prot · GS09138 · 2005-06-13 00:00:00 — Men vi upptäckte att när det gäller människors beteende alkohol i trafiken, användning av säkerhetsbälte, hastighetsöverträdelser kanske kameraövervakning och bättre polisinsatser är effektivare medel än att ensidigt koncentrera sig på utbyggnad av vägar. Framför allt är det mer kostnadseffektiva medel. Detta hade vi förmodligen inte kunnat veta om vi inte tidigare hade haft en rätt så kvalitativt högtstående trafiksäkerhetsforskning i . Den har visat vad man åstadkommer med att bygga rondeller i stället för planskilda korsningar och vad man kan åstadkomma med kameraövervakning för att påverka hastigheterna. Det här är något som är rätt angeläget att veta sett till de transportpolitiska målen men också sett till hur man bäst använder skattepengar. lägger vi ett väldigt stort ansvar på och , därför att det är de som är mottagare av huvuddelen av de här pengarna. Förvisso finns det säkert väldigt mycket man kan göra när det gäller förändring av fordonens utveckling, men fordonen på vägen är bara en mycket liten del av transportpolitiken. Jämställdhetsmålet har tillkommit. Jag nämnde det tidigare. Jämställdhetsmålet säger att man i lika stor utsträckning ska betrakta kvinnors behov av resor och kvinnors värderingar som mäns, som jag nämnde tidigare. Vad vet vi då om skillnader mellan kvinnor och män när det gäller resor? Ja, vi vet att män i genomsnitt använder bilen mer, jämfört med kvinnornas . Vi vet att kvinnor använder kollektivtrafik mer än vad män gör. Vi vet att kvinnor går mer än vad män gör. Med det som bakgrund kan man ju fundera över den avvägning som finns i uppdraget, att lägga ett väldigt stort antal hundra miljoner på fordonsutveckling men näst intill ingenting på uppdrag till övrig transportforskning. Det är 15 miljoner som går till övrig transportforskning, och den är mest koncentrerad till kollektivtrafiken. Vi vet också vissa saker när det gäller värderingar. Det mesta vet vi inte, men något vet vi. Vi vet att i relationen mellan trygghet i trafiken och hög hastighet och framkomlighet finns det skillnader som genomsnittligt innebär att kvinnor prioriterar övervakning och trygghet snarare än hög hastighet och framkomlighet. Vi vet också att kvinnor är beredda att betala mer för bensin om man tror att det sammantaget kan minska biltrafikens miljöbelastning. Dessa värderingar återspeglas faktiskt inte i den fördelning av forskningspengar inom transportområdet som finns . Eftersom det är allmänna uppfattning att jämställdhetsmålet ska lyftas fram tydligare och intregreras inom olika politikområden, skulle vi från trafikutskottet, och särskilt jag för egen del, vilja understryka vikten av att i fortsatt beredning mer reflektera över vad jämställdhetsmålet ska ha för betydelse för den praktiska hanteringen av transportpolitikens forskning och anslagen till denna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 6 § Ändringar i passlagen Föredrogs justitieutskottets betänkande 2004/05:JuU27 Ändringar i passlagen (prop. 2004/05:119). 32 (): ska debattera och besluta om regeringens förslag om ökad säkerhet i pass, proposition 2004/05:119. I ärendet har sex motioner väckts. Dessutom behandlar vi tre motioner från den allmänna motionstiden. Förfalskning och missbruk av pass är ett omfattande problem. Det är ofta en förutsättning för olika former av allvarlig gränsöverskridande brottslighet, till exempel människohandel eller olika former av terroristbrott. Regeringen föreslår att säkerheten i svenska pass höjs genom att passen förses med biometrisk information. Biometriska uppgifter handlar om att mäta fysiologiska karaktärsdrag hos den som ska identifieras, att helt enkelt mäta avståndet mellan olika fasta punkter i ansiktet. Enligt förslaget ska den som ansöker om pass vara skyldig att låta passmyndigheten ta en digital bild av den sökandes ansikte. Den här ansiktsbilden lagras sedan som en vanlig bild i passet, men också i komprimerad form på en minnesenhet som finns i passet. När passinnehavaren passerar en kontroll, en passkontroll, får passkontrollanten ta en ny digital ansiktsbild av passinnehavaren. Den ansiktsbilden jämförs sedan med de biometriska uppgifter som finns lagrade i passet. På så sätt kan man vid passkontrollen avgöra om den person som håller i passet är samma person som passet avbildar. Med de nya passen kan vi förhindra att äkta pass används av fel personer. Passen blir också svårare att förfalska. För att vi ska uppnå den här ökade säkerheten är det nödvändigt att passen tas på polisstationer. Passfotografier ska alltså inte längre kunna tas hos vare sig fotohandlare eller i fotomaskiner. En annan åtgärd som föreslås är att passens giltighetstid halveras från tio till . Dessutom föreslås att personer som avtjänar fängelsestraff, sluten ungdomsvård eller rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning inte längre ska ha tillgång till pass. De nya lagändringarna föreslås träda i kraft . Efter denna korta introduktion är det så dags för partiernas olika företrädare att debattera ärendet om ökad säkerhet i pass. 33 (): Omvärldsförändringarna påverkar ju oavbrutet. , varje minut, påverkas vi av vad som händer i omvärlden. En sak som har påverkat oss särskilt mycket i justitieutskott är ju de tilltagande hoten om terrorism och det faktum att terroristbrotten i världen har blivit ganska omfattande. Vi påverkas också av det faktum att den tekniska utvecklingen möjliggör många saker som var omöjliga. Det är en svindlande resa som digitaliseringen har gjort i vårt samhälle. Den skapar enorma möjligheter men också nya hot. Det gör att man också kan ställa nya krav på säkerhet för att öka människors trygghet. Därför har vi nu den här propositionen framför oss, om ändringar i passlagen, som innehåller förändringar inför den omvärld som har förändrat sig, för att möta utmaningar bättre. Då är det tyvärr så att vi måste skärpa säkerheten när det gäller passhantering. Vi vet att det försvinner mellan 20 000 och 30 000 svenska pass . Dagens system, med en egentagen bild och passets utformning i övrigt, leder till att det används mycket förfalskningar, förfalskningar som är mycket lönande och mycket farliga. Man måste fråga sig varför vi har pass. Vi har pass av ett enda syfte enligt min uppfattning. Det är att säkerställa min identitet när jag reser över gränserna till de länder där jag måste ha ett pass. Den liberala visionen är självklart alltid att vi ska få en så trygg och öppen värld att vi kan resa gränslöst. Men när det nu finns behov av pass och vi vet att pass kan användas som ett sätt att skydda sig mot att människor som vi inte vill ska komma till exempelvis , eller andra länder heller för den delen, ska kunna resa för att begå brott. Då är det viktigt att man gör vad man kan. Då finns det här förslaget, som innebär att man stramar upp hanteringen av pass. Det kommer att ske passhantering på färre polisstationer. Det kommer att bli som passen gäller. Det kommer också att vara så att man ställer krav på produktionen av pass som gör att det för mig som medborgare och konsument i huvudsak kommer att ske med en kontakt endast hos polisen. Det innebär att det tyvärr försvinner möjligheter för alla fotohandlare i min hemstad att tjäna några kronor och ha som en bas för sina intäkter att ta bilder på mig eller min familj när vi ska skaffa nya pass. Det finns ibland en tro, och övertro, på att polis och myndigheter gör saker för att jäklas. Det är inte så i det här fallet. Att vi från stöder det här med att centralisera passhanteringen bygger på att vi värderar säkerheten mycket högt i . Vi kompromissar inte i säkerhetsfrågorna i kampen mot terrorismen eller någon annan typ av brottslighet. Den nya hanteringen innebär att man minskar risken för identitetsförfalskning. Vi får en garanti för att den digitalt lagrade bilden fungerar också vid en biometrisk jämförelse. Vi får en ansökningsprocess som är hyggligt rationell: Jag går till passmyndigheten. Jag går till passmyndigheten igen och hämtar passet. Det är två steg. Det är enklare än . Vi vet också att vi får ett system som funkar för nya krav som kan tillkomma i passhanteringen, till exempel fingeravtryck . Det är också ett sätt att hålla polisens datanätverk slutet i då också det kan utsättas för angrepp. Detta är de fem anledningarna till att stöder detta av rena säkerhetsskäl. Det är inget självändamål utan tyvärr en följd av den utveckling vi har i samhället att man nu ändrar passhanteringen på detta sätt. Färre ställen, ökad säkerhet, och att passets bild också tas av dem som hanterar passet i övrigt är inget konstigt. Man kan jämföra med hur vi i har fotografering av dem som ska ha körkort på i samband med teoriprovet. Jo, för att människor höll på att fuska. Man skickade dit sin kusin eller bror eller syster för att skriva teoriprovet. Det löste man på detta sätt. Det har i så fall också självklart varit ett dråpslag mot de människor som tog bilder för körkorten. Vi tror också från att det är bra att det ska bli lättare för kriminalvården att plocka av människor som är intagna passen. Det är en annan del för att skärpa upp detta. Det är ju oacceptabelt att personer som är underställda kriminalvården för att avtjäna ett straff eller en annan påföljd ska ha pass i vilken omfattning som helst för att kunna lämna landet. Det har vi drivit från och andra partier i alliansen . Det är glädjande att vi nu går den vägen. Det finns ju ingen mänsklig rättighet för den som är inlåst att kunna dra därifrån och lämna vårt land under pågående verkställighet. liberalerna lyfter frågan om passmyndighet. Vi tror faktiskt inte att polisen med nödvändighet måste ha hand om passmyndigheten. Så har det inte varit så . Det finns andra myndigheter som har stort ansvar för våra identiteter, folkbokföringar och annat. Man kan därför mycket väl tänka sig att passmyndigheten placeras hos någon annan myndighet än polisen. Det tycker vi eftersom vi menar att polisens kärnuppgifter måste renodlas. Det måste bli tydligt att poliser ska göra det som poliser är bra på, och det är inte att sitta och producera pass, även om man redan, såvitt jag förstår, redan har inhandlat mycket fin utrustning trots att vi i inte har godkänt det, vilket vi förhoppningsvis ska göra snart. Men polisens kärnuppgift är definitivt inte passhantering och kommer inte att vara det. Därför tycker vi att man redan nu ska se över möjligheten att flytta passhanteringen från polisen till en annan myndighet. Detta är en spännande debatt. Den handlar om säkerhet. Den har dock fokuserats på huruvida en majoritet i denna riksdag genom sitt beslut efter denna debatt kommer att se till att det blir ett dråpslag mot fotohandlarnas näringsverksamhet. Fotohandlarna möter många utmaningar i en förändrad värld. Digitaliseringen har inneburit enorma förändringar när det gäller förutsättningarna att driva fotografiverksamhet i . Det är inget snack om det. Detta är inte ett sätt att ytterligare förändra detta. Detta är ett sätt att stärka säkerheten för att vi i ska leverera så säkra pass vi kan. Det är uppgiften för en passmyndighet. Och dessa förändringar går i den riktningen. Jag yrkar från sida bifall till reservation 2, men vi står självklart bakom våra särskilda yttranden och sådant som vi har yttrat i kommittémotioner och så vidare med anledning av detta. 34 (): Det råder fullständig enighet om att våra pass måste bli säkrare. Jag vill börja med att understryka det redan i början av mitt anförande. Här råder inga meningsskiljaktigheter, och det behandlas också under punkt 1 i betänkandet, och där finns det inte några reservationer. Detsamma gäller beslutet att de som sitter i fängelse inte ska ha tillgång till sina pass . Det är en fråga som vi och flera andra har drivit . Det har visserligen tagit lite tid, men vi är inte vana vid att regeringen har så bråttom när det gäller att förändra saker och ting, även om detta borde ha varit väldigt enkelt. Det borde kunna ske med ett klubbslag nu får man inte ha pass i fängelset längre. I betänkandet Polisfrågor daterat skriver utskottsmajoriteten följande om fängelsedömdas möjlighet att behålla sina pass, som jag inte kan låta bli att citera: Frågan om en översyn av reglerna är under beredning i . Det var alltså . Frågan var högaktuell då en av dem som sedan dömdes för Malexandermorden under permission med pass på fickan kunde begå grova brott och sedan sticka till . är frågan tydligen färdigberedd, och det får vi vara tacksamma för. Det går långsamt fram, men det går ändå fram, som det står i den gamla sjömansvisan som beskriver seglats från till . hamnade denna brigg visserligen i . Men rätt ska vara rätt. Regeringen och utskottsmajoriteten har kommit fram och faktiskt också hamnat rätt, även om det tog sin rundliga tid. Utskottsmajoriteten är nu på väg att genomföra ett tvångsförstatligande av en stor del av de svenska fotografernas levebröd, detta 2005 då förstatligande av privat verksamhet borde tillhöra historien. Utskottsmajoriteten hävdar att säkerheten i passen och den biometriska information som ska finnas i de nya passen kan garanteras bara om polisen tar över och sköter även fotograferingen. Min fråga är: Hur vet ni det? Har ni försökt ta reda på om detta är den enda sanningen och den enda möjligheten? Jag tillåter mig i alla fall att tvivla på detta. Upphandlingen av den nödvändiga apparaturen skedde , alltså långt före remissomgången. Och denna så kallade remissomgång ser jag som ett spel för galleriet, ingenting annat. Man har inte ens varit intresserad av att kontrollera alternativa möjligheter. På s. 71 i propositionen finns det en förteckning över remissinstanserna. Har från Socialdemokraterna läst vilka som har varit remissinstanser? Om så är fallet kanske hon har gjort samma reflexion som jag, nämligen att ingen av de tillfrågade remissinstanserna kommer från fotobranschen. Varför fick inte SFF, , yttra sig? Varför fick inte , Porträttfotografernas , yttra sig? Jag ska väl inte ha synpunkter på de andra som har fått yttra sig, men jag kan inte låta bli att avslöja att jag tycker att det är lite märkligt att en av remissinstanserna var Föreningen , som enligt sin hemsida arbetar för barnets rätt till två föräldrar och nära anhöriga, med särskild inriktning på barn med särlevande föräldrar. Jag är övertygad om att detta är en mycket viktig organisation som har mycket viktiga uppgifter. Det hörs på namnet. Men jag kan icke förstå varför denna organisation skulle vara viktigare än någon av fotografernas egna organisationer. Detta handlar om en stor del av de professionella fotografernas levebröd. Enligt det nya förslaget ska passen dessutom förnyas , som vi hörde vice ordföranden i justitieutskottet nämna. Det handlar därför inte bara om dagens pengar, utan det handlar om minst det dubbla eftersom man ska förnya passen mycket oftare. Och arbetslöshetssiffrorna är väl inte så lysande att man har råd att göra ett antal hårt arbetande seriösa människor arbetslösa på grund av att man förstatligar denna bransch och i stället förlägger denna verksamhet till en myndighet som har fullt upp och borde kunna uträtta helt andra uppgifter än detta. Jag var inne på , och där hittade jag en rolig titel: Polisen var god dröj. Men tyvärr är den inte så rolig eftersom det är verklighet. Som ni vet hinner polisen inte med det den ska göra. Och det blir inte bättre om poliserna ska fotografera och så vidare. Man borde i stället ta bort uppgifter från polisen. Men trots detta vill utskottsmajoriteten lägga ännu fler uppgifter på polisen, uppgifter som borde kunna skötas bättre av andra. Varför ska polisen nu också börja fotografera? Det är inte ens nödvändigt att polisen, som sade här tidigare, är passmyndighet. Passverksamheten är inte och borde inte vara en kärnverksamhet för polisen. Med tanke på dagens resurser och hur det ser ut i samhället borde polisen få satsa på sina kärnverksamheter. I reservation 2, där vi finns med, tar man upp att någon annan myndighet kan ta över detta. Utskottsmajoriteten skriver: Den nya ordningen får självfallet konsekvenser för de fotohandlare m.fl. som tillhandahåller fotografering för passansökan. Enligt regeringens mening väger emellertid behovet av att öka säkerheten i pass tyngre än de men den nya ordningen kan medföra för den privata marknaden. Andra alternativ bedöms av både tekniska och praktiska omständigheter inte var möjliga. Jag ställer frågan: Hur vet ni det? Ni har ju inte frågat fotobranschen. Ni har inte gett den en chans att komma med en fungerande lösning. Ni har bara tagit för givet att staten är den enda som kan klara denna uppgift. Lite längre fram i betänkandet refereras till betänkande, Polisverksamhet i förändring. Där framhåller man att passhanteringen är viktig för polisen eftersom man då kan ha polisstationer kvar i glesbygd. Hur blir verkligheten? Enligt har 100 polisstationer lagts ned sedan Socialdemokraterna återkom till makten . Tror någon att den här nya passhanteringen kommer att innebära att några polisstationer i glesbygd bevaras? Så blir icke fallet. Det kommer att finnas en eller möjligtvis några få polisstationer som har denna utrustning i varje län. Det kommer att bli en ytterligare centralisering. Och några polisstationer kommer icke att räddas genom detta. Däremot är jag övertygad om att om fotograferna hade fått en chans att komma med ett förslag till lösning så kanske det hade blivit minst lika många ställen där allmänheten kunde få sin passhantering skött. Varför har regeringen inte undersökt hur man löser uppgiften med säkrare pass i andra europeiska länder? Såvitt jag har kunnat ta reda på förhandlar man i en del av dessa länder med fotohandlarna och fotograferna för att om möjligt komma fram till en för alla parter bra lösning. Men här i verkar uppbyggandet av ett nytt statligt monopol ha varit det enda man reflekterat över. Jag tror inte för att detta inte skulle gå att lösa på annat sätt. Jag tror inte att man har gått igenom de tekniska lösningar och de möjligheter som finns när det gäller att göra säkrare pass, något som skulle vara möjligt om fotograferna fick göra det. Man har från början utgått från att det här ska staten sköta. I annat fall hade man ju inte handlat upp apparaturen långt innan vi står här och debatterar i ärendet. Givetvis står jag bakom våra båda reservationer och det särskilda yttrandet, men jag yrkar bifall endast till reservation nr 1. 35 (): Den här debatten handlar alltså om förslag till ändringar i reglerna för svenska pass. Som sagts är vi i den här frågan i mångt och mycket väldigt överens. Det skiljer dock en del, vilket jag återkommer till. Det föreslås också att personer som avtjänar fängelsestraff eller genomgår sluten ungdomsvård eller rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning inte längre ska ha tillgång till pass. Jag börjar dock med ändringarna i passlagen. I korthet går ändringarna ut på att svenska pass ska förses med så kallade biometriska uppgifter. Det biometriska underlaget består av en ansiktsbild i digitalt format. Med hjälp av ansiktsbilden kan man göra en datorstödd jämförelse för att vara säker på att passinnehavaren faktiskt är samma person som den som passet är utställt till. I grund och botten handlar det alltså om att öka säkerheten i passen. Utan tvekan har säkerhetsfrågorna när det gäller pass och andra resehandlingar blivit alltmer aktuella. Från polisens sida påtalas att användningen av resehandlingar för kriminella ändamål kraftigt ökar. Förfalskning och missbruk av pass och andra resehandlingar utgör ett allvarligt problem både internationellt och nationellt. Passen används till exempel vid förmögenhetsbrott, människosmuggling och människohandel. Det pågår därför med all önskvärd nödvändighet ett intensivt internationellt arbete med att försöka få stopp på detta. Ett sätt att öka passens säkerhet är just att förse dem med så kallad biometrisk information där en digital ansiktsbild alltså lagras i passet. Det kommer att lagras dels som en synlig bild, dels i komprimerad form i en så kallad minnesenhet. I denna minnesenhet lagras samma uppgifter som de som finns på passets personsida, det vill säga personuppgifterna. Med detta kan man alltså göra den datorstödda jämförelsen i samband med en passkontroll. Vid passkontrollen kan man ta en ny ansiktsbild av passinnehavaren och sedan jämföra och ta ut data från ansiktsbilderna så att man kan se att den som har passet verkligen är rätt person, den person som passet är utställt till. Genom det här förslaget ändras själva passansökningsprocessen. Det kommer att bli passmyndigheten, det vill säga polisen, som tar bilden på den som ansöker om pass i stället för som det är att en fotograf tar bilden eller att man själv går till en fotoautomat och tar kort där. Passexpeditionerna kommer att förses med fotostationer och utrustning för att fånga namnteckningar också digitalt. Normalt kan passet hämtas hos passmyndigheten . I förslaget ligger också att giltighetstiden för pass halveras, från till . Också det är naturligtvis ett led i att försvåra missbruk av pass som har stulits eller som har kommit bort. är över 200 000 giltiga pass registrerade som stulna eller borttappade. Det nya passet kommer att bli något dyrare än dagens. Det kommer att kosta totalt runt . Som sagts här fotograferas man på ju plats så fotograferingen ingår i totalkostnaden. Dessa ändringar föreslås träda i kraft . Det innebär förstås inte att alla pass nu måste bytas ut, utan för pass utfärdade före ikraftträdandedatumet gäller den giltighetstid som anges i passet. Jag och utskottet är väl medvetna om att det här förslaget får konsekvenser för de fotohandlare som tar passfoton. Som refererade till gör jag och utskottsmajoriteten ändå bedömningen att ökad säkerhet i passen väger tyngre. Att detta får konsekvenser är jag alltså medveten om. De krav på ökad säkerhet som ställs också internationellt visar att nuvarande ordning med ett fotografi i passet är långt ifrån tillräcklig. Men sedan har vi förstås också detta med att det verkligen är rätt person på bilden detta sagt om passen. I propositionen sägs också att den som avtjänar ett fängelsestraff eller som är dömd till sluten ungdomsvård om inte ska kunna få pass och att hans eller hennes pass ska återkallas. Detsamma gäller för den som genomgår rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning. Som utskottet skriver i betänkandet är det förstås viktigt att ha ett system där verkställigheten av utdömda straff kan genomföras på ett säkert sätt, inte minst för att upprätthålla förtroendet för rättsväsendet. Genom att begränsa dömda personers tillgång till pass borde risken minska att man smiter undan från verkställigheten och drar utomlands i och med detta. Även dessa ändringar föreslås träda i kraft . Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 36 () replik: Jag ska ställa en mycket enkel fråga till . Remissinstanserna finns uppräknade här. Men tycker inte som jag att det är märkligt, konstigt, att ingen av fotografernas organisationer har blivit tillfrågad? 37 () replik: I och för sig delar jag uppfattningen att man kanske borde ha haft med deras organisation. finns dock med. Företagarna har avstått från att yttra sig. Jag kan alltså delvis hålla med om att fotografernas organisation borde ha funnits med som remissinstans. 38 () replik: Såvitt jag kan se är och Företagarna inte remissinstanser, utan de fick yttra sig med anledning av lagrådsremissen. Men det är ju tur att de i alla fall fick göra det. Under anförandet här hade en ordentlig genomgång av de tekniska förutsättningarna för och lösningarna på detta. Det är imponerande, och även viktigt, att man sätter sig in i ärendena så mycket. Jag återgav tidigare en del ur utskottsmajoritetens text. Bland annat finns följande slutsats som och andra har dragit: Andra alternativ bedöms av både tekniska och praktiska omständigheter inte vara möjliga. Hur vet ni det?