prot · GS0988 · 2005-03-10 00:00:00 — På så sätt säger man att de får skylla sig lite själva om de är hemlösa om de inte sköter sig fast de inte har möjlighet. Finns den här problematiken med? lyfter nu upp de många som är psykiskt sjuka och hur de ska klara av ett sådant här system. 110 () replik: Från sida menar vi att alla som kan ta ansvar för sina handlingar också ska dömas till fängelse. Vi vill luckra upp att det döms till rättspsykiatrisk vård eller fängelse, eftersom gränsen är mycket svår att avgöra. Vi vet också att det finns en utredning, men vi väntar på propositionen från regeringen och har väntat . Specialavdelningarna för psykiskt sjuka måste säkert ha vissa specialregler för hur det ska fungera där, men tanken är att även de personerna ska kunna komma ut i samhället . Då kan man inte låta dem leva i en totalt skyddad verkstad inne på sedan släppa ut dem i verkligheten i det fria livet. Då blir det problem. Det måste givetvis vara en anpassning även om det är en psykiatrisk specialavdelning. sade att det ska påverka om man sköter sig eller missköter sig på anstalten. Men tycker att dagens system med två veckors tillägg är en tillräckligt ingående bestraffning om man har rymt, försökt rymma eller slagit sönder hela avdelningen? Är det inte lite väl enkelt att bara komma undan med att få påslag , inte på den totala tiden utan på två tredjedelar av tiden? 111 () replik: Jag ska börja med den sista frågan. Jag tycker att det är ganska svårt att bedöma är det rätta när det gäller den eller den händelsen. Den påbackningen är ju också bara en av de åtgärder som man drabbas av. Väldigt många av dem som rymmer eller försöker rymma får heller inga permissioner, kanske eller de kanske inte får det under resten av straffet för att de betraktas som rymningsbenägna. Det vidtas en mängd åtgärder inom systemet, förutom de här , som verkligen påverkar ens möjlighet. Om man har en farlighetsbedömning på sig och gör någonting i den här stilen betyder det att den farlighetsbedömningen som innebär att man inte får permissioner eller inte kan börja studera det man vill kommer att ligga kvar under en av straffet. Så det är lite enkelt att säga att det bara är de här . Det är också en fråga som kommittén tittar på. Jag hoppas att man har ett lite mer sammanvägt system där man tittar på alla de här faktorerna. Jag tycker att det är viktigt att man gör det. Jag vill ändå återgå till frågan om vilka krav man ska ställa på vad skötsamhet och misskötsamhet är. Om man ska kunna släppas ut efter två tredjedelar av straffet man kanske till och med kan tänka sig halvtid eller hela straffet så kan det ju handla om oerhört långa tider. Vi vet att barn med bokstavskombinationer har väldigt svårt att anpassa sig i vanliga klassrumsmiljöer, i stora miljöer. Man måste specialanpassa. Det är inte för att de inte vill sköta sig. Det är för att de inte förmår göra det i en sådan miljö. Fängelsemiljön är ju inte den lättaste miljön av alla. Så hur ska man klara av att ha ett rättssäkert system som inte straffar de här grupperna som inte har en förmåga att klara av kraven? Det är min stora oro i den här debatten. Jag hoppas att det är flera som tar med den aspekten och tänker på den. Annars riskerar vi att straffa människor som vi definitivt inte bör straffa på det sättet. 112 () replik: Jag tycker att det låter som om tar ansvaret från de enskilda människorna. Det är väl inget som säger att en person med adhd eller någon annan av de sjukdomarna ska rymma, misshandla medfångar eller slå sönder inredningen? Vi måste trots allt kräva ansvar av de intagna på våra anstalter, oavsett om de råkar ha en sjukdom som har en bokstavskombination. säger också att det är svårt att bedöma om två veckors tillägg är för lite eller för mycket. För mig är det ganska enkelt. Om man har rymt tycker jag att det är alldeles för lite att få två veckors tillägg på sitt straff. Reglerna ska vara tydliga. Det ska finnas rättssäkerhet även för de intagna. Därför ska reglerna vara mycket tydliga så att de vet innan de gör något missbrukar på anstalten, försöker rymma, slå sönder inredningen eller annat vad som händer. Det är rättssäkerhet. Sedan har de intagna möjlighet att välja antingen sköter jag mig eller så sköter jag mig inte. Jag vet vilket resultat det får. 113 (): Vi diskuterar återigen kriminalvården. Det är ett arbete som är viktigt. Det är väldigt tungt, och det är något som kommer att fortsätta. Vi har från sida endast en reservation, nr 15 under punkt 13, som jag yrkar bifall till. Vi har fyra särskilda yrkanden. Vi har valt att gå den vägen eftersom vi vet att kommer med sitt betänkande, och vi kommer att fortsätta den här diskussionen. Vi har hört många detaljdiskussioner om olika saker. Det har sitt värde. Det är viktigt. Jag tänkte ta upp en lite mer övergripande frågeställning. Vi har i vår reservation hävdat att vi måste bekämpa diskriminering inom kriminalvården. I nästa debatt har vi återigen en del särskilda yttranden som behandlar samma sak. Det handlar om respekt mellan människor och respekt för människor och individer. Det förhållningssätt som vi har fått i samhället då man anser att man utan större påföljder på ett respektlöst sätt kan hantera människor på grund av deras sexuella läggning, etniska ursprung, hudfärg, ålder eller annat känns som ett väldigt stort och svårt problem av mer samhällskaraktär i allmänhet. Det måste till mer pedagogiska åtgärder för att kunna klara det. Jag tycker att det är viktigt att vi lär oss se individer på ett annat sätt. Det gäller framför allt, som vi har hört, inom kriminalvården. Vi har hört om det ökade individuella ansvaret för de interner som kommer in. Som vi hörde i den föregående debatten finns det givetvis människor som inte har förmågan att ta det egna ansvaret. De saknar den möjligheten. För dem måste det naturligtvis till andra åtgärder. Vi har hört att kriminalvården befinner sig i kris med överbeläggningar, en stor rymningsbenägenhet, narkotika på anstalter och så vidare. Vi har också hört att antalet interner har ökat med en stor grupp. Man har diskuterat möjligheten att bygga nya anstalter. kommer jag till de där russinen som vi har hört talas om. Av det jag hör i vår diskussion uppskattar jag att man börjar se internerna som individer i större utsträckning. Man talar om möjligheter för människor att få konsekvenser av sitt beteende inom fångvården, det vill säga möjlighet till tidigare frigivning om man är skötsam och motiverad för att bete sig på ett sådant sätt som vi i samhället önskar. Det känns som en väldigt viktig del. Det hade vi också med i vår motion. Vi har valt att hävda det i vårt särskilda yttrande. Möjlighet för människor att avtjäna sina straff med hjälp av elektroniska fotbojor ser vi också som en positiv väg. På det viset kan man minska beläggningarna på fängelserna och framför allt ge internerna möjlighet att återanpassa sig till samhället. Det är trots allt det som vi anser är det klart viktigaste. Vi har ett särskilt yttrande om möjligheter att få in fler aktörer i frivården och kriminalvården. Vi har sagt att det finns möjlighet att lägga ut mer av verksamheterna på entreprenad. Det är inte för att staten ska tjäna pengar, och det är inte för att i första hand gynna det privata näringslivet. Det är i första hand för att få fram fler och alternativa behandlingsmetoder där individen återigen sätts i centrum. Målsättningen måste vara att få fler människor tillbaka i samhället som klarar att sköta sin samhälleliga plikt enligt de spelregler vi har satt upp. 114 (): Som majoritetens representant i den här debatten funderade jag mycket på hur jag skulle klä mig. Skulle jag kanske klä mig i säck och aska? Skulle jag kanske ha tjära och fjädrar? Jag kanske borde ha båda delarna, om man lyssnar på ett antal av de debattörer som har varit med i dagens debatt så här långt. Jag tycker att nivån är något låg. Vi kan hoppas att vi kommer ifrån det . Jag valde de här kläderna. Det är ganska diskret och kändes bättre. Kriminalvården är ett politikområde som rör, berör och engagerar många människor i vårt samhälle. Åsikterna är många och i allra högsta grad skiftande. En del hävdar att vi har en kriminalvård i fritt fall och att våra intagna över huvud taget inte behandlas på ett värdigt sätt. Andra röster i samhället menar att våra fångar i mångt och mycket faktiskt har det alldeles för bra. Inget av detta ger en rättvisande bild av hur svensk kriminalvård faktiskt ser ut, tycker jag. Det är viktigt att komma ihåg. Eftersom jag vet att justitieutskottets ledamöter har ett stort och äkta engagemang i de här frågorna hoppas jag att vi åtminstone fortsättningsvis kan föra en seriös debatt om detta och föra frågorna framåt med den respekt de är värda. Utan tvekan är vi i många delar överens om målen för kriminalvården. Förslagen om hur vi ska nå dit skiljer sig dock en hel del åt. Det är det vi ska diskutera här och . För mig är det viktigt att se kriminalvården ur ett bredare perspektiv. Vi måste våga lyfta blicken och se till hela samhället. Ingen kedja är starkare än dess svagaste länk, brukar man säga. Det gäller i allra högsta grad här. Vi måste ha ett samhälle där alla får plats. Våra barn måste få chans att växa upp i trygghet. Därför är vår välfärd viktig och har sin givna plats även i dagens debatt. Den borgerliga alliansen vill se en ny kriminalvårdspolitik eftersom man hävdar att den med socialdemokratisk majoritet nu förda är ett totalt misslyckande. I den gemensamma reservationen hittar jag faktiskt inte så fasligt mycket nytt. Jag ser gärna att ni från alliansen utvecklar det som egentligen är nytt. Det finns inte med i reservationen. Det vore intressant att höra. Om jag hade lösningen på kriminalvårdens alla problem skulle jag sannerligen presentera den direkt. Det är inte så enkelt, och det vet vi ju. Jag vill även att ni utvecklar de kostnader som era förslag innebär. Det som ni föreslår kostar en hel del pengar. Frågan är om de pengar som ni har i era budgetförslag räcker till allt det ni vill åstadkomma. Jag ställer mig tveksam till det. Red gärna ut de begreppen. Mycket som föreslås i den gemensamma reservationen jobbas det förstås redan med. Så är det, och det vet alliansen. Vi kan till exempel se på frågan om utbildning. För oss alla är det naturligtvis självklart att de som är i behov av det ska erbjudas en bra och vettig utbildning. Utan tvekan är det så. Det gäller självklart också kriminalvårdens personal. Det är viktigt att man har en bra utbildningsgrund att stå på och givetvis också möjlighet till vidareutbildning. Som sagts är kriminalvårdens personal dess viktigaste resurs. Bättre frigivningsförberedelser nämns. Det måste vara allas vår vilja att när frigivningen väl kommer ska man vara så väl förberedd för den som bara är möjligt. Jag tror att vi är fullständigt överens. Man behöver bostad och arbete. Det är självklart. Där måste vi också ställa större krav på samhället i stort. Det är inte ett ansvar bara för kriminalvården. Där borde vi tillsammans kunna ställa större krav för att komma framåt. Jag tror också att samhället behöver komma in på anstalterna på ett tydligare sätt. Kriminalvården kommer ju inte ut. Samverkan inför frigivningen mellan de berörda myndigheterna måste utan tvekan bli bättre, för allas vår skull, inte minst för de intagnas. Frivilligorganisationer som till exempel , Kriminellas revansch i samhället, spelar också en viktig roll när det gäller hjälp och stöd när man väl kommer ut. Programverksamheten i stort måste fortsätta och utvecklas. Det är bra att kriminalvården nu inriktar sig på kvalitet i stället för kvantitet när det gäller programverksamheten. Det är absolut nödvändigt för att nå ett bra resultat. Det arbetet bör man fortsätta med. Mer behöver också göras i programverksamheten för att se till kvinnors särskilda situation. Det är ett nytt program på gång för att hjälpa personer som har dömts för grova våldsbrott att inte återfalla i brottslighet. Det håller man nu på att införa i kriminalvården. Mycket har hänvisats till . Mycket av det vi diskuterar här ingår ju i den. Jag och flera av oss här sitter med där. Vi ska presentera ett betänkande , hoppas jag. För den sakens skull kan man ju inte tiga still. Man måste naturligtvis göra saker . Ett exempel på vad vi jobbar med i är självförvaltning. Det används mer och mer inom kriminalvården . Det är bra. Där man bygger om försöker man också att se till att det blir möjligt med självförvaltning. Det är alldeles nödvändigt. Det är saker som kan tyckas vara självklara för många av oss men som kan vara nog så tuffa utmaningar för många av våra intagna. Det handlar mycket om vardagsnära saker för att göra livet på anstalt mer likt det som finns utanför murarna. Jag är övertygad om att kriminalvården måste individanpassas på ett helt annat sätt än vad som görs . Det behövs tydliga och enkla regelsystem. Det efterlyses av alla och inte minst av de intagna själva. Narkotikan på våra anstalter är ett problem och något som vi alltid måste ha för ögonen. Diskussionen om regeringens narkotikasatsning har varit uppe i debatten. Den har inte heller enligt mig gett det tydliga resultat som vi hade hoppats på. Men jag tror att vi måste vara uthålliga, för det här är en satsning som vi vill ska fortsätta. De som har tagit del av de här programmen har varit väldigt nöjda med dem. Men där behöver mer göras. Fler narkotikahundar har köpts in, inte minst viktigt. Men, som sagt var, jag tror lite mer på uthållighet där. När det gäller barn vars mamma eller pappa sitter i fängelse krävs även där särskilda insatser, för det är viktigt för barnen att kunna ha en god kontakt med sin mamma eller pappa. Särskilda besökslägenheter är en viktig del för att familjer ska kunna träffas och umgås under någotsånär vettiga förhållanden. Man kan utan tvekan säga att kriminalvården har varit i fokus . Vi har fått uppleva flera spektakulära rymningar och ett fall där man till och med tog gisslan. Det här är något som vi tack och lov har varit relativt förskonade från tidigare. Men det som skedde är naturligtvis oerhört allvarligt och har självklart medfört att säkerhetsfrågorna verkligen har hamnat i fokus. Därför har också ett antal åtgärder vidtagits beträffande både den yttre och den inre säkerheten. Ni vet redan mycket om inpasseringskontroll, mobilstörningsutrustning med mera. Varken majoriteten eller regeringen sitter med armarna i kors och väntar på att ska bli klar medan kriminalvården förfaller. Så är det förstås inte, och det vet den borgerliga alliansen mycket väl. En del av det som görs och som har gjorts skrivs det också om i betänkandet. Sedan kan man alltid önska mer text om allting, men delar av det som görs finns redovisat i betänkandet som vi ska fatta beslut om här . Att jag sedan hänvisar till utredningen i vissa fall är något som jag måste få göra, för vissa frågor är svåra och måste få ta sin tid. Jag vill hellre att det blir rätt i de här viktiga frågorna än att det går snabbt. Det är inte minst viktigt när det gäller kriminalvårdens område. Det finns mycket som vi måste göra. Jag är dock fortfarande inte beredd att klä mig i säck, aska eller tjära och fjädrar. 115 () replik: inleder med en mycket intressant beskrivning av olika klädkollektioner som hon skulle kunna uppträda i. Det hade väl varit spännande och intressant. hade jag inte tänkt att i alla fall här ha några synpunkter på hur klär sig men på en del annat, nämligen hur ni har skött kriminalvården. 25 och slutligen 10. Så började jag. Den satsning som ni ibland talar om att ni gör på kriminalvården handlar om att man ska säga upp 200250 medarbetare i kriminalvården, och personalen är ju den viktigaste delen i en bra kriminalvård. Jag skulle vilja ställa frågan om instämmer i uttalande som låter så här: Det rimmar illa att personalneddragningar ska ske som regeringen talar om satsningar på kriminalvården. Det har aldrig funnits så många fångar som , aldrig så många grova brottslingar. Instämmer i uttalande, eller har fel? 116 () replik: I min iver att hinna med det jag hade föresatt mig att säga i mitt anförande glömde jag visst att yrka bifall till förslaget i betänkandet, men det gör jag nu och yrkar avslag på samtliga reservationer. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi framöver ser till att vi får en långsiktig planering och en långsiktig lösning på kriminalvårdens problem. Däri ligger också ekonomin. Jag kan naturligtvis inte stå här och säga att jag tycker att situationen är tillräckligt bra , för det är den inte. Man bär inom kriminalvården på en ryggsäck som man behöver bli av med för att kunna jobba mycket mer offensivt med det innehåll som vi faktiskt vill åstadkomma. Jag är övertygad om att regeringen är mycket väl medveten om detta och också har planer på att komma med förslag till en långsiktig lösning för kriminalvårdens ekonomi och verksamhet. 117 () replik: När jag lyssnade på tyckte jag att hon ibland lät som en oppositionspolitiker. Det var kanske säcken och askan som dök upp i alla fall och det var ju klädsamt i det här fallet därför att hon redogjorde för problemen och för vad som behöver göras. Men sedan då? Det kan väl inte ha kommit som en blixt från klar himmel att det skulle bli så här i kriminalvården. Det är inte som med flodvågen, där man hade väldigt på sig för varning. Här har varningssignalerna funnits under mängder av år, så för och regeringspartiet kan det här inte ha varit någon överraskning. Ni har kört kriminalvården dit den är med berått mod. Har fel eller har han rätt? 118 () replik: Jag vet inte, och jag var inne på det i mitt anförande också, om ni över huvud taget har tittat på de resurstillskott som ni tillför. Tror ni att ni ska kunna lösa kriminalvårdens alla problem med de summorna pengar? Jag försöker åtminstone ge en någotsånär redogörelse för tillståndet i kriminalvården, som jag inser att kriminalvården behöver mer resurser. Det har man tagit till sig på departementet, och det gör naturligtvis också vi när vi är ute och träffar folk i kriminalvården. Men sedan handlar det också om vad vi i slutänden väljer att lägga pengar på. Vi har ett antal kronor att använda oss av. Jag tror på en långsiktig lösning för kriminalvården. Den är absolut nödvändig, och den får vi återkomma till. 119 () replik: Jag ska ta upp någonting konkret. Milan Sevo, en person dömd för brott, blev gripen på gränsen mellan och . I TT-meddelandet står det att han numera är bosatt i . Men nog bosatte han sig där lite för . Under en permission , då han avtjänade ett tvåårigt straff på Täbyanstalten, bestämde sig Sevo för att inte längre sitta där. I ett pressframträdande i berättade han att när så finner lämpligt kommer han att återvända till avtjäna de som kvarstår av påföljden, men just nu vill han vara i . har i sin utredning Säkert inlåst påpekat att det finns avdelningar i svensk kriminalvård där fångarna styr. Det är helt oacceptabelt att fångar styr inne på anstalten. Det är också helt oacceptabelt att fångar ska kunna styra om de avser att ta semester från ett fängelsestraff. när Sevo kommer tillbaka för att avtjäna de två återstående månaderna får han en disciplinpåföljd som jag förmodar blir 1015 dagars pålägg på villkorlig frigivning. Tycker att det är en konsekvens som är lagom för en intagen som medvetet beslutar sig för att avvika från sitt fängelsestraff? 120 () replik: Att fångar styr på våra anstalter är naturligtvis inte acceptabelt. Den frågan behöver man knappast egentligen ställa. Jag vet inte om du hade förväntat dig att jag skulle svara att det är acceptabelt. Jag har svårt att uttala mig, för jag har för dålig kunskap om just det här fallet måste jag tillstå. Man ska utan tvekan ha tydliga reaktioner och sanktioner när någon har avvikit från en anstalt. De möjligheterna har man i kriminalvården , alltså att ha fler sanktioner än att bara lägga på straffet. 121 () replik: Vi ska inte ha synpunkter på vad som ska ske i det här enskilda fallet, men jag plockade fram det för att det exemplifierar situationen. får en person som bestämmer sig för att helt medvetet avvika från sitt fängelsestraff 1015 dagars pålägg. Vi folkpartister anser att avvikelse, eller rymning som man säger i dagligt tal, borde kriminaliseras. 1015 dagars pålägg är inte en tydlig signal om att avvikelser är totalt oacceptabla. Den som avviker, eller rymmer, från ett fängelsestraff bör ställas inför domstol och få klart för sig vad det är som gäller. Företrädare för majoriteten säger ofta att rymningarna i minskar. De direkta avvikelserna från de svenska fängelserna ligger dock på en mycket hög nivå. Vi ligger i topp om man jämför med de andra nordiska länderna. I de andra nordiska länderna är kriminalisering redan infört. Även i många andra länder är rymning kriminaliserat. Vi i tycker att det borde vara självklart att det är olagligt att rymma också i . Därför undrar jag: Skulle ni i Socialdemokraterna vilja verka för att det blir förbjudet att avvika från ett fängelsestraff? 122 () replik: Jag är inte beredd att kriminalisera rymningar. Det är naturligtvis inte tillåtet att avvika från anstalt i . Kriminalvården har möjligheter att ge tydliga reaktioner, och också utdöma tydliga sanktioner, för att det ska bli tydligt att det faktiskt händer saker om man väljer att avvika. Efter det som har varit med rymningar och sådant kan man, när man talar med folk rent spontant, höra dem säga att jo, det kanske vore bra att kriminalisera rymningar. Många partier visar sin populism i det fallet, tycker jag, när de genast kastar ut åsikten att det borde kriminaliseras. Jag tror faktiskt att man måste lugna ned sig lite grann. Jag anser att i fråga om mycket av problematiken kring rymningar vilar också ett ansvar på samhället i stort. Det ansvaret måste vi alla försöka ta. Du löser inte de här problemen bara genom att kriminalisera rymningar. 123 () replik: Ja, jag kommer nog att bli populistisk . Är det populism att uttrycka politiska åsikter så kommer jag att bli populistisk. Det är uppenbart att Socialdemokraterna inte har några som helst idéer om hur vi ska kunna förbättra kriminalvården om ni inte ens kan uttrycka vad ni tycker i riksdag. Jag har suttit och tittat i det här betänkandet och även i nästa betänkande, som vi ska debattera efter det här. Där står det utredning. Det står översyn. Det står se över frågan. Men aldrig någonsin kommer vi till skott. Sitter man i majoritet ska man också driva politiken framåt. Man får ta ansvar för hur situationen ser ut. talade tidigare om en seriös debatt. Frågan är om det är seriöst att prata i från talarstol utan att egentligen uttrycka några politiska åsikter alls. Jag åker runt bland fängelser i . Jag har varit på åtskilliga runtom i hela landet. Jag har lärt känna några kriminalvårdare. Jag kan lova att deras kritik inte är lindrigare än den som jag har framfört här . Det är inte så att vi är populistiska, utan vi framför det som vi möts av när vi åker ut och hälsar på i verkligheten utanför riksdag. Vi fick inget svar huruvida två veckors tillägg på straffet, eller , är tillräckligt för en rymning och att man håller sig undan. kanske i stället kan svara på om det är så att situationen för intagna kvinnor med barn i fängelset behöver förbättras och om behandlingen av sexualbrottsdömda verkligen fungerar. Det är två av de reservationer som vi har från alliansens sida. 124 () replik: Vi hör ju till dem som har tagit initiativ till den här kriminalvårdskommittén just för att vi är beredda att diskutera de här frågorna, som vi har varit inne på. Vi diskuterar halvtidsfrigivningen, eller tidpunkten för villkorlig frigivning. Vi diskuterar precis allt det som ni vill att vi ska diskutera. Det gör vi också i den här utredningen. Men man kan inte heller bara vänta på att den ska bli klar. Man måste också göra saker . Det tycker jag ändå att vi gör, och det har vi redogjort för, delar av det åtminstone, i detta betänkande. Det är faktiskt så att en del görs. Jag ställer mig frågande igen.