prot · GT0917 · 2005-10-19 00:00:00 — Nej, jag hoppas också att det inte känns som om jag pratar om gränsen mellan och . I mitt inlägg talade jag nog mest om och . Jag är ofta i och området däromkring och känner det ganska väl. Jag kan tala om för att jag satte mig i flygplanet och åkte från till , och därefter åkte jag raka vägen till . och måndagen tillbringade jag i och diskuterade Nordenfrågorna över den gränsen. Det gällde kommunikationsfrågor via järnvägsfrågor och rena raka arbetsfrågor över gränsen vid . Jag vill påstå att det nordiska skattekontor som jag pratar om är ett skattekontor för hela , för arbetstagare och småföretagare. 18 () replik: Jag tycker att det är jättebra med det engagemang som har visat för de nordiska frågorna under de år som han har suttit i riksdag. Jag har inte på något sätt angripit hans engagemang i de här frågorna. Det var mer de interna folkpartistiska bekymren som jag försökte spegla i mitt anförande. Man kan se att det finns en växande kritik där. Det är möjligt att har rätt i att vi är dåliga på att i det nationella parlamentet visa vad vi lyckas åstadkomma. tycker jag att vi har blivit oerhört mycket bättre på detta under den senaste mandatperioden. Varje person i den svenska delegationen har ett ansvar att föra ut de frågor som vi lyfter upp i nordiska sammanhang i det nationella parlamentet. Jag tycker att vi har blivit oerhört mycket bättre på detta. Det är säkert så att vi kan bli ännu bättre. Men den risk som jag speglade var att de här kritiska rösterna växer sig så starka att inom en allians som i alla fall i retoriken vill visa att de är eniga finns det här som ett stort inslag. Jag känner en viss oro när det växer upp så snabbt som det har gjort både i och i . På har det ökat från två enskilda motioner till att 30 personer står bakom motionerna. 19 () replik: sade inte ett ord om de frågor som jag ville ha svar på. Varför gör inte den nuvarande regeringen någonting åt ? Det borde ligga nära till hands. Jag tror att det är sådant som ska fram. Om vi kunde visa dem som är kritiska i partier och skriver motioner i den riktningen vad som har skett och att vi har fattat beslut om den arktiska utbildningssidan och arbetsmarknaden över gränserna skulle det öka möjligheten att på ett annat sätt känna att är viktig. Där tror jag att vi har missat en del. Det faller naturligtvis även på mig i mitt eget parti. Jag tror att det först och främst handlar om att vi måste bli duktigare på att tala om viktiga ställning i . i en ny tid, säger nu också den danske statsministern i sina tal inför det nordiska samarbetet. Det har jag sett. Vi får väl tillsammans glädja oss åt vad den svenske statsministern svarade mig i frågestunden efter det att han hade varit på möte: När man ska besluta om viktiga reformer är det viktigt att ta avstamp tillsammans i de nordiska regeringarna. Det får vi väl försöka att gemensamt föra ut i den här kammaren så att det nordiska samarbetet inte lider nöd. Jag kan hålla med . Jag är också fundersam över vissa personer som skriver under sådana här motioner, i all synnerhet när vårt arbete i så hög grad pekar mot kulturellt arbete. Det finns till och med kulturpotentater som skriver under sådana här motioner, och det har jag väldigt svårt att förstå. 20 () replik: Du talar dig alltid varm för slopade gränshinder, , och det tycker jag är bra jättebra. Tänk om det var många fler som var av den kalibern! Såvitt jag är underrättad fungerar det virtuella skattekontoret väldigt bra. Jag vet att har varit drivande bakom det här, och jag har bara hört positiva signaler kring det skattekontoret. Jag besökte Grensetjensten i i samband med Karlstadbesöket, och det var faktiskt tredje gången som jag var där. Glädjande nog kan jag konstatera hur väl denna gränstjänst fungerar. Jag var överlycklig när våra statsministrar i och också såg till att Grensetjensten fick ekonomiska resurser för . Jag tycker att var lite väl kritisk mot vår samarbetsminister. Såvitt jag har förstått i delegationen har vi varit väldigt nöjda med samarbetet med ministern för nordiskt samarbete. 21 () replik: Det tycker jag väl inte att jag var. Snarare tvärtom då missuppfattades jag. har jag haft många bra samtal med, men jag kan inte säga annat än att jag är kritisk mot att en del beslut inte är tagna. Vi tar punkt för punkt. Det arktiska vet även att vi har haft uppe . Jag har känt att grupperingar inom den ledande socialdemokratiska majoriteten har sagt att detta ska ordnas, men det har inte skett för del. Jag kan säga att era partikamrater i och är mycket fundersamma över varför vi i inte fattar beslut om att ska få 5 miljoner extra i sin budget för att också ska bli en riktig medlem i . Detta är en institution som jag har fått se fungera i verkligheten, inte minst på . på kunde visa oss att 30 studenter kan utbilda sig till lärare ute i byarna utan att över huvud taget behöva besöka centralorten allt beroende på den möjlighet som har utvecklats via det arktiska samarbetet vid . Där har vi ett stort problem, som jag har tagit upp med samarbetsministern, eftersom vi inte har sett något resultat. Jag tror att det skulle vara en stor fördel att få lyfta fram i kammaren att vi har klarat av detta. När det gäller Grensetjensten är vi helt överens. Vi är lika överens om att det är en glädje i detta. Men Grensetjensten är ett informationskontor, och man har ingen större önskan än att få bli en institution som har lite makt och möjligheter att hjälpa till på ett annat plan än vad de har möjlighet till . Det ska vi också hjälpas åt med framöver: att se till att Grensetjensten blir en del av det nordiska skattekontoret, som är virtuellt. Det fungerar bra virtuellt, men inte för den enskilda människan och småföretagarna, och det är dem det handlar om. 22 () replik: Jag försökte säga till att jag tycker att många människor har sagt att det virtuella skattekontoret fungerar bra. Det är en god hjälp för många av de nordiska medborgarna. När det gäller Grensetjensten rekommenderar jag ett besök där, faktiskt. Det är värt det. Man blir väldigt glad till sinnes av det. Där kan man se hur man på ett konkret sätt kan lösa många av gränshindersfrågorna. Sedan har vi många frågor som gäller som vi ska jobba vidare med, och det ska vi väl göra tillsammans, de månader vi har kvar, . 23 SKÅNBERG (kd): behöver man komma utrikes för att se fördelarna här hemma och se det uppenbara. var jag inbjuden till . Jag fick förmånen att träffa en kardinal, ungefär motsvarande familjeminister. Efter att ha hamnat i och sovit över natt begav jag mig till det stora centrumet, . Jag hade många frågor, många saker jag trodde man skulle se likadant på beträffande familjepolitik men också mycket jag ville ha svar på. Och så står jag inför kardinalen. Jag börjar på engelska och hälsar han talar inte engelska: aj aj aj. Han prövar med italienska jag talar inte italienska. Han prövar med portugisiska han är från portugisiska kan jag inte en rad av. Det var tyst. Lite franska då? Nej, jag klarar inte franska. Det var något jag läste på gymnasiet. Jag kan uttala ett vinnamn men inte mycket mer. Det var tyst igen. Så prövade jag lite på tyska, mitt tredje språk: gymnasietyska, mycket stapplande. Och han svarar på tyska, mycket stapplande jag tror att det var hans femte språk efter latinet. Då insåg jag att alla mina frågor, alla mina synpunkter till som är en världsvid rörelse, skulle diskuteras på mitt tredje och hans femte språk. Det var inte så lätt. Dagen efter vi lyckades nämligen träffa en överenskommelse och mötas dagen efter också fördes konversationen via hans amerikanska sekreterare. Det var ju roligt att amerikanskan kunde vara till hjälp. Men så är det ju inte när det är idealiskt. Jag kom, herr talman, alldeles hem från en resa till , där jag fick möjlighet att träffa religionsministern, precis efter att hade fått klartecken för att påbörja förhandlingarna om ett EU-medlemskap. Det blev likadant: Turkiska kan jag inte ett ord av, och han kunde ingen engelska. Där fanns en imam som hade bott och verkat i . Ja, det blev samma sak med tyskan. Så hittade vi en diplomat som tolkade via engelska en mycket bristfällig engelska. Men ändå lyckades vi upprätta en kontakt i de stora, viktiga frågorna om respekt för minoriteter, yttrandefrihet och religionsfrihet. Varför säger jag detta? Jo, därför att jag för inte så länge sedan fick lyssna till herr talman i en dialog med talman, . Då kunde jag se raka motsatsen: en dialog om de känsliga frågorna när och gick skilda vägar i unionsfrågan. Hur kunde man så lugnt och sansat tala med varandra, reda upp sakerna och ha ett rent historiskt seminarium? Jo, man förstod varandra. Att vi har ett så utomordentligt gott förhållande till och att man klarade att lösa en så känslig fråga, då, i början av den parlamentariska eran av demokrati , kom sig naturligtvis av att vi förstår varandra. Jag talar mitt första språk, och någon i , eller förstår mig. Jag behöver inte tänka om och bli duktigare på engelska som ändå inte var till någon hjälp i två av de samtal jag relaterade. har en gemenskap, en språklig gemenskap, där vi har goda chanser att kunna bli förstådda på vårt första språk med de nyanser och den frihet som det medger. Tänk att göra affärer! Tänk att utföra forskning! Tänk att gifta sig och få tala sitt första språk! Därför har naturligtvis det nordiska samarbetet i alla dess dimensioner, från privatlivet till statsmännen, sitt berättigande. När det reses frågetecken om det nordiska samarbetet kan man fråga: Med vad ska det ersättas? Ska det ersättas med det europeiska samarbetet? Ja, ska in , uppenbarligen, i . Vi ska samarbeta med de latinska länderna nere vid . Hur ska ni kunna få en gemenskap där om ni säger att vi ska säga upp det nordiska samarbetet i den form vi nu känner det? Med vad ska det ersättas? Det ska reformeras förvisso. Det ska moderniseras. De dryga 50 åren lämnar naturligtvis många saker att modernisera. Det är inte mycket som är likadant, varken i denna kammare eller i samhället i stort, som det var . Och har moderniserats. Jag har sett, under den relativt korta tid jag har haft förmånen och förtroendet att sitta i , en iver att modernisera, tänka om och få nya former som fungerar bättre. Jag är alldeles övertygad, herr talman, om att det ska fortsätta i den riktningen. När det handlar om att förankra det nordiska samarbetet kan sådana här tankar när vi tänker lite större och tänker över andra nationsgränser vara oss till hjälp. Men då måste vi också, herr talman, ha stor respekt. Jag vill innan jag slutar också nämna något om . Jag har haft glädjen och förmånen att få vara där och lyssna till deras iver efter större självständighet; vi lär även få höra det när vi åker till . De vill bli mer autonoma men ha det trygga samarbetet. Och precis som varje självständigt land och varje självstyrande område vill ha, och förtjänar, respekt för sin lagstiftning och sitt parlamentariska system måste vi ge dem det. Jag noterar i marginalen att det finns några rader i utrikesutskottets ställningstagande där man är alltför angelägen om att komma med pekpinnar vad gäller lagstiftning i sociala frågor i det här fallet aborter. Det är onödigt. Det är ett självstyrande område, och vill vara det, och av respekt ska vi hålla oss för goda för att komma med pekpinnar. 24 (): Jag vill först och främst lugna mina värderade kolleger som spänner sig i sina bänkar för att resa sig och begära replik med att jag inte tänker inlåta mig i något replikskifte även om bland annat gjort tappra försök att få mig till det. Jag kan givetvis inte hindra någon från att begära replik, men själv tänker jag alltså vänta med debatten tills vår motion om det nordiska samarbetet behandlas. Gissningsvis blir det i vår. gladde sig i sitt inlägg över den lugna tillställningen . Det blir kanske mer hets . Skälet till att jag begärde ordet var den beundran jag känner för åtta framstående riksdagsledamöter som lyckats avsätta till något som de i princip är helt eniga om. Här har egentligen bara begärts repliker för att fortsätta samsången och ta avstånd från en del disharmoniska inslag. Alla sjunger i samma tonart i hallelujakören vilket förstås kan vara trevligt, inte minst för en kördirigent av dignitet. Som kulturpotentat har jag dock inte den förmågan, men jag fick i alla fall sjunga halleluja vid dagens morgonandakt för någon timme sedan. Jag minns förra årets debatt då vi var två ledamöter som hade en motion som väckte de häftigaste känslor. Den fick till och med generalsekreteraren i att dels visa sin okunskap om arbetet i , dels fara ut med lögn i sin tidning. Som jag sade var vi bara två som skrev under förra årets motioner där vi ville se en annan tingens ordning beträffande . kan vi se att det finns två motioner, den ena undertecknad av åtta folkpartister, den andra av 22 moderater. lyckades pricka exakt rätt. Jag förstår behovet av dagens inlägg som en uppladdning, förövning, tills vi ska behandla motionerna, men eftersom de inte behandlats avstår jag alltså nu från att debattera dem. Det som förevarit har blivit lite grann av en spökdebatt. Slutligen kan jag inte underlåta att kommentera det som sade. Det är bra att det finns en bussväg från till . Då kan de två kidnappade norrmän som befinner sig på en rysk båt komma hem. 25 () replik: Eftersom var vänlig och apostroferade mig vill jag påminna om att jag sade att jag gladde mig åt att vi skulle få en frisk debatt i vår. Jag tycker inte att körsång är roligare än debatt; i så fall hade jag väl valt en annan inriktning i mitt liv. tycker jag att det finns anledning för oss , även om de flesta som yttrat sig är för det nordiska samarbetet och också dess parlamentariska form, att ta på allvar diskussionen om hur vi ska organisera det nordiska samarbetet på bästa sätt. Tyvärr måste jag säga att den motion som vi ska diskutera i vår inte ger mycket ledning för hur man bör organisera det nordiska samarbetet. Jag kan inte med bästa vilja i världen hitta något skäl till varför man ska avstå från ett parlamentariskt samarbete. Vi har ett samarbete mellan regeringarna, och det ska vi ha kvar. Vi har också ett samarbete på det folkliga planet med , vänortssamarbete och annat. Sedan skulle vi alltså avstå från det parlamentariska samarbetet! För mig är det en mycket förvånande synpunkt. Den är naturligtvis särskilt förvånande när den kommer från parlamentariker. Det är klart att vi hoppas få en regering som representerar våra partier, men vi kan inte vara säkra på att det blir så . Skulle vi som parlamentariker då tycka att det parlamentariska samarbetet inte är så viktigt? Dessutom sprids här myten om att de nordiska frågorna lyser med sin frånvaro i utskotten. Jag vet inte hur det är i kulturutskottet även om där finns två ledamöter från . Jag blir ganska förvånad ifall kulturutskottet inte upptäckt att Nordiska ministerrådets halva budget går till kultursamarbete, och det säger väl i så fall mer om kulturutskottet än om . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 7 § Ett enklare förfarande vid inspektioner enligt konventionen om förbud mot kemiska vapen Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2005/06:UU4 Ett enklare förfarande vid inspektioner enligt konventionen om förbud mot kemiska vapen (prop. 2004/05:154). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) Föredrogs kulturutskottets betänkande 2005/06:KrU2 Kulturmiljövård. 26 (): Den debatt som vi nu går in i behandlar ett motionsbetänkande från kulturutskottet och handlar om kulturmiljövård. I betänkandet behandlas 85 eller 86 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden , 2003 och 2004. Det gäller både kulturarvsfrågor och kulturmiljöfrågor. Det finns motioner om det kulturhistoriska industriarvet, om den kristna folkrörelsens kulturarv, om gamla kyrkstäder och annat. I betänkandet finns 13 reservationer och två särskilda yttranden. föreslår avslag på samtliga motioner och yrkar alltså bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet. 27 (): En ny tid kräver en ny kulturpolitik. Från har vi i våra motioner föreslagit en mer dynamisk kulturpolitik. Vi behöver en strategi som tar hänsyn till att kulturlandskapet i och i världen förändras i allt snabbare takt. Vår utgångspunkt i våra kulturmotioner är att staten i huvudsak ska koncentrera sina kulturpolitiska insatser till tre områden: främja barn- och ungdomskultur, värna vårt gemensamma kulturarv och ge landets kulturskapare goda förutsättningar för deras konstnärsarbete. Sedan ska jag mer konkret gå över till kulturarvet. Kulturarvet är den grund som vi allesammans känner, den grund som vi står på. Genom att känna våra rötter bygger vi upp vår trygghet, vår identitet. Kunskapen om det förflutna ger oss perspektiv på vår egen tid, på vad som har hänt tidigare och . Kulturen inbjuder till spännande upptäcktsfärder och rum. Den lokala historien, kulturarvet i den egna hembygden, är den första kontakt som vi människor ofta får med det som vi kallar för kulturarv. Man kan ofta känna att i hembygden finns det största intresset och engagemanget kring kulturen. Och vi noterar alla de hembygdsföreningar och den frivillighet som finns för att bevara kulturarvet i bygden. Det är ofta en längtan som människor har, att söka sina rötter. Jag tycker inte att det är mycket som kan ersätta det folkliga och det frivilliga engagemanget, men staten har också en roll. Statens roll är att säkra de ekonomiska förutsättningarna. Vi tycker också att enskilda ägare ska kunna få bidrag av staten, och vid en kulturmiljöförklaring ska den enskilde ägaren tillförsäkras full ekonomisk ersättning. Även privata fastighetsägare ska kunna få renoveringsstöd för att bevara värdefulla miljöer. En annan fråga som vi tar upp i våra reservationer i det här betänkandet gäller roll. Vi tycker faktiskt att roll ska renodlas till att vara en central sektorsmyndighet utan egna genomföranderesurser. ska inte ägna sig åt egna arkeologiska undersökningar, och man ska tillämpa lagen om offentlig upphandling vid upphandling av arkeologiska undersökningar. Vi ställer oss också positiva till privata alternativ i den här delen. Det är våra grundläggande uppfattningar. Låt oss då titta lite grann på en del av de andra saker som jag tänker lyfta fram i det här stora betänkandet. Först vill jag lyfta fram den enighet som vi allianspartier visar i det här betänkandet tycktes ta fram att den inte fanns i det förra betänkandet. Det finns sju gemensamma alliansreservationer. Det finns ett gemensamt yttrande, och vi moderater har faktiskt bara två egna reservationer. Jag tycker att det är viktigt att poängtera hur vi på den borgerliga allianssidan för en gemensam politik, och för socialdemokrater är det kanske värt att notera detta. Jag går så till våra reservationer som jag då vill lyfta fram. Jag vill lyfta fram ett par stycken. När det gäller den ena känner jag en irritation. Det gäller skyddet av gamla ortnamn. Vi vet ju att man i kommunerna har infört olika lägenhetsregister där man då byter namn på gamla orter. Jag vet inte hur många samtal jag har fått från förtvivlade människor som inte känner igen beteckningen på sin egen gård, som har fått byta namn. Det här är någonting som människor verkligen känner på djupet ute i landet. Regeringen måste snabbt förändra detta. Jag skulle till majoritetens företrädare vilja ställa frågan: Kommer detta att ske? Från den borgerliga alliansens sida tycker vi att det är viktigt att folk ska kunna känna igen sina ortnamn, ska veta vad de har för beteckningar. Där tycker vi att det finns en hel del som bör förändras snabbt. Och detta är en fråga som regeringen absolut ska ta på allvar. En annan fråga där vi också har en gemensam reservation gäller gamla arkeologiska fynd och försäljning av dem. Vi kände allesammans, hoppas jag, en stolthet det gjorde åtminstone jag som gammal göteborgare när vi såg segla ut från hamnen i . Vi noterade att detta var en kopia av den båt som sjönk utanför , denna . Men bakom detta ligger förutom statliga och kommunala pengar, framför allt kommunala pengar, en idealitet som är väldigt stor. Båten upptäcktes av en man som hette som började dyka och tog fram ett antal fynd, mycket ostindiskt porslin och te. Detta har man nu i överflöd i . Man vet knappt var man ska göra av alla dessa delar av ostindiskt porslin. Här vill man nu sälja. Men då säger staten: Det får man inte lov att göra. Här tycker vi att en lagändring är nödvändig så snabbt som möjligt. Jag skulle också vilja fråga majoritetens företrädare: Hur länge ska man bevara allt detta utan att sälja? Detta är ju värdefullt för enskilda människor. De vill ha det. De vill köpa det. I stället ligger det i museerna och i lager ton på ton av ostindiskt porslin som man inte blir av med. Vi har också tagit fram en annan åsikt i våra reservationer. Det gäller utförsel av kulturföremål ur landet. Vi tycker att man ska kunna skapa en fond, som är viktig, som gör att det är möjligt att behålla de här sakerna och att köpa in värdefulla delar. och har i en rapport föreslagit att en fond ska inrättas för att möjliggöra köp av hotade kulturföremål. Den här fonden ska kunna ha ett grundkapital på . Sedan ska man dessutom kunna tillföra privata medel i denna. Vi tycker att regeringen även i detta fall snabbt bör komma till beslut, så att vi kan få den här fonden så att våra kulturföremål inte köps upp utifrån. Det är ju snabbheten som ibland saknas. Beslut kommer , men det tar så vansinnigt . Låt mig slutligen komma till det som inte det här betänkandet handlar om men som det ändå kommer att handla om till viss del, nämligen årets budget. Det här är ju ett betänkande med motioner från föregående år. Men i ett särskilt yttrande har vi i alliansen ändå kunnat konstatera att den socialdemokratiska regeringen i årets budget inte håller sina överenskommelser med kyrkan. Det finns en överenskommelse att man ska ge en viss summa pengar till kyrkan. Den här överenskommelsen bryter man på ett flagrant sätt från den socialdemokratiska regeringen genom att man minskar den kyrkoantikvariska ersättningen med . Vi tycker att det är felaktigt. Man försvårar planering när det gäller vården av kyrkliga kulturminnen. Och en överenskommelse är en överenskommelse. Jag ska inte orda så mycket mer om detta , herr talman. Inom alliansen har vi nämligen bestämt att fler ska prata vidare om den frågan. Därmed överlåter jag till andra inom alliansen att prata i den frågan. Men låt mig avslutningsvis, herr talman, yrka bifall till reservationerna 1 och 2. 28 (): I Kosovo stacks serbernas kyrkor i brand . I brann moskéerna. I mördades en filmskapare som hade stått på muslimska extremisters lista efter att ha gjort en kritisk film. Som hämnd för mordet stacks åter moskéer i brand. Jag konstaterar att kulturarvet alltså kan utgöra ett mål för aggressioner och hat. är det om skydd av kulturarvet undertecknades. Jag läser ur : Damage to cultural property belonging to any people whatsoever means damage to the cultural heritage of all mankind, since each people makes its contribution to the culture of the world. I den debatt som vi för är det viktigt att komma ihåg att kulturarvet utgörs av kyrkor och andra byggnader som är viktiga för ett land och en folkgrupp. Men kulturarvet är också civilisation, historia, byar och städer, språk ja, livsbetingelser. Våra kyrkor, begravningsplatser och inventarier i kyrkorna representerar kulturhistoriskt, arkitektoniskt och konstnärligt mycket höga värden. De tillhör de mest framträdande delarna av vårt kulturarv. För att stärka kulturarvet har vi i en myndighet, , som tyvärr inte kan skyddas i lag på samma sätt. Då hade vi inte behövt uppleva den fullständigt huvudlösa flytten från till . Inget ont om , men det är ett väldigt resursslöseri och en kompetensförlust, för att inte tala om respektlöshet för professionaliteten och de människor som arbetar vid , att på det sättet tillåta regionalpolitik att gå före kulturarvet och kulturpolitiken.