prot · GS0972 · 2005-02-09 00:00:00 — Dessa vardagsnära exempel påvisar tydligt att statlig förvaltning inte bara är byråkrati, eller till och med onödig byråkrati, utan en viktig del i vårt demokratiska samhälle. Medborgarna ska känna trygghet i kontakter med myndigheterna. Därför står den statliga förvaltningen i ständig utveckling. Styrningen av myndigheterna har förbättrats . Men ytterligare åtgärder behövs. En särskild satsning genomförs , och en handlingsplan har tagits fram för fortsatt arbete med styrning av myndigheterna. En fråga som behandlas i betänkandet är 24-timmarsmyndigheten. Utvecklingen av 24-timmarsmyndigheten innebär att medborgarna och företag på ett enkelt och snabbt sätt ska kunna få information, lämna uppgifter och uträtta andra ärenden. Exempel på detta är statistik, bygglovsansökan och ansökan om gymnasieprogram. Detta ska ske oberoende av tid, plats och oavsett hur ansvaret för olika samhällsuppgifter är fördelat mellan olika myndigheter eller mellan stat, kommun och landsting. Det är viktigt att myndigheterna kan erbjuda sina tjänster via olika kanaler, bland annat med hjälp av elektroniska tjänster. Medborgare och företag ska på så sätt göras mer delaktiga i den offentliga beslutsprocessen. För att stimulera utvecklingen har Delegationen för utveckling av offentliga e-tjänster tillsatts och inrättats. Därutöver har Statskontoret fått i uppdrag att utarbeta ett system för en återkommande uppföljning av 24-timmarsmyndigheten. Informationstekniken gör det möjligt att utforma nya servicelösningar och organisationsformer i den offentliga verksamheten. Sex myndigheter har gemensamt fått uppdraget att utveckla och pröva nya former för lokal service- och produktionssamverkan. Arbetet genomförs i regionala samverkansprojekt i , , och . bedrivs 15 olika delprojekt. I pågår bland annat projekt som syftar till att förenkla och samordna flyktingars och invandrares kontakter med myndigheterna. I och är projekten inriktade på att genom myndighetssamverkan bibehålla och utveckla offentlig verksamhet i glesbygdskommunerna. Försöksverksamheten med samtjänst vid medborgarkontor, som vi debatterade i kammaren , har permanentats. Andra typer av samverkan sker i gemensamma projekt mellan myndigheter kring specifika frågor, till exempel finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. Syftet är här att effektivisera resursanvändningen samt ta hand om individer som behöver rehabiliteringsinsatser från flera olika aktörer. Inom exempelvis Finsam arbetar , länsarbetsnämnden, en eller flera kommuner och . Verksamheten bedrivs genom så kallade samordningsförbund där de samverkande parterna är representerade. Finsam är ett bra exempel på hur statlig förvaltning tillsammans med regional och lokal förvaltning kan förbättra vardagen för medborgarna. Möjligheten för enskilda att föra dröjsmålstalan mot myndigheter har diskuterats i kammaren. har alla förslag i den riktningen avvisats. Vi har redan genom JO:s och JK:s tillsynsverksamhet bra möjligheter att ingripa mot alltför långsam handläggning av myndigheterna. Problemet med orimligt långa handläggningstider finns förvisso, men om det är ett stort problem och orsakerna till det löses genom rätten att föra dröjsmålstalan är mer osäkert. Om dröjsmålet beror på en tillfällig hög arbetsbelastning eller ett särskilt komplicerat ärende ger förslaget i reservationen ingen faktisk förbättring av sakläget. Det går inte heller att bortse från att möjlighet att föra dröjsmålstalan i vissa fall kan gå ut över kvaliteten på handläggningen och därmed myndighetsbeslutet. I valet mellan snabb och fel eller långsam men rätt väljer vi socialdemokrater hellre det . Många av de borgerliga förslagen , både här i kammaren och i den offentliga debatten, har gått ut på att avskaffa eller begränsa de statliga myndigheterna och i stället inrätta olika typer av fristående kommissioner för att lösa olika frågor. Fristående från vad? kan man fråga. Från , från regeringen eller någon annan form av direkt eller indirekt demokratisk styrning? På vilket sätt skulle invånarna i gynnas av att man genom kommissioner skapar parallella system för statlig förvaltning, beslutsfattande och kontroll av densamma? Eller är det bara ett sätt att försöka flytta makten från de statliga myndigheterna till mer halvofficiella, halvprivata alternativ? En myndighet är reglerad och kontrollerad ytterst av riksdagsbeslut och har därför större demokratisk förankring än de borgerliga kommissioner som ska lösa än den ena, än den andra, frågan oklart med vilket mandat. Mycket arbete görs redan kring de frågor som tas upp i motionerna. Det sker i med hela dess uppdrag, i och i Jämställdhetspolitiska utredningen. Men det räcker inte. Statlig förvaltning är en bra idé och nödvändig för en fungerande demokrati. Men verksamheten måste ses över och förbättras. Varje myndighet har att vinna medborgarnas förtroende och få sin verksamhet ifrågasatt i den allmänna opinionen. Vi vet till exempel att många medborgare känner en viss vanmakt inför bristen på samverkan mellan myndigheter, och man upplever att regler snarare än behov styr verksamheten. viktigaste arbete vad gäller den statliga förvaltningen är därför att ge myndigheterna rätt förutsättningar för att vinna just allmänhetens förtroende. Vi socialdemokrater kommer i fortsättningen att arbeta både i och utanför kammaren med detta. 115 (m) replik: Jag blev lite fundersam på inlägg, när hon talade om att sjukdomars art ska likabehandlas och likabedömas. Vi har inte någon annan mening från sida tvärtom. Rättstillämpningens likhet och likformigheten i rättstillämpningen är utomordentligt viktig för ett rättssamhälle. Jag vill erinra om att mot socialdemokratiskt bättre vetande fick de borgerliga, inte minst , tala för en sammanslagning till en gemensam försäkringskassa. Socialdemokraterna ville länge behålla en regional organisation med regionala styrelser. Med den nya myndigheten ökas möjligen förutsättningarna för en bättre likformighet vid bedömningen av sjukdomars art. Jag vill också påpeka att det är som slutligen bedömer arbetsförmågan eller arbetsoförmågan hos den som är sjukskriven eller som gör anspråk på att få bli sjukskriven eller förtidspensionerad. Där har, som vi har sett , kritiken mot en skärpt tillämpning av gällande regelverk gjort sig gällande hos många ur försäkringstagarkollektivet runtom i landet, därför att fortfarande finns det olikheter i rättstillämpningen hos försäkringskassorna. föredrar långsam och sen handläggning när det gäller frågan om eventuell dröjsmålstalan. Det var väl bra att vi fick ett besked om att Socialdemokraterna föredrar det. Men det behöver inte vara något motsatsförhållande mellan en noggrann och kompetent handläggning av ett ärende och att det sker rimligt snabbt. Det handlar om effektiviteten på arbetsplatsen, organisationen av arbetet och kompetensen hos handläggarna. Den kanske kan stärkas både här och var. 116 () replik: När det gäller arten av sjukdom har, vad jag vet, den moderate partiledaren gått ut och sagt att man kan tänka sig att sänka sjukförsäkringsersättningen till , men att det också kan vara så att den som har en annan sjukdom, som cancer, ska ha 70 eller . Därför har det varit en diskussion om ersättningen. Detta är det budskap som man i de moderata leden går ut med till allmänheten. När det gäller dröjsmål har vi ingen annan uppfattning än vad som står i betänkandet. Det kan vara långa handläggningstider i vissa ärenden. Men man kan också konstatera när det gäller dröjsmål att Justitieombudsmännen i sin ämbetsberättelse redovisar att hade 18 ärenden handlagts. Jag har svårt att hålla med om att det är en stor fråga. 117 (m) replik: När det gäller den procentuella ersättningsgrunden för olika sjukdomar har det egentligen inte så mycket att göra med en rättssäker och korrekt handläggning av själva ärendet. Det är det vi talar om , om kompetensen i handläggningen och att man ska bedöma samma sjukdomars art likvärdigt runtom i landet, just för likformighet och rättvisa i bedömningen av olika sjukdomar och sjukdomars art. Det andra har mer med behov att göra, och det är inte riktigt det vi behandlar i den här debatten. 118 () replik: Statsrådet har också tagit upp frågan och sagt att om det skulle vara på det sättet att det är olika handläggningstider ute i landet kommer man att ta tag i det och vidta åtgärder. 119 () replik: Först upphöjer regeringen till universitet. Sedan utser samma universitet, med en rektor med socialdemokratisk bakgrund och en universitetsstyrelse med tydlig socialdemokratisk dominans, landets statsminister till hedersdoktor. Min enkla fråga till är: Anser att detta är ett uttryck för en sund relation mellan svensk statsförvaltning och regeringsmakten? 120 () replik: När det gäller utnämningen av statsminister har högskolan tagit det beslutet. Jag har inget inflytande över det. 121 () replik: Nej, jag inser att inte har något inflytande över det beslut som har fattat. Min fråga gällde om och socialdemokraterna i kammaren anser att det är ett uttryck för en sund relation mellan regeringsmakten och svensk förvaltning i form av att regeringen först upphöjer till universitet och att sedan utnämner en av dem som har varit delaktiga i beslutet till hedersdoktor. Jag upprepar frågan: Är detta ett uttryck för en sund relation mellan svensk statsförvaltning och regeringsmakten? 122 () replik: Jag vet inte riktigt vad menar med sund relation. Jag utgår från och anser att man har en väldigt bra relation mellan förvaltningen och högskolan. 123 Tredje vice talman () replik: När det gäller dröjsmålstalan skriver Socialdemokraterna och i betänkandet att en generell reglering skulle riskera att försvåra anpassningen till enskilda myndigheters förutsättningar. I sitt anförande säger att det är viktigt att medborgarna kan känna trygghet i kontakten med myndigheterna. Jag vill då fråga hur medborgarna ska kunna känna trygghet i kontakterna med myndigheterna när utgångspunkten är enskilda myndigheters förutsättningar och inte enskilda medborgares förutsättningar. 124 () replik: Alla myndigheter har ett åliggande att följa regelverket. Jag utgår från att varje myndighet gör det, oavsett om det är en liten eller en stor myndighet, att det finns frågor av olika karaktär och att frågorna handläggs skyndsamt. 125 Tredje vice talman () replik: Vi vet att det finns ärenden som har tagit oacceptabelt , och vi vet att enskilda individer och enskilda företag har farit mycket illa av det här. Jag kan bara konstatera med glädje och se fram mot att kammaren får en majoritet bakom det förslag som har drivit, först själva och med stöd av fyra andra partier, för en reglering när det gäller dröjsmålstalan. I min andra replik skulle jag vilja ställa ytterligare ett par frågor till , och det handlar om myndighetsstrukturen. Ser Socialdemokraterna ett problem med det växande antalet myndigheter, att myndigheterna växer och att de blir fler? Anser Socialdemokraterna att det är förenligt med effektivitet och gott resursutnyttjande att sätta i gång en flyttkarusell, som riskerar att sprida värdefull kunskap för vinden och flytta runt arbetslöshet, i stället för att från början ha en strategi för hur myndigheter ska förläggas utanför ? 126 () replik: När det gäller dröjsmålstalan kan jag läsa ur KU:s betänkande /03 där man säger så här: Enligt 7 § i författningslagen ska varje ärende där någon enskild är part handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Jag utgår från att våra myndigheter handlägger ärenden utifrån förvaltningslagen. När det gäller myndighetsorganisationen kan man säga att under /04 lades det ned 14 myndigheter. Det var bland andra , och . 14 nya myndigheter bildades. Av dessa ingår, kan jag säga, sju i den nybildade organisationen för etikprövning av forskning som består av en central och sex regionala myndigheter. Mest påtaglig är nedläggningen av de regionala skattemyndigheterna och vid bildandet av . Vidare har vi delningen av i två myndigheter: som har att handlägga det industriella rättsskyddet och som sköter bolagsregistreringar. är sammanslaget med som därmed har bildat en myndighet. Därmed har 20 myndigheter lagts ned. Jag kan säga att en reformering av domstolarnas yttre organisation pågår med bland annat en sammanslagning av tingsrätterna. Det finns nämligen ett utredningsförslag om att slå samman myndigheter inom kriminalvården. ska man se över kronofogdemyndigheterna. Denna fråga ligger fortfarande hos , som har att se över myndighetsstrukturen. 127 () replik: Det senaste inlägget från är ett tydligt exempel på hur man kan leka med, förändra, myndighetsstrukturer utan att förändra någonting i sak när det gäller uppdrag relativt snabbt kan antalet myndigheter minskas eller ökas. Jag skulle vilja ställa följande fråga till : Vad är det största behovet att stärka den enskilde medborgarens och den enskilde företagarens möjligheter och makt eller att stärka myndigheternas möjligheter och makt? 128 () replik: Myndigheterna lyder fortfarande, som jag sagt, under förvaltningslagen. Jag läste här upp att man har skyldighet att se till den enskildes rätt. Därmed utgår jag självklart från att man ska följa förvaltningslagen. Det är ju ett regelverk för den enskilde medborgarens rätt. Man har också skyldighet att informera den enskilde om regelverket. 129 () replik: Jag noterar att i valet mellan att stärka medborgarnas makt och att stärka myndigheternas makt väljer förvaltningslagen. Det är ett tydligt svar. Det är alltså myndigheterna som är utgångspunkten. Det räcker inte att titta på JK:s eller JO:s ämbetsberättelser, utan det man från Socialdemokraternas sida måste våga se är att många enskilda medborgare och många enskilda företagare känner att de inte har makt och möjligheter utan känner sig som offer för myndigheternas agerande. Goda regelverk kan, som sagt, också missbrukas. Möjligheterna att komma till rätta med detta är oerhört små som det ser ut . Därför är det oerhört angeläget att vi får en förändring i stort både när det gäller myndighetsstrukturer och regelförenklingar och när det gäller att införa dröjsmålstalan. Jag beklagar att Socialdemokraterna inte verkar vilja se den problematiken. 130 () replik: De borgerliga partierna, som har förespråkat dröjsmålstalan, har inte på något sätt kunnat bevisa för oss socialdemokrater att det skulle bli en bättre ordning om vitesföreläggande eller strafföreläggande infördes. Om nu ett strafföreläggande inrättas, på vilket sätt får då den enskilde medborgaren ett bättre inflytande över det? Det handlar ju om att få ett reellt inflytande, men jag anser att man har ett inflytande och att man får hjälp. Vi socialdemokrater är för att se till den enskilde medborgarens rätt och jobbar aktivt med den frågan. 131 (): Jag tänker tala om någonting som ingen annan talat om här , nämligen om Justitiekanslern. JK är en gammal institution. Den förste JK:n tillträdde ämbetet . JK:s uppgift var då bara en enda: att se till att kungens fogdar och tjänstemän fullgjorde sina skyldigheter. JK var alltså redan från början, liksom är fallet , regeringens företrädare. Knappt fick vi genom grundlagsreform , , som har uppdrag att kontrollera förvaltning och offentliga tjänstemän. Både JK och JO har rätt att på eget initiativ inspektera myndigheter. Den enskilde medborgaren kan också vända sig till såväl JO som JK med klagomål. Men med tiden har JK fått många fler uppgifter utöver att bara utöva tillsyn över statstjänstemän. JK är juridisk rådgivare åt regeringen och ett slags statsadvokat. Som en sådan ska JK företräda staten i rättsliga tvister mellan staten och enskilda liksom mellan svenska staten och utländsk stat. Man kan notera att den som har ett skadeståndsanspråk på staten kan först vända sig till Justitiekanslern och få sin begäran om ersättning prövad. Blir den enskilde inte nöjd kan han stämma staten och möter då samma JK som statens ombud vid rättegången. En fjärde huvuduppgift är att vara övervakare av yttrande- och tryckfriheten. JK är ensam behörig åklagare i tryckfrihetsmål och vid andra brott mot yttrandefriheten. Utöver de här uppgifterna åligger det JK bland annat att utöva tillsyn över disciplinära verksamhet. Det, herr talman, kan medföra att en advokat som är ombud för någon i ett tvistemål med JK kan vara föremål för JK:s granskning. En annan grannlaga uppgift som jag vill nämna är att JK ska bevaka allmänintresset i ärenden enligt datalagen, inkassolagen och kreditupplysningslagen. Utan att i detalj gå igenom JK:s alla uppgifter har jag visat att den rådande ordningen eller kanske oordningen innebär problem för medborgarna som inte bör nonchaleras. Vi liberaler anser det befogat att ifrågasätta om det verkligen är rationellt, bra och viktigt för rättssäkerheten att både JO och JK utövar tillsyn över myndigheter och tjänstemän. Förhoppningsvis men säkert är det inte kommer de här båda myndigheterna till samma resultat när en medborgare är missnöjd och vill få sin sak prövad. Till detta kommer att de här två myndigheterna enligt praxis aldrig prövar samma ärende . Man kan alltså först gå till JK och få sitt ärende prövat. försöker man kanske med JO. Tala om att det blir förvirrat för medborgarna! Det är uppenbart att JK:s uppgifter och organisation behöver ses över. Det är särskilt betydelsefullt att de dubbla roller som JK har skiljs åt alltså att vara både medborgarnas talesman i vissa frågor och regeringens företrädare i andra frågor. De här rollerna är mycket förvirrande för medborgarna. Jag är övertygad om att vi alla har fått samtal från människor som vill veta hur de ska gå till väga i olika fall. Jag har i alla fall inte kunnat ge några bra råd. JO, ombudsmän vilket också framgår av namnet utses av och har en fristående ställning, så JO är mer lämpad för att handlägga klagomål mot företrädare för det allmänna än vad justitiekanslern med sina dubbla roller är. Nuvarande ordning med JK:s dubbla roller är inte tillfredsställande i ett rättssamhälle. Därför menar vi att man, som också framgår av reservation, måste överväga om skyldigheten att ta till vara enskildas intressen gentemot staten bör överföras till JO. Då skulle JK:s roll renodlas och förtydligas till att vara bara regeringens företrädare, till att vara ett slags statsadvokat. Då skulle många medborgare inte känna sig så lurade och förvirrade som de gör. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att jag tycker att det är en urdålig motivering som utskottet har när det gäller avstyrkandet av yrkande om en översyn. Man säger från utskottets majoritet att JK:s uppgifter förvisso till en del kan ses som motstridiga ja, jag tackar, det kan de verkligen men JK ska i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklig opartiskhet. Då skulle jag vilja veta: Vilka myndigheter ska inte göra det? I detta anförande instämde (). 132 () replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till . Enligt min uppfattning finns det ingenting som tyder på att JK skulle ha tagit avstånd från att iaktta saklig opartiskhet i sin roll att företräda staten. Min fråga är dock: Kan här sakligt redogöra för något ärende som inte JK har klarat av? 133 () replik: Det var för en del år sedan väldigt uppmärksammat omkring där dåvarande JK fick mycket kritik för sitt agerande. Jag har också sett att nuvarande JK har gått in i ett domstolsmål och fått kritik för detta. Jag vill påpeka att det har gjorts utredningar. kom en utredning om översyn av JK:s roll på begäran av ett antal dåvarande riksdagsledamöter. Tyvärr ledde den utredningen inte fram till några förändringar av JK:s uppgifter. 134 () replik: Menar att om det inträffar ett ärende måste vi ändra regelverket för JK? Om vi ska tro på vad massmedierna säger är det inte relevant för de beslut som vi ska fatta här i . Är det så att vi ska ändra JK:s roll för att det inträffar ett ärende ? 135 () replik: Ett mycket viktigt skäl för mitt ställningstagande är att vi vill klargöra för medborgarna vad det är man ska vända sig till. Jag tycker att det är väldigt frustrerande att veta att många medborgare inte vet om de ska vända sig till JK eller till JO. Som jag sade i mitt anförande är det faktiskt så att man kan vända sig till bägge instanserna och få samma fråga prövad. Då kan man undra om det är rimligt av effektivitetsskäl och med tanke på rättssäkerheten att ha den här dubbla möjligheten för medborgarna. Jag är övertygad om att det skulle bli bättre för allmänheten om man hade en renodlad roll för JK. Men en översyn kan naturligtvis visa på hur det förhåller sig i detta avseende. Men som sagt är jag övertygad om att det vore mycket bättre för medborgarna med en renodling av JK:s roll. 136 (): Vår arbetsfördelning i vår grupp är sådan att jag skulle beröra själva utnämningsfrågorna. Jag vill dock börja med en liten kommentar kring det allra senaste inlägget från . Om man råkar skicka sitt ärende fel följer det av förvaltningslagen, och det i medborgarnas intresse, att den myndighet som har fått den felaktiga framställningen ska hjälpa till att se till att den kommer till rätt myndighet. Alldeles hopplöst bör det således inte vara. Ytterligare en kommentar till detta med myndigheter. Det inrättades efter tsunamikatastrofen två nya myndigheter i , den ena på ett direkt krav från borgerligheten. Jag tänker på och det nationella råd som inrättades av regeringen för att ge stöd till dem som har drabbats av tsunamikatastrofen. De är myndigheter med den definition som vi har. Jag hörde inga protester då, mot att antalet myndigheter ökar. Det kan möjligen förklaras, herr talman, av att i en motion som vi behandlar i det här betänkandet har två yrkanden, ett om ett tak för antalet myndigheter i , ett om en ny myndighet som ska granska myndigheterna. Men en ny myndighet har yrkat på i sin framställning, och det stämmer rätt illa med den myndighetsjakt som han i övrigt har gjort sig till tolk för. Jag är ganska bekymrad inför arbetet i , inte för de direktiv som vi har fått och inte heller för de ledamöter som vi har, där representeras av professor , utan för den ton som finns i en del av de framställningar som jag har tagit del av. har när det gäller utnämningsfrågorna uppgiften att se igenom huruvida man kan skapa en större öppenhet i utnämningsfrågorna. Bakom det ligger ett tillkännagivande från en majoritet i , en majoritet som Socialdemokraterna inte tillhörde. På det sättet har de framförhandlade direktiven till väl tillgodosett den borgerliga ståndpunkten där. Jag tycker att det är bra att man diskuterar igenom detta. Utnämningsmakten är en viktig fråga, och där gäller det att vi har en hyggligt gemensam syn på hur denna grundlagsreglerade utnämningsmakt ska användas. I det särskilda yttrande som finns i betänkandet står det att runtom i statsförvaltningen kommer det, efter en eventuell borgerlig valseger 2006, att finnas mängder av socialdemokrater i ledande ämbets- och tjänstemannapositioner med goda möjligheter att nu kommer nästan det allra värsta medvetet eller omedvetet sätta käppar i hjulet för en ny väljarmajoritets politiska vilja. Vad är det för tänkande som ligger bakom detta? Jag blir än mer förskräckt när jag läser en artikel i från en av stöttepelarna i maktalliansen. Där står det: Den socialdemokratiska makthegemonin måste brytas. Vid ett regeringsskifte efter valet han är mer övertygad, det är inte ens eventuellt anser jag att det är ohållbart att alla de socialdemokrater som tillsatts utifrån sina partipolitiska meriter får behålla sina chefs- och styrelseuppdrag. En borgerlig regering måste göra rent hus. Det går förstås inte att behålla chefer och styrelseledamöter som arbetar för att genomdriva en socialdemokratisk politik, som går på tvärs mot den politik som väljarna röstat fram. Är det ett totalt systemskifte i den svenska förvaltningen som , , och här pläderar för? Jag utgår från att ni står bakom pelaren argumentation här, för den stämmer väl överens med det ni har sagt tidigare.