prot · GT0943 · 2005-12-02 00:00:00 — Om man tittar på siffrorna, oavsett vilket basår man väljer, har det skett en mycket kraftig expansion av antalet platser på högskolan men endast en obetydlig marginell ökning av antalet lärare. kunde man se individen i undervisningen på högskolan. Individen har i stället blivit en svart prick långt bak på bakersta bänken i en enorm föreläsningssal. Det är självklart att det får effekter på kvaliteten. Jag pratade med en student i går som berättade om sin tiopoängsuppsats som han höll på att skriva. Handledningen begränsade sig totalt per uppsatsgrupp. Vi har en hel del väldigt duktiga lärare, kompetenta forskare som undervisar. Men man kan inte bara vara duktig på att ha kunskap. Man måste också vara duktig på att kunna föra ut kunskap. Pedagogiken har en stor betydelse just när det gäller att kunna entusiasmera. Då tror jag att det behövs ett belöningssystem med utmärkelser och också att man motiverar genom löneförhöjning. Oavsett vad man tycker om det så är pengar en väldigt viktig drivkraft för människor. Jag vill också säga någonting om praktiken som jag tycker är oerhört viktig. ser vi ett kontaktproblem mellan arbetsmarknaden och studenterna. Väldigt många studenter går rakt ut i arbetslöshet efter examen. Det är viktigt att det blir en bättre kontakt mellan arbetsmarknaden och studenterna. Då är praktiken avgörande. Detta visar också som har gjort en rapport för Iva. Jag hoppas att ministern vill göra någonting åt detta och stärka praktiken. 13 Utbildnings- och kulturminister (): Jag kan instämma i mycket av det som Axel Darvik säger om behovet av utbildning, behovet av satsning på kunskap och behovet av satsning på forskning. I själva verket är det vad jag ägnar i stort sett hela min arbetsdag åt. Det är mycket som sammanfaller i grundsynen. Jag beklagar att vi inte kan komma sams om att behovet av kunskap i växer på ett sätt som gör att vi åtminstone ska medge dagens 15-åringar samma chans till högskoleutbildning, när de når den åldern, som dagens 20-åringar har. Jag beklagar att så aggressivt och med så högt tonläge säger nej till den utbyggnad av högskolans förmåga att ta emot ungdomar som vi föreslår. väljer att spara på detta och skära ned anslagen i förhållande till vår budget. Man säger i stället att man satsar så mycket på kvalitet. Det är en konstlad motsättning. Det innebär dessutom att i sin budgetmotion, jämfört med regeringen, frigör pengar från högskolesektorn för att använda till inkomstskattesänkningar. Jag tycker att det är fel prioritering. Inget gynnar framtid mer än satsning på mer utbildning. Jag håller med om det som sägs om att vi ska satsa mer på kvalitet. Men jag håller inte med om den beskrivning av utvecklingen som Axel Darvik ger. Han säger att antalet lärare har ökat bara marginellt. Det är en myt. Jag har framför mig siffrorna på hur den undervisande personalen har utvecklats . Antalet adjunkter har ökat . Antalet lektorer har ökat . Antalet professorer har ökat . Detta är alltså de yrkeskategorier på högskolan som sysslar med undervisning. Tillsammans har antalet personer i de kategorierna ökat . Det kallar Axel Darvik marginellt. Om är marginellt, hur många hundra procents ökning vill då ta från sin budget för att öka på ett sätt som inte är marginellt? Den frågan vill jag ställa. Vad gäller kravet på att lektorer och adjunkter som anställs ska ha utbildning i pedagogik och vara bättre lärare vill jag påminna Axel Darvik om, och berätta för åhörare, att när regeringen föreslog att de lektorer och adjunkter som ska anställas måste ha genomgått högskolepedagogisk utbildning sade nej till det och röstade emot det. Jag hoppas att har ändrat uppfattning. Även om jag nu anser att detta är viktigt är jag skeptisk till att vi ska öka detta genom ett ökat inslag av centralstyrning. Jag tycker att lärosätena och studenterna på lärosätena ska driva på den utvecklingen. Jag värjer mig mot att det ska tvingas fram åtgärder som gör att regeringen och vi politiker ska centralstyra och kommendera fram detta. 14 AXEL DARVIK (fp): Det finns en rad felaktigheter i det som utbildningsministern säger. Jag har också tittat på vad säger när det gäller antalet lärare. Jag har tittat i de årsredovisningar som finns. Man medger att det är en viss felmarginal i årsredovisningarna. har det ökat med något hundratal till att ligga på 21 033 lärare. har antalet studenter ökat, som utbildningsministern sade, med över 100 000. Det är självklart att det får effekter på kvaliteten. Det är en underfinansierad utbyggnad som man har gjort av högskolan. Dessutom ger utbildningsministern en helt felaktig bild av budgetförslag. Jag tycker att det är mycket allvarligt att ministern inte är bättre insatt. dränerar inte på något sätt den högre utbildningen. Det är tvärtom ministern som står för den typen av politik. Vi tillför pengar. Vi gör en kraftig markering. Om ministern vill hävda något annat får han läsa på bättre innan han kommer med sådana påståenden. Jag vill återgå till det som interpellationen handlar om. Den handlar om att stärka pedagogiken i undervisningen och om praktik. När det gäller att stärka pedagogiken för att höja kvaliteten verkar det som om utbildningsminister inte ser någon skillnad mellan piskor och morötter. Att uppmuntra lärare och ge dem möjlighet att satsa på en pedagogisk karriär tror jag som liberal är ett bättre sätt att motivera lärare än att försöka piska fram det. Jag vill sedan uppehålla mig vid det som jag tror är absolut viktigast just , nämligen att skapa bättre kontakt mellan arbetslivet och studenterna. Det är praktik jag pratar om. Jag har bett att ta fram siffror på detta. De säger att var det 50 000 studenter som hade någon form av praktik under sin utbildning. 5 000 av dem var högskoleingenjörer, 4 000 av dem var civilingenjörer. När nu gör en enkät har samtliga ingenjörer blivit av med sin praktik på grund av de lagar som finns i landet. Det tycker jag är allvarligt. Man har gjort en sådan tolkning av högskoleförordningen att det inte längre blir tillåtet att kräva praktik om den inte är poänggivande. De 9 000 blivande ingenjörerna får inte längre praktik. De får inte den kontakten med arbetsmarknaden. Det tycker jag är allvarligt. Det finns en fabrik på jag har berättat om detta tidigare. Den är underleverantör till fordonsindustrin. Ägaren för fabriken har sagt: Enda chansen att det kommer in en civilingenjör i mitt företag är att han gifter sig med min dotter. Den inställningen är mycket allvarlig. Det behöver komma in en civilingenjör. Då behövs det praktik så att man får en bättre koppling och förstår varför det är viktigt. 15 Utbildnings- och kulturminister (): Det sista håller jag verkligen med om. , inte minst som näringsminister, har jag slagits av vilken kulturklyfta det finns mellan många mindre företag och de högre utbildningarna och lärosätena. Som utbildningsminister försöker jag nu fortsätta engagemanget från andra sidan genom att verka för att lärosätena på sin kant ska engagera sig aktivt för att sänka de trösklar som finns, inte minst kulturellt, och göra sig tillgängliga, vara öppnare och vara mer aktiva i sitt arbete att söka kontakt med den typen av arbetsgivare där man har traditionellt svaga band. Att korta de avstånden är en oerhört viktig del för mig i mitt engagemang i utbildningspolitikens framtid i . Styrelserna i högskolorna spelar en viktig roll. Det finns mycket att göra från högskolans sida, även om också näringslivet på sin kant har en viktig roll att spela i detta. Så något om Axel Darviks uppgifter om utvecklingen av antalet lärare. Jag kan inte på den här snabba muntliga informationen förstå exakt vilka kategorier som ingår i den siffra som Axel Darvik nämner. Jag kan berätta att antalet adjunkter har ökat . Antalet lektorer har ökat , och antalet professorer har ökat . Summan av detta är att de här tre yrkeskategorierna, som utgör huvuddelen av den undervisande personalen på lärosätena, har ökat med inte . Hur det går ihop med de siffror Axel Darvik redovisar för andra yrkeskategorier som handlar om andra nivåer och som säger att det nästan inte har ökat alls är en gåta för mig. Hur går det ihop med att de här grupperna såvitt jag förstår är detta också grundat på statistik har ökat på det här viset? Kan det vara så att helt andra yrkeskategorier på högskolan räknas in, yrkeskategorier som inte i första hand sysslar med undervisning och som kanske inte har ökat i antal på det sätt som lärarpersonalen har gjort? Detta är dock skarpa siffror på precisa läraryrken, och de talar ett helt annat språk. Sedan gällde det praktiken. Jag gillar praktik. Jag tycker att det är viktigt, inte minst av de skäl som Axel Darvik vältaligt lyfter fram. För mig var det viktigt. För många andra studenter är det viktigt. Jag tycker dock att det ska vara upp till högskolan att värdera praktikens roll i de olika utbildningarna. Jag tycker inte att det är en sak för politiker att sitta i och bestämma exakt hur mycket praktik det ska vara på det ena, andra och tredje stället och i den ena, andra och tredje utbildningen. Det är ett ansvar som jag vill lägga på högskolan: att värdera hur utbildningstiden, den samlade utbildningen, ska fördelas mellan olika moment, mellan teoretiska kurser och praktik. Det förvånar mig lite att liberalerna i den här frågan så hårt driver kravet på centralstyrning. 16 AXEL DARVIK (fp): När det gäller praktiken, som jag tycker är oerhört väsentlig, haltar faktiskt utbildningsministerns resonemang väldigt kraftigt. Dessa 9 000 ingenjörer har ju nu ograverat blivit av med sin praktik. Utbildningsministern tycker inte att politiker i ska lägga sig i och bestämma över detta. Nej, men gladeligen har man slagit möjligheterna till praktik för dessa blivande ingenjörer i spillror. Det gör man gladeligen från genom lagar och förordningar, och det tycker jag är väldigt allvarligt. Jag förstår inte hur konsekvensen i det resonemanget hänger ihop. Jag tycker i stället att vi bör utöka praktiken. har 9 000 studenter blivit av med den, men var det alltför få av studenterna som hade praktik. Jag skulle gärna se att alla studenter på alla utbildningsprogram där så är möjligt får praktik. Man kan utforma detta på olika sätt. är det poänggivande; ibland lägger man det som ett krav för att få ut examen. Det beror också på hur man ställer upp från näringslivet. När det gällde civil- och högskoleingenjörerna ställde ju näringslivet upp. Man var beredd att betala för praktiken. Det var ett mycket bra system. I rapporten in från projekt för konkurrenskraft, som den förre Volvochefen stod bakom, handlar den avslutande punkten om hur man ska kunna behålla produktionen och konkurrenskraften i , och där tar man just upp praktikens betydelse. Jag delar fullt ut det synsättet. Jag hoppas verkligen att utbildningsministern kan tänka om på den här punkten. 17 Utbildnings- och kulturminister (): Axel Darvik får det att låta som att regeringen har förbjudit praktiken, att regeringen har fattat något beslut eller att talman har klubbat ett beslut här i bordet om att praktik nu ska bort från ingenjörsutbildningarna. Så är det ju inte. Regeringen har inte fattat några beslut. Regeringen har inte föreslagit att fatta några beslut. Det är beslut som har fattats av helt andra att ändra praktikens tyngd i ingenjörsutbildningen. Vad det handlar om är om högskolorna ska ha obligatoriska moment i utbildningen som inte ger några poäng och som därför inte ger rätt till studiemedel. Här har man valt att dra ned på praktiken för att i stället ha plats med annat i ingenjörsutbildningen, sådant som jag uppfattar att de själva bedömer är viktigare än praktiken. Jag tycker att det är deras sak att göra den bedömningen, även om också jag tycker att verklighetsförankringen, kontakten med näringslivet och sådant är oerhört viktigt. När det gäller om detta ska ske genom praktik eller om de har andra idéer för hur detta ska säkerställas tycker jag att de ska tävla med idéer. De ska ta initiativ, och det ska vara deras ansvar. Jag värjer mig emot att jag ska sitta här och säga att ska ha si och så mycket praktik på den och den linjen eller att andra utbildningar ska ha andra nivåer. Det vill jag ska vara deras ansvar. Eftersom Axel Darvik inte har rätt till några fler inlägg ska jag inte ställa några frågor, men jag vill åter säga min uppfattning. behöver fler människor med hög utbildning. Dagens gymnasister behöver samma chans till högre utbildning som dagens 20-åringar och 23-åringar. Jag tycker att det är orimligt att ställa dessa två rimliga behov för och för ungdomarna mot kvaliteten i högskolan. Det är en konstlad motsättning. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2005/06:125 om ny sträckning av genom 18 Statsrådet (): har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att flytten av ska genomföras i enlighet med tidigare ställda löften från regeringen i syfte att möjliggöra byggandet av den planerade nya stadsdelen i . syftar på den planerade utbyggnaden av mellan och . Regeringen beslutade om kompletterande direktiv till inför redovisningen av den nationella väghållningsplanen. I direktiven angav regeringen att utbyggnaden av mellan och ska påbörjas i perioden 20062009. Regeringen avser att i regleringsbrevet ge i uppdrag att planera verksamheten för att byggstarta sträckan HjulstaUlriksdal . När det gäller den fysiska planeringen av vägutbyggnaden håller just nu på med att slutföra arbetsplanen. beslut att fastställa en arbetsplan kan sedan överklagas till regeringen. Regeringens infrastrukturbeslut innebar förbättrade förutsättningar för kommunernas bostadsförsörjning i . Ramen för länsplanen i utökades med . Den viktigaste orsaken till höjningen var att regeringen ville stödja infrastrukturprojekt som bidrar till att öka bostadsbyggandet i , till exempel utbyggnaden av friluftsstaden i och utbyggnaden av i kommun. Andra viktiga vägutbyggnader för bostadsbyggandet är , Norrortsleden, till och Södertörnsleden. Regeringen har dessutom beslutat att i den fortsatta planeringen av de som avsatts till smärre åtgärder längs det nationella stamvägnätet ska ta särskild hänsyn till sådana åtgärder som kan leda till ett ökat bostadsbyggande i . Sammantaget innebär detta att regeringens infrastrukturbeslut kommer att förbättra förutsättningarna för en ökad bostadsutbyggnad i . 19 (): Jag vill börja med att tacka för svaret. Det är en lång rad av händelser som gjort att jag har valt att ställa interpellationen. hade jag en interpellationsdebatt med samhällsbyggnadsminister som då berättade om sitt första spadtag i Stora Ursvik. Hon hade då givit ett mycket intressant löfte, som naturligtvis gladde de lokala aktörerna väldigt mycket eftersom det var en förutsättning för att bygga denna nya stadsdel, alltså stadsdelen i i . Dock dröjde det inte länge förrän man kunde läsa följande i lokaltidningen i : sviker . Man säger också att vid byggstarten av den nya stadsdelen lovade att E 18 ska börja flyttas , det vill säga . Så beskrivs det i artikeln varför man inte anser att man kan få till stånd en byggstart . anger resursbrist och regeringens prioriteringar av andra projekt. Det var också ett viktigt skäl för mig att framställa interpellationen, att få veta vad regeringens intentioner är utifrån att faktiskt har beskrivit en helt annan typ av verklighetsbild. I statsrådets svar konstateras att det nu är 2007 som gäller. Då tycker jag att det är väldigt viktigt att veta att det är 2007 som den utlovade byggstarten kommer att bli av när det gäller sträckningen E 18. , landshövdingen i , fick regeringens uppdrag att beskriva vilka hinder som fanns med anledning av bostadsbristen, och han sammanställde då rapporten för bostadsbristen trafikinfrastruktur öppnar för 56 000 nya bostäder i . Frågorna kring infrastruktur och bostäder är ju oerhört nära sammankopplade i denna region, liksom i många andra regioner. Där finns också denna sträckning angiven. I rapporten finns också så kallade Letter of Intent eller avtal beskrivna där kommunerna anger vilka infrastrukturprojekt som är angelägna. Då förstår statsrådet att jag fortfarande hyser en viss vaksamhet inför vad löftet kommer att innebära. När man sedan tittar på finansieringen kan man konstatera att kostnaderna för denna vägsträckning anges till en bit över 2 miljarder. Regeringen anslår 895 miljoner som extrainsatser. Med tanke på att i artikeln beskriver att de finansiella frågorna är väldigt avgörande liksom regeringens prioritering av andra vägprojekt ute i landet hyser jag ändå fortfarande en stor farhåga för realismen i det löftet. Jag skulle vilja höra från statsrådet : Är det 2007 som gäller? Har regeringen sett till att de finansiella förutsättningarna, det vill säga pengarna, finns för att detta ska bli möjligt? 20 Statsrådet (): Jag vill börja med att instämma i beskrivning av förhållandet mellan infrastruktur och möjligheten att bygga nya bostäder. De hänger naturligtvis tätt ihop. I större städer följs de åt ännu tätare. Därför är det ingen tillfällighet att vi i planerna för infrastrukturprojekten har varit oerhört tydliga med att säga att vi ska prioritera infrastruktursatsningar som också kan generera möjligheter till att städer och stadsdelar kan utvecklas och att nya bostäder kan byggas. Sedan följer det tyvärr alltid i stora infrastrukturprojekt mycket av oro och många debatter. Jag lever med detta och kommenterar vägsträckor i hela vårt land där det finns en oro för att man har hört någon som har sagt att det kanske inte blir aktuellt. Det speglar ju också hur viktig infrastrukturen är. Vi är beroende av att de planer som har slagits fast håller och att vi kan lita på att infrastrukturen fungerar så att vi alla kan förverkliga våra drömmar. Med det vill jag också säga att jag inte utesluter att regeringen får göra nya svåra prioriteringar, eftersom pengarna ändå är begränsade. Vi har gjort det tidigare, till exempel i beslutet om där vi omdisponerade pengar från hela landet för att kunna kraftsamla ytterligare på infrastruktur runtomkring . Jag vill säga det därför att det finns några projekt i de beslut som regeringen har fattat som har lyfts fram som särskilt angelägna och där regeringen har pekat ut de byggnationerna på både väg- och järnvägssidan. Just den här sträckan mellan och för att man ska möjliggöra en stadsdel i Stora Ursvik i är en sådan prioriterad sträcka. När jag då har sagt det betyder det att vi också naturligtvis kommer att bidra till att det finns full finansiering för den sträckan. I det tidigare beslutet som regeringen fattade skrev vi att byggstarten ska ske . Det är väldigt vanligt att man har det intervallet i ett beslut eftersom det i början av ett projekt är svårt att vara helt säker på hur alla prövningar och utredningar ska ta. har vi ett betydligt bättre underlag om hur det arbetet har gått. Därför kommer vi också i regleringsbrevet att förtydliga uppdraget till . I regleringsbrevet till skriver vi in att byggstarten skall ske . 21 (): Jag tror att det behövs väldigt tydliga besked, inte minst med tanke på det som statsrådet säger. Statsrådet kommer ju att ha en annan debatt som handlar om en annan vägsträcka i den här regionen som faktiskt har behandlats som en jojo. Jag själv har färdats på just den vägsträckan och konstaterat att löften har dragits tillbaka med nya prioriteringar etcetera. I det här fallet handlar det också om uppemot kanske 4 000 bostäder. Får man inte en finansiering och inte kan påbörja arbetet kommer stora delar av det projektet att förflyttas . Jag har varit med i flera debatter bara när människor ständigt frågar: Vad gör ni politiker för att se till att det kan skapas förutsättningar för att bygga bostäder? Då brukar jag säga: Det finns en rad hinder för att kunna komma i gång med vissa bostadsprojekt. Åtminstone jag kommer att göra allt jag kan för att se till att eliminera så många hinder som möjligt. I den här frågan är det dock regeringen som helt och hållet fäller avgörandet. budgetförslag kommer ju inte att få majoritet, men där har vi anslagit betydligt mycket mer pengar. Men jag vill ändå uppmärksamma på att när ett statsråd gör ett spadtag och ställer ut ett löfte om 2006 uppfattas det som löfte från regeringen. Så skulle jag också ha uppfattat det och det gjorde de som var med vid spadtaget. är det ett nytt årtal som gäller, 2007. Men statsrådet har redan gjort reservationer för att om någonting skulle hända kan regeringen tänka sig att omprioritera, men det här kommer att vara prioriterat i någon mån. Jag vill också ta upp de finansiella förutsättningarna. Anser inte statsrådet att det måste finnas en viss förståelse för att människor i den regionen tycker att det är konstigt att man anslår 895 miljoner för den här typen av viktiga vägprojekt, men för en test och en folkomröstning avsätter regeringen 3,8 miljarder, en test som man inte ens vet vad den ska leda till? är det dessutom väldigt osäkert hur resultatet av folkomröstningen kommer att bli. Legitimiteten för den typen av projekt finner inte gehör hos medborgarna. Om man frågar en stockholmare vad han eller hon skulle vilja göra för 3,8 miljarder, så är det inte att genomföra ett test, utan det är att få i gång de långsiktiga infrastrukturprojekten som är den första prioriteringen. Jag skulle vilja att statsrådet gav ett slags beskrivning av hur regeringen tänker. Om det är de finansiella förutsättningarna som enligt den här artikeln där uttalar sig är en central fråga det vill säga vilka prioriteringar regeringen gör och hur mycket som satsas tror jag att många i den här regionen skulle tycka att 3,8 miljarder för att fortsätta infrastrukturprojekten skulle ha varit oerhört mycket mer välkommet. har sagt nej till de 3,8 miljarderna till folkomröstningen. Vi har också anslagit ½ miljard mer för vägprojekt i landet, och vi anslår betydligt mer och även därefter. Vi anser att dessa infrastrukturprojekt är viktiga. Infrastrukturen är en del av samhällets blodomlopp. Just för att den samverkar med bostadsbyggandet tror vi att man kan göra mycket mer. Men jag skulle ändå vilja höra statsrådets resonemang kring om det inte hade varit bättre att satsa de 3,8 miljarderna på viktiga infrastrukturprojekt så att de åtminstone får en chans. 22 Statsrådet (): Jag vill börja med att säga att det låter på som att vi bara satsar totalt på infrastruktur i . Dessa pengar är egentligen småpengar med all respekt för att för var och en av oss är ohyggligt mycket pengar, men när man bygger infrastruktur är det inte det. Dessa pengar används för att lösa upp en del knutar runt trafikplatser för att underlätta för ytterligare bostadsbyggande. Som jag nämnde i mitt interpellationssvar kostar naturligtvis all infrastruktur den som vi påbörjar , den som vi håller på med, , och mycket annat många miljarder, så vi kraftsamlar när det gäller infrastrukturen i och omkring och har goda argument för att göra det. Här behöver man bygga bostäder, men man behöver också göra någonting mer, och det är att försöka få transportsektorn att bidra till att stockholmarna får en bättre miljö. , landshövdingen i som nämnde tidigare, hade ett uppdrag från regeringen att titta på hur man kan leva upp till ambitionerna i Kyotoprotokollet om en ren miljö för alla människor. Hans rapport till regeringen visar just att transportsektorn är den svaga länken i vår storstadsregion. Det tar jag på stort allvar. Vi måste fundera över hur vi kan vidta åtgärder och fatta beslut som innebär att luften i och omkring blir mycket bättre för alla som lever här eller som besöker vår huvudstad. Då måste transportsektorn bidra. Då vill jag att vi ska bygga en del vägar för att möjliggöra för bostadsbyggande och för att bygga bort en del farliga och smala vägar. Men jag tror inte att vi bara kan bygga vägar för att få en bättre miljö, utan vi måste också till exempel göra den viktiga investeringen i för att öka spårkapaciteten i och omkring och till och från .