prot · GS0991 · 2005-03-16 00:00:00 — Tyvärr har många reagerat negativt när det gäller medieinsatser. Man tycker att det är känsligt att tala om sex, och man är väldigt skeptisk till allt som kan likna officiell propaganda från . Men ännu farligare vore det ändå om man fortfarande använde sig av metoden att sopa problemen under mattan och bruka strutspolitik, precis som . Vi vet att de kunskaper vi har är effektiva för att förhindra smittspridning, men det här är inte tillräckligt. Olika vaccin mot infektionssjukdomar har varit och är än en av de viktigaste bidragen till att förbättra folkhälsan och öka livslängden. Precis som för alla andra virus är den enda långsiktiga lösningen, för att uppnå en kontroll, ett hivvaccin. är det en av de svåraste utmaningar som vetenskapen någonsin har ställts inför. Och problemet, som många inte vill se, är att det tar väldigt att få fram ett säkert och effektivt vaccin. Många nya vaccinkandidater måste först testas experimentellt i laboratorier och i prekliniska studier innan de kan prövas i kliniska försök. Och många av de hivvacciner som finns har olyckligtvis inte heller genomgått någon systematisk utvärdering. I de olika kliniska faserna handlar det i steg ett om försök på oinfekterade frivilliga. Det är en liten skala, 1020 personer. Steg två består av samma sak, fast det är en större grupp. Här testar man då säkerhet och immunogenicitet, alltså hur kraftig förmåga det har att stimulera immunförsvaret. Och i steg tre använder man det i en större riskgrupp där man tittar på förmågan att förhindra sjukdom. Om man använder sig av hypotesen att vi hade ett potentiellt existerande vaccin och skulle starta kliniska försök nu så skulle vi först år 20192023 kunna se en effekt. Slutsatsen blir då att trots all forskning som pågår är ett fungerande vaccin mycket avlägset. aviserar nu att man inte kommer att höja anslagen till som har skett tidigare. kommer man endast att bidra med en ytterst marginell ökning på en halv procent. Signalen från amerikansk sida med ett svagare stöd för utvecklingen av hivvaccin är väldigt allvarlig. För att man ska kunna motverka det här krävs ett mycket större engagemang från EU. Jämfört med satsar på utvecklingen av hivvaccin när det gäller forskaranslag. saknar EU ett långsiktigt vetenskapligt engagemang, och EU måste också bidra med större ekonomiska resurser. Jämfört med , där det finns projekt som löper , har EU bara treårsprojekt och ingen chans till uppföljning. Vidare har varken EU eller kommissionen någon konkret plan för hivvaccinutveckling. Dessutom lider EU brist på både verklig kompetens och politisk styrning. beslöts att EU skulle komma med en aktionsplan för hiv/aids, och måste man fortfarande ställa sig frågan: Var finns en relevant sådan? Den behövs , inte när ytterligare många miljoner är smittade av hiv. 4 (): Jorden är en farlig planet att leva på. Vi har stora delar som plågas av svält, krig, naturkatastrofer, klimatförändringar och smittsamma sjukdomar. Så har det nog alltid varit, men vi som växte upp efter har vant oss vid att är ett lugnt hörn av världen. är det annorlunda. har vi världens problem i våra vardagsrum. Och när det gäller smittsamma sjukdomar har vi lärt oss att de stora smittsamma sjukdomarna rör oss dels genom vårt internationella samarbete, vårt bistånd till fattiga och plågade länder, dels genom det mera omfattande resandet som gör att smitta kommer in i vårt land även av sjukdomar som vi trodde att vi hade utrotat. Därför har det varit bra att ha det här sammansatta utskottet, som består av socialutskottet och utrikesutskottet. Syftet med vårt arbete har varit att dels värdera de här hoten, dels ta ställning till frågan: Har vi en god beredskap, och gör vi vad vi bör göra för att förbereda oss och för att vara med och bekämpa smittsamma sjukdomar utomlands? Det finns mycket siffror i vårt betänkande. Jag ska inte upprepa det som andra har sagt. Låt oss ändå bara tänka på att smittades 4,9 miljoner människor av hiv. Det är lika många som halva befolkning. dog 3,1 miljoner människor. De nysmittade och de som dog i aids är alltså tillsammans nästan lika många som hela befolkning. Vi vet att hiv ökar i alla regioner; det sägs i betänkandet. Vi vet också att en särskilt stark ökning sker nära , i nordvästra , , i de baltiska staterna och på andra platser i vår närhet. Ännu mer omfattande är naturligtvis tuberkulosen. Det är två miljarder smittade. Och nio miljoner, alltså lika många som hela befolkning, insjuknar . Vi kan ändå glädja oss åt att situationen i är relativt lugn. Vi lyckades genom en snabb uppställning av alla berörda begränsa hivsmittan. Vi var beredda att göra radikala åtgärder som fick ta över andra hänsyn för att snabbt begränsa smittan. har vi en liten spridning i . Vi har någon ökning av antalet insjuknade, men det är personer som kommer hit med smitta. Det här är naturligtvis hoppingivande. Det är naturligtvis också hoppingivande att det finns en känsla för internationellt samarbete både i och i Europeiska unionen, även om vi just fick höra av att det kunde vara betydligt bättre med insatserna. Det är verkligen tänkvärt. En annan uppmuntrande sak är naturligtvis att det här är ett område där vi i kan engagera oss aktivt i vårt biståndssamarbete med länder som är utsatta för hiv. Och jag tycker att det var mycket uppmuntrande att man så snabbt lyckades få kontroll över sarsepidemin. När vi har gått igenom det här tycker jag också att man kan säga att vi i har en planering, och vi har ett aktivt engagemang för att förbereda oss för eventuella epidemier eller pandemier, som vi nu har lärt oss att det kan vara. Men trots allt finns det en hel del oroande tecken. För det första handlar det naturligtvis om att de här sjukdomarna utvecklar resistens. Vi måste hitta nya läkemedel och nya vaccin. För det andra utvecklas det nya sjukdomar, som till exempel nya varianter av influensa. För det tredje har vi just den här snabba smittspridningen nära våra gränser i , vilket är mycket oroande. Och den smittspridningen hotar genom den människohandel som förekommer från de här länderna. Det är människohandel med sikte på prostitution. Narkomanin är en annan spridningskälla som är oroande. Narkomani, narkotikamissbruk, är naturligtvis oroande i sig själv, men dessutom för den med sig en ökad smittorisk. Om vi tittar på vad som händer här hemma kan vi tyvärr också konstatera att ett orosmoment är att många svenskar inte verkar ta risken för sexuellt överförda sjukdomar på särskilt mycket allvar, utan man ägnar sig ganska flitigt åt det som brukar kallas för osäker sex. Då kan man säga att det bara är klamydia och kanske gonorré som sprids med osäker sex det är i och för sig inte så oskyldigt; man kan minsann få allvarliga följdverkningar av de sjukdomarna men det betyder också att vi har en ganska dålig beredskap om det skulle bli en mer omfattande spridning av sexuellt överförda allvarligare sjukdomar, framför allt hiv, naturligtvis. Det är ännu mer oroande när man får klart för sig, vilket vi har fått i betänkandet, att den sexualundervisning som vi trodde att vi var ett föregångsland med förekommer i väldigt otillräcklig omfattning i skolorna. Jag tillhör den generation som när jag var ung kämpade mycket för att vi skulle ha ett mer avspänt förhållande till att tala om sex. Man kan ju säga att vi har fått det i den enkla meningen att våra barn nu får se sex på tv om inte så ganska ofta. Vår offentliga miljö och våra medier är fulla med sex. Den sakliga upplysning däremot som man behöver för att kunna utveckla en sund sexualitet och kunna skydda sig mot oönskade konsekvenser lyser tydligen fortfarande i hög grad med sin frånvaro i skolan. En annan oroande tendens är naturligtvis, som tidigare talare har varit inne på, den otillräckliga eller felaktiga nyhetsrapporteringen om dessa hot. Otillräckliga är väl fel att säga. Den är omfattande, men felaktig. Där skulle man också behöva en förbättring som naturligtvis inte vi kan besluta om. Det finns ansvariga personer som skulle kunna ta ett större ansvar. Ett ytterligare orosmoment är den tendens till hamstring som alltid finns när det uppstår en brist av något slag av läkemedel som vi har sett rapporter om . Om vi har ont om läkemedel, vilket vi kommer att ha om det uppstår en epidemi, gäller det att de fördelas på ett rimligt sätt, i första hand till dem som löper störst risk och till dem som är oumbärliga för att vårt samhälle ska fungera. Vi har många partiskiljande frågor i riksdag. Det är ju sunt i en demokrati. Men vi lyckas ibland samla oss till gemensamma tag. Det här betänkandet får väl, eftersom det är enigt, ses som ett uttryck för att vi tycker att det är en allvarlig fråga där vi kan samla oss. Det gjorde vi också i hög grad när vi i stor enighet antog nya lagar på smittskyddsområdet. Man får väl också se det faktum att statsrådet är här, eller i alla fall har varit här, som ett uttryck för vår stora enighet på det här området. Vi är eniga om verklighetsbeskrivningen i långa stycken. Jag vet inte varför muckar gräl och drar in abortfrågan som inte har så mycket med det här att göra. Jag tycker att det är bra när vi är eniga. Jag tycker inte att vi behöver gräla om sådant som inte hör hit. Men jag vill gärna lugna när hon frågar mig var står i abortfrågan. Jag är inte säker på att det hör hit, men vi står fast vid den hållning som vi har intagit kanske tidigast av alla partier, nämligen att vi är för att kvinnan själv ska få bestämma över abort. Jag hade själv förmånen att vara med när den lagen antogs i och talade för den då. Min kollega har ju arbetat för att även kvinnor som inte bor i ska kunna få del av den svenska lagstiftningen. Jag tror inte att behöver oroa sig för vår räkning. Om hon får med sig regeringen på detta ska vi nog klara även den saken. är aktivt när det gäller internationellt samarbete och bistånd. Det är bra. Det gäller då också, som utskottet skriver med lite diplomatiska formuleringar, att vi står upp för den svenska synen på sexualitet och det som sammanhänger med sexuell och reproduktiv hälsa, som man säger, och tar konfrontationer med både under och andra krafter som vill trolla bort frågan om preventivmedel och dess viktiga betydelse för de här frågorna. Att har fått EU:s smittskyddsmyndighet är bra. Det tyder också på att vi satsar på de här frågorna. Vi satsar också en hel del på samarbetet i . Jag skulle önska, som också nämnde, att vi hjälpte till att se till att får observatörsstatus i . är ju inte bara en demokrati utan också ett avancerat samhälle med god forskning. De skulle kunna lämna ett viktigt aktivt bidrag i det arbetet. Vi ska satsa på forskning. Vi ska satsa på nordiskt samarbete, som nämns i betänkandet, eftersom vi i har det parlamentariska samarbetet och i ministerrådet intensiva kontakter med just nordvästra , och övriga Östersjöstater. Det är viktiga saker. Vi ska ha en god beredskap, bättre sexualundervisning i skolorna och bättre information från myndigheterna. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i vårt enhälliga betänkande. 5 () replik: Jag vill inleda med att säga till och att jag välkomnar att ansluter sig till mitt arbete när det gäller utländska kvinnors rätt att göra abort i . Jag välkomnar också att ni nu delar min uppfattning att sexualundervisning och samlevnadsundervisning måste förbättras såväl på lärarhögskolorna som i den reella undervisningen ute i skolorna. Regeringen har ställt upp och svarat mig på ett positivt sätt, så jag ser framtiden an med positiva ögon. Jag vill fokusera på att glider undan min fråga. Det finns två alternativ i politiken. Vi vet att röst internationellt är oerhört viktig . Det är få som talar tydligt i de här frågorna. Det är få som driver på när det gäller sexuell och reproduktiv hälsa och dess betydelse för bekämpning av hiv/aids. Om det inte finns någon samlad kraft i alliansen den borgerliga oppositionen skulle det spela roll om man kom till makten och fick ett praktiskt genomförande av politiken. Frågan är väsentlig. Är det och linje som kommer att gälla, eller är det någon enstaka debattörs linje inom ? Vad kommer att gälla? Vad skulle ni tillsammans ha för uppfattning i en kommande till exempel? 6 () replik: Jag blir nästan rörd när tycker att det är bra att jag delar hennes uppfattning om bättre sexualundervisning. När jag var i liberala studentklubben det var förmodligen innan var född verkade jag för bättre sexualundervisning. Vem som delar vems uppfattning är kanske inte så viktigt. Vi är i alla fall ense om att sexualundervisningen bör förbättras. råkar det vara så att det är partivänner som har och har haft ansvaret för sexualundervisningen. Det är bra att ministern nu säger att den måste förbättras. Det hade varit ännu bättre om man hade sett till att den var bra när man har haft regeringsansvaret. Vi är överens. Vi behöver inte mucka gräl, men gå hem och tala med ministern. Det är mitt råd. Att det är viktigt att vi talar tydligt internationellt är vi också ense om. Jag kan nog lugna på den punkten också. Såvitt jag vet har inte föreslagit att abortlagstiftningen ska bli annorlunda. Det får svara på när hon får ordet. Att det finns en väldigt stor enighet i riksdag bakom den svenska abortlagstiftningen och att vi ska hävda vår svenska syn på sexuell och reproduktiv hälsa internationellt tror jag inte är någon hemlighet. Om vi får en ny regering, vilket jag tycker vore hälsosamt, kommer den naturligtvis att vara en regering för hela folket och inte för halva folket; vi ska inte ha regeringar som bygger på halva folket. Då kommer självklart den breda enigheten att avspeglas internationellt. 7 () replik: Jag tycker att det gång på gång är en konstig debattordning när jag debatterar med . Om jag tar upp och driver angelägna frågor blir jag kritiserad för att jag över huvud taget har tagit upp frågorna. Jag har, tillsammans med regeringen, aktivt drivit kampen för en bättre sexualundervisning. Jag har fått stöd från regeringen. väljer då att angripa Socialdemokraterna på just den punkten. Jag måste säga att det är ett väldigt märkligt sätt att opponera mot Socialdemokraterna. Jag har fortfarande inte fått svar från på min huvudfråga. Han talar om tydlighet, men har fortfarande inte talat om att man utifrån sin starka position i har tagit upp de här frågorna som abortfrågan på . Kvinnorna i har fortfarande inte rätt att göra abort överallt. Där vill jag än en gång säga till : Upp till bevis! Jag hoppas att utskottet ska kunna göra någonting i den här frågan framöver. har, efter att ha drivit reproduktiv hälsa på ett väldigt moralkonservativt sätt på individbasis, lyft upp detta till en fråga för riksdagsgruppen. Man har deklarerat att detta ska kunna vara en av valfrågorna. När vi då ser denna klyfta mellan vad här säger och vad som händer inom den så kallade alliansen blir naturligtvis vår fråga: Vad kommer att hända? Hur kommer vi att kunna föra ut det gemensamma politiska budskap som vi har slagit fast i betänkandet? Kommer röst att bli tystare när ska kompromissa inom den borgerliga alliansen? Jag har väldigt svårt att tro att det kommer att bli en tydlig röst. Kommer vi att få se något program på det här området före valet? 8 () replik: Jag har lite svårt att känna igen mig i beskrivning. Det är inte jag som angriper . Det var som började, i denna debatt om ett enigt betänkande från det sammansatta utskottet, med att angripa , och inte bara vad vi gör utan framför allt därför att vi har ett samarbete med . Jag angriper inte för att hon arbetar för att regeringen ska förbättra sexualundervisningen. Jag säger bara att det är Socialdemokraterna som haft regeringsansvaret under större delen av efterkrigstiden, och är det så att vår sexualundervisning är dålig är det ni som har huvudansvaret. Sedan kan vi gärna arbeta tillsammans för att den ska bli bättre. Jag har som sagt ägnat mig åt den frågan ganska länge, så jag har inga bekymmer med det. Jag förmodar att talmannen ursäktar om jag inte går in på abortfrågan på i denna debatt som handlar om global smittspridning. Jag har en del att säga, men det ska jag säga i rätt sammanhang. 9 () replik: Inte heller jag var medveten om att abort var en global smittsam sjukdom. Jag tycker att vi snarare ska hålla fokus på globala smittsamma sjukdomar. Där finns tillräckligt mycket att diskutera, och de är tillräckligt allvarliga i sig. Abort är också en viktig fråga men inte här. Inledningsvis vill jag bara kommentera det sade om att sex- och samlevnadsundervisningen måste öka i skolan. Jag skulle vilja tillägga att detta också är ett väldigt stort föräldraansvar. Föräldrarna kan vara mycket tydligare än vad man är tillsammans med skolan. Sedan vill jag ta upp det här med . Du talade om att trolla bort preventivmedelsfrågan när det gäller . Jag är nyfiken på hur ställer sig i den här frågan. uttalade ju väldigt tydligt att vi måste ställa oss emot . Jag tycker att det är en väldigt naiv inställning. Vi har inte råd med den inställningen när det gäller hiv. Världen har inte tid att vänta, och vi är extremt beroende av resurser. Det kan vi alla erkänna. Titta bara på det exempel jag drog med forskningen! Det är bara ett av många. Det finns olika lösningar på hur man bedriver politiken tillsammans med eller emot , men bara en nyfiken fråga: Hur ställer sig i detta? Vad ser ni för lösning? 10 () replik: Det är självklart att föräldrar har ett ansvar för att ge sina barn en sund och saklig syn på sexualitet. Men vi vet också att detta är svårt för många föräldrar, för de har själva inte fått någon vettig sexualupplysning. Jag tycker att skolan ska samarbeta med föräldrarna; det har jag också ägnat en hel del energi åt att försöka åstadkomma. Men det fordrar att också föräldrarna får en saklig upplysning och inte är hänvisade till bara den ganska förvridna bild av sexualitet som man får genom medierna, om de ska kunna tala med sina barn i rätt tid om dessa för många ganska svåra ämnen. När det gäller vår inställning till är det självklart att vi ska samarbeta med . Jag delar helt uppfattning att detta, inte minst med tanke på resurserna, är oerhört viktigt. Men ett samarbete utesluter ju inte att man också försöker påverka varandra och ibland framför kritik när detta är värdefullt. Den syn Bushregimen sprider i frågor som rör sexuell och reproduktiv hälsa, som det heter, stämmer inte riktigt med den svenska synen, och då får vi inte vara blyga utan framföra våra synpunkter och vår kritik. Men det ska naturligtvis vara i syfte att påverka i ett samarbete som vi verkligen är beroende av. Jag delar den uppfattningen. Sedan tycker jag självklart att om nu EU är världens största ekonomi, som vi ibland säger och slår oss för bröstet med, vore det väl klädsamt om vi kunde satsa mer och påverka även i den delen. Jag tror faktiskt inte att vi har så olika åsikter om . Jag tyckte att själv också var en aning kritisk mot just . Det är väl Bushregimen, även om inte det ordet nämndes. 11 () replik: Det handlade inte om Bushregimen för min del, utan det handlade precis om det vi alla är eniga om i betänkandet: att våga kritisera för att man inte använder sig av ABC Abstinence, Be faithful, Condoms. Man vill inte använda ordet C, för preventivmedel ska inte existera. Detta är vi alla emot, och det står vi alla bakom. Det är alltså inte det. Snarare handlar det om att man måste ha en pragmatisk lösning på hur hela världen kan hjälpa till på sitt sätt och hur vi kan minska den påverkan som har när man ger ut sina resurser. Här tror jag att bästa lösningen är att inte göra detta bilateralt. Vi kan se hur vissa länder, till exempel , förut gjorde detta framgångsrikt. Man spred information, det var preventivmedelsrådgivning och man jobbade på alla fronter. är man mer restriktiv, just på grund av att det är bilaterala pengar från . I stället bör man få att lämna mer multilaterala anslag där det är stora organisationer som styr i sig. Det tror jag är den riktiga vägen att gå. Vi måste ju ändå alla erkänna att det är resurser vi behöver. De ligger långt före alla oss andra. Gör vi detta i kombination, att det blir mer multilateralt som vi fortfarande vågar kritisera för självklart ska vi göra det när vi tycker annorlunda tror jag att det är den bästa lösningen för att alla parter ska kunna bidra. Det är precis lika viktigt som att våga kritisera den katolska kyrkan, ett annat viktigt område. Där måste vi också våga stå upp och säga att även de måste hjälpa till . 12 () replik: Jag letar förtvivlat efter någonting att säga emot i det senaste inlägget. Jag tycker nog att vi är ganska överens. Möjligen skulle jag kunna säga att politik på detta område har väl ändå utvecklats till det sämre under presidentskap jämfört med hur det var när var president. Det lilla vi kan göra är att stå upp för vår uppfattning och kritisera på den punkten. 13 (): Först vill jag yrka bifall till förslaget i det gemensamma betänkandet. Jag känner att detta är en oerhört viktig fråga för oss i riksdag. Jag kommer i mitt anförande helt naturligt att kanske hålla mig lite mer på det nationella planet eftersom jag är socialutskottsrepresentant. Min kollega kommer att göra detsamma när hon talar i debatten. Jag tycker inledningsvis att det är viktigt att skilja ut de två områden som finns här och som båda är oerhört viktiga. Det ena är det professionella, den vetenskap vi har på området som ju har kommit väldigt långt. Det andra är den politiska roll som vi i denna kammare och regeringen har. Det är viktigt att dessa arbeten att tala om vad man har för politisk vision och professionen samarbetar till allas bästa. Smittsamma sjukdomar har alltid varit förknippade med stor ångest och oro. Vi kan läsa i historieböckerna om när hela släkter, hela ortsbefolkningar, drabbades av någon smittsam sjukdom och faktiskt dog och hur människor fasade för nästa pest. De skördade miljontals människors liv. Och det är klart, när vi nu tvingades att se hur tsunamikatastrofen skördade många människors liv kan vi lite förstå hur enormt jobbigt det är för ett helt samhälle, en hel värld, att bli drabbad av något som man inte har kunnat förutse. Där tror jag det är viktigt att vi nu i dagens samhälle, när vi faktiskt har mycket kunskap om behandlingsformer och vaccinationer och har kunnat utrota ett antal sjukdomar som förr var förknippade med död, ser detta som en fantastisk möjlighet. får vi aldrig förtröttas i att på alla sätt försöka förebygga sjukdomar. Det är ju alltid bättre att förebygga än att drabbas. Det är därför vi med alla förebyggande metoder som finns inom varje område ska ge detta profylaktiska arbete ett ordentligt utrymme i våra debatter. Jag ska också bara säga att när det gäller abortfrågan har krävt att det förebyggande arbetet ska bli bättre. Bland annat är vi det parti som faktiskt har sagt att det ska vara minst en ungdomsmottagning i varje kommun. Vi har vågat säga detta, och vi fortsätter. Vi fortsätter att tycka att det är bättre att förebygga aborter än att aborter sker. Sedan får säga vad hon vill. Jag tycker också att det är viktigt att komma ihåg att det finns en psykologisk faktor i detta. Det är alltså inte bara det att vi oroas av saker som kan drabba oss som vi inte själva kan förutse. Vi vill ju så gärna ha koll på allt. Men när man väl är drabbad är det också oändligt många människor som mår dåligt. Jag tänker också här tillbaka på tuberkulosens framfart i vårt land. Vi vet att oerhört många människor faktiskt blev psykiskt nere när de drabbades av tuberkulos. Det var en sjukdom som hade med sig synen att man skulle vara fattig. Många människor kanske just fick tuberkulosen för att man hade nedsatt försvar. Man hade inte mat så att det räckte. Jag vet människor som försökte gå ut när de skulle hosta när de hade fått sin lung-tbc. Man vågade inte tala om det. Jag vet hela släkter där man inte fick reda på: Varför dog min mormor och morfar så tidigt? Varför dog min farmor och farfar så tidigt? Man ville undanhålla dödsorsaken.