag tolkar det utrikesministern säger i svaret om att det inte finns någon motsättning mellan och vår grundlag som att UD-tjänstemannen har gjort fel. Tjänstemannen har tolkat det som att det finns ett problem här. Demonstranterna kan inte fortsätta som vanligt. Det finns en krock mellan grundlagen och . UD-tjänstemannen har därför dragit slutsatsen att står över grundlagen och har rått polisen att flytta demonstranterna. Utrikesministern säger nu att det inte finns någon konflikt mellan vår grundlag och . Man kan demonstrera utanför konsulatet och ändå upprätthålla de krav som kineserna kan ställa på oss som värdland att skydda deras konsulat från intrång och skadegörelse. Så tolkar jag svaret. Jag skulle vilja ställa en fråga för att få ett förtydligande av att jag har tolkat svaret rätt. Jag skulle vilja höra ett avståndstagande från utrikesministern, att hon tar avstånd från och att hon ger ett tydligt besked till medborgarna i som undrar vad som gäller i . Upprätthålls vår demonstrationsfrihet eller inte? 19 (): Jag vill för klarhetens skull inledningsvis understryka att jag står bakom det som utrikesminister här har föredragit. Jag står också bakom de tydliga ställningstaganden som regeringen har gjort när det gäller falungong och dess verksamhet i och i . Det är ingen tvekan om att inte är någon demokrati. Mänskliga rättigheter åsidosätt. Man respekterar inte religionsfriheten. Vi vet att denna rörelse och andra som har uppfattningar som inte ligger i regimens linje undertrycks. Människor har svårt att få uttrycka sig och blir i många fall förföljda. Dödsstraffet är i sin omfattning förfärande. Jag har följt agerande när det gäller falungong . Jag har blivit lite förvånad över att ett parti som så ofta hävdar rätten för homosexuella att leva det liv de själva har valt, rätten att uttrycka sig fritt, demonstrationsfrihet och så vidare så okritiskt blir rörelsens handgångna och dess redskap. Det är nu dags att tala om att vi ska hävda rörelsen falungongs rätt att utöva sin humbug och sitt hopkok av tro och vetenskap. Vi ska också hävda dess rätt att hävda sin uppfattning i . Men vi måste också kunna våga granska den och dess målsättning. Vi vet inte vad den har för mål. De ljuger när man ställer frågor om det. De svarar undvikande. De har missbrukat bland annat mitt förtroende när jag har tagit emot dem här i .