prot · GS09117 · 2005-05-10 00:00:00 — har beslutat att cancersjukdomarna tillhör den högsta prioriteringen inom vården, men sanningen är att våra medlemmar undanhålls bästa möjliga behandling. Accepterar du att cancerpatienter i nekas behandling? Ska vi behöva åka utomlands eller köpa privata försäkringar för att garanteras vård? Vi vill att du gör någonting åt den dramatiska situationen inom cancervården! Detta var skrivet av ordföranden i en av de cancerföreningar vi har i vårt land. Sju andra har också skrivit under. Den artikel de skrev i genomsyras av att man upplevt mycket av den ångest, vånda, rädsla och oro som en cancerdiagnos de facto för med sig. Det är en utomordentligt svår situation. Att drabbas av en cancersjukdom har trots allt i , så länge jag vet, förknippats med att vara bland det allvarligaste vi kan råka ut för. Det är riktigt, som skriver och som vi vet, att många och alltfler av de människor som drabbas av cancer blir friska. Många kan leva med bra medicin och ändå ha god livskvalitet. Men det som gjorde mig så upprörd över vad som håller på att ske var när man berättade om de regionala skillnaderna. Dem visste jag inte om, måste jag säga. Däremot visste jag, fru talman, att det var kämpigt att få onkologisk vård här i . Främsta orsaken till detta var att det saknades sjuksköterskor med onkologi som vidareutbildning. Det är också ett ansvar för oss som politiker: att se till att det utbildas människor som svarar upp till de behov vi har framför oss. som vi vet att det görs neddragningar inom cancervården i , i , i och i säger läkare att de inte kommer att kunna ge sina patienter nya, moderna läkemedelsbehandlingar trots att dessa räddar eller förlänger liv. De hävdar att det inte finns pengar. Det är ett bekymmersamt läge eftersom detta är människor som har högsta prioritet. Min fråga till är hur man ska bemöta och svara dessa människor. 33 Statsrådet (): Det är en angelägen fråga som tar upp. Självklart kan vi inte acceptera att ha stora skillnader i hur man blir behandlad för en likartad sjukdom i olika delar av landet. Här har vi ett nationellt ansvar i regering och riksdag att se till att det finns sådana riktlinjer som ger stöd för denna typ av prioriteringsbeslut ute hos sjukvårdshuvudmännen och hos verksamma i hälso- och sjukvården. Det är just detta vi vill uppnå med de nationella riktlinjer för de tre stora cancergrupperna bröstcancer, kolon- och rektalcancer samt prostatacancer som man nu arbetar med inom . När denna debattartikel publicerades deltog jag själv i en debatt i radio omkring de här frågorna där just frågan kom upp att man har olika syn på när det är relevant att sätta in en viss typ av medicinering. Den frågan bör naturligtvis inte vi som politiker ta ställning till, utan det ska göras en medicinsk bedömning. Vi har dock ansvar för att se till att det finns stöd för den medicinska bedömningen. Det är en av de frågor som är viktiga i arbetet med de nationella riktlinjerna, där man just tar upp effekten av olika åtgärder och gör en evidensgradering av olika effekter. Det tror jag kommer att vara ett mycket viktigt stöd för sjukvårdshuvudmännen när man ska fatta beslut, för det är självklart oacceptabelt att avstå från en behandling för att man säger att man inte har råd med den. Däremot kan det vara så att en annan, alternativ, behandling utifrån evidensbaserade bedömningar är att föredra. Den typen av beslut ska inte vi fatta som politiker utan de ska fattas av medicinska experter. Det är det arbetar med. Jag känner mig dock inte orolig över cancervården. Jag tycker att vi har en bra cancervård. Jag tycker också att den går framåt i bra takt och att det sker en utveckling. Jag tror att vi kommer att behöva återkomma inte bara i fråga om cancervården utan också i flera andra ärenden där vi måste stärka den nationella påverkan över de lokala prioriteringarna. Ett viktigt instrument för att göra det är nationella riktlinjer, som ju blir stödet för hur man bör arbeta för att nå bästa resultat utifrån patientens perspektiv. Det andra viktiga instrumentet är de nationella kvalitetsregistren, där vi också kan följa och se att vi får olika utfall på olika kliniker och av olika behandlingar. Det är ju ett väldigt starkt stöd för att kunna se till att alla medborgare med en viss diagnos har rätt till bästa möjliga behandling och inte ska behöva råka ut för att ett visst landsting eller en viss vårdgivare behandlar annorlunda än någon annan. 34 (): Det är bra att statsrådet delar min bedömning att det är oacceptabelt när man anger som skäl att pengarna inte räcker. Sedan vet jag ju att det görs olika bedömningar, men de här åtta personerna, som alla är ordförande för sina cancerförbund, i landet har ju tagit in information via sina medlemmar som bland annat har sagt att en kvinna i inte får behandling medan en kvinna med samma sjukdom i eller får det. En annan sak är att det var , tror jag, som den här bröstcancersituationen var svår, HER 2-positiv bröstcancer, unga kvinnor som drabbas av denna särskilt aggressiva cancerform. Det finns ingen annan behandling för cancerformen än den här mycket speciella behandlingen. Det är klart, får inte de här unga kvinnorna den går inte deras liv att räddas. Det andra är ju att vi också i fråga om både leukemi och lymfom, våra två vanligaste blodcancerformer, ser regionala skillnader. Jag tror att det är viktigt att vi ändå inser att det finns skillnader. Min nästa fråga handlar om det. Jag är glad för att man håller på att göra riktlinjer när det gäller bröstcancer just . Men är det inte en ambition att man borde göra nationella riktlinjer för alla cancersjukdomar ? Då skulle man kunna få samma garantier, samma vårdplan. Det skulle kunna göra att människor känner trygghet. Väldigt mycket av det här handlar ju om att man, både som patient och som anhörig, känner trygghet, att man vet att allt som kan göras är gjort, att man har följt alla de rekommendationer som finns på den nationella nivån för min man, min hustru, mitt barn, min mamma och vad det nu är så att de får den absolut bästa behandlingen. Jag vill också fråga om en annan sak. Det kanske var dumt att jag tog exemplet med en bilväg, men med är det så, jag ska läsa innantill så att det inte blir fel, att de beräknar att det kostar att rädda ett liv genom att bygga ny motorväg. Det är ju jättebra att det sker, men ibland behöver vi sätta in det i sitt perspektiv. Jag är ganska övertygad om att om det hade funnits pengar och garantier för den som blir cancersjuk skulle fler kunna överleva. Vi har mellan 300 000 och 400 000 som lever med en cancersjukdom. Då räknar jag inte dem som är botade från den utan dem som lever med den. Det kanske skulle kunna vara ännu fler om vi gav optimalt. Min fråga till statsrådet är då: Är beredd att säga att vi så fort vi kan ska ha vårdplaner och lägga fram nationella riktlinjer för cancervården, för alla olika cancersjukdomar, som ska bli garanter för att vi får likadan vård över hela landet? 35 Statsrådet (): Just den typ av oacceptabla regionala skillnader som tar upp i sitt anförande är det som är bakgrunden till det arbete som sker både med nationella riktlinjer och med kvalitetsregister. Jag skulle vilja lägga till att visst finns det skillnader. Men därutöver finns det också en oro för skillnader. Det är inte säkert att de existerar, men bara detta att man kan känna en oro över att man inte är säker på att man inte får den bästa tillgängliga vården, eller att det skulle kunna vara annorlunda någon annanstans, är skäl för oss att agera. Jag ska säga att jag är beredd att gå ganska långt när det gäller att skärpa och gå vidare med nationella riktlinjer för att stärka SBU:s arbete, , och för att utveckla kvalitetsregistren. Vi behöver fler kvalitetsregister, och jag vill gärna se att de också blir helt öppna så att de blir offentliga så att man kan följa och se hur olika behandlingar och olika kliniker lyckas med sina behandlingar. Jag tror alltså att det finns väldigt mycket mer att utveckla inom det här området. Det är ett av de instrument som jag tycker fungerar bra , som vi bör använda oss av i väsentligt större utsträckning och som vi kanske också kan skärpa något framöver. Inte minst när det gäller kvalitetsregister tror jag att det finns en hel del mer att hämta. Jag är beredd att gå vidare längs den linjen. 36 (): Jag är väldigt glad för det beskedet, och likväl som att fattade beslut om att sådana här sjukdomar ska ligga i prioriteringsgrupp 1 hoppas jag också att regeringen prioriterar. har ju visat att hon kan handla snabbt, och jag hoppas att det blir så här också. Jag ser fram emot alla förslag som bidrar till det. Jag tycker också att kvalitetsregister är ett utmärkt instrument. Jag ser som sagt fram emot bra förslag och tackar så mycket för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2004/05:505 om indragen a-kassa vid uteblivet deltagande i LO-demonstration 37 Statsrådet (): har ställt tre frågor till mig, bland annat om vilka initiativ jag har tagit för att klargöra omständigheterna kring samt förhindra en upprepning av händelsen med hot om indragen a-kassa vid uteblivet deltagande i LO-demonstrationen som inträffade i . Jag anser det mycket bekymmersamt och tar problemet på största allvar när det framkommer brister i hur regelverket kring arbetslöshetsförsäkringen tolkas. Jag kan dock inte kommentera eller tolka det enskilda fallet eftersom det är myndigheterna som utifrån regelverket ska göra detta. Om felaktigheter uppstår i handläggningen ska detta granskas och åtgärdas utifrån de regler som gäller. Jag har inhämtat att Ams har vidtagit åtgärder. Regeringen har också vidtagit ett flertal åtgärder för att komma till rätta med de mer generella bristerna i hur arbetslöshetsförsäkringen tillämpas. Tillskapandet av myndigheten för arbetslöshetsförsäkringen var en åtgärd för att säkerställa och kvalitetssäkra tillämpningen av regelverket. Denna funktion låg tidigare på Ams. Inspektionen har som myndighet fristående från Ams bland annat till uppgift att ha tillsyn över rutiner för och handläggning av ärenden hos som påverkar arbetslöshetsförsäkringen. Regeringen har också gett Ams uppdraget att utveckla och kvalitetssäkra metoder i kontrollen av arbetslöshetsförsäkringen så att en enhetlig och rättssäker tillämpning av regelverket uppnås. I uppdraget ingår att Ams ska förbättra och förtydliga rutinerna samt utveckla metodstöd för arbetsförmedlingarnas arbete med hur och när en underrättelse till arbetslöshetskassorna ska lämnas. Jag vill avslutningsvis framhålla att jag tycker frågeställarens påstående om att myndigheten är totalt politiskt ideologiserad och till och med hotar medborgare utifrån detta perspektiv är en stor förolämpning mot en hel yrkeskår av offentliganställda. 38 (): Tack för svaret. I den centrala frågan i den här interpellationen är svar både fegt och falskt. Jag har här det brev som är utgångspunkten, där två personer, den ena från arbetsförmedlingen och den andra från 41 i , skriver: Vi förutsätter att du deltar. Och de som är mottagare av detta brev är arbetslösa byggnadsarbetare i . Man skriver: Uteblir du från denna träff förutsätter jag att du har full sysselsättning och inte längre vill vara aktuell sökande på Arbetsförmedlingen och därmed tas bort som sökande och din ersättning från A-kassa upphör. Det är ord och inga visor. Att jag säger att svaret är fegt är därför att inte har civilkurage att ta avstånd från agerande. Även var med och skrev under brevet med hotet om indragen a-kassa. Jag är inte direkt överraskad. är en av de allra största bidragsgivarna till regeringspartiets, Socialdemokraternas, valrörelser. När hotar enskilda arbetslösa med indragen a-kassa om de inte deltar i en av organiserad politisk demonstration, då saknar civilkurage att ta avstånd från detta. Statsrådet biter inte den hand som föder honom och hans parti. Solidariteten med partipenningen är starkare än hans civilkurage och omtanke om enskilda arbetslösas rätt till politisk integritet, att inte tvingas visa upp sin politiska åsikt på gator och torg. Falskt är svaret från därför att han söker göra det bekvämt för sig genom att påstå att han inte kan kommentera det enskilda fallet. Men detta är ingen trovärdig princip när det gäller . Han har, när det passar honom och , gjort precis motsatsen. gällde det konflikten med 15 fattiga letter i som skulle köra ut ur landet. Go home, go home, hördes det i . Då fanns det ingen gräns för hur långt eller hur kategoriskt statsrådet ställde upp för att kommentera det enskilda fallet i radio, tv och tidningar. Som statsråd passade det honom då, men inte , utmärkt att döma offentligt i ett enskilt fall, till på köpet mot den ena parten i en konflikt som är föremål för avgörande i svensk allmän domstol. tvekade inte då att i det enskilda fallet ställa sig på sin bidragsgivares, eller på regeringens bidragsgivares eller på det socialdemokratiska partiets bidragsgivares sida och döma de 15 letterna som vill sparka ut ur landet. Jag tycker att det är svagt, och jag upprepar det, att inte kunna ta avstånd från detta nakna hot. Arbetarrörelsens syn på demokratin förefaller mig i sanning vara mycket selektiv. Jag ska nu ge en ny chans. Tar du avstånd från och arbetsförmedlingens hot om indragen a-kassa, eller gör du det inte? Fördömer du hotet om repressalier eller inte? Och beträffande agerande kan inte på minsta vis hävda att något slags regelverk från myndigheten skulle hindra honom från att tala om vad han tycker om detta hot mot enskilda arbetslösa människor. Alltså, : Tar du avstånd eller inte från krav på att arbetslösa skulle tvingas visa upp sin politiska åsikt i en demonstration för att kunna få ut a-kassa? 39 Statsrådet (): Den interpellation som vi debatterar är en folkpartirapport där har hängt på några frågor på slutet. Så kan man naturligtvis göra. Rapporten innehåller starka anklagelser mot statsministern liksom synpunkter på att LO-medlemmar tvingas stödja och finansiera ett parti som de inte röstar på. Jag tänker inte svara på den typen av grova anklagelser i riksdag. De övriga och synnerligen föraktfulla texter som interpellationen innehåller tyder i varje fall inte på att vill ha en seriös interpellationsdebatt här . Som alla vakna tidningsläsare och tv-tittare, utom tydligen , tog jag tydligt och kraftigt avstånd från arbetsförmedlingens agerande och från agerande, och jag meddelade omvärlden att om jag hade vetat att detta brev hade gått ut, hade jag inte deltagit i demonstrationen. Tydligare kan det inte sägas. Men det var tydligen viktigt för att få utgjuta anklagelserna en gång till här i riksdag. har du mitt svar. Jag tog därefter direkt kontakt med Ams och förvissade mig om att myndigheten agerar. Sedan har jag informerat mig om att Ams har vidtagit en serie åtgärder som klargör rutiner och regler när det gäller a-kassa. i har vidtagit en rad åtgärder för att förtydliga förmedlingens roll och ansvar. Och Ams har också tagit upp frågan med samtliga länsarbetsdirektörer med uppmaning om att vid behov se över rutinerna. Det här ärendet är föremål för JO:s granskning, och jag vet att Ams har för avsikt att sprida JO:s yttrande i hela organisationen när det kommer. Detta kommer att bli allmänt och offentligt, . Det går att ta del av. Sedan till kritiken mot Ams, eller utgjutelserna över Ams. Ams gör ett bra jobb till stöd för alla som är arbetslösa. Ams får också en del kritik. I en stor verksamhet som Ams finns det delar som har och som ska förbättras. Men med det föraktfulla känsloutbrott som uttrycker i sin interpellation tror jag inte att vi kan mötas i en meningsfull debatt. Det kanske inte heller är syftet, . Jag tror inte det. Ni säger att ni vill lägga ned Ams. Men det vill inte de andra partierna som ni är i allians med. Hur kommer det att bli? Vad är det som gäller? Det frågar vi oss. Det enda som ni enades om när det gäller arbetsmarknadsfrågor var inte imponerande. Det handlade om subventionerade jobb, vilket i och för sig är bra. Men varför lägger ni fram ett förslag om att skatterabattera i stället för som vi skatterabatterar? Jag trodde att som ekonom tar del av de forskningsresultat som finns när det gäller subventionerade jobb. Där sägs det att det är riktade sådana som är de mest effektiva. Ni lägger fram ett förslag som har en mindre omfattning och ett sämre innehåll. Men det var det som ni lyckades enas om. Men hur blir det med den övriga politiken för arbete? Hur blir det med ersättningsnivåerna? Hur blir det med karensdagarna? Hur blir det med den bortre parentesen? Hur blir det med turordningen? Hur blir det med strejkrätten? Vi är många som undrar, . Vad är det som kommer att gälla om ni ska regera? 40 (): Har man ett dåligt case, då flyr man till andra ämnen, och det är det som nu gör. Det som han har i huvudfrågan är svagt, och då flyr han till andra frågor. Jag kan ställa en motfråga. Hur ska ni kunna regera fortsättningsvis tillsammans med ett parti som vill avskaffa räntan och ha ett räntefritt samhälle och ett arbetsfritt samhälle där man har medborgarlön även om man inte arbetar? Hur ska ni klara det? Så kan vi hålla på, . Det var utmärkt att tog avstånd igen och gjorde det här. Jag hörde det första gången, och därför blev jag förbluffad över att inte upprepade sitt ställningstagande i svaret på min interpellation. Därför tycker jag att det var väldigt bra att tog avstånd från detta tydligt. Men det var alltså två parter som skrev under brevet. Den ena var arbetsförmedlingen, och den andra var . Tycker att har agerat på ett korrekt sätt, på ett sätt som är förenligt med spelreglerna och så att säga normerna i ett samhälle med parlamentarisk demokrati? Ska man använda påtryckningsmedel av den här karaktären för att få människor att delta i en politisk demonstration? Den frågan har inte tagit ställning till. Jag vill att gör det, för det här är en fråga som handlar om att hålla rent inom arbetarrörelsen så att man så att säga sköter metoderna för att människor ska delta på ett normalt sätt. Det ska inte finnas inslag av tvång, muta eller något sådant om människor ska delta i politiska manifestationer. Jag hoppas att vi är överens på den punkten och att tar avstånd från och deras aktioner. När ändå är i farten kunde han också, tycker jag, ta avstånd från ropen mot letterna i , alltså: Go home! Tycker att det var korrekt? Vi kommer att fortsätta att diskutera , men det är inte den som är föremål för min interpellation här . Jag vill dock understryka att är väldigt principlös och falsk när han säger att han inte kan ta ställning i detta enskilda fall. I det andra fallet, som ju varit så uppmärksammat, har mycket tydligt i , i och även i en tv-debatt tagit ställning för den ena parten i en konflikt som är uppe till bedömning i allmän domstol och också i . Jag tycker inte att det är korrekt av ett statsråd att göra på det sättet. Man kan göra det i viss utsträckning, men har gått över gränsen. Vi får se vad säger om detta. Att efter de raljanta uttalanden som har gjort om det lettiska företaget sedan här i kammaren säga att han inte kan ta ställning i detta enskilda fall är inte trovärdigt. 41 Statsrådet (): hör det han vill höra. Jag säger att gjorde fel. agerade fel tillsammans med arbetsförmedlingen. Det sade jag förra gången, och jag säger det nu igen. Vill du att jag ska säga det en gång till i nästa replik kan jag göra det om det nu gläder dig. Vad är det som är falskt? Jag har på det mest tydliga sätt man kan uttrycka sig sagt att jag anser att man begick ett grovt fel. Mera tydligt kan det inte sägas. Detta är föremål för JO-granskning. har gjort och inte gjort för att det kan begås ett sådant fel får faktiskt JO granska. Det, , är inte statsrådens uppgift. Men, ser du, jag tänker återkomma till er politik. Ni säger att ni ska regera ihop. Fyra partier ska regera ihop. Ni är en allians. Men på de områden som debatteras mest just nu ta gärna och gärna , ja, ta allting som handlar om arbetsmarknadsfrågorna är frågan: Vad är det för politik som kommer att gälla? Där har ni inget svar. Fyra miljoner löntagare undrar vad den så kallade alliansen vill. Ni kan kritisera och attackera oss för den politik som vi för det är okej men säg vad ni vill göra i stället! Säg inte fyra olika saker, för det kommer det i varje fall inte att bli. Ni är en allians, säger ni. Ni blir störda varje gång jag påminner er om er politik, eller snarare om alliansens brist på politik. Ni tycker att det är jobbigt varje gång jag tar upp ersättningsnivåerna och när jag tar upp att alliansen inom sig vill försämra anställningstryggheten och konflikträtten. Jag kommer att fortsätta att påminna om detta vi tar en debatt. Politik handlar ju om vad som är skiljelinjerna, om vad ni tycker och vad vi tycker. Jag är bekymrad å löntagarnas vägnar. Uppenbarligen har ni svårt att komma sams i de här frågorna. Därför blir mina frågor: Kommer att agera lydparti till , som vill sänka ersättningsnivåerna i a-kassan och i sjukförsäkringen i praktiken till ? Hur blir det med anställningstryggheten, ? Detta rör arbetsmarknaden. Detta rör arbetslösa, och detta rör sådana som blir arbetslösa. Det finns ingen anledning att diskutera bara a-kasseregler i . Och vad kommer att hända med turordningsreglerna? Ni har föreslagit att de ska avskaffas. Är det detta som kommer att gälla? Eller är det kanske politik om att utöka undantagen i turordningen som kommer att gälla för hela arbetsmarknaden eller förslag om att inskränka konflikträtten och om att förbjuda sympatiåtgärder vid fackliga strejker? Hur blir det? Vad är det som kommer att gälla? Jag tycker att löntagarna har rätt att få besked på de här punkterna. Jag har ställt dessa frågor, men jag får inget svar. Kanske kan ge mig ett svar . Om inte kan jag försäkra och övriga i alliansen om att jag kommer att fortsätta att ställa de här frågorna tills jag får ett svar. 42 (): Jag är helt övertygad om att och hans kolleger kommer att fortsätta att ställa dessa frågor ända in i valrörelsens slut. Vi ska också diskutera dem ända in i valrörelsens slut. Jag ser fram emot det. Men är det en annan fråga som jag som företrädare för kontrollmakt har väckt här, nämligen frågan om hur man ser på brevet i fråga och på arbetsförmedlingens och agerande. Jag tycker att har varit mycket tydligare än han varit vid tidigare tillfällen. Det välkomnar jag. Jag tycker alltså att det ursprungliga svaret inte var bra. Talet om att inte kunna ta ställning i ett enskilt fall var falskt. Det har ju sedan gjort här i det fall som det här gäller, precis som han har tagit ställning i Vaxholmsfallet. Vi kan diskutera ersättningsnivåerna och turordningsreglerna. Förslaget om turordningsregler från är just ett förslag, och det kommer att behandlas av vår partistyrelse i slutet av . Jag tror om vi nu ska tala om det som är den centrala frågan fram till valet, nämligen jobben i att det stora problemet inte är ersättningsnivåerna och inte vad vi i denna riksdag beslutar om. Det största problemet är i stället att det finns så få nya riktiga jobb som de människor som förhoppningsvis ska lämna de här ersättningsnivåerna så snabbt som möjligt har att gå till. Det handlar om att vi får en dynamisk arbetsmarknad där det finns en efterfrågan på människor med olika kompetenser. Det gäller då dem som har låg utbildning och dem som har hög utbildning liksom dem som finns i , i och i . Det som är det stora problemet på svensk arbetsmarknad är inte de statliga subventionssystemen, försörjningssystemen och bidragssystemen utan att vi har en stagnerande arbetsmarknad. Vi kan aldrig bli ett rikt land och få en bra välfärd om det inte blir en annan ordning. 43 Statsrådet (): Slutligen: klagar på det skriftliga interpellationssvar som jag har avlämnat. Men vore jag i kläder skulle jag inte aktualisera det skriftliga underlag som är inlämnat till . Det som har lämnat in till inför denna interpellationsdebatt är inget som man kan vara stolt över. Frågan är just, , detta med jobben .