prot · GT0931 · 2005-11-16 00:00:00 — Vi har ställt mängder av krav för att se att vi verkligen går åt rätt håll, och naturligtvis utvecklas den politiken . Samma sak gäller här det är bara det att det är så oerhört mycket svårare. Jag tycker att vi i det beslut vi tog har en bra struktur på vad vi vill se, och jag hoppas också att vi har insikt om att det kommer att ta innan vi har hela den här strukturen utbyggd. Det här berör alla politikområden. 87 (): Jag har deltagit i en tvärpolitisk studieresa till och . Det kommer naturligtvis också att komma en reserapport från denna resa, som jag hoppas att det finns ett intresse att ta del av, men jag ska här ge några korta reflexioner. Jag tycker också att det är intressant att peka på ett område som ligger i gränslandet mellan PGU:s ansvar och utrikespolitiken. är ju i sig ett ekonomiskt välmående land och en demokrati för judar, men man finns ju också på de ockuperade områdena där den ekonomiska situationen och fattigdomsutvecklingen är väldigt negativ. Vi har också , som har en helt annan ekonomisk utveckling än . Det här ligger alltså i gränslandet för PGU:s ansvar, och därför tycker jag också att det kan vara gott att vi här har ett exempel på detta. Ska man kort göra en reflexion från de här områdena vill jag säga att det finns en långsiktighet från den starkaste partens, , sida i dess politik, mycket mer långsiktig än vad vi oftast tänker oss från den här kammaren. Man är långsiktig. Man använder en kreativ samhällsplanering och en administrativ djungel, och man använder bosättarna som bräckjärn in i palestinska områden. Vad är då målsättningen för denna samlade politik? Vad är det man vill åstadkomma? Jo, det är etnisk rensning. Att den etniska rensningen hade kommit så långt, att den var så genomplanerad och att den fick sådana konsekvenser för befolkningen blir tydligare för en när man är på plats än när man läser om det, läser rapporter om det på olika sätt och även hör andras vittnesbörd. Det finns ju ändå gott om människor som har kommit tillbaka och reflekterat över samma ting som jag. Jag hade också väldigt svårt att se några ljuspunkter framöver. Jag tror att det är väldigt svårt att stoppa upp den här utvecklingen om vi inte gör mer än vad vi gör från omvärldens sida . Vi uttrycker ställningstaganden med ord i våra texter, FN skriver resolutioner och vi har handelsavtal, så kallade associationsavtal som innehåller MR-klausuler mellan och . Så länge vi inte sätter något ytterligare tryck på parterna för något slags åtgärd mot tror jag inte att det kommer att leda till den positiva utveckling som vi vill se i det här området. Jag tycker att det är bekymmersamt att vi har så mycket kunskap om utvecklingen men inte använder hela den arsenal vi har från det internationella samfundet och från EU när det gäller möjligheten att tydliggöra vår politik. Vi skulle också kunna göra mer från sida. På så sätt blir vi också medskyldiga till vad som pågår. Det finns naturligtvis två parter, och alla individer har ett ansvar. Man måste också inse att vi inte talar om två jämnstarka parter, utan en sida har en helt annan tyngd när det gäller ekonomi, militär styrka och vilka man har som stöd. Det underströks också av flera av de israeliska beslutsfattarna och före detta beslutsfattarna som har inflytande i dagens . De sade: Vi har valt att liera oss med den som har makt. Det har inte palestinierna. (TREDJE VICE TALMANNEN: Jag får be talaren att återkoppla till det ärende som är uppe för debatt och avgörande.) Jag tycker att detta är oerhört viktigt. När det gäller PGU bistår vi från sida både bilateralt och internationellt med ganska mycket ekonomiska medel. Det finns en reell bakgrund till det. Det är den ekonomiska situationen. Jag tycker att det är viktigt, och det är ett stöd som ska fortgå. Vi ska också tala om att så här mycket pengar går vi in med när det gäller att ta ansvar för en ockupationsmakt. Både när det gäller Unrwa och det bilaterala ska vi synliggöra det. Vad är det som i det internationella samfundet går in och tar ekonomiskt ansvar för som åligger en ockupationsmakt? Vi måste sätta in det i ett sammanhang när det gäller politik för global utveckling. Vad vill vi ha en utveckling av och vilka ska ta ansvar för utvecklingen? Här finns det en punkt som är föga belyst och som vi måste föra in i de debatter vi har här i om bistånd liksom om associationsavtalet. Jag skulle önska att flera tar samma ställning som jag och inte köper någon israelisk frukt till julbordet. Det är också ett sätt att privat ta ansvar för en utveckling i praktiken. Jag ska inte vara mer långrandig utan nöjer mig med dessa korta reflexioner. Än en gång vill jag peka på att det finns möjlighet att ta del av vår rapport. Det finns också möjlighet för er att ta kontakt så ska vi se om vi gemensamt bättre och tydligare kan driva en politik på det här området som gynnar människorna som lever i området och som gynnar en positiv utveckling i och i . Det här är en konflikt som sprider sig. Därför är det också svårt att göra geografiska avgränsningar för vad som hör hemma under det ena eller det andra politikområdet. Det är många dystra erfarenheter och mycket lite hopp, om man bortser från de väldigt aktiva modiga och positiva människor vi har mött på båda sidor. 88 () replik: Jag ska försöka undvika att gå in på en IsraelPalestina-diskussion. Det enda jag vill säga när det gäller ljuspunkter är att vi ju såg att gränsövergångarna vid har öppnats. Det är väl en oerhörd ljuspunkt. I tidningarna ser vi hur israeler och palestinier är glada tillsammans över att de har öppnats med hjälp av EU, faktiskt. Jag vill koppla till den här frågan. Hur ser Socialdemokraterna på målet om demokrati? Ni engagerar er oerhört mycket i politiken för global utveckling. Det har vi alla gjort. Jag måste uttrycka min förvåning över förra veckans seminarium som arrangerades av och . Man hade bjudit in en Hamasförespråkare, al-Tamimi, som står för konservativa, rentav reaktionära åsikter. Han är dessutom för hustrumisshandel, . Är det en inbjudan som ni socialdemokrater står bakom? Tycker ni att det gagnar demokrati och global utveckling? Hur försvarar ni det i så fall? 89 () replik: debatter här i kammaren har varit väldigt klarläggande när det gäller hur vi ser på demokrati. har företrätt vår partilinje på ett alldeles utomordentligt sätt och försökt bringa klarhet i andra partiers virrighet i dessa frågor. När det gäller det arrangemang som pekar på har jag inte varit någon av arrangörerna. Jag har bara tagit del av det i början av , framför allt under gårdagen, via några tidningsartiklar. Jag har ingen ingående kunskap när det gäller den här individen. Jag har noterat via medierna att det finns ett ifrågasättande och att han skulle ha detta med sig i bagaget. Jag har ingen kännedom vare sig om individen eller om arrangemanget i sig. Jag har därför svårt att uttala mig om det. Jag rekommenderar att ta kontakt med arrangörerna och diskutera den här frågan. Jag kan inte gå in i den. Generellt sett är min inställning naturligtvis att demokrati är oerhört viktigt. Vi har ansvar för att främja den utvecklingen på så många områden som möjligt. Man kan naturligtvis inte stänga dörrarna när det gäller att föra en öppen dialog. Det finns dock personer som inte ska gå in genom alla dörrar. Jag kan inte svara mer än så. 90 () replik: Jag tycker att det är underligt att det inte går att svara bättre än så. Vi vet att det här är en känd Hamasförespråkare. Som jag sade står han för konservatism. Han är reaktionär, och vi vet att han dessutom är för hustrumisshandel. Det går att läsa överallt. Det finns offentligt på Internet. Det tror jag att också kan ta till sig. Vi har varit tillsammans på resan ned till och och hört många förespråkare, framför allt palestinska dock, som själva talar om hur rädd man är för den här grenen av Hamas och att det ska återgå till en mer konservativ islam i stället för att det sker en utveckling framåt. Hur kan då Socialdemokraterna försvara att man talar med den här typen av personer? Det borde vara bättre att i så fall skapa dialog med moderata muslimer, rabbiner och kristna tillsammans. Det är det som gagnar utvecklingen, inte att uppmuntra den här grenen av Hamas. 91 () replik: Det finns, som säger, många goda intellektuella NGO-företrädare och religiösa ledare som väl kan artikulera och föra fram palestiniernas krav. Det är ingen brist på debattörer. Det finns väldigt många goda att tillgå. Eftersom jag inte har någon kunskap om just den här enskilda personen kan och ska jag inte uttala mig om honom. Jag ska naturligtvis se till att jag skaffar mig den kunskapen framöver. Den generella diskussionen om Hamas är ju väldigt aktuell och intressant. Hamas har tagit ställning för att ställa upp till val. Vad det kan leda till och vad det kan innebära finns det en stor oro för här i . Det finns naturligtvis en oro också i över utvecklingen. Det finns naturligtvis de som hoppas att det ska leda till en demokratisering och att Hamas måste öppna sig. Den militära grenen är som vi vet väldigt stark, och den kärnan är väldigt hård. Jag skulle inte våga ta någon definitiv ställning när det gäller utvecklingen. Man ska beakta grunderna för varför Hamas får en starkare ställning och varför de växer på de mer demokratiska organisationernas bekostnad. Man måste också vara väldigt vaksam på vilket inflytande de får när det gäller politik och om det innebär att man stärker eller försvagar den militära delen med terrorism och annat oacceptabelt beteende. Hamas har vi från den här kammarens sida anledning att följa framöver. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2005/06:UU6 (skr. 2004/05:81 och redog. 2004/05:ER1). 92 (): Jag ska börja med att yrka bifall till utrikesutskottets förslag angående betänkande UU6 som behandlar verksamhet och delegations rapport till och delar av 2005. Dessutom finns fyra motioner med i förslaget. undertecknades stadga av tio länder. var ett av dessa. Syftet var försoning och fredligt samarbete mellan demokratiska stater med respekt för mänskliga rättigheter. Vi kan konstatera att även , senare, har en central uppgift när det gäller att främja respekten för de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer. De 46 länder som är medlemmar i spelar en viktig roll för fredlig utveckling. Men liksom andra internationella organisationer påverkas även av det som händer i världen och måste naturligtvis både utvecklas och anpassas utifrån detta. Därför behöver vi en bred debatt om och både nere i och här hemma i . Vid i antogs en politisk deklaration och en handlingsplan som anger riktlinjerna för organisationens verksamhet. Deklarationen klargör att all verksamhet inom även fortsättningsvis ska bidra till att främja de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstaten. Vid samma möte undertecknades också tre konventioner: om terrorism, om människohandel och om ekonomisk brottslighet. Det grundläggande skyddet för medborgarna inom medlemsländer sköts av . Var och en av oss som bor i dessa länder vi är ca 800 miljoner kan vända sig till för att få sin rätt prövad mot den enskilda staten om vi blivit illa eller felaktigt behandlade. Det är det enda område som rör den nationella suveräniteten i : den enskilda klagorätten till för de mänskliga rättigheterna. betydelse för de mänskliga rättigheterna är central. Därmed är det också viktigt att domstolens arbete fungerar tillfredsställande. Så har det inte varit. Domstolen har bland annat inte hunnit pröva det stora antal klagomål som inkommit. En anledning till den kraftigt ökade måltillströmningen har varit att blivit alltmer känd för allmänheten, framför allt i de medlemsstater som tillkommit efter . har därför bedrivit ett mycket aktivt arbete på olika nivåer inom för att komma till rätta med denna besvärliga situation utan att försvaga den enskilda människans rätt att klaga. antog också ett reformpaket med åtgärder som syftar till att säkra domstolens effektivitet. Reformpaketet består av dels ett ändringsprotokoll som kallas protokoll 14, dels resolutioner och rekommendationer som riktas både till domstolen och till medlemsländerna. Det är viktigt att detta reformpaket genomförs så snabbt som möjligt. Medlemsländerna har att ratificera protokoll 14 . Mycket av reformarbetet går ut på att integrera i den inhemska rättsordningen och på så sätt minska behovet hos de enskilda att klaga till domstolen. Det vi också måste titta på är de finansiella resurserna för . tillhör de länder som gärna ser en viss ökning av budget och driver också den linjen i . har i budgetarbetet framfört stöd för en uppjustering av budgeten samt för att ge ökade resurser till domstolen. Jag hoppas att regeringens skrivelse och den svenska delegationens redogörelse ska öka kunskapen i och i om arbete liksom förståelsen för det tålmodiga arbete som där utförs till förmån för europeiskt samarbete och samförstånd på en lång rad viktiga områden. har en mycket aktiv delegation nere i , och vi har ett mycket gott samarbete över partigränserna. Själv arbetar jag just nu med kvinnors och barns situation i de europeiska fängelserna. Kvinnornas andel av de intagna ökar, och kvinnors strafftid ökar också. Det innebär att det blir allt vanligare att kvinnor föder barn under fängelsevistelsen och att spädbarnet vistas i fängelse . I har vi fem kvinnofängelser. I är de flesta fängelser byggda för män medan alltfler kvinnor och barn placeras i dessa. Detta är oroväckande och bör ses över. är en lämplig institution att titta över det: Vad innebär detta för barnen som får växa upp i ett fängelse? I finns ingen lagstiftning som förbjuder att spädbarn vistas i fängelse med modern. Om du är kvinna och har ett spädbarn finns det möjlighet för dig att ha med barnet på anstalten . Ute i ser lagstiftningen olika ut. Det är viktigt att utreda detta och sedan se till att vi får en resolution som gör att det blir bättre för kvinnorna och barnen i fängelse. 93 (): Detta är ett enigt betänkande. Det kan kännas lite ovant att inte ha någon att gå i polemik med, men jag kan hålla med om mycket av det som sade i sitt inledningsanförande här. Jag tänker koncentrera mig på några frågor när det gäller betydelse. För egen del tycker jag att det är centralt att vi som parlamentariker, den parlamentariska församlingen i , tar oss ett större inflytande än vad som varit fallet tidigare. Det är ju till och med så att egentligen inte förfogar över någon egen budget utan är helt utlämnad till ministerkommittén. Till den ändan finns det nu ett förslag från ekonomiutskottet under rapportören , och vi i har också tagit upp frågan om att få ett större parlamentariskt inflytande. Jag är alldeles övertygad om att den ökade betydelse för som talar om inte kommer att komma till stånd om vi inte har denna parlamentariska förankring och detta parlamentariska inflytande. Då blir det en organisation som är fjärran från människor, som bara träffas i sammanträdesrum. Vi måste finnas betydligt närmare. Dessutom måste fokusera på mänskliga rättigheter på domstolens verksamhet, förstås, men också på mänskliga rättigheter i den vidare bemärkelse som är själva kärnområdet. Det får inte bli för mycket av att man tar in ärenden av alla möjliga olika slag och diskuterar bara för att någon har kommit upp med en idé som det kan vara trevligt att diskutera i parlamentarikerförsamlingen. Effekten blir då ofta att det vid dessa debatter, även en del viktiga debatter, inte är tillräckligt många parlamentariker närvarande. Det behöver göras en del reformer i och parlamentarikerförsamlingens sätt att fungera. Till exempel skulle man kunna ha samma ordning som här i , nämligen att det finns röstprotokoll så att man vet vem som har deltagit vid voteringarna. Det är lite förargligt när det är 15 närvarande, varav 7 svenskar, vid en votering på en fredagseftermiddag. Så kan vi inte ha det om ska fortsätta att åtnjuta ett stort förtroende hos allmänheten. Det är också viktigt för del att vi trycker på frågan om de mänskliga rättigheterna. har vi ju fått en svensk kommissarie för mänskliga rättigheter, och då kommer jag in på nätverksbyggandet. Utan ett nätverksbyggande och utan de kontakter som vi i den svenska delegationen har haft med andra delegationer hade det varit omöjligt att få vald. Det är alltså ett alldeles avgörande arbetssätt att den svenska delegationen till har möjlighet att knyta kontakter och vara aktiva i utskotten. Det hänger alltså på oss själva. Jag håller med om att vi måste fortsätta att vara en aktiv delegation. Annars får vi inget inflytande. Europeiskt samarbete bygger på förtroende. Vi har ofta samarbete över partigränserna inom just för att bygga den typen av allianser. Och valet av är ett typexempel på detta. Den sista punkten jag tänker ta upp här är frågan om valövervakning. Det är en enormt viktig uppgift att liksom andra europeiska samarbetsorganisationer deltar i valövervakning på olika håll i världen. hade vi besök av Janukovitj, mannen som förlorade presidentvalet i . Han var mycket angelägen om att för det första skulle ägna sig åt monitoring av och att vi för det andra skulle komma och övervaka parlamentsvalet . Det är klart att och andra organisationer kommer att göra det. Tonen var väl en lite annan när samme Janukovitj var premiärminister. Då var inte intresset lika stort. Men man kanske ändrar sig beroende på vilken position man har i samhället. Men det är klart att liksom , EU och Nato har anledning att delta i valövervakningen. Jag var i och deltog i den över 600 personer starka grupp från hela av internationella observatörer det var även amerikaner där som övervakade det valet. Vi var 50 stycken parlamentariker från . Jag vill säga att jag tycker att rapporteringen blev onödigt negativ. Det är klart att det fuskades. I av vallokalerna pågick någonting konstigt. Det var creative counting. Man hade karusellröstning. Man fuskade med märkbläcket, det osynliga bläcket på fingrarna. Man betalade folk för att rösta på ett visst sätt och så vidare. Det pågick konstigheter. På militärförläggningarna såg det ut att gå väldigt prydligt till väga, men vi vet inte hur många som måste rösta på vissa kandidater för att man skulle slippa kompanistraff. Presidentens fru, som ställde upp i en valkrets, vann . Hade det inte räknats på det sätt det räknades hade hon säkert vunnit ändå, men kanske . Det finns alltså en hel del att göra i . Men jag tycker att rapporteringen var olycklig, och då kommer jag till frågan om demokrati inom såväl som de andra europeiska instanserna som deltog i valövervakningen. Vi hade ett debriefing-möte dagen efter valet, för sedan skulle Heads of delegation mötas och skriva ihop ett pressmeddelande utifrån vad vi alla hade kommit fram till och observerat. I Europarådsdelegationen var vi hyggligt överens om att det här inte var bra. Det hade pågått en massa fusk, men det var fantastiskt mycket bättre än presidentvalet och det var ännu mycket bättre än parlamentsvalet . När vi sedan kommer till presskonferensen har Heads of delegation skrivit ihop en rapport som ni alla har tagit del av i medierna. Den är totalt negativ och säger att det här var kris och katastrof. Läser man rapporten som skrevs ser man att den är mer positiv till utvecklingen i . Så här kan man inte arbeta. Jag kan höra president rådgivare som säger: Vi borde ha gjort som , bry er inte om de där i väst! Det här är en stor risk. Den typ av arbete som gäller valövervakning innebär morot och piska. Ta fram alla de felaktigheter som jag nämnde, påpeka dem, men tala också om vad som har blivit bättre, för en hel del har blivit bättre. Sammanfattningsvis, fru talman, kan man säga att Europarådsdelegationen i och parlamentarikerförsamlingen i måste fokusera på kärnverksamheten, på demokratiutvecklingen, mänskliga rättigheter och även på valövervakning. 94 SERMIN ÖZÜRKÜT (v): Jag skulle först vilja säga att instämmer i betänkandet om . Vi instämmer i betänkandet av två anledningar. Först och främst har varit en allmänt erkänd aktör som försvarar universella demokratiska värderingar i efterkrigstidens delade . Kravet på att vara en rättsstat, som ställs för medlemskap, är en avgörande faktor för demokratiseringsprocessen i många länder. I linje med sina universella demokratiska värderingar har initierat två konventioner beträffande minoritets- och majoritetsproblematiken, nämligen en ramkonvention om skydd för etniska minoriteter och en minoritetsspråkskonvention. Dessa konventioner lägger en grund för en samlad minoritetspolitik. Ramkonventionerna innehåller inte någon definition av en minoritet, vilket medför att staterna själva kan avgöra vad som kännetecknar en sådan. Även om ramkonventionen inte innehåller någon definition har det under tillkomsten framgått att begreppet syftar på grupper med långvarig anknytning till en stat. Här kan särskilt nämnas att varje individ själv avgör om han eller hon vill bli behandlad som tillhörande en minoritet. Detta val ska inte behöva medföra någon nackdel för individen. Det vore önskvärt om fortsatte att vara en viktig aktör på sitt ansvarsområde genom att följa FN:s linje inom minoritetsproblematiken. Det pågående arbetet i FN fokuserar bland annat på nya minoriteter i världen, exempelvis de nya religiösa minoriteterna i . Olika FN-organisationer har påpekat att muslimska minoriteter i ofta diskrimineras och att folk har fördomar och stereotypa uppfattningar om dem. Händelserna och den nya militans som uppstått inom vissa islamistiska rörelser har stärkt en del europeiska krafter som propagerar för bilden av islam som en expansiv, aggressiv och primitiv religion. Dessa krafter har lyckats skapa oro hos en ansenlig del av en europeisk opinion. Men det som en enskild eller en grupp muslimer gör eller hävdar sammanfaller inte nödvändigtvis med vad islam föreskriver. De militanta, fundamentalistiska riktningarna representerar ingalunda den muslimska världen i dess helhet. Därför är det önskvärt att kan följa FN som den högsta legitima instansen i internationell rätt. Internationell rätt föreskriver att minoritetskonflikter ska lösas på ett konstruktivt och fredligt sätt. Vi är medvetna om att lagstiftning inte är det enda sättet att arbeta på, men den är en oerhört viktig grundförutsättning för att förebygga interna konflikter som annars kan sluta med krig, inbördeskrig och till och med etnisk rensning. Den andra anledningen för bifallsyrkande till betänkandet är att vårt motionsyrkande, att borde verka för att fler länder ratificerar minoritetskonventioner, har besvarats. Betänkandet utgår från att verkar för att personer som tillhör etniska, språkliga och religiösa minoriteter i alla länder ges möjlighet att på lika villkor som majoritetsbefolkningen effektivt åtnjuta alla de medborgerliga rättigheterna. Det konstaterandet är viktigt eftersom en tämligen enkel undersökning visar att väldigt få statsbildningar i dagens värld är etniskt och religiöst homogena. Utöver detta har regeringen markerat vikten av en ratificering av de nämnda minoritetskonventionerna vid i . Regeringen uppges även ha varit pådrivande i denna fråga, både bilateralt och i . En sådan positionering tycker vi vidareutvecklar en statligt initierad jämlikhetspolitik på ett offensivt sätt, med siktet inställt på ett jämlikt medborgarskap inte bara i formella termer utan också i dess reella innebörd. Med anledning av detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 95 (): Jag kan instämma i mycket av det som har sagts här tidigare. Jag tycker att rapport var intressant, och jag tyckte även att information från valet i var intressant att få ta del av här och inte bara behöva läsa olika uppfattningar. Det är viktigt att vi kan jobba över partigränserna inom den svenska delegationen i för att uppnå resultat för svenska ståndpunkter. Det är också lätt att göra det.