prot · GS0983 · 2005-03-02 00:00:00 — 1 § Beslut om senaste dag för avlämnande av propositioner I enlighet med 3 kap. 3 § riksdagsordningen hade talmannen föreslagit att propositioner som regeringen avsåg skulle behandlas under innevarande och för vilka särskild tidpunkt inte var föreskriven skulle avlämnas . Kammaren biföll detta förslag. 2 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2004/05:62 till näringsutskottet Redogörelse /05:RJ1 till utbildningsutskottet 3 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /05:BoU5 och BoU6 betänkande 2004/05:SfU8 Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2004/05:MJU7 4 § Effektivare handläggning av stämpelskatteärenden Föredrogs skatteutskottets betänkande 2004/05:SkU24 Effektivare handläggning av stämpelskatteärenden (prop. 2004/05:51). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 9 §.) Föredrogs justitieutskottets betänkande 2004/05:JuU16 Sexualbrotten (prop. 2004/05:45). 1 (): ska besluta och framför allt debattera om en ny lagstiftning om sexualbrott. Förändringarna syftar till att öka skyddet mot sexuella kränkningar och att förstärka skyddet av den enskildes integritet och självbestämmande. Regeringen och samarbetspartierna föreslår genomgripande förändringar av bestämmelserna om sexualbrott. Det införs ett nytt 6 kap. i . Bestämmelserna om våldtäkt utvidgas. Fler gärningar kommer att bedömas som våldtäkt. Kraven på tvång sätts lägre. De allvarligaste fallen av sexuellt utnyttjande arbetas in i den nya våldtäktsbestämmelsen. För att förstärka skyddet av barn införs särskilda straffbestämmelser om våldtäkt mot barn och sexuella övergrepp mot barn. Tillämpningsområdet för vad som ska bedömas som sådana brott utvidgas genom att kravet på tvång tas bort. Förbudet mot köp av sexuella handlingar av barn skärps, och det införs en särskild straffbestämmelse med avseende på utnyttjande av barn för sexuell posering. Sexköpslagen arbetas in i 6 kap. i och tillämpningsområdet utvidgas till att omfatta även den som utnyttjar en sexuell tjänst som någon annan betalar för. Därutöver höjs straffmaximum för brotten grovt sexuellt tvång, köp av sexuell handling av barn, grovt koppleri och grovt barnpornografibrott. Dessutom föreslås att preskriptionstiden för vissa sexualbrott mot barn förlängs genom att preskriptionstiden börjar löpa först från den dag då barnet fyller eller skulle ha fyllt . Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft . 23 reservationer och 3 särskilda yttranden har fogats till betänkandet. Härmed överlämnar jag ärendet till partiernas representanter. 2 (): Vi har att debattera sexualbrotten och det nya 6 kap. i . Det handlar inte minst om våldtäkter, ett av de vidrigaste brotten. Det rör sig om groteska övergrepp av personer med ofta klart fysiskt övertag. Vi talar om brott som skadar kvinnor och barn fysiskt och psykiskt för kanske resten av deras liv. Det är av de uppskattningsvis 20 000 våldtäkterna i som leder till en fällande dom i domstol. Massmedier, rapporter, böcker och utredningar har pekat på att kvinnors ställning som brottsoffer när det gäller sexualbrott i praktiken är ofattbart svag. Rättslös är ett ord som inte sällan används för att beskriva den känsla och den upplevelse en kvinna har när hon har blivit utsatt för våldtäkt och möter rättssystemet när hon vill få rättvisa. Många människor undrar varför det är så här. Hur tänker vi som stiftar lagar? Och hur tänkte de som stiftade lagarna före oss? Det gäller att komma ihåg att vi i har väldigt höga krav på rättssäkerhet. Vi vill vara en rättsstat. Därför ställer vi höga rättssäkerhetskrav på domstolarna. Vi har och ska också ha höga beviskrav. En visserligen klandervärd person kan inte straffas för sin påstått vidriga handling så länge det inte är bevisat bortom allt rimligt tvivel. Så har det varit i och så måste det rimligen förbli. Kom ihåg att flera av oss är engagerade i att det ska vara färre och inte fler oskyldiga som ska dömas av domstolar och sitta i svenska fängelser. Denna rättssäkerhet leder till att många kvinnor upplever en omfattande rättsotrygghet. De kan inte få sin egen rätt prövad i domstol och få en gärningsman fälld. Detta är en debatt som vi ska hantera . Till och från känner jag dock en viss olust inför den klappjakt som förs i massmedierna och det finns också personer i som deltar i den jakten på domare som är utvalda att följa de lagar som vi har stiftat här. De får klä skott för vår ofullkomlighet. Domarna tillämpar de lagar som vi har stiftat. Det får vi aldrig glömma bort. Det är klart att det kan finnas en och annan domare som är väl konservativ till sin läggning och gärna tittar mer i lagboken i stället för att se hur det ser ut i landet och hur verkligheten har förändrats. Men generellt är det en ganska hemsk jakt på domare i känsliga mål. Man kan vara upprörd över domsluten, men det beror ju på att vi i har en lagstiftning som vi här ingen annan ansvarar för. Det har gått så långt att det finns företrädare i den här kammaren som gärna skulle se att vi skulle tillämpa den nya lagstiftningen . Detta är en straffrättsfråga. Det här häpnadsväckande att man har ett sådant regeringsunderlag. Dessutom finns det företrädare för som i skrifter till justitieutskottet beklagar att man inte kan tillämpa lagstiftningen retroaktivt. Som sagt, man kan lätt känna olust inför den här debatten. Med en högre prioritering hade , och Socialdemokraterna kunnat ha en ny lagstiftning på plats för ganska länge sedan. Vi har ansvar för att de lagar vi stiftar ska vara både effektiva och rättssäkra, och det är en mycket svår uppgift. Jag vill understryka att man inte ska överdriva betydelsen av hur vi formulerar dessa lagar. Det spelar lika stora roll hur våra rättsvårdande myndigheter fungerar, vilka möjligheter man har att göra en anmälan hos en polis som är kunnig och har bra förhörsteknik, en polis som har tid att utreda. Bemötandefrågorna är avgörande, inte minst vid sexualbrott mot kvinnor och barn. Vi vet att vikten av samverkan mellan polis och åklagare är central. Det är därför som man kommer att höra flera krav från och andra partier på att det ska finnas familjevåldsenheter på fler platser i . Vi vet att det är effektivt. Vi kommer att prata om rättsintygen, intyg som håller i en domstol och som utgör de bevis som man ändå har vid en våldtäkt. Låt mig återkomma till detta . Efter avvaktan, fundering och en viss obeslutsamhet har vi i alla fall ett förslag till ny lagstiftning på vårt bord. Jag tycker att det i många stycken är bra. Jag blir dock lite oroad när och hennes partikollega justitieminister jag noterar att han inte är här skrev i i går: stärker vi lagen mot sexuella övergrepp. Det stämmer till viss del, men det är stora ord att säga att man verkligen stärker skyddet för den som utsätts för sexualbrott. Ni har rätt och vi i liberalerna stöder er vad gäller att fler brott ska rubriceras som våldtäkt. Vi stöder er också vad gäller de sexuella övergreppen på barn. tycker också att förslaget i huvudsak är bra vad det gäller grovt sexuellt tvång, grovt koppleri, grovt barnporrbrott och så vidare. Vi ställer oss bakom detta. Men det är allvarligt att ge sken av att fler kommer att kunna dömas för våldtäkt. Fler kommer att åtalas för våldtäkt. Jag är orolig för att det ska komma en backlash här, att vi kommer att se att människor faktiskt inte fälls. Många har fått intrycket att fler kommer att fällas, men så är det inte. Det är väldigt få sakkunniga som faktiskt tror detta. Vi i har en reservation där vi menar att man ska se över detta med hjälplöst tillstånd. Det avgörande tror vi är att se till att fler situationer som kan vara särskilt utsatta kan vara grund för att vara i ett hjälplöst tillstånd. I några extrema fall ska man därmed kunna göra klart att det är en situation där ofta män måste vara mycket försiktiga, annars är risken större än att dömas för våldtäkt. Det lyfter vi fram i reservationen. Det tror vi från är viktigare än att fokusera på samtycke, för frånvaron av samtycke är ju en men ganska avgörande del för att man ska kunna dömas för våldtäkt. Jag är lite förvånad över att så många fäster fokus på frågan om samtyckesreglering, för det är ändå åtta av tio våldtäkter av de 20 000 som jag nämnde förut som sker inom en relation. När de brotten prövas kommer det att finnas en mycket svag bevisning, i alla fall oftast. Frågan om samtycke är ju en fråga om bevisning. Någon säger att det var samtycke och någon säger att det inte var samtycke. Det leder bara till en väldig fokus, som jag tror och precis som regeringen tror, på en diskussion om någonting annat, inte minst om kvinnans liv och leverne före den aktuella brottssituationen. Jag tycker att har den självklara inställningen, vilken kommer till uttryck i ett särskilt yttrande i detta betänkande, att regeringen ska följa upp utvecklingen i de länder där man har fokuserat mer på samtycke. är inte det enda exemplet i . Men det viktiga är att se till att komma till rätta med frågan om särskilt utsatt situation, för annars innebär det, tror vi, att fler människor kommer att bli ganska besvikna. Det är ju inte bättre att någon blir åtalad för grov våldtäkt och sedan blir friad. Det är egentligen ett ännu värre hån. Vad vi säger är att man ska fokusera lagstiftningsmässigt på särskilt utsatt situation tillsammans med att se till att våra rättsvårdande myndigheter har möjligheter att fungera. Den som deltog i det årliga seminariet på brottsofferdagen, som ordnar här i , fick återigen lära sig att det finns stora brister i polisens förmåga att förhöra och intervjua både gärningsmän och brottsoffer. Det delades ut en och annan känga till den svenska polisens ledning, inte minst från poliser själva, för att man har strypt den centrala vidareutbildningen i dessa frågor, och detta har skett med regeringens goda minne. Utan poliser i alla län som är kunniga och specialister på att bemöta människor som utsatts för dessa brott blir det ju ingen riktig kvalitet i utredningarna så att de kan leda till fällande domar. Vi hävdar att utbildningsfrågan är central inom svensk polis, men vi ser att utbildningen riskerar att skäras ned beroende på bristande anslag. Vi saknar, som jag sade, familjevåldsenheter i alla län. Vi vill att hela rättskedjan ska fungera. Det hjälper ju inte om polisen fungerar om sedan åklagarna är för stressade och pressade och domstolarna har eviga köer. Dessutom har domstolarna en kvalitet som här och där brister, hävdar vissa lagmän själva. Det är klart att bristande kvalitet i domstolarna gör att man blir missnöjd med flera domslut. Vi har förslag i om ett långsiktigt arbete för att återupprätta rättsstaten. Det kommer att hjälpa alla människor som utsätts för brott, inte minst de kvinnor som utsätts för sexualbrott och andra brott. Det är det som debatten här ska handla om, och jag ser fram emot debatten för den är viktig. Jag vill slutligen understryka att vi i är glada att vi känner att regeringen på flera ställen klart tar steg framåt, även om vi inte är helt nöjda. Vi i står som vanligt bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 4 i betänkandet. 3 (): En effektiv lagstiftning när det gäller sexualbrott är ett oerhört viktigt verktyg för att offren ska våga anmäla det som hänt och för att rättsväsendet ska kunna lagföra och straffa dem som begått brotten. Denna lagstiftning är efterlängtad, och regeringen har haft på sig att komma fram med förslagen. Det är en viktig fråga. Vi har stora förväntningar på oss som lagstiftare att få till stånd en lagstiftning som bättre följer den allmänna rättsuppfattningen. Det är därför förvånande, tycker jag, att landets justitieminister väljer att inte delta i debatten om en så viktig fråga. Jag beklagar verkligen detta. Nog för att jag vet att Elisebeht är en duktig företrädare för Socialdemokraterna, men jag tror att frågans tyngd skulle understrykas om justitieministern hade varit här och debatterat denna viktiga fråga . Vi moderater skulle gärna ha velat se en överskådlig lagstiftning som vanligt folk kan förstå och läsa in sig på, men som framför allt jurister kan använda i sitt dagliga viktiga arbete. Tyvärr är det förslag som ligger väldigt komplicerat. Det är svårt att läsa in vad som egentligen menas, och utformningen har inte blivit bra. Det kan ställa till med mycket stora problem i den praktiska tillämpningen. Det finns en rad frågetecken som skulle ha behövt ut innan man lade fram förslaget. Låt mig börja med samtyckesproblematiken, som jag tycker att regeringen tar lite lätt på. Det tog också upp i sitt inledningsanförande. Det är lite förvånande att vi inte kan gå till botten med denna viktiga fråga. Dagens ordning är sådan, och så blir det även med den nya lagstiftningen, att om en kvinna säger nej till samlag och mannen förstår vad hon säger men ändå genomför ett samlag kan han göra detta straffritt, förutsatt att misshandel eller hot inte har förekommit. Det rimmar väldigt illa med den allmänna rättsuppfattningen, för den är ju att ett nej är ett nej och ska så vara. Vi tycker tillsammans med och att vi bör gå till botten med den här frågeställningen. Som nämnde finns det andra länder som har en samtyckesreglering. Vi tycker att man skulle titta närmare på det och på konsekvenserna av en sådan, lägga ned ordentligt med tid och titta på för- och nackdelar. Den här lagstiftningen behöver detta. Ett av de argument som ofta används mot en samtyckesreglering är att man ännu mer kommer att koncentrera sig på kvinnans göranden och låtanden eller offrets, men det är ju oftast en kvinna. Så är det ju . Det finns avhandlingar som belägger att redan i dagens rättsväsende och med dagens lagstiftning koncentrerar man sig på offrets göranden och låtanden, inte gärningsmannens. Jag kan bland annat rekommendera en avhandling som heter His word or hers, som vid har gjort. Det här är en väldigt central fråga, och vi ser gärna att vi kan gå till botten med den parallellt med att den nya lagstiftningen träder i kraft. Det leder mig till, herr talman, att yrka bifall till reservation 1 under punkt 1. En annan fråga som är lite konstig ur moderat synvinkel är detta med sexualbrott mot barn. Det är ju minst lika viktigt och allvarligt som sexualbrott mot vuxna. Jag tror inte att regeringen har en annan uppfattning. Men så som man skriver i lagstiftningen får vi ju det intrycket. Man använder i våldtäktsparagrafen andra uttryck när det gäller brott mot barn än när det gäller brott mot vuxna. Det här är en inkonsekvens, och man borde ha tagit intryck av att även Lagrådet faktiskt har påpekat detta. Regeringen och samarbetspartierna har valt att lämna det därhän. Vi har också barnpornografi, som tyvärr inte har fått den lagreglering som vi hade önskat. Med de tekniker som finns sprids ju barnpornografi över hela världen. Vi tycker att det är anmärkningsvärt att inte regeringen har tagit fram ett underlag till den här lagstiftningen för att förlänga preskriptionstiden för barnpornografibrott. Barn som har blivit utsatta för övergrepp som har fotograferats riskerar ju att leva med bilder av sig själva som barn genom hela livet. Om vi hade kunnat få ett förslag om att förlänga preskriptionstiden så att den skulle gälla från det att barnen är hade vi haft bättre möjligheter för rättsväsendet att få fast de brottslingar som ursprungligen spridit barnpornografin. Min fråga till Elisebeht och majoritetens företrädare är: När tänker man komma fram med ett sådant förslag? Jag har tagit upp några frågor. Det finns många fler. Vi har yrkanden kring detta. Men jag nöjer mig med reservation 1 under punkt 1. Som jag tidigare sade har ju allmänheten väldigt höga förväntningar på den här lagstiftningen. Att göra som Elisebeht och gjorde i går när de gick ut och förespeglade människor att allting kommer att bli mycket bättre bara för att vi skapar en lagstiftning är inte särskilt renhårigt. Det är oerhört viktigt att vi utvärderar den här lagstiftningen. Vi som lagstiftar har ett stort ansvar att nära följa utvecklingen. Därför har vi föreslagit att man , när man antar lagstiftningen, också sätter upp en utvärderingsplan. Regeringen och majoriteten säger att det är klart att den ska utvärderas. Men vi tycker att det är angeläget att vi redan nu ser hur och när utvärderingen ska ske. De här brotten har ju en oerhört stor omfattning. tog i sitt anförande upp helheten för landet. Jag skulle vilja ge ett exempel från min egen hemtrakt, . Där begås det drygt en våldtäkt per dag. Tillämpningen av den här nya lagstiftningen, som träder i kraft , kommer att vara prövad, man kommer att ha prövat lagstiftningen, på många olika sätt. Därför är detta väldigt angeläget. Vi från moderat sida kommer att följa den här frågan och också återkomma till regeringen och majoriteten i fråga om hur viktigt det är att följa upp den här lagstiftningen. Vi vet att frekvensen av anmälda våldtäkter är en del. Men vi vet också att det är många våldtäkter som begås som aldrig blir anmälda. Det är det som är så viktigt. Jag ska inte upprepa det som sade tidigare. Det räcker inte med lagstiftningen. Det måste ju sättas in fler åtgärder. Det måste finnas bättre möjligheter för polis, åklagare och domstolar att verka inom det här området. Man måste bli bättre på bemötandefrågor. är det ju bara en tiondel av de anmälda våldtäkterna som går vidare till åtal, och ännu färre går till dom och till återupprättelse för våldsoffret. Ska vi kunna komma till rätta med det här är det viktigt med en lagstiftning som är effektiv. Vi har inte kommit dit. Vi hade önskat mycket mer av regeringen. Vi får inte glömma frågorna om bemötandet och rättsväsendets möjlighet att agera inom det här området! 4 () replik: Jag delar i mycket syn på vikten av att vi får en fungerande rättsstat, alltså att myndigheterna är så professionella som vi vill härifrån så att inte vår önskan ersätts av ett stort retorikgap till en verklighet där det är väldigt svårt för polisen att jobba professionellt för att de inte har tid till utbildning eller för att åklagarna inte har tid att vidta de nödvändiga åtgärderna. Det kan till exempel handla om att kunna häkta personer, vilket ibland kräver ganska omfattande arbete för att fastställa att häktningsgrunderna finns. Det finns tendenser till att det här inte fungerar helt bra runtom i hos våra myndigheter. Det varnar vi ju gemensamt för. Men min fråga till gäller faktiskt framför allt det här med att förebygga. Någonstans finns det ju ett strukturellt problem, att det finns en massa män, i huvudsak, som på grund av sin fysiska överlägsenhet anser sig ha rätt att ge sig på kvinnor eller barn och tvinga till sig sexuella handlingar. Någonstans har ju värderingskartan blivit helt skadad hos väldigt många människor när detta förekommer. Det finns dessutom en tendens till att det ökar. liberalerna har en rad olika förslag på detta område för att förebygga. Vi vill inte bara se till att människor hamnar i fängelse och att de som har begått de här brotten ska straffas för det ska de verkligen göra. Vi vill också se till att antalet våldtäkter minskar. Då pekar vi på tidiga åtgärder mot unga lagöverträdare. Vi pekar på ännu bättre jämställdhetsplaner i förskolorna för att se till att killar och tjejer får respekt för varandra, framför allt killar för tjejer i det här fallet. Hur ser på det, tidiga insatser för att se till att vi får mer jämställdhet? 5 () replik: Jo, det är ett väldigt viktigt problem som tar upp. Jag tycker inte att det finns några åsiktsskillnader mellan oss här. Det jag kan tycka är att de bästa brottsförebyggande åtgärder man kan vidta faktiskt är att lagföra och straffa dem som begår handlingarna. Att man kan komma undan med en våldtäkt ger ju en väldigt dålig signal. Så kan vi få ett effektivt rättsväsende dit offren vågar vända sig när de har blivit utsatta och att vi har ett rättsväsende som klarar av sin uppgift ger det en oerhört viktig signal ut till samhället. Beträffande de förebyggande åtgärderna i övrigt är det självklart att människor är lika oavsett om man är kvinna eller man eller flicka eller pojke. Självklart handlar det om värderingsfrågorna, etik och moral. Det är ju frågor som alla vi, man till man, kvinna till kvinna och kvinna och man emellan, måste diskutera. Föräldrar måste överföra detta till sina barn. Då kommer vi ju in på frågor om familjepolitik. Det är väldigt viktiga frågor. Där någonstans tror jag att man måste börja, med föräldrarnas tid att överföra etik och moral till sina barn. Men där har vi en gemensam fiende, så och jag behöver inte ta den diskussionen. 6 () replik: Nej, det är sant. Jag ser inte heller så mycket fiender härinne. Jag ser däremot många människor som jag tycker har felaktiga åsikter. Men alla i utskottet vill i regel ganska gott, det vill jag understryka. Det är viktigt att det blir tydligt att handlingar leder till en konsekvens och att det framgår att man inte kommer undan med sådana här brott. till de spektakulära fallen i medierna och till vad vi kan ta del av som läser om en del forskning och som läser litteratur på området de rätt sjuka situationer där unga män hamnar i läget att de förgriper sig på unga kvinnor har det diskuterats om det är våldtäkt eller sexuellt utnyttjande. Man ville se det som våldtäkt, vilket jag kan förstå. Men det avgörande är ändå att det, gissar jag, inte är första gången som de här unga männen beter sig på ett väldigt sjukt sätt gentemot en kvinna eller ett barn. Det här är i stället något som försiggått . Därför tror jag att det är ett måste att fokusera på att inte tillåta man ska inte säga små olyckor men väl det asociala och allvarliga beteende som visas gentemot kvinnor brist på respekt eller uttryckssätt som är oacceptabla. Man får inte låta de olyckorna växa till så stora katastrofer som det ju blir när det sedan leder till sexuella övergrepp detta därför att ingen har satt stopp . Det förlorar både den unge man på som är på väg helt åt pipan och, framför allt, alla brottsoffren i den unge mannens väg. Man får alltså aldrig glömma det brottsförebyggande arbetet, tycker jag. 7 () replik: Jag instämmer helt i det som säger om att det brottsförebyggande arbetet är viktigt. Jag upprepar att den bästa brottsförebyggande åtgärden som kan vidtas är att lagföra och straffa för sådana brott som vi här talar om. Dessutom handlar det om att offren vågar anmäla och ha en tilltro till rättsväsendet. Där har vi som lagstiftare en stor insats att göra. I mitt anförande tog jag upp frågan om lagstiftningen. Det är väldigt viktigt att vi får en lagstiftning som människor kan förstå. För dem som har som yrke att lagföra och döma för sådana här brott är det väldigt viktigt att ha ett effektivt verktyg. Dit har vi ju inte kommit med den lagstiftning som vi diskuterar här . Därför tycker vi moderater att det är mycket viktigt att gå till botten med de utestående frågorna, till exempel frågan om samtycke. Jag vet att inte vill låta utreda det här och sätta press på majoriteten bakom detta. Då kan man ju komma vidare i frågan om hur vi kan få en ännu effektivare lagstiftning än den som vi ska fatta beslut om här . Men den debatten får vi återkomma till. 8 (): Jag är ledsen att behöva säga att jag nog kommer att dra över talartiden lite grann. Jag saknar justitieministern här i kammaren. Inte heller när vi hade remissdebatt om ärendet var justitieministern här detta trots att dagens lagförslag haft väg hit och detta trots att justitieministern i debattartiklar, i nyhetsprogram och i tv-soffor har sagt att det här är en mycket viktig lagändring som kommer att förändra möjligheterna till fällande dom mot många av våra gärningsmän som med nuvarande lagstiftning frias när de har begått kränkande våldshandlingar mot kvinnor.