prot · GS09128 · 2005-05-27 00:00:00 — Först när inventeringarna är klara kan vi fastslå förvaltningsplaner samt fastställa bruks- och skyddsåtgärder. Skogsbruket och skogsindustrin behöver öka jämställdheten i sin bransch. Visst finns det kvinnliga skogsägare. Jag tror att de är mellan och av de privata skogsägarna. Men det är inte så ofta man ser dem i funktioner i bolagsledningar eller styrelser för skogsbolagen. Här behöver det tas nya tag för att se över jämställdheten i branschen och minska den manliga dominansen. Den skulle faktiskt må bra av det. Även här borde staten kunna vara ett gott föredöme. Jag vet att det finns en utredning som lämnat ett betänkande med namnet Det går långsamt fram jämställdheten inom jord- och skogsbrukssektorn. Beredningen av den bör snabbas på i . Därmed slutar jag genom att yrka bifall till reservation 28. 6 (): Jag ska börja med att ta upp ändringarna i skogsvårdslagen. Alla som sysslar det allra minsta med skog vet att det är oerhört viktigt med återbeskogning. Jag ska komma tillbaka till det när jag talar om stormens effekter. Vi har sett, precis som har sagts tidigare, fall där man skövlar det som har växt under 60, 80, 100 eller . Hela fastigheter huggs ned. Det är illa nog. Men det som är ännu värre är att man struntar i att plantera och se till att det kommer ny skog på dessa arealer. För det absoluta flertalet skogsägare är det en självklarhet när de avverkar det som har tagit att växa att också ta ett ansvar för de kommande 60100 åren genom att plantera. Det gör inte klipparna. Därför tycker jag att det är bra att man nu från regeringens sida har lagt fram dessa förslag som förhoppningsvis kommer att kunna stävja det mesta av klipperiet. Så till stormens verkningar. Det som hände är självklart en naturkatastrof då generationers arbete slogs i spillror. Det kan vi inte göra så mycket åt. Det som är värre är att förutom att generationers arbete slogs i spillror slogs också en stor del av framtidstron i dessa områden i spillror. Jag tror att man måste ha varit i området och mött förtvivlade och gråtande skogsägare för att förstå inte bara vad som har hänt i landskapet och med skogen utan också förstå vad som har hänt inom människor. Där kommer vårt jobb i detta in. Det gäller att hjälpa dessa människor att få tillbaka framtidstron. Vi kan inte göra så mycket åt den skog som ligger. Det är andra som får ta hand om den. Det är lätt att räkna kubikmeter och röra sig med siffror. Betydligt svårare är det att förstå de psykologiska effekter som kanske är väl så stora. Jag vill i detta sammanhang ta upp till exempel vad som händer med inte bara investeringsviljan utan också investeringsförmågan i dessa bygder. Skogen har varit mycket av säkerheten, både för den enskilde och inte minst för banken när man kommer dit och har ett projekt som man vill genomföra. Då är det skogen som man har använt som säkerhet för att låna pengar för att kunna starta eller driva andra verksamheter. Den möjligheten är för många nu väldigt kringskuren. Jag vill faktiskt från den här talarstolen ge ett erkännande för många av de åtgärder som har vidtagits från majoritetens sida. De har varit bra. Vissa har i och för sig vidtagits lite sent, men de är ändå i sak bra. Jag ska gå in på de viktiga åtgärder som jag tycker återstår. En sak som har berörts här gäller transporterna. Det gäller att vi får till en vettig hantering även i fortsättningen eftersom det har visat sig att transporterna nu är en av flaskhalsarna i hela hanteringssystemet. En annan sak gäller så klart det som jag började med, nämligen återbeskogningen. Det gäller att snabbt se till, både utifrån ett ekonomiskt perspektiv men också utifrån ett mentalt perspektiv för dem som bor i dessa bygder, att många av arealerna blir planterade, så att dessa människor faktiskt ser att det växer nytt igen trots att det gamla har blåst ned. När det gäller återbeskogningen krävs det nu besked så att enskilda människor inte ska behöva sväva i osäkerhet i fråga om vilka förutsättningar som gäller. Jag vill göra ett litet medskick till majoritetspartierna. Det gäller att vi sansar oss när det gäller återbeskogning och inte låter oss ryckas med av några snabbt påkomna lösningar för hur man ska kunna motverka framtida stormverkningar och därför styra extra mycket och välja ett eller annat trädslag. Det gäller också att göra en avvägning av vilken typ av virke som vi kan konkurrera med på världsmarknaden framöver och vilken typ av produkter som vår industri ska kunna sälja för att fortsatt kunna vara med och bidra till det välstånd som vi har i detta land. Det är precis det perspektivet vi behöver ha när vi utformar regelverket för den hjälp som vi ska ha till återbeskogning. Det ska inte vara kortsiktighet där det i det första läget handlar om kanske 3 000, 4 000, 5 000 eller 7 000 per hektar som kommer att styra vad vi har att avverka . Vi måste se långsiktigt på detta. Vad är det vi behöver, och vad är det vi kan konkurrera med? Jag vill också ta upp skattefrågan. Precis som jag sade har det hänt mycket i dessa bygder. Och det är klart att detta är fråga om en oerhört stor ekonomisk belastning. Om det handlar om 18 eller 20 miljarder för detta område kan man väl tvista om. Men tveklöst är det en oerhört stor ekonomisk belastning, inte bara kortsiktigt utan även långsiktigt. Här handlar det nämligen om skog som kanske skulle ha avverkats och då gett inkomster. Därför är det viktigt att vi utformar skatteregler på ett sådant sätt att man i dessa bygder har möjligheter att fortsätta att investera och att man inte nu tvingas att år ett eller två skatta bort det överskott som eventuellt uppstår av det timmer och massaved som man tar ut utan att man har möjlighet att så att säga föra dessa pengar framåt i tiden för att kunna investera i olika verksamheter som bidrar till att det blir en positiv ekonomisk utveckling i dessa bygder. Det är detta som jag vill skicka med när det gäller den framtida hanteringen av stormens verkningar. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservation nr 7. 7 (): Debatten handlar egentligen om tre olika frågor, nämligen stormen och effekterna på skogen, den allmänna skogspolitiken och skogsklipparna. Jag tänkte börja med att säga lite grann om stormen. Det är väldigt många här som har beskrivit den katastrofala situationen som blev följden av det som hände . Jag tänkte i stället säga någonting positivt. Vi kommer kanske ihåg hur vi alla tänkte när detta hände. Då kanske det kändes omöjligt att tro att problemen skulle lösas och att man skulle få ut mycket skog. Men har det faktiskt skett fantastiska insatser. Det går ju riktigt bra att få ut skogen. Det finns en sådan dynamik och kraft i samhället, hos skogsägarna och hos skogsnäringen, och det har kommit fram så mycket resurser. Utländska maskinlag har hjälpt till, och vi har fått in utländska bilar som har klarat av dessa transporter. Många trodde inte att det skulle kunna gå att få fram tillräcklig kapacitet vare sig för avverkning eller för transporter. Men går det faktiskt över förväntan, och det är jag jätteglad för, både med tanke på hela samhället och givetvis med tanke på skogsägarna. Jag tror också att det var väldigt bra att det blev ett beslut om en stimulans på per kubikmeter för den skog som förs ut ur skogen. Kostnaderna för att få ut skogen är nämligen mycket högre än vid en normal avverkning. Eftersom det är viktigt både för skogsägarna och för hela samhället att hjälpa skogsägarna ekonomiskt med detta och få in denna råvara till industrin så tror jag att detta var mycket väl värda pengar att satsa. Det finns vissa saker som jag blir lite förvånad över i den här debatten. Det finns ett parti som fortfarande vill ha flygbesprutning, och det är . De har reserverat sig för det. Redan när den här reservationen gjordes var det fullständigt inaktuellt. Alla sakkunniga på området säger dels att det inte fungerar, dels att riskerna är mycket stora. Och ingen i näringen vill ha det. är diskussionen den att det kommer att bli väldigt lite bekämpning även på timmerupplag. och tar fortfarande upp bekämpning i skogen, som ingen tror kommer att fungera. Det är besvärligt både av miljöskäl och av arbetsmiljöskäl. Det finns ingen som vill ha det längre ute i näringen. Så varför driva detta i reservationer? Jag förstår att mycket dumt sades när det här hände och att mycket var förhastat. Där kan vi väl ha förståelse för varandra allihop. Men varför hålla kvar vid sådana saker som ingen egentligen stöder? Det smartaste skulle vara att säga att man inte tänker följa upp de här reservationerna. Sedan vill jag uppmärksamma kammaren på ett fel i betänkandet som vi tyvärr missat i utskottet. Det står längst upp på s. 36 i betänkandet: När det gäller användning av bekämpningsmedel vid återplantering är målsättningen att sådan användning ska undvikas. Där ska det stå: användning av bekämpningsmedel på virkesupplägg. Lite längre ned i stycket där det handlar om behörighet att använda bekämpningsmedel handlar det inte alls om återplantering, utan det handlar om bekämpning på virkesupplägg. Vi i utskottet får beklaga att vi allihop har missat detta. Sedan tänkte jag hinna säga någonting allmänt om skogspolitiken och målsättningarna för skogspolitiken också. Vi har två jämställda mål, miljö och produktion. Inom skulle vi vilja se det på ett lite annorlunda sätt. Vi menar att den verksamhet som man har i samhället alltid måste hålla sig inom de ekologiska ramarna, och det gäller också för skogsbruket. Vi skulle vilja se en målsättning där man först säger att skogsbruket inte ska innebära större belastning på miljön än vad miljön klarar. Sedan kan vi inom de ramarna vara så skickliga som möjligt och få ut så stor produktion som möjligt. är vi i övertygade om att produktionen faktiskt kan höjas utan att man gör avkall på miljökraven. Vi tänker till exempel på bättre skogsskötselåtgärder som till exempel mer röjning, men också på sådana saker som att begränsa älgskadorna som står för väldigt stora ekonomiska förluster. Skogsbruket står inför en väldig utmaning. Det är inte bara så att skogen är viktig av ekonomiska skäl och att skogsbruket har en stor utmaning framför sig för att klara alla miljökrav, utan det är också så att skogsbruket behövs för att skydda miljön. Vi behöver nämligen ha ut mycket biologisk råvara. kommer vi inte att kunna använda fossila bränslen som olja och kol. Det gör att till exempel biobränsleuttagen kommer att behöva ökas. Då är det väldigt viktigt att man gör det på ett bra sätt så att man inte för ut grot för tidigt så att barren inte har hunnit falla till marken barren innehåller ju mycket näring och att man också jobbar intensivt med askåterföring. Där finns det fortfarande mycket som behöver utvecklas. Vi anser också att man behöver utöka skogsforskningen. Vi skulle vilja ha mer av tvärsektoriell forskning, forskning om populationsekologiska samband och spridningsbiologi. Vi tycker även att man skulle behöva utveckla metoderna en hel del för att etablera lövskog. Där finns det också mycket som kan göras. En del av den mark som det nu var granskog på skulle kunna lämpa sig utmärkt för lövskog och ädellövskog. Stormen kan kanske lära oss någonting om behovet av diversifiering och behovet av att sprida risker. Det gäller även naturvården. Se så mycket naturvården också har skadats! Mycket av det som har lämnats av naturvårdsskäl har ju blåst ned. Ska vi tänka på ett annat sätt när det gäller naturvården? Kan vi till exempel utveckla mer av kontinuitetsskogsbruk? von der Esch tog upp en väldigt viktig sak, och det är utvecklingen inom EU. Vi är också mycket oroade för att det blir ett gemensamt handlingsprogram för skogsfrågor. Egentligen är alla partier i eniga om att vi inte vill ha en skogspolitik inom EU. Men Socialdemokraterna tror att om man accepterar det här kommer de andra att vara nöjda. Men varför ska de vara nöjda? Jag tror att de andra länderna, som vill ha en gemensam skogspolitik, kommer att se detta som ett första steg. Jag håller med von der Esch om att den här strategin att acceptera lite och tro att det inte kommer mer sedan är en strategi där man är ute på det sluttande planet i förhandlingarna. har vi klipparna. Jag är väldigt positiv till regeringens förslag om att ändra skogsvårdslagen och jordförvärvslagen. Jag tror att det kommer att lösa många av de här problemen. Vi har ett antal reservationer, men jag tror inte att någon av dem kommer att vinna kammarens bifall. står bakom alla dem, men jag avstår från att yrka bifall. 8 () replik: Just nu har vi sett prov på när politiken blir som sämst. Vi har sett hur en politiker försöker klistra etiketter som inte finns på sina politiska motståndare. Det är ett lågvattenmärke när skapar en debatt som inte finns bara för att i detta fall måla ut oss moderater som någon form av miljöbovar. Vi har sagt att i ett sådant läge som befann sig i, och befinner sig i, ska vi givetvis inte utesluta någon möjlighet att vidta åtgärder för att minska katastrofens effekter. Vi har också sagt att det ska kunna vara möjligt att använda luftburen bekämpning. Jag förstår att ser framför sig attackerande bombflygplan över stora områden etcetera. Det vittnar bara om en direkt okunskap om vad luftburen bekämpning kan innebära. Jag kan bara konstatera att och hellre utsätter människor för att gå mitt i detta än att använda teknik som kan vara klokare, men det ska inte vi politiker avgöra. Det ska de som är mitt i det och de som kan det göra. Men lås inga möjligheter, ! 9 () replik: Det är väl som med den här reservationen försöker skapa en debatt som över huvud taget inte finns ute i samhället. Ingen skogsägare har ringt mig och sagt att man vill ha de här sprutmedlen över sin mark. Vi hade en hearing i utskottet, och alla experter på den biologiska sidan var emot det. Näringen kunde inte heller tänka sig flygbesprutning. Det är jättestora risker med detta. Dessutom finns det ingen expert som säger att det över huvud taget fungerar. Varför finns det då ens anledning att hålla öppet för det om ingen tror att det fungerar? och Kemikalieinspektionen är emot det. Jag förstår att det från början, när hela den här chocken kom, fanns företrädare för näringen som kunde tänka sig flygbesprutning. Jag kan ha en viss förståelse för att i en sådan paniksituation också tyckte att man skulle titta på det. Men varför hålla fast vid det? Vi är snart inne , och det var länge sedan någon annan än ville hålla öppet för det. Det är inte så att förespråkar att folk ska gå ut i skogen med ryggsprutor. Däremot finns det två andra partier som vill hålla öppet för det. Men ingen från näringen säger att det behövs över huvud taget, och ingen säger heller att bekämpning av skogen från marken fungerar. Det kanske kan komma att behövas en del bekämpning på timmerupplägg, men från näringens sida säger man att det knappast blir nödvändigt där heller. Det hela har gått så mycket bättre än vi trodde, så varför förespråka sådant som inga biologer som jag träffat på vill ha och som inte näringen längre efterfrågar? 10 () replik: upprepar en lögn. Har jag stått här och förespråkat luftburen bekämpning? Nej, det har jag inte. Däremot har jag sagt att man i den totala verktygslåda som finns inte ska utestänga den möjligheten ifall det skulle visa sig vara en bättre åtgärd än att låta en katastrof ske. Jag tycker det är alldeles utmärkt att ingen ännu ansett att det behövs. Det är alldeles utmärkt. Självklart ska vi inte använda bekämpning som inte behövs. Det kan vem som helst räkna ut. Och framför allt ska vi från politisk sida inte styra detta. Men eftersom både företrädare för skogen och andra sagt att de kan tvingas använda kemisk bekämpning måste vi trots allt ställa oss frågan. Min fråga till är: Hur ska detta ske? Någon måste ju i så fall applicera det. I min värld ska man självklart skydda miljö och människor så långt det är möjligt. Men man kan tvingas använda människor som har direktkontakt med ämnet. Det tycker jag inte är bra. 11 () replik: Ni har ju en särskild reservation till betänkandet som just tar upp detta med flygbesprutning, alltså att man ska hålla öppet för det. Då blir det du sade nästan ännu värre, nämligen att vi politiker inte ska lägga oss i detta om någon anser att det finns ett behov ska det kunna användas. Jag har inte träffat någon från näringen som anser att det finns ett behov; det var vi kunde höra sådant sägas. Men om det nu skulle finnas en galning någonstans som vill använda kemisk bekämpning fastän ingen tror att det fungerar vare sig från marken eller från luften blir frågan: Skulle den personen få använda det för att han eller hon tycker att det finns ett behov? I så fall behövs det inte någon miljölagstiftning över huvud taget, utan så fort någon tycker att det finns ett behov av att använda ett kemiskt preparat ska det enligt få användas. Du säger att jag försöker påföra er åsikter som ni inte har. Låt mig då läsa ur reservationen: När det inte är möjligt att nå dessa områden från marken måste luftburen bekämpning tillåtas, och kemisk bekämpning av skadegörare måste vid behov bli möjlig även för det virke som ligger kvar vid vägkanten. Det sista avser väl timmerupplägg. Där är det tillåtet, så det hade ni inte behövt ta upp i reservationen. Och det kanske inte alls kommer att behövas. Tyvärr, ur synvinkel, kommer det kanske inte att användas några kemikalier där heller. Luftburen bekämpning vill ingen ha, och därför förstår jag inte varför ni skriver en reservation om det. Det hade gått bra att släppa det här yrkandet vid motionsbehandlingen då det fanns en annan kunskap än i det läge när ni först tog upp frågan. 12 (): Mer än halva yta är täckt av skog. Den producerar en förnyelsebar råvara och är också landets främsta råvarutillgång. Den är vår viktigaste inkomstkälla, men ger oss även andra upplevelser. En genomförd undersökning visar att vi uppskattar skogen mer för dess naturvärden än för dess ekonomiska värden. Också i ett större perspektiv spelar den svenska skogen en viktig roll. Vi har nämligen en fjärdedel av skogsarealen inom EU, och förmodligen har vi ännu mer om vi skulle räkna detta i virkesvolym. Det är med andra ord så att skogen innehåller för oss mycket stora värden, som i sin tur ställer krav på ansvar på den som äger och förvaltar denna resurs. De allra flesta sköter denna förvaltning på ett alldeles utmärkt sätt. Det visar inte minst den ständiga ökningen av vårt virkesförråd. fick vi information från , som visar att kvaliteten på föryngringarna ökar. återstår att se om vi får samma positiva svar när det gäller röjning och gallring. Men, herr talman, vi har några få som inte tar sitt ansvar. De är inte många, men de är tillräckligt många för att deras beteende måste fördömas och förhindras. De köper upp fastigheter, avverkar skogarna och säljer sedan fastigheterna igen utan att återplantera. I allmänt tal brukar vi kalla dem för skogsklippare. Skogsvårdsstyrelserna har inget verksamt instrument för att förhindra detta missbruk. De instrumenten skapar vi nu genom de lagändringar som behandlas i detta betänkande och genom förändringarna i jordförvärvslagen som behandlas i nästa ärende i kammaren. Det innebär att säljaren och köparen ska ta ett solidariskt ansvar för att återplantering sker. Vid en fastighetsförsäljning är säljaren ansvarig för att återplantering sker om inte detta ansvar juridiskt övertagits av köparen. Problemet med att beivra sådana klandervärda handlingar är att regelverket och byråkratin kan öka för alla. Regeringens ambition har varit att täppa till de hål i lagstiftningen som utnyttjats, utan att det ska medföra några svårigheter för de övriga skogsägare som tar sitt ansvar. Jag kan konstatera att utskottet är enigt i sin grunduppfattning att stoppa det så kallade skogsklipperiet. har fyra reservationer i denna fråga, men de berör egentligen inte huvudfrågan. Stormen ställde till en katastrof för skogen i framför allt och . träd blåste ned, och det var många som fick se sitt livsverk ligga i ett stort plockepinn. Vi hade en särskild remissdebatt i kammaren när de motioner som vi nu behandlar väcktes. Då tog vi upp denna katastrof i ett inledningsskede. Så här efter stormen kan vi konstatera att det har gjorts många väldigt fina insatser. Något av en nationell samling inställde sig och skogsägare, skogsarbetare, entreprenörer, bolag, myndigheter med flera har samarbetat med ett gemensamt mål för ögonen, att få ut den fallna skogen så fort som möjligt med hänsyn till den kapacitet som förädlingskedjan har och till möjligheten att lagra timmer allt för att rädda de värden som går att rädda samt för att motverka omfattande insektsangrepp. Det är den verklighet jag mött när jag besökt de drabbade områdena. Jag har sett det hela på ungefär samma sätt som , men tydligen har från en annan bild. Jag känner inte igen den beskrivning som ger av att det skulle ha varit en allmän villervalla i den här frågan. Mycket av arbetet återstår. Vi är bara i början. Jag vill dock på detta sätt rikta ett stort tack till alla dem som har gjort och gör stora insatser med anledning av stormen . Vi kommer att ha ett nytt tidsbegrepp i dessa områden, före och efter stormen, och det var ni som bidrog till att det trots allt finns en ny framtid i de drabbade områdena. Privatskogsbruket är omfattande i dessa områden, och många enskilda skogsägare har lidit stora ekonomiska förluster. Det handlar om skadade träd som tappar i värde, om fördyrade avverkningskostnader och framför allt om kraftigt sänkta virkespriser. Omfattningen gör att det för många inte blir några inkomster från skogen på tiotals år eller kanske ännu längre, som det blir kostnader för plantering och röjning. Det finns också en risk för att skogsägare inte röjer upp den nedfallna skogen, med risker för framtida insektsangrepp på levande skog som följd. Det är några av de skäl som ligger till grund för det omfattande stödpaket som regeringen och stödpartierna tagit fram för att mildra verkningarna av stormen. Trots möjligheter till stormförsäkringar har det visat sig att marknadskrafterna inte klarar av en sådan påfrestning som innebar. Åtgärdspaketet har omfattat en rad moment: Dieselskatten för skogsmaskiner slopas temporärt i . 500 miljoner avsätts till stöd för lagring av det stormfällda virket. 100 miljoner avsätts för att återställa sönderkörda skogsbilvägar. Det införs en skattesubvention om per kubikmeter virke som forslas ut ur skogen. Det innebär en total skattereduktion på . 15 miljoner har ställts till förfogande för inventering. Regeringen har sökt stöd från . Ansökan är inlämnad. efter stormen vidtogs en rad åtgärder av regeringen och dess myndigheter. Det har handlat om dispenser från regler för att underlätta omhändertagandet och lagringen av virke. Med de åtgärder som regeringen redan har vidtagit är de flesta förslagen i de motioner som har lämnats in med hänvisning till särskild händelse redan uppfyllda. Det skiljer sig i sättet, men ändamålen med förslagen är i allt väsentligt uppfyllda. Några reservationer är överspelade. Det är en kamp med tiden att få ut virket ur skogen. Skälet till det är de skadeinsekter som trivs i död ved. De riskerar inte bara att skada den stormfällda skogen utan även den som är levande. verkar det inte vara några större problem. Medvetenheten är stor och kunskaperna och metoderna att begränsa angreppen är nu mycket bättre än de var , då vi hade stora insektsproblem. Trots detta kan vi konstatera att det finns tre reservationer i betänkandet från , , som i varierande grad vill tillåta kemisk bekämpning i skogen. Jag kan bara konstatera att det inte finns någon efterfrågan från någon aktör på att använda kemikalier. Att flygbespruta skog skulle inte vara till någon hjälp. Substansen är verksam bara , och det går inte att vattenbegjuta kemikaliebehandlat virke, för då skulle vi få ned gifter i marken.