prot · GS09137 · 2005-06-10 00:00:00 — Om det ändå finns något tvivel även efter den här debatten hos och vill jag ge er rådet: Skriv en enda rad till så får ni svart på vitt i hans svar. Jag förstår att det har sagts saker i förtroende, och man behöver inte på något sätt säga vem det är. Men är det så att en polismästare har en så diametralt skild uppfattning från den rikspolischefen har bör även den polismästaren kontakta för att få klarhet i saken. Det är ytterst allvarligt om kommunikationen inte har fungerat. Jag har fått den här informationen direkt av på en direkt och rak fråga. Jag kan inte få ett tydligare svar än så. Med det svaret är jag nöjd. Vi har haft flera debatter om det här, särskilt och jag. För att vi inte ska behöva bli anklagade för att tala med karbonpapper anser jag att det vore lämpligt att vi får ett klart och tydligt ställningstagande i form av till exempel att ni skriver ett brev. Jag behöver inte ha det tydligare. Jag kan inte få det tydligare. Men om det ändå finns något önskemål föreslår jag att ni gör det så att vi slipper att ha debatter i onödan. 116 (): Det blir som en strid om påvens skägg. Det är inte meningen. Det finns en ganska rädd kultur inom polisen, vågar jag påstå. Det finns exempel på vad som kan hända med den länspolismästare som inte håller sin budget. Vi har som ett avskräckande exempel på vad som händer om man inte är lyhörd eller lydig. Det är ingen bra kultur. Det är inte högt i tak. Jag tycker ändå att det är viktigt vilken syn man har på människor. Efter en lång karriär och ett långt arbetsliv tror jag att det är väldigt bra att bli avtackad på ett bra sätt som en behövd och duktig medarbetare. Jag tror inte att det är bra för människor att sluta för att de inte är behövda, inte bidrar och är till hinder för verksamheten. Det är en helt felaktig ledarstil och en felaktig människosyn som jag inte kan ställa upp på. Det finns så många exempel på människor som har blivit förtidspensionerade speciellt inom polisen, och jag känner igen det ganska väl. De ångrar sig, och de kände sig tvingade. Man vill nog att jag slutar . Det är nog dags för mig att lämna över. Jag hänger inte med i till exempel den senaste tekniken. Men jag kan bidra med annat. Det finns många bittra människor för vilka livet nästan tar slut när jobbet slutar. Så är det inte för alla, men för en del. De känner att det är dags att lämna in. Det tycker jag är allvarligt. Det handlar om vilken syn regeringen har som arbetsgivare för många människor. Ska vi ha ännu fler förtidspensionärer? Eller är det troligt att människor kan bidra på något sätt även efter fyllda ? Det tror nämligen jag. Jag tror inte att man behöver vara körd för att man är som princip, tvärtom. I många andra länder är människor på sin topp när de blir lite äldre. Den människosynen finns inte inom verksamheten som justitieministern ansvarar för. Det är märkligt. 117 Justitieminister (): Det känns i varje fall just nu inte som att man är på topp vid . Det kan jag säga. Men den här debatten känns ganska bra. Vi är överens. Det handlar om att vi ska tolka ett uttalande. Jag är den första att säga att de människorna ska i allra högsta grad bidra till verksamheten. Är det så att en polismästare sagt något i förtroende hjälper jag gärna till att framföra det. får gärna komma till mig efteråt så tar jag tag i den saken och nämner det vid nästa möte med rikspolischefen som jag kommer att ha . Öppenheten måste bli ännu bättre inom polisen. Det har blivit bättre. Det diskuteras och debatteras. Det har blivit högre i tak. Men det kan fortfarande bli bättre. Det håller jag helt med om. Det jobbar vi också med. Det är därför som sådana här debatter är väldigt viktiga. Låt oss också konstatera hur viktigt det är att man ser de poliser som arbetar. Det ser man inte minst när vi nu mer närmare börjar kontrollera resultaten av polisers verksamhet. Vi ser en häpnadsväckande skillnad mellan enskilda poliser. Det gäller inte bara olika delar, utan det är en häpnadsväckande skillnad. Det finns poliser som genomför 50, 60 eller 70 förundersökningar medan andra kanske gör 1520 förhör. Det måste vi naturligtvis se. Det är en ledarfråga och en arbetsmiljöfråga. Det är sådana saker som måste bli bättre inom polisen. Vi måste fortsätta att arbeta med den resultatmodell som vi nu arbetar med. Vi måste också se hur polisen har det ute och uppmuntra dem som gör ett arbete som de verkligen förtjänar beröm för. Men vi måste också ta tag i de situationer där poliser till den grova grad lågpresterar att det måste uppmärksammas och vidtas åtgärder. Jag ska ytterligare se på detta. Men jag kan inte få det tydligare. Jag ska ta upp det också vid mitt nästa samtal med . Finns det något tvivel så skriv gärna en rad så att ni får det svart på vitt och inte bara från mig. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2004/05:649 om könskvotering till bolagsstyrelser 118 Justitieminister (): har frågat statsrådet dels vilken tidsplan, procentsiffror och tvångsmedel han avser att nyttja för att kvotera in kvinnor till topposter i näringslivet, dels på vilket sätt han arbetar vidare med de synpunkter som näringslivet har lämnat på den föreslagna kvoteringen, dels vilka övriga åtgärder han tänker föreslå för att öka kvinnors möjligheter till toppositioner och hur han ställer sig till en subventionering av hushållsnära tjänster i detta syfte. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Till att börja med vill jag framhålla att jag håller med om att dagens mansdominans inom näringslivet inte är acceptabel. Utvecklingen mot en jämn könsfördelning går alldeles för långsamt. Det gäller nu för näringslivet att med all kraft fortsätta arbetet med att få till stånd en förändring. Detta är både en fråga om kvalitet, rättvisa och om att ta till vara kompetensen hos båda könen. Jag delar uppfattning att det bästa vore om näringslivet självt tog initiativ till att lyfta fram kvinnor i bolagsstyrelser och på ledande befattningar. Ett verktyg som finns i det sammanhanget är den nya koden för bolagsstyrning som bland annat säger att en jämn könsfördelning i styrelsen ska eftersträvas. Koden förvaltas av näringslivet, och jag förväntar mig att ansträngningar görs av bolagen för att leva upp även till denna punkt. När det gäller andra insatser än lagstiftningsåtgärder har regeringen haft en fortlöpande diskussion med näringslivet om vad som bör göras för att förändra situationen. Dessa diskussioner kommer att fortsätta. Vidare delar jag helt uppfattning att möjligheten att uppnå ökad jämställdhet i företagen hänger nära samman med om vi lyckas nå ökad jämställdhet i samhället i stort. Inte minst viktigt är att män och kvinnor har samma möjligheter att dela ansvaret för hem och arbete. En utredare ser som bekant nu över hur män kan ta ut en ökad del av föräldraledigheten. Även insatser för att motverka att kvinnor diskrimineras i arbetslivet vid anställningar, föräldraledighet eller lönesättning är viktiga liksom självfallet jämställdhetsarbete i skola och förskola. Det kan visa sig att näringslivets egna åtgärder är otillräckliga för att få till stånd den önskade förändringen. I så fall finns det anledning att pröva lagstiftningsåtgärder. Jag kommer därför att överlämna ett uppdrag till en utredare som ska utforma förslag till ändringar i aktiebolagslagen som innebär att av styrelseledamöterna i de stora aktiebolagen ska vara av vardera könet. Utredaren ska i sitt arbete inhämta synpunkter från bland annat representanter för näringslivet. Uppdraget ska redovisas om ungefär . 119 (): Gubbigt och grånat, så ser det svenska näringslivet ut om man ska sammanfatta det hela. Det är för den delen inte heller någon större mångfald vad gäller kön, etnisk bakgrund eller kompetens. kom en undersökning fram till att topplatserna innehas oftare av en man vid namn än att vederbörande råkar vara en kvinna. är av ledamöterna i bolagsstyrelserna kvinnor. Ju högre upp i hierarkin vi kommer, desto färre kvinnor. En granskning från försäkringsbolaget visar att bland de 46 företag som finns på Stockholmsbörsens A-lista är den genomsnittliga kvinnorepresentationen i styrelserna men i ledningsgrupperna. Jag tror att vi alla jag, statsrådet och många riksdagsledamöter i den här kammaren är väldigt arga och förbannade över att det ser ut så. Det är en väldigt stor frustration som ligger bakom att jämställdheten går så erbarmligt sakta framåt inom näringslivet. För alla oss som tror att kompetens och kunskap inte sitter i vilket kön eller vilken bakgrund man har blir statistiken helt oacceptabel. Jag tror ändå inte som liberal och feminist att könskvotering till bolagsstyrelser är rätt metod. Jag tror att det finns massor med andra spännande förslag som man kan driva och som ger större skillnad. Men det ska jag återkomma till. Jag tror att kvotering av kvinnor till bolagsstyrelser kommer att göra både feminismen och hela den svenska jämställdhetskampen en björntjänst. För det första är det en princip för mig som liberal att staten inte ska detaljstyra det privata näringslivet. Politiker ska inte bestämma vem ett företag vill anställa eller vem som ska sitta i en styrelse. Vi ska koncentrera oss på att riva de hinder som finns, som spär på fördomar, diskriminering och könsrollsstereotyper. För det andra brottas många kvinnor som är i toppen i näringslivet med gammaldags vanföreställningar om att kvinnor anses som svaga och att vi är ett kön som är mindre värt. Jag tror inte att situationen för de här kvinnorna blir lättare om man inför kvotering. Jag tror att det kommer att bli en ännu tyngre ryggsäck, och många kommer att bli anklagade för att vara inkvoterade. För det tredje är det inte säkert att det blir en revolution för jämställdheten om det blir ytterligare en kvinna i en styrelse. Det handlar om djupare strukturer och det handlar om vad modiga individer vill göra. Jag tror att en feministiskt medveten man ibland kan göra större nytta än en mesig kvinna på den fronten. som jämställdhetsminister som uträttade så mycket är väl ett bra exempel. Därför tycker jag att det är väldigt tråkigt att i svaret från statsrådet ge uppdrag till en utredare med ett förslag som innebär ändringar i aktiebolagsstyrelsen. av styrelseledamöterna i de stora aktiebolagen ska vara av vardera könet. Det är dessutom betydligt fler än vad jämställdhetsminister tidigare hotade med. Hon satte upp ett hot om till utgång. Jag undrar om statsrådet tycker att det är förenligt med en demokrati med fri marknadsekonomi och att man tvingar företag att säga hur många de ska sätta i en styrelse och av vilket kön. 120 Justitieminister (): Enligt de nya beräkningarna kommer andelen kvinnliga styrelseledamöter efter vårens bolagsstämmor att stiga från till . Detta är inte acceptabelt. Men enligt uppdraget behöver lagstiftningsåtgärder endast övervägas om inte bolagen på egen hand åstadkommer en tillfredsställande könsfördelning. Man kan alltid säga att detta är privata företag och att de ska kunna agera fritt. Men då skulle man ju kunna säga så i andra sammanhang också. Då skulle de kunna få diskriminera fritt också eftersom företagen är privata och det är aktieägarna som äger dem. Det ska inte staten röra, så då skulle vi inte ha någon diskrimineringslagstiftning över huvud taget. Då skulle företagen kunna behandla anställda hur som helst i det fria kapitalets och liberalernas idériktning. Men så ser det ju inte ut. Det behövs faktiskt att staten lägger sig i även i hur enskilda företag behandlar andra människor. Den principen håller jag alltså inte med om. Sedan har vi då frågan om ifall det ska behövas eller inte behövas. Det beror mycket på bolagen själva. Det allra bästa är förstås om bolagen tar ett större ansvar och ser till så att det hela blir på en acceptabel nivå. Men vi kan inte vänta hur länge som helst, för vi kan inte komma till en situation där vi säger att detta inte är acceptabelt längre och vi då inte har några åtgärder att vidta. Vid den punkten kan vi inte säga: har inte ansträngningarna varit tillräckliga trots att man säger att man gör ansträngningar, så nu måste vi börja utreda de här sakerna. Jag tror att detta kommer att få den allra bästa påtryckningen och vara precis det som behövs för att det hela ska kunna stiga mer än en procentenhet . Vi får väl se om jag har rätt i det eller om får rätt, som säger att det här är fullständigt felaktigt, när det slutligen ska bestämmas. Jag tror att vi är på alldeles rätt väg för att se en markant ökning hos de privata bolagen. Sedan får vi se om det behövs lagstiftningsåtgärder. Än så länge ska vi utreda den här saken. 121 (): Jag tycker personligen att det är stor skillnad på att prata om generella diskrimineringslagar och att gå till att säga att enskilda företag ska ha en viss procent kvinnor i en styrelse. Det ena handlar om att undanröja hinder och att se när konkret diskriminering har begåtts. Det andra handlar om att reglerstyra ett företag. Det är två helt skilda principer, i alla fall för mig som liberal. Det jag tycker är mest sorgligt är att den socialdemokratiska regeringen går på kvoteringsbudskapet direkt. Det är ju inte politikers sak att detaljreglera näringslivet. Det finns ju massor med olika andra feministiska förslag som ni röstar nej till gång på gång i den här kammaren och som verkligen skulle innebära mer jämställdhet och som skulle se till att vi fick fler kvinnor på toppositioner. Det kan handla om jämställdhet i familjen och att se till att föräldrarna delar mer på barnaskötseln och hushållsarbetet. Det handlar om fler kvinnor vid maktens boningar. Varför inför ni inte fler pappamånader och delar på föräldraförsäkringen? Det är någonting som jag och många andra driver aktivt i den här kammaren. Det handlar om att börja med barnen. Gör jämställdhet obligatoriskt på schemat redan i förskolan. Det är någonting som sossarna också röstar nej till i kammaren . Det handlar om att sätta press på företagen. Tvinga dem att visa upp sin jämställdhet i årsredovisningen! Då kan vi få information om hur många kvinnor som sitter på ledande poster, hur jämställdhetsarbetet pågår, hur företag stimulerar föräldrar att kombinera karriär och barn eller hur många av de manliga anställda som tar ut föräldraledigheten. är det här frivilligt, men det tycker jag däremot skulle kunna bli obligatoriskt. Då kan vi som aktieägare och konsumenter verkligen titta på vad företagen gör konkret för att främja jämställdheten. Jag tycker att företag som diskriminerar kvinnor på det här sättet inte är värda en enda krona av våra surt förvärvade skatteslantar. Jag tycker också att det som statsrådet nämner om den nya koden för bolagsstyrning är bra. Den tar bland annat upp det här med jämn könsfördelning i styrelserna. Det är bra att man eftersträvar det. Men det som jag tycker är allra mest märkligt av allt är att ni inte frågar de kvinnor som finns vid makten och som har nått de absoluta maktpositionerna vilken enskild politisk åtgärd de tror skulle främja fler kvinnor vid toppen. när och granskar kvinnorna vid makttoppen så är det entydiga svaret från dem som verkligen har nått dit många kvinnor strävar: Subventionera hushållsnära tjänster! Men det finns inte ett ord från statsrådet om denna heta fråga i interpellationssvaret. Jag tror att möjligheten att få hjälp med tvätt, städning, barnpassning och annat på obekväma tider till rimliga priser förklarar att många länder, som och , har fler kvinnor på toppositioner än vad vi har i . Trots att många kvinnor i har bra dagis och lever med jämställda män så är det många som tackar nej till chefsposter eftersom det är oerhört svårt att kombinera det här. Jag undrar: Varför säger ni från Socialdemokraterna så benhårt nej till att subventionera hushållsnära tjänster när ni annars gladeligen subventionerar traditionellt arbete som män gör i hemmet med olika ROT-avdrag? 122 Justitieminister (): Det var intressant att efterfrågar flera olika saker som vi faktiskt har och håller på och utreder och vissa saker som vi till och med har genomfört. Det som handlar om föräldraledighet utreds , men det ska jag inte gå in närmare på. Redovisningen av könsfördelningen har vi redan beslutat om. Det fanns med i en proposition som det beslutades om . Detta trädde i kraft . Genom de nya reglerna synliggörs könsfördelningen bland de ledande befattningshavarna i företagen på ett bättre sätt . Därmed har det skapats ett incitament för företagen att vidta åtgärder för att få en jämnare representation av båda könen. Det har vi redan gjort. Vi har också som sagt tagit initiativ till koden, och vi hoppas få resultat av den. Vi vill ha möjligheten att genomföra den lagstiftningen om det är så att vi inte når ett resultat som vi anser är acceptabelt. Då tror jag att det här är ett bra sätt; man vet från företagen att arbetet pågår men de får alla chanser att genomföra det här på egen hand. Det som jag tycker är viktigt är just att man markerar det här. Här har man alla chanser att göra det. När det gäller hushållsnära tjänster och jämförelsen med så är det riktigt att det finns flera kvinnor på toppen i . Det tror jag. Men det finns framför allt betydligt fler kvinnor som är i mycket sämre ställning än de är i . De kvinnor som har det sämst ställt i är betydligt fler och har det betydligt sämre än vad svenska kvinnor har. Det tycker jag kanske är ännu viktigare. Avslutningsvis vill jag säga att det handlade om principen om företagen. Därför anser jag att om man ska tala i de principer som gör så får man finna sig i att man blir kritiserad på det sätt som jag säger. Då ska man lämna företagen helt i fred eller så bryter man principen att staten och regering och riksdag har rätt att lägga sig i också privata företag. Men om regering och riksdag inte ska ha den rätten i liberalismens namn så hamnar vi i en utomordentligt farlig situation för samtliga anställda både dem som är anställda och dem som kommer att anställas. 123 (): Jag känner inga liberaler som vill ha en totalt avreglerad kapitalism. Om jag inte missminner mig var det liberaler som bildade de första fackföreningarna i . Vi har en stark och stolt tradition där, och det är någonting som vi lever upp till och fortsätter att jobba för. Vi har inga problem med diskrimineringslagar eller pappamånader. Vi tycker att det är väldigt bra att det går i rätt riktning. Men jag tycker att det är väldigt stor skillnad på att detaljreglera ned till procentsiffror och att kräva en diskrimineringslag. Det handlar inte om små skillnader, utan det är faktiskt artskillnader enligt mitt perspektiv. När vi ändå är inne på hushållsnära tjänster vill jag säga att det finns väl ingen som tycker att är ett föredöme vad gäller jämställdhet generellt sett om man jämför med , eller många andra länder som har flera kvinnor på toppositioner. Men det är ändå intressant att de har lyckats så mycket bättre och att många kvinnor som har jobbat både i svenskt näringsliv och amerikanskt näringsliv upplever att det faktiskt är bättre på andra sidan på väldigt många sätt. Det är bra att talar så väl om de kvinnor som jobbar med städarbeten. Jag tror inte att det alltid behöver vara så. Jag tror inte att kvinnor har någon speciell städa-, tvätta- och ta-hand-om-barn-gen. Jag tror att män också kommer att ta den typen av arbete. Men socialdemokrater som säger sig värna om arbetarklassen väldigt mycket borde kanske tänka lite mer på alla de kvinnor som jobbar på den svarta arbetsmarknaden i utan rätt till pensionspoäng och utan något skydd över huvud taget. Dessa kvinnor står totalt utanför, och många har invandrarbakgrund och har det väldigt tufft. De borde kanske inkluderas mer i denna debatt. Diskussionen handlar ju framför allt om subventionering av hushållsnära tjänster. Det handlar om ett hyckleri. Man gynnar den sektor där män arbetar med ROT-avdrag. Det är okej att ta hem någon som målar om ditt fönster, men om någon ska tvätta fönstret är det inte okej. Det handlar om att kvinnor inte kan få köpa sig fria från städning och tvätt i dagens samhälle. Det är någonting som vi enligt er uppenbarligen ska vara bundna av framöver i all evighet. 124 Justitieminister (): Det har gjorts saker, och det görs saker. Det är viktigt att vi får en jämnare könsfördelning i styrelserna. Det är inte så att vi kommer att införa någon diskriminering i bolagsstyrelserna. Det är inte så att det inte förekommer en diskriminering, för det gör det redan. Det är inte så att vi inför en kvotering. Det finns redan en kvotering, . Det är väldigt viktigt att komma ihåg. Det kvoteras redan in män av män som känner män, av män som sitter i samma styrelse som andra män. Är det någonting som förekommer i företagen, är det just en kvotering. Det är väldigt viktigt att känna till. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2004/05:630 om demokratimålet i svensk biståndspolitik 125 Statsrådet (): har ställt tre frågor till mig relaterat till demokratimålet i svensk biståndspolitik. Frågorna berör möjligheten att foga demokrati och respekten för mänskliga rättigheter till FN:s millennieutvecklingsmål, inrättandet av en speciell avdelning på för att främja övergången till demokrati i diktaturstater samt hårdare demokratiseringskrav på diktaturstater som erhåller svenskt bilateralt bistånd. Utvecklingssamarbetet är en del av den svenska politiken för global utveckling som har som mål att bidra till en rättvis och hållbar utveckling. Hela politiken ska präglas av dels ett rättighetsperspektiv, dels de fattigas perspektiv på utveckling. Människors rättigheter, behov och intressen ska utgöra grunden för de åtgärder som ska vidtas för att nå målet. Utvecklingssamarbetet ska därmed bidra till att alla bereds möjlighet att delta, höras och respekteras. Detta kräver ett demokratiskt styrelseskick grundat på rättsstatens principer, fria val och väl fungerande politiska partier, oberoende medier och aktiva fritt verkande enskilda organisationer. Respekt för mänskliga rättigheter bidrar till och är en förutsättning för demokratisering. Det är korrekt att FN:s millennieutvecklingsmål inte innefattar ett specifikt mål avseende demokrati och främjandet av de mänskliga rättigheterna. Dock finns under mål åtta ett åtagande om god samhällsstyrning. Däremot återfinns frågorna i millenniedeklarationen. Mot bakgrund av att demokrati inte finns bland millenniemålen lyfter fram vikten av att se arbetet med millennieutvecklingsmålen i ljuset av formuleringen om demokrati och mänskliga rättigheter i millenniedeklarationen. Det är viktigt att komma ihåg att millennieutvecklingsmålen är internationellt överenskomna och utgör ett slags minsta gemensamma nämnare för arbetet med global utveckling. anser att demokrati och mänskliga rättigheter är förutsättningar för att millennieutvecklingsmålen ska kunna uppnås. Därför prioriterar vi demokrati- och mänskligarättighetsprojekt i de svenska biståndsinsatserna. arbetar för att mänskliga rättigheter och demokrati ska utgöra en central utgångspunkt i förberedelsearbetet inför toppmötet . I detta sammanhang vill jag även nämna FN:s generalsekreterares rapport larger freedom som poängterar kopplingen mellan säkerhet, mänskliga rättigheter och utveckling en syn som vi från svensk sida ställer oss bakom. Främjandet av mänskliga rättigheter och stöd till demokratiska processer är ett arbete som bedrivs genom och inom utvecklingssamarbetet. Detta arbete pågår ständigt och är inte i sig beroende av hur utrikesförvaltningen internt är organiserad. Utvecklingssamarbetet är ett uttryck för solidaritet med fattiga och utsatta människor i andra länder. När svenska åtgärder planeras ska frågan ställas hur dessa kan förväntas främja eller hur de präglats av rättighetsperspektivet och de fattigas perspektiv på utveckling.