prot · GT0945 · 2005-12-06 00:00:00 — Det är naturligtvis ett uttryck för att organisationen inte fungerar och att Försvarsmakten uppenbarligen underlåter att ta problemet med sexuella trakasserier och diskriminering av kvinnor riktigt på allvar. har endast skyldighet att polisanmäla sexuella trakasserier i de fall där de är ett resultat av tjänstefel i myndighetsutövning och då man bedömer att påföljden skulle bli fängelse. menar i stället att alla misstänkta fall av trakasserier, som kommer till personalansvarsnämndens kännedom och kan utgöra brott, ska polisanmälas. Det borde vara rättsväsendets uppgift att bestämma det eventuella straffet för förövaren, inte Försvarsmaktens. Dessutom måste det organisatoriska stödet runt den utsatta kvinnan förstärkas så att hon verkligen vågar anmäla. Den borgerliga alliansen lyfter i sin motion fram att de som diskriminerar eller trakasserar, oavsett bakgrund, ovillkorligen ska ställas till svars i personalansvarsnämnden. Det är ett gammalt folkpartikrav som alliansen nu gemensamt driver vidare. Allvarliga fall som kan utgöra brott ska alltså anmälas till polisen. Bakgrunden till detta är att bedömningen ifall brott verkligen har begåtts ska hanteras och utredas av personal som är utbildad för detta och inte av tjänstemännen i den egna organisationen. Risken är annars stor att man hamnar i en situation där man ska utreda sina egna arbetskamrater, vilket ju inte kan vara lämpligt. Rättssäkerheten ska vara densamma inom Försvarsmakten som i det civila samhället. Jag står självfallet bakom alla alliansens reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 3. 66 (): Först vill jag säga att det är glädjande att försvarsministern är närvarande under hela debatten. Vi har fått en hel del svar på frågor, och försvarsministern har öppnat dörrar för sådant som vi säkert kommer att diskutera vidare. Det har sagts , men kan inte nog betonas, att försvars- och säkerhetspolitik styrs av i grunden försvarsfientliga partier som och på goda grunder hållits utanför dessa sakområden. Statsminister och försvarsminister har gång på gång talat om värdet av att ha en bred överenskommelse mellan partier och över blockgränser när det gäller försvars- och säkerhetspolitiken. Det har varit tomma ord, och vi kan nu kallt konstatera att stödpartierna på bara från försvarsbeslutet till den senaste överenskommelsen med regeringen gått från att ha inflytande över försvarsbudgeten till att ha vetorätt över alla centrala frågor i försvarspolitiken. Det måste vara något slags rekord. Vad överenskommelsen exakt innebär vet väl ingen i och för sig . och regeringens versioner verkar inte stämma, såvitt jag vet. Någon skriftlig dokumentation som beskriver vad som beslutats verkar, utifrån de undersökningar jag gjort, inte finnas. Det hade varit intressant att få veta om det som står på hemsida om en långtgående överenskommelse inom försvarspolitiken verkligen stämmer. Försvarsdepartementet har i alla fall ingen sådan överenskommelse, och från Socialdemokraternas håll är det knäpptyst än så . Jag vill lite grann beröra de internationella insatserna. Efterfrågan på svensk medverkan i olika internationella insatser är stor. borde tillsammans med EU:s andra medlemsstater kunna ta ett större ansvar för världens säkerhet. Det kräver prioriteringar som är samstämmiga med våra utrikespolitiska mål. Med Socialdemokraternas, och försvarspolitik är jag klart oroad över att det inte kommer att finnas någon färdig snabbinsatsstyrka på grund av utebliven finansiering och sammansättning. anser att bör klara av att leda och delta i två insatser av bataljons storlek, samt några mindre insatser i fredsbevarande operationer. Även i den här frågan vill vi mer än regeringen. Framför allt måste vi ha en långsiktig planering och en strategi för våra åtaganden. menar att säkerhetsbehovet är bredare . Det är inte så uppdelat längre. Vi bör därför ställa oss frågan om vill vara med och lägga en bättre grund för människors utveckling och överlevnad på lång sikt. Då borde man också kunna sammankoppla säkerhetsstöd och utvecklingsstöd. och många påtryckningar, inte minst från den här talarstolen, kan man först nu skönja ett förslag till uppgörelse mellan arbetsgivare och arbetstagarorganisation om villkoren för officerare och stödet till hemmavarande familjer. Tillgången på kompetent personal till utlandsinsatserna bygger självfallet på att arbetsgivaren kan erbjuda en attraktiv paketlösning med god utbildning, relevanta arbetsuppgifter, lämplig utrustning, så tydliga uppdragsbeskrivningar som möjligt, stabila avtal för individen, attraktiva ersättningsnivåer, vetskap om att det finns ett skyddsnät i hemlandet både för den tjänstgörande och hans eller hennes närstående samt, inte minst, tydliga meritvärden från tjänstetiden. Det ska vara ett plusvärde att ha tjänstgjort utomlands. Så är inte fallet nu då det antyds att personer som gjort det inte riktigt är att räkna med hemmavid eftersom de snart ger sig i väg igen. utbildar , och till en betydande kostnad, ett antal män och kvinnor till soldater. Efter utbildningen placeras merparten av soldaterna i de så kallade insatsförbanden, där de försvinner ur organisationen och ersätts av nya soldater. Detta är ett uppenbart slöseri med kunskap och erfarenhet. Vi borde ta till vara duktiga soldater och förband. De skulle kunna förvaltas och underhållas . Att minska takten i förbandsomsättningen kräver regelbundna repetitionsutbildningar. Detta ska givetvis ske med moderna metoder genom till exempel simuleringsövningar. En annan fördel är att man kan öva med flera förband, och våra officerare får även möjlighet att öva sig i ledning av högre förband. Utgifterna för att förlänga förbandens livslängd är definitivt lägre än kostnaderna för grundutbildning, och Försvarsmakten gagnas avsevärt genom längre bibehållen kunskap och kompetens och inte minst erfarenhet. En helt nödvändig faktor i all krishantering är att samtliga aktörer har tillgång till samma kommunikationssystem. Som bekant håller äntligen ett sådant system på att implementeras i , Rakelsystemet. För att illustrera behovet av Rakelsystemet vill jag läsa några rader ur en artikel . Den skrevs av ordförandena i , och Förbundet : En tullare och en kustbevakare kan inte kommunicera med varandra när de är på samma uppdrag, en polis kan inte anropa en räddningshelikopter över radion. Polisradion fungerar inte i Polisens eget garage, och poliserna kan inte lita på att kunna kommunicera med varandra eftersom olika polismyndigheter har olika radiosystem. Vid en större olycka kan inte heller polis eller kustbevakning anropa ambulans eller brandkår via radio. Saker och ting har blivit bättre , men fortfarande återstår det mycket. Ett problem är att enstaka aktörer inte vill ansluta sig till Rakelsystemet. Om den här vägran beror på brister i systemet eller kostnadsökningar ska de definieras och möjligt åtgärdas. Beror det på andra faktorer är det helt oacceptabelt. Ett slags motsatt problem råder också. Kretsen av permanenta användare av Rakelsystemet avgränsas till polisen, , , den kommunala räddningstjänsten, akutsjukvården och Försvarsmakten. Vi menar att det är orimligt att systemets potential går förlorad på grund av att flera aktörer nekas åtkomst. Att utöka användarkretsen är därför nödvändigt för att de verksamheter som behövs för att tillgodose allmän ordning, säkerhet och hälsa också ska kunna använda systemet. Jag yrkar härmed bifall till reservation 8 under punkt 16. 67 (): Jag är inte ledamot av försvarsutskottet. Jag hoppas att mina bristande kunskaper på området ska förlåtas mig, men jag vill tala för min motion Fö257 och yrkar bifall till reservation nr 7 om materielförsörjning av . Han har också yrkat bifall till den reservationen . Jag delar också det som framförs av motionärerna och i varsin motion i detta ämne. Jag kommer från , en stad som grundades för att vara marinbas, vilket nu åter har bekräftat, och där har bedrivit oavbruten verksamhet . Jag bekänner min härkomst om nu någon av de ärade ledamöterna skulle få för sig att stämpla mitt anförande som ett hembygdstal. Det är i så fall mycket riktigt. Men det handlar inte bara om min hembygd. Det handlar om framtida försvar, om svensk försvarsindustri, om de arbetstillfällen som finns och om var de ska finnas . Det handlar också om hur med sitt kunnande på det området ska kunna bidra till en ökad säkerhet i och på andra håll i världen. Försvarssamarbetet inom EU utvecklas på ett positivt sätt. Det är viktigt att EU kan göra internationella insatser och hjälpa till att bevara fred och stabilitet. I samarbetet ska förstås varje land bidra med det man är bäst på, och ett område där kunnande verkligen kommer till sin rätt är system för grunda vatten. Det borde vara ett av de högprioriterade områden som pekas ut av regering och riksdag. Så är det obegripligt nog inte . Regeringen har visserligen anmält i propositionen att denna nisch bör fortsätta att övervägas, och utskottet har inte erinrat något mot detta. Den internationella hotbilden kommer fortsatt att vara diffus men med terrorhotet som ett viktigt inslag. Det betyder att hotbilden kommer att ligga på den kustnära zonen, eller vad som brukar kallas för littoral waters. Det är områden som har en alldeles speciell karaktär. Det krävs att fartyg är byggda och utrustade för att klara detta och att manskapet är tränat för det. Svenska marinen har opererat i grunda vatten och är specialister på det. Och marinen upp av en högteknologisk försvarsindustri, till exempel . är just specialister på smygteknik på och under vattnet, och här kommer den allra mest till sin rätt. Nischen system för grunda vatten är ett av de områden där ligger i den absoluta täten med sin högteknologi. Här har svensk industri också en stor exportpotential. ubåtar i Gotlandsklassen och Visbykorvetterna är konstruerade för att inte synas och inte röja sig men själva se allt. har också vunnit två stora exportorder, ett till danska marinen och senast modernisering av två ubåtar i Västergötlandklassen till . Att ligger i absolut framkant bevisas bland annat av att hyrt in ubåten med svensk besättning för att öva och träna mot den och för att lära sig mer om operationer i grunda vatten. har agerat mycket framgångsrikt, och svenskarna har fått mycket beröm för sina insatser och för sitt kunnande. Det är starkt oroväckande att inte fått något utvecklingsuppdrag. är det förödande för svensk försvarsindustri. Det borde beaktas av och regeringen genom att dessa utpekar system för grunda vatten som en nisch inom försvarsindustrin. Försvarsministern är ju glädjande nog kvar här i kammaren. Hon talade tidigare om att vi ska hålla ett sansat tonläge i diskussionen. Jag försöker med mitt allra lägsta tonläge önska att ministern skulle kommentera det här med just den nischen inom försvarsindustrin innan debatten är slut för . Det skulle vara väldigt värdefullt att få höra vilken tidshorisont regeringen arbetar efter. Det står ju faktiskt att regeringen överväger den här nischen , och försvarsutskottet har ju sagt att vi absolut inte har något emot det. Så min fråga är: Hur ser processen ut för den nischen? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 7 § Utökat svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan (Isaf) i Föredrogs sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 2005/06:UFöU1 Utökat svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan (ISAF) i (prop. 2005/06:34). 68 (): Jag vill börja med att säga att detta delvis är en svår debatt. Den är svår för att det är brukligt, när vi skickar ut svenska soldater på internationella uppdrag som också kan vara farliga, att man faktiskt har en enighet. Det här är tyvärr som står häruppe och har en avvikande mening och yrkar avslag på propositionen och bifall till reservationen. Men det är också viktigt att betona att enighet i de här frågorna, som är viktiga, inte heller får bli en enighet där man inte vågar se verkligheten. Trots att det är brukligt att man ska ha en samsyn och att man så långt som möjligt försöker ha det står vi alltså inte bakom att vi ska utöka det svenska deltagandet i den internationella säkerhetsstyrkan i . Jag ska börja med lite bakgrund. drabbades ju av ett omfattande terrorangrepp av fanatiska religiösa krafter med förbindelser till och talibanerna i . Men efter terrorangreppet mot gick tillsammans med allierade styrkor från andra länder, bland annat , till militärt angrepp mot med motiveringen att man var i krig mot terrorism och att det handlade om självförsvar. Men angreppet på inträffade först efter angreppet på , vilket gör att det är ganska svårt att godta förklaring att det handlade om självförsvar. Man ska också vara medveten om att det är ett självförsvar som har pågått . Den förhöll sig faktiskt kritisk till den förstnämnda av de båda förklaringarna, att det var självförsvar, och man påpekade i sin proposition 2003/04:71, s. 8, att själva resolutionerna som FN antog efter det inte enligt svensk uppfattning utgjorde en tillräcklig folkrättslig grund för koalitionen att agera i . Men när angreppet på hade inletts och talibanerna hade drivits tillbaka kom frågorna om säkerhet och återuppbyggnad upp på den politiska dagordningen. Det blev ett konstitutionerande råd som bestod av 500 delegater i , och man antog en konstitution. På FN:s initiativ efter det här bildades United Nations Assistance Mission i . Det följdes av bildandet av en militär fredsbevarande säkerhetsstyrka, Isaf, till vilken har bidragit och där ingår . Till en början var det svenska deltagandet begränsat till Kabulområdet. Uppgiften för den svenska truppen skulle vara att skydda civila insatser. Men efter det har ytterligare ett beslut tagits om att svensk trupps verksamhet ska utvidgas till insats i norra , och ska vi utvidga detta ytterligare, och ska ta över verksamheten. står bakom den första insatsen i . har länge varit aktivt i med ett stort bistånd. har varit aktivt och stött det afghanska folket när många andra länder i världen såg bort från det förtryck som fanns mot kvinnor och det lidande som det afghanska folket fick utstå. har alltså en lång tradition av solidaritet med . Därför ansåg att det var rimligt att skulle delta i Isafstyrkan, men med de begränsade uppgifterna. Anledningen till att vi ville ha det till begränsade uppgifter är att Operation Enduring Freedom, USA-alliansen, fortfarande opererar i . opererar de på inbjudan av den afghanska regeringen, och det man gör är terroristbekämpning. Man för ett krig mot terrorismen i . För var det viktigt att det inte blev någon sammanblandning mellan USA-alliansens terroristkrig och den svenska styrkan. Men vi såg också att det fanns risker med det, och vid andra beslutet, som vi tog , sade nej. Anledningen var att vi såg att det blev en klar sammanblandning. När skulle operera på större områden och inte bara i innebar det att vi behövde ha ett närmare samarbete med OEF. Samarbetet innebar att vi har två försvarsofficerare som är placerade i i , som Bushadministrationen driver sitt terroristkrig från, men också att man fick ha närmare kontakter för att man kommer att befinna sig inom samma område. I samband med det beslutet var det också tydligt att brittiska styrkor, som då fanns i OEF, skulle övergå och ingå i Isaf. Man skulle alltså övergå från terroristbekämpning till uppbyggnad, till försvaret och till Isaf. Vi ansåg att den överlappningen skadade och att sammanblandningen mellan styrkorna skulle bli starkare. Tyvärr har kunnat se att våra farhågor var riktiga. Sammanblandningen har blivit starkare och starkare. Sammanblandningen av militära och humanitära insatser inträffar också i praktiken. Det framgår bland annat av uppgifter och den skarpa kritik som , , riktar mot USA-koalitionens olika metoder att utnyttja hjälparbetare och FN-personal. Sex medarbetare blev dödade i . I ett TT-meddelande förklarar med anledning av att sex av deras medarbetare dödats att det är just säkerhetsläget som ligger bakom MSF:s beslut att dra sig ur landet. Man förklarade också att MSF håller inte bara talibaner och presidenten regering ansvariga för läget utan också USA-alliansen. Amerikanerna har också delat ut flygblad vid deras kliniker där de hotar afghaner med att läkarvård och bistånd kommer att dras in om man inte ger upplysningar om talibaner och . Det har gjort att en organisation som hade verkat i drog sig ur. Men sammanblandningen i det nya läget blir ännu större och ännu tydligare när man nu också kommer att ha gemensamma befäl. meddelade Nato att man ska inrätta en chef för hela Afghanistanverksamheten med en vicechef, för Isaf lyder under Nato, även om det har ett FN-mandat. Man tillsätter alltså en vicechef med ansvar inför såväl Isaf som OEF. I praktiken är ju verksamheterna fullt koordinerade med Isafchefen general egna ord: Vi samordnar till fullo våra operationer, och vi erbjuder ömsesidig hjälp åt varandra. Sammanblandningen är ett faktum. Varför skulle det här vara ett sådant stort problem? Bekämpa terrorismen vill vi väl alla? Och är det inte viktigt att bekämpa terroristerna som agerar i ? Jo, fru talman, det tycker också. Men man måste också se vilka man allierar sig med och på vilka grunder. Det sätt på vilket och USA-alliansen bedriver sitt krig mot terrorismen är fullständigt oacceptabelt. Det är ett krig som förs helt utan respekt för mänskliga rättigheter. Det är ett krig som förs helt mot internationella konventioner och lagar. Jag ska läsa upp lite grann det är ingen fullständig översättning från den senaste Amnestyrapporten om och från . Den är alltså ganska utkommen. Det man säger är att tidigare den månaden kom det en rapport om att USA-trupper efter att ha dödat två talibaner brände talibanernas kroppar och tog de brända och skadade kropparna in i en by för att hota och plåga invånarna eftersom man misstänkte att de gömde terrorister eller talibaner. Detta är ett mycket klart brott mot mänskliga rättigheter och mot internationella konventioner, och ett sätt att föra krig mot terrorism som bara föder terrorism. Ytterligare en punkt som Amnesty tar upp i sin rapport gäller den sena undersökningen, som berodde på att detta blev avslöjat inte av armén utan av andra. Man lyckades få loss kropparna efter två män. De hade varit kedjade i en cell, sparkade och slagna av en mängd olika militärer. Enligt en av dem som undersökte kropparna medicinskt de båda männen avled var den ena mannens ben så illa slagna och så illa sparkade att båda benen hade behövt amputeras om mannen hade överlevt. Han hade också hållits i smärtsamma ställningar och fått vatten hällt i munnen så att han inte skulle kunna andas. Trots detta, och trots avslöjandena, är det fortfarande ingen som har ställts inför rätta. Två soldater har förhörts, men ingen högre upp i befälskedjan trots att en av soldaterna tydligt har sagt att det här är standard procedure när motsträviga terrorister förhörs. De ska hållas och sparkas på. Vatten och mat ska undanhållas dem. De ska hållas i plågsamma ställningar. De ska hållas i en smärtsam stress position. Han säger att det är helt accepterat och auktoriserat av senior military commanders från Pentagon. Amnesty uttrycker också i rapporten en stor oro över hur det är i när det gäller tortyr och dålig behandling. Man uttrycker också en oro över det hundratal fångar som finns fängslade i som och USA-alliansen har kontroll över. De har inte ställts inför rätta. De får inte träffa sina familjer. De har ingen tillgång till advokat. Röda Korset tillåts inte heller besöka fängelserna. Man uttrycker också en oro över hemliga fängelser och fångtransporter utförda av CIA som vi hör talas om också finns och sker i . Det här kommer att bli svenska truppers samarbetspartner. Det här är trupper som ska komma till undsättning om svensk trupp behöver hjälp. Det här är trupper som svenska soldater ska undsätta. Hur ser sammanblandningen ut? Hur tror ni att den afghanska befolkningen ser på sammanblandningen? Det här riskerar att i stället bryta ned den uppbyggnad av som så länge har verkat för. För är det självklart att kampen mot terrorism måste föras enligt internationella lagar och regler. Det är självklart för att den inte bör medverka till att svensk trupp samarbetar med militär organisation som så uppenbart bryter mot mänskliga rättigheter. Den svenska utrikesdeklarationen brukar inledas med att svensk utrikespolitik vilar på en grund av mänskliga rättigheter och respekt för internationella lagar. Det är dags att den agerar och kritiserar det krig som förs i stället för att gå in i ett närmare samarbete. 69 (): När fattar beslut om svenskt deltagande i internationella uppdrag vet vi att det är förenat med risker för de personer som sänds ut. Graden av risk varierar med platsen för uppdraget och uppdragets art. Vi är alltså medvetna om dessa risker. Med öppna ögon har valt att delta i olika internationella uppdrag, varje gång medvetet om riskerna men med föresatsen att inga liv ska mistas. Ändå vet vi att det händer att tjänstgörandes liv spills. Det är djupt beklagligt varje gång det händer. Arbetet går vidare för att i möjligaste mån säkerställa att det inte ska hända igen. Det är därför med sorg vi mottog nyheten att en svensk soldat stupat i . Jag beklagar starkt den förlust led när omkom och hans kolleger skadades i samband med terrorattentatet i . Att sända trupp till krishärdar är inte ett lätt beslut. Men det är ett oerhört viktigt beslut. Utan våra soldaters insatser skulle inte kunna ge detta och andra viktiga bidrag till säkerhet, utveckling och framtidstro i mycket utsatta områden i världen. Bomben som var riktad mot svenskarna var riktad mot hela FN-närvaron i . Den som placerade ut den vill skrämma oss att dra tillbaka våra trupper. Det får inte ske. Vi måste stå fast vid vårt uppdrag. har deltagit i Isaf . Men svenskt engagemang för går mycket längre tillbaka än så. har länge varit en av de största biståndsgivarna till . Landet är den tredje största mottagaren av svenskt bistånd. Mycket av det biståndet har varit och är kanaliserat genom , som gör ett mycket bra arbete. Nästan all utbildning för barn och ungdomar i har kommit till stånd genom Svenska Afghanistankommitténs skolor och personal på plats. folk behöver vårt stöd. Detta är ett av världens fattigaste länder. För afghanska barn som föds är den förväntade medellivslängden endast . Efter åratal av krig, ockupation och förtryck finns nu en gnutta hopp. Men situationen är mycket svår. Därför är den internationella närvaron så viktig. Säkerheten är en direkt förutsättning för utveckling. Vårt bistånd kan inte få verkan fullt ut om inte säkerhet skapas och upprätthålls. Vår närvaro är också militär och bidrar till säkerheten i norra i området kring . Men uppdraget är bredare än så. Vi bidrar till att utbilda polis och militär, stödja afghanska myndigheter, och vi finns med i biståndsinsatser. Vi ska , om beslutet går igenom, ta över ledningen av en PRT-styrka, provincial reconstruction team, vars insats är mycket uppskattad av regeringen , av hjälporganisationer och folkrörelser. Den gör en viktig insats. Beslutet som ska fatta handlar om, som föreslås i betänkandet, att bifalla regeringens proposition om ett utökat svenskt deltagande. Sammansatta utrikes- och försvarsutskottet föreslår att bemyndigar regeringen att ställa en väpnad styrka om högst 375 personer till förfogande för deltagande inom ramen för Internationella säkerhetsstyrkan i , Isaf. föreslås överta ledningen för den regionala enheten för säkerhet och återuppbyggnad i Mazar-i-Sharif. Sammansatta utrikes- och försvarsutskottet välkomnar att den svenska personalen har erhållit utbildning kring innehållet i FN:s resolution som antogs . Den handlar om kvinnors roll och betydelse i arbetet för fred och säkerhet i före detta konfliktområden. Det är bra att det svenska förbandet aktivt verkar för dess tillämpning inom Isaf.