prot · GS0972 · 2005-02-09 00:00:00 — talar jag om det kommande. Hur kommer det att se ut ? Det gör jag därför att jag är så oerhört angelägen om att den samlade kraft som har funnits till stöd för kvinnors rättigheter i vår utrikespolitik ska bestå och inte luckras upp inifrån. Då vill jag inte att det ska räcka med att eventuellt hålla i och för sig kraftfulla anföranden från talarstolen. Det måste också finnas en samlad kraft att driva frågorna när man kommer utanför talarstolen. Jag hoppas att kommer tillbaka och förklarar att det inte var så man menade, att backar och säger att man står för sin politik och inte är beredd att skänka sina röster till högerkristna krafter. 62 (): krävde att kärnvapen skulle avskaffas. Atombombningarna av och chockade en hel värld. Människan hade tillverkat ett vapen som kunde utplåna hela mänskligheten. En stark opinion krävde att detta vapen skulle avskaffas. träffades beslutade man att tillsätta en kommission som skulle se till att alla kärnvapen i hela världen avskaffades. Planen för avskaffandet, som för övrigt arbetade fram, innebar att kärnkraften skulle stå under internationell kontroll och att den bara skulle få användas i fredligt syfte. kärnvapen skulle förstöras när den internationella kontrollen var färdig, men detta accepterade inte . De ville att skulle avveckla, och sedan skulle planen träda i kraft. och kunde inte komma överens. Det blev ingen plan. I stället fortsatte upprustningen av kärnvapen i världen. finns det fem officiella kärnvapenstater: , , , och . Men vi vet att det i verkligheten finns många fler. togs frågan på nytt upp i FN. Då lade fram ett förslag till en FN-resolution om icke-spridning av kärnvapen. Ett avtal, som vi brukar kalla NPT, , blev klart och trädde i kraft . är 187 länder parter i NPT. NPT vill hindra spridning av kärnvapen, underlätta fredlig användning av kärnkraft och nedrusta både kärnvapen och konventionella vapen. ses genomförandet av NPT över. Och , vid den senaste genomgången, åtog sig kärnvapenmakterna att helt eliminera sina kärnvapenarsenaler. Dessutom beslöt man att återstående kärnvapenberedskap skulle minskas och att de taktiska kärnvapnen skulle reduceras. Men tyvärr verkar president betrakta NPT som en relik från som han inte behöver bry sig om. Och president har visat nytt intresse för kärnvapen. Kärnvapenstaterna, som tidigare hävdade att kärnvapen inte är till för att användas utan för att avskräcka, pratar nu om att kärnvapen ska fungera som redskap i krigföring, vilket är mycket oroväckande. Inte verkar de ha några planer på att göra sig av med kärnvapen. Tvärtom satsar man på att modernisera sin kärnvapenarsenal och göra den mer effektiv. De fem officiella kärnvapenstaterna har nästan 30 000 kärnvapen. Av dessa är 5 000 i högsta beredskapsläge och kan avfyras på bara några minuters varning. De är alltför många, tillräckligt många för att utplåna hela mänskligheten om. finns dessutom en stor risk att terrorgrupper lyckas komma över kärnvapen och radioaktivt material och använda dem vid terrorattentat. För att avveckla detta farliga vapen, som chockade en hel värld 1945, och som fortfarande finns kvar och kan utplåna denna värld, krävs en bred folklig opinion. Vi måste få en nytändning för kärnvapenmotståndet. Det är viktigt att vi riksdagsledamöter och regeringen åter engagerar oss i kärnvapennedrustning och driver frågor som innebär en säkrare och tryggare värld utan kärnvapen. Avslutningsvis vill jag också ta upp en annan fråga som jag brinner för, nämligen FN-resolution . Frågan om fred och nedrustning har alltid haft en central roll i kvinnorörelsen. Kvinnor har varit i fronten för fredsarbete, ofta som individuella initiativtagare men också i nätverk. Vi har vägrat använda militära medel för att lösa konflikter, och vi har använt oss av icke-våldsmetoder för att hindra konflikter att eskalera till våld och krig. FN:s säkerhetsråds resolution antogs efter ett enormt lobbyarbete från NGO:er. Eftersom jag vet att många i inte känner till vad den innehåller vill jag läsa upp dess första paragraf: uppmanar enträget medlemsstaterna att se till att kvinnor i ökad utsträckning deltar på alla beslutsnivåer i nationella, regionala och internationella institutioner och mekanismer för förebyggande, hantering och lösning av konflikter. har undertecknat denna resolution. Det är mycket angeläget och nödvändigt att öka kvinnors inflytande i arbetet med fred, konflikthantering och återbyggnad. Den måste utforma en sammanhängande strategi för hur detta ska ske så att kvinnors medverkan i alla led utökas. Och vi bör sträva efter att vara ledande, att vara bäst i dessa frågor. Vi bör sträva efter att vara en förebild för övriga världen. deltar få kvinnor i det internationella fredsarbetet som fredsmäklare, medlare, förhandlare och utredare av krigsförbrytelser. har dock vidtagit en del åtgärder för att implementera FN:s resolution , men trots detta återstår mycket arbete. Att nå målen i resolutionen är inte en kvinnofråga utan en fråga för hela samhället, för både kvinnor och män. För att skapa långsiktig trovärdighet i internationellt arbete måste vi implementera 1325 och ta den på största allvar. Kvinnor är inte bara viktiga utan också nödvändiga för en varaktig fred. 63 (): Det är vårt delade ansvar att skapa en säkrare värld. Jag är stockholmare och EU-medborgare men också övertygad internationalist. Jag föddes som tillträdde som generalsekreterare. Jag växte upp i skuggan av flygfält, som var det internationella fönstret mot världen sett från svensk sida. var ett mycket optimistiskt land, med stor framtidstro. För mig kändes det naturligt att bli socialdemokrat. Det känns också naturligt att socialdemokratin finns som en del i Socialistinternationalen, som har partier i 160 länder. Det här har lett mig till en ganska enkel insikt: Världen är en. Alla hotas, men några av oss är i stor fara. Det finns ett arbete inom FN, och det är det som jag tänker fokusera på. Jag tror att det först är viktigt att man definierar: Vad finns det för globala hot? Vad är det vi alla kan bli hotade av? Det finns en del nyckelord kring detta. Det är den omfattande fattigdomen, terrorismen, miljöhoten, den internationella organiserade brottsligheten, drogerna och de sjukdomar som hotar oss alla. Det är krigen mellan stater, inom stater och mellan icke-statliga aktörer. Det är massförstörelsevapnen, som vi har diskuterat . Det är det som hette ABC: atomvapen, biologiska vapen och kemiska vapen. Allt detta har vi egentligen vetat ganska länge, och vi har diskuterat det länge på olika sätt. Men någonting som demonstrerades av det som hände annandag jul är också att vi bör vara medvetna om naturkatastroferna. Naturkatastrofer som drabbar en del av jorden drabbar oss alla. Det var väldigt tydligt på annandag jul, när det inte bara var människor långt borta i utan även vi som blev starkt drabbade. Vi måste ta tag i de utmaningar vi har gemensamt. En av de viktigaste utmaningarna är att få FN att bli en fungerande global resurs. Själva tanken med att skapa FN var att skapa fred och säkerhet, för världen hade precis upplevt . Det upplevdes som ett bra och effektivt sätt att lösa problemen, att bland annat instifta ett säkerhetsråd, som var det viktigaste beslutsorganet i FN och där man byggde in de fem stormakterna. Det är de som alldeles har apostroferats , för det är samma stater som har kärnvapen: , , , och . Det framstod som ett mycket intelligent sätt att se till att man inte kunde agera utan att ha stormakterna med. Det har fått den konsekvensen att man inte kan agera när någon av stormakterna är emot det. Man kan å andra sidan vända på det och säga att när stormakterna är för någonting kan man också agera. Någonting som vi behöver arbeta för nu är en förändring av FN-systemet så att det verkligen blir en global resurs. Det känns viktigt att använda möjligheten 2005 för den reform som är på väg inom FN-systemet, att FN kommer att mer präglas av både legitimitet, effektivitet och genomskinlighet. Jag tänker ta upp några punkter som jag tycker skulle vara väsentliga ur den synpunkten. Vi måste hitta en vetofri kultur, så att länder inte kan blockera väsentliga resultat. Vi måste hitta en bättre representation, en bättre balans mellan olika delar av världen. Vi måste ha en bättre balans mellan nord och syd, alltså mellan rika och fattiga länder. Vi måste ha en bättre balans mellan de regioner som är representerade. Det här kan lösas på olika sätt. Jag har inte den färdiga lösningen på detta, men det är väsentligt att de här principerna kommer att prägla det som vi tar tag i. Det finns också helt andra frågor. Jag tycker att idén om att skapa ett ekonomiskt och socialt säkerhetsråd, som naturligtvis också ska ha frågan om hållbarhet på sin agenda, skulle vara ett oerhört fall framåt. Det är möjligt att det går att göra det i form av att utveckla det Ecosoc som finns , men det kanske är bättre med ett helt nytt råd. Det är viktigt att ett sådant råd får samma status som det säkerhetsråd som finns , att det är parallellt, men att det inte heller byggs upp på ett sådant sätt att stater kan blockera beslutsmässigheten i det. Det vore väsentligt, tycker jag, att säkerhetsrådet kunde vara ett forum där man fokuserar på sociala frågor, ekonomiska frågor och miljöfrågor. Det är viktigt att man kan ta beslut om vilka målsättningar som gäller, vilka prioriteringar som gäller, hur man ska följa upp det arbete som har varit. Det känns också viktigt inom området att FN ska ha större legitimitet, att man starkare anknyter till Bretton Woods-institutionerna, det vill säga och . Varför skulle inte ledarna kunna utses av det här rådet? På samma sätt: Varför skulle inte ledarna för kunna utses av det här rådet? Det känns viktigt en mindre fråga men en väsentlig fråga att FN hittar ett system för att legalt pröva vad man gör. Det är absurt att FN kan skicka ut människor i fält och arbeta mot olika former av förtryck och självt vara exploaterare av förtrycket. Det är inte acceptabelt att man har en sådan dubbel standard. Detta måste på något sätt lösas. Det känns viktigt att man effektiviserar FN-apparaten. Generalförsamlingens arbete kan inte präglas av att man år ut och år in tröskar igenom samma resolution. Man måste minska där. För att öka genomskinligheten kan man trycka på olika åtgärder. En sak som vore väldigt bra vore att ha en öppen nominering när det gäller generalsekreteraren. Det vore viktigt att generalförsamlingens arbete på olika sätt anknöts till det civila samhället och att det civila samhället kunde ta initiativ. Vidare känns det viktigt att poängtera FN:s värde från handikappsynpunkt. Jag kan inte tänka mig att en konvention för handikappade skulle kunna ha någon vidare status om den inte togs i FN. Knappast skulle den heller ha någon vidare status om inte FN skulle vara det organ som skulle följa upp den här konventionen. FN är inte en gång för alla givet. Vi måste aktivt stödja den reformprocess som finns och den generalsekreterare som arbetar för detta. Om katastrofen borta i och vår insikt om hur vi alla hänger samman ledde till ett starkare FN vore det ett enormt framsteg för oss alla, och då menar jag verkligen alla. 64 (): Vad är en utrikespolitisk debatt? Lång, spännande och alldeles, alldeles ja, vadå? Vad spelar utrikespolitik för roll för lagerarbetaren på , för hotellstäderskan på eller för Volvofabriks-vd:n i ? Vid första anblick kan det synas avlägset, men det finns faktiskt en direkt koppling mellan till exempel läget i och sommarstugan i eller stereon i bilen. En heroinist kan konsumera droger för . För att ha råd att köpa droger begår många missbrukare brott. Den som ska stjäla ihop till sitt missbruk på den här nivån behöver knycka för . Det är då som det blir inbrott i sommarstugan i eller som stereon i bilen blir stulen allt för att köpa heroin som till antas komma från just . Det är när man vet det sambandet som utrikespolitiken blir en angelägenhet för var och en. Utrikespolitiken är en del av vardagen för oss alla. Det är därför som det är viktigt för oss alla med de arbeten som och svenskar är engagerade i för att bygga upp ett fritt, säkert och demokratiskt . Det är med svenska pengar som en stor del av det afghanska skolsystemet drivs. Det är med bland annat svensk personal som den arbetar med att stabilisera säkerhetsläget i . Framgång i dessa insatser är avgörande både för och för framtid. Situationen i har betydelse ända ut i de svenska sommarstugorna. Även om det finns egenintressen också i utrikespolitiken är det framför allt solidaritet och demokratisträvanden som är det centrala. Det är av solidaritet vi stöder strävanden för demokrati runtom i världen. Vi njuter själva demokratins frukter i detta land sedan mindre än . Men vi vill att fler ska få möjlighet att göra det. vet vi att ju fler länder som blir demokratier, desto säkrare blir världen. Därför är det så glädjande att det har hållits fria val i de palestinska områdena trots stora praktiska och säkerhetsmässiga svårigheter. När det bortfuskade ukrainska valet faktiskt gjordes om och folkets röst verkligen fick gälla tändes hoppet för många miljoner andra människor världen över hoppet om att kanske även de ska få vara en del i en demokrati. och när valresultatet blev officiellt spred sig glädjen inom mig. åkte jag in till för att titta på vad vi i väl kan kalla för den irakiska poströstning som pågick. Redan på väg in till mötte jag bilar på som hade irakiska eller kurdisk-irakiska flaggor spända över motorhuven. Det var människor som uppenbart redan hade röstat. Väl framme vid vallokalen såg jag hur irakier kom tillsammans i små demonstrationståg för att rösta, hur de dansade folkdanser och hur det kom hela busslaster med människor som skulle rösta. Jag pratade med några av dem som hade röstat. De hade rest från och , och några hade rest ända från . De hade inte rest bara en gång och denna dag utan faktiskt två gånger den första gången för att registrera sig och , denna söndag, för att rösta. När jag såg och pratade med dessa människor kände jag en värmande glädje inom mig. Det finns en styrka i demokratin som varje diktator världen över underskattar, eller i varje fall försöker bortse från. Jag är övertygad: Demokratin kommer att segra! Demokratin är ett mål i sig men enbart ett medel. Det är i den fortsatta ständigt pågående processen som framstegen kommer. Det är då som demokratin föder välfärd, utveckling och trygghet. Kampen tar alltså inte slut när demokratin är vunnen, utan det är tvärtom då som den på allvar börjar. Där är vårt EU-grannland . Det är avgörande för deras fortsatta utveckling att de får stöd av oss i EU. Det är avgörande att EU nu går vidare, från att i ord stödja demokratisträvanden till att i handling stödja demokrati och samhällsbygge i . Det är ingen självklarhet inom EU att ge ett medlemskapsperspektiv. är det och några få länder till inom EU som har den uppfattningen. Där har en viktig uppgift att driva på i EU, på samma sätt som gjordes för att alla de tre baltiska länderna skulle få förhandla om EU-medlemskap parallellt. Det var ingen självklarhet i EU från början tvärtom! drev på, och det fick effekt. Det gör i EU har betydelse; det kan konstateras svenskt EU-medlemskap. Framför allt har det betydelse inom EU och i omvärlden. har det förvånansvärt lite genomslag och betydelse här hemma i . Självkritiskt kan det konstateras att det behöver pratas mer om EU här hemma. Det behövs en mer aktiv Europadiskussion i där vad som verkligen görs blir belyst, där nyttan av EU-medlemskapet får komma fram och där EU:s framtida utveckling diskuteras. EU har för mindre än genomfört sin största utvidgning, och förberedelser pågår för en fortsatt utvidgning. Det är ett helt annat EU som är medlem i jämfört med det EU som vi gick med . I allt väsentligt är det nu ett bättre EU. Alldeles avgjort är det ett större och mer alleuropeiskt EU som vi nu är medlemmar i. Runtom i detta EU vittnar andra länder, tjänstemän inom EU:s omtalade byråkrati och till och med journalister om att är både skickligt och effektivt i att påverka processer och beslut. De här vitsorden står i stark kontrast till den bild som vissa vill sprida här hemma om en passiv svensk EU-politik. måste på allvar diskutera hur EU borde utvecklas, vad vill få ut av medlemskapet och hur genom EU:s gemensamma utrikespolitik kan bidra till en säkrare värld så att fler kan njuta av demokratins frukter och att EU utvidgas och utvecklas till en alleuropeisk organisation. Avslutningsvis, fru talman! En utrikespolitisk debatt är alldeles, alldeles underbar! 65 (): Alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. Så inleds FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter. Att stärka och respektera mänskliga rättigheter är, och måste vara, en prioriterad uppgift både multilateralt och bilateralt i svensk utrikespolitik. Kampen för mänskliga rättigheter är en svensk profilfråga. Runtom i världen är arbete känt och respekterat. Vi är enträgna, tydliga och har ingen dold agenda. Men vi har långt kvar innan respekt för mänskliga rättigheter är en självklarhet i världen. , varje minut förnekas människor runtom i världen rättigheter som vi ser som självklara. Statistiken i Amnestys senaste årsbok talar sitt tydliga språk. Tortyr förekommer i 132 länder. Samvetsfångar, alltså personer som fängslats på grund av sin politiska eller religiösa åsikt, etniska tillhörighet, kön eller sexuella läggning, hålls i 44 länder. Dödsstraff utdömdes i 63 länder, och fångar avrättades i 28 länder. Tänk att det kan vara ett brott att uttrycka en viss åsikt, att utöva en religion, att anordna ett möte eller att bara råka vara född i en annan etnisk grupp än den som är i majoritet i det land där man lever. Vi som lever i en demokrati får aldrig sluta att bry oss. Vi måste ständigt agera för de människor som lever i förtryck och under hot. Vår röst gör skillnad. Mänskliga rättigheter är också kvinnors rättigheter. Det låter självklart, men behöver tyvärr fortfarande betonas. Låt oss förflytta oss till den indiska delstaten . utbröt där ett massivt våld, och många övergrepp begicks. Ett exempel av många är Buildis. Hon förlorade 14 släktingar i våldsamheterna och blev själv utsatt för gruppvåldtäkt. I hennes fall hävdade polisen att det inte gick att få fram förövarna, trots att hon hade namngett dem. Förundersökningen lades ned. I har tusentals våldtäkter skett under de som inbördeskriget pågått. Ingen har ställts till svars. En gravid kvinna på flykt blev tillfångatagen av tre regeringssoldater som våldtog och misshandlade henne så grovt att hon förlorade det ofödda barnet. Dessa två kvinnors berättelser är späckade av våld och blir nästan overkliga för oss. Det är svårt att förstå att det händer härifrån. Runtomkring i världen utsätts kvinnor för våld, sexualiserat våld och förföljelse just för att de är kvinnor. Men de blir också dubbelt straffade då det inte finns någon stat som kan eller vill skydda dem och ge dem säkerhet och inte heller ställa förövarna till svars. Dödsstraffet strider mot den mest grundläggande av alla rättigheter, rätten till liv. Staten ska inte få döda för att visa att det är fel att döda! Dödsstraffet utgör dessutom den yttersta formen av tortyr. Ändå finns dödsstraffet kvar i nära hälften av världens länder. har utlovat att man ska leva upp till kraven i som förbjuder dödsstraff för barn. Trots det dömdes flera barn till döden, och minst tre avrättningar verkställdes. En 14-årig pojke i avled efter att ha fått 85 piskrapp. Brottet var att han åt på offentlig plats under . Stödet för dödsstraff i är det lägsta , . Det har alltid varit av befolkning som motsatt sig dödsstraff. har motståndet blivit mer högljutt. Alltfler ifrågasätter dödsstraffssystemet. Trenden är global. har över 35 länder avskaffat dödsstraffet, men det finns naturligtvis undantag. Det finns stater som återinför dödsstraff och som häver moratorium. Samlat är bilden dock positiv vad gäller dödsstraffet. Vi går åt rätt håll även om vi har långt kvar. arbetade jag på en flyktingförläggning i . Där träffade jag många trasiga människor. En som finns tydligast på näthinnan är en kvinna som vi kan kalla , en albansk trebarnsmor från Kosovo. Kort innan de lyckades fly till blev hon och hennes barn utsatta för tortyr. Mannen i familjen satt häktad, och hem till dem kom det tre poliser för att kräva på uppgifter om hennes man. De band vid en stol, tog av henne kläderna på underkroppen. De brände henne sakta med cigaretter från fotsulorna och ända upp till hennes kön. Hela tortyrscenen skedde inför ögonen på hennes pojkar, som då var , och en nyfödd dotter. Tortyr är ett medvetet, överlagt angrepp på en enskild människas psyke, kropp och värdighet. antog FN konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, den så kallade tortyrkonventionen. Många stater har ratificerat konventionen, men flera har undantag som i praktiken gör ratificeringen meningslös. Företrädesvis är det stater där sharialagar är en grund för lagstiftning. Arbetet för att tortyrkonventionen ska antas i sin helhet måste fortgå, och från svensk sida kan vi aldrig acceptera undantag. Varje enskild människas skydd mot tortyr är en grundläggande mänsklig rättighet. Kampen för mänskliga rättigheter får aldrig tystna. Det är en kamp för varje enskild människas rättigheter, rätten för varje kvinna, man och barn och för varje människas okränkbarhet. Arbetet måste ske på olika nivåer och med olika aktörer, av enskilda stater, av FN och EU och enskilda organisationer. Inte minst förs kampen för värnandet av mänskliga rättigheter av alla de modiga människor som riskerar sin egen och sina näras trygghet och säkerhet i kampen för rättigheter som vi tar för självklara. 66 SKÅNBERG (kd): Vi hörde alla glädjebeskedet i går om att nu äntligen är en ömsesidig vapenvila ingången i . Den palestinska ledaren och premiärminister accepterade vapenvilan. Det är oerhört glädjande. Jag skulle vilja ta er med till tiden på ett besök som jag gjorde i i sällskap av en fredsdelegation med parlamentariker från olika länder i och EU-parlamentariker. Det var den första fredskonferensen efter död med temat What are the Chances for Peace? Ett fönster var öppet. Så mötte vi de ledande palestinierna. Där var ordföranden för den lagstiftande församlingen, talmannen för den palestinska myndigheten och ytterligare någon från parlamentet. Sedan fick vi parlamentariker med olika bakgrund och olika inställning i Mellanösternfrågan sitta ned och fråga de palestinska ledarna hur de såg på möjligheten till fred och om de stod fast vid att man inte kunde använda självmordsbombningar och dödande av barn som redskap i den kampen. Det var mycket som sades. En del var förvirrat och annat var väl klokare, men det som särskilt skakade om mig var när en av företrädarna för den palestinska myndigheten sade: Jag är humanist. Jag ska berätta för er att var jag i . Regelmässigt gjorde vi mot judiska bussar, drog ut israelerna och hade ihjäl dem. Men en gång kom det en buss där det bara var en kvinna och ett barn som satt. Eftersom jag är humanist sade jag att vi skulle skona den bussen och låta dem leva. Men det har gått dess. Man vet ju aldrig vad det barnet har för position i . Det kanske för befäl över trupper som slåss mot oss palestinier. Så i slutändan Han lämnade den sista meningen oavslutad. En av kollegerna, en parlamentariker, gick ut för att kräkas efter detta. Hur kan man som parlamentariker i mötet med andra parlamentariker över huvud taget resonera så, att det kanske är befogat att ha ihjäl barn. De växer ju upp till soldater. Detta är krafter som måste hålla tillbaka, som kan tänka sig att använda självmordsbombning mot barn och ungdomar i som ett redskap. Det illustrerar hur svår hans situation är. En annan ögonblicksbild handlar om när vi var på och mötte parlamentariker från alla partier från höger till vänster vid en lunch i det israeliska parlamentet.