prot · GS0984 · 2005-03-03 00:00:00 — Jag förstår inte hur Socialdemokraterna tänker, ni som annars talar om lika villkor för alla människor i samhället, rättvisa, inga klyftor och så vidare. Det går inte ihop för mig. Om Barnsäkerhetsdelegationens resultat skulle ligga till grund för era ståndpunkter borde ni i så fall fundera på vad det var de sysslade med och varför de inte såg de siffror som tagit fram. Eller väger ord lite lättare än vad Barnsäkerhetsdelegationens ord gör? 15 () replik: Socialdemokraterna tar med stor ambition sig an Barnsäkerhetsdelegationens slutbetänkande, men vad jag kan förstå har inte läst det. Där står ingenting om fallolyckor från balkong och fönster. har inte heller någon sådan statistik. Jag har ringt och frågat var den statistik man hänvisar till går att få nej. När man diskuterade ville man utifrån det ha en sådan lagstiftning, men det finns ingenstans i någon statistik som visar på att barn faller från fönster och balkonger. Det finns däremot olycksfall som är inrapporterade till sjukhus, och det är den statistiken man har gått på när det gäller Barnsäkerhetsdelegationen. Var skadar sig barn mest? Barn skadar sig mest inom hemmet. Det är fallolyckor från bord eller stolar till golv och så vidare. Om man ska ta en debatt i detta ämne ska man nog ta reda på vad det är man diskuterar. Sedan får jag lov att som riksdagsledamot säga att retroaktiv lagstiftning ska man nog passa sig för i riksdag. 16 () replik: Först har jag en liten kommentar till anförande. Det är jättebra att myndigheter, , och , pratar med varandra om säkerhetsåtgärder när det gäller brand. Men det är faktiskt vi som stiftar lagar här i , och det vi vill utreda är om det ska vara obligatoriskt med sprinklersystem eller ej i den här typen av institutioner. Det tror inte jag att myndigheterna kommer att komma fram till utan att man får ett uppdrag att utreda frågan. Där ligger faktiskt bollen hos regering och riksdag. När det gäller barnsäkerhetsfrågan är jag lite fundersam. Jag har faktiskt flera årsrapporter från där det klart och tydligt framgår att det finns statistik på fallolyckor med sjukhusbesök vid lättare åkomma, men tyvärr också med dödlig utgång. Jag har dem på mitt rum. Du kan få dem av mig. har tydligen tröttnat på att rapportera om det här eftersom det inte händer något i frågan. Sedan säger att vi ska passa oss för retroaktiv lagstiftning. Men efter hårt och långt arbete, jag har själv deltagit i det, fick vi till en lagstiftning som gäller funktionshindrade och tillgängligheten. Vad är det för skillnad? Är inte barnens rätt lika viktig som de funktionshindrades, framför allt när det handlar om barnen i de utsatta miljonprogramsområdena? Är de mindre värda, ? 17 () replik: Alla barn är lika mycket värda, men vi tycker att man ska passa sig för retroaktiv lagstiftning. Det är ingenting som vi är för. Det vi har sagt, och och jag har diskuterat detta tidigare, är att vi tycker att man ska informera. Vi måste se över vad det är som gör att man inte följer den lagstiftning som vi redan har , efter det att husen byggdes . Precis som menar och säger är det som ska fatta lagbeslut, men det är också väldigt viktigt att de bereds av dem som har kunskapen. har faktiskt myndigheterna större kunskaper i vissa sakfrågor än riksdagsledamöter, även om inte vill inse det. Men sedan är det upp till oss att göra en allmän bedömning. pågår inom , och en diskussion och ett arbete om sprinklersystem. Då tycker inte jag att man ska föregå det arbetet. 18 () replik: Jag har redogjort för vår syn när det gäller sprinklersystemen. Men när det gäller barnsäkerheten förstår jag inte. Varför kommer regeringen med retroaktiv lagstiftning när det gäller tillgängligheten för funktionshindrade om ni tycker att det är så besvärligt och farligt att göra sådana saker? Det kostar bevisligen pengar att genomföra de här åtgärderna. Det har ni svalt. Men när det gäller barnen gäller det inte. Jag ser faktiskt inte logiken i den här frågan. Och jag tycker att det är en liten skamfläck att vi inte kan komma vidare. Dessutom har föreslagit det här . Kom till skott! Gör någonting i den här frågan så att vi får göra det jämlikt för alla barn, även för barnen i de utsatta miljonprogramsområdena. Det är viktigt. Om inte reglerna när det gäller nyproduktion följs antar jag att det är mer undantag än regel. De som inte följer dem ska naturligtvis bötfällas, straffas på de sätt som kan användas för att man inte har vidtagit de här åtgärderna. Självklart måste vi förbättra kontrollfunktionen om den inte fungerar. Sedan har jag en liten fråga på slutet. Den gäller hissar. gav en alldeles utmärkt redogörelse för hur hissbidraget har fungerat och behovet av det. Jag vill fråga om hon anser att det här bör vara en del av ett framtida bostadsfinansieringssystem för att klara de problem vi har med en alltmer åldrande befolkning och att vi faktiskt också kan åstadkomma betydligt fler bostäder genom en sådan här åtgärd. 19 () replik: Socialdemokraterna är för en rättvis bostadspolitik, och i en rättvis bostadspolitik tycker vi att det är självklart att man stimulerar med hissbidrag. Men som vet är det också en budgetfråga, och pengarna ska räcka till allting. Jag och bostadsutskottet hoppas ju att vi framöver kan få ett hissbidrag, för det kan inte vara så att det bara är hyresgästerna som ska betala för den åldrande befolkningen. 20 () replik: Vi får vara tacksamma för att är så belåten med alla motioner och bra förslag som vi har lämnat in. Det har naturligtvis att göra med det vi pratade om tidigare, otåligheten. Jag reagerade på en sak som tog upp, att har kartlagt hälsorisker för barn och att vi inte ska styra i detaljer. förslag när det gäller den frågan är att vi vill utforma ett nytt delmål. Det tycker inte jag är en detalj. Det handlar mer om att vi sätter barns hälsa i fokus. Vårt förslag är, som jag läste upp tidigare, att offentliga lokaler där barn vistas stadigvarande ej ska orsaka vare sig kortsiktiga eller långsiktiga hälsoproblem. Man kan naturligtvis göra det enkelt för sig genom att hänvisa till de utvärderingar som kommer. Men från vår sida tycker vi att ibland faktiskt också måste kunna sätta ned fötterna och tala om att vi har en ståndpunkt i frågan, så att den kommer med i beredningsarbetet från början. Det är därför vi har lagt fram detta förslag. Vi tycker definitivt inte att det är en detaljstyrningsfråga. 21 () replik: Vi tycker att det är ett bra förslag. Det är det vi skriver, liksom att man kommer att diskutera det mycket. Jag tycker inte att man ska se det som ett påhopp på den borgerliga oppositionen att jag tackar för att ni skriver så bra motioner. Då ligger ju faktiskt vår politik rätt brett, eftersom ni som borgerliga partier oftast kan skriva under på den. Kanske inte allihop tillsammans inte någon av reservationerna är från den samlade allians ni har. Det betyder ju att den bostadspolitik vi för är väl förankrad när det gäller miljömålen. Det är väldigt viktiga signaler som går ut till folket inom byggbranschen. Det här tycker faktiskt en bred majoritet i bostadsutskottet. Då vet man i regel vad man kan vänta sig, och det är det som är bra. Då får vi en stabil bygg- och bostadspolitik. 22 () replik: Jag skulle vilja ta upp en annan fråga, den om hissar, som har stötts och blötts . Där är vi väl inom alla partier överens så långt som att det finns behov av hissar i många hus. Siffran 75 000 trappuppgångar har vi fått i särskilda yttrande. Den är säkert riktig. Men i både majoritetens skrivning och särskilda yttrande talas det om ett framtida ekonomiskt utrymme. kommer då direkt: Vems ekonomiska utrymme? Det är av allt att döma statens. förtydligade i och för sig alldeles att det är statens utrymme. Från vår sida tycker vi att det är ett totalt feltänk. Det ekonomiska utrymmet måste ju fastighetsägarna som förvaltar och äger bostäderna kunna skaffa sig för att få möjlighet att förnya och förvalta sina fastigheter. Jag är nästan övertygad om att bidragstänkandet, som framhålls i den diskussion som förs , är kontraproduktivt. Det har visat sig förut när man mer eller mindre tydligt utlovat framtida bidrag att just den verksamheten stannar upp. Vem installerar en hiss om man förhoppningsvis kan få bidrag eller när nu staten har det ekonomiska utrymmet? Jag tycker att ni ska tänka om på den punkten och hellre inrikta er på fastighetsägarnas egna ekonomiska möjligheter att åtgärda det här. 23 () replik: Skulle fastighetsägarna få ett större ekonomiskt ansvar, eller menar och att man skulle ge dem ett avdrag för att installerar en hiss? Jag tycker inte att det är så stor skillnad mellan ett bidrag och ett avdrag. Det är någon som ska betala det. 24 () replik: nämnde att vi inte ska detaljstyra våra statliga verk. De har så stor kunskap. Det vore klädsamt om regeringspartiet hade samma inriktning vad gäller synen och relationen gentemot den kommunala sektorn. Där upplever jag att man petar i detaljer man över huvud taget inte ska gå in i där kompetensen faktiskt ligger på det kommunala planet. Vad gäller FoU-inriktningen har jag konstaterat att i fråga om Reachprogrammet som EU har tagit fram vad gäller kemikalierna har våra parlamentariker framhållit att det finns kryphål. Man nådde alltså inte ända fram. Det är just på de områden som kryphålen finns som den svenska forskningen inriktas: till byggmaterialområdet koncentreras i projekt för att underlätta import från låglöneländer. Är det inte besvärande för regeringen att de pengar som anslås till forskning går till att ta in material som kanske är hälsovådligt för de människor som ska bo i husen? Jag vill också ta upp frågan om bostadsanspassningsbidragen. Det är en galopperande utveckling på området, givet en ökande andel äldre och så vidare. Är det här en kostnad som egentligen ska ligga på det kommunala planet? Vore det inte mer lämpligt att staten tog över den kostnaden? Det är ett mycket snårigt regelverk. Det är olika från kommun till kommun hur regelverket tillämpas. Stöttningen från är mycket marginell. Man hänvisar till att i stället säga nej och få en dom för att man ska veta var gränserna går. Vore det inte mer rimligt om staten tog över hela ansvaret för bostadsanpassningen? 25 () replik: Vi hade en hearing om bostadsanpassning. Det visade sig att det inte var fel på reglerna, men de som skulle tillämpa reglerna tillämpade dem olika. har tagit initiativ till att gå igenom dem. I fråga om att flytta över bostadsanpassningsbidragen från kommun till staten tror jag att man hamnar där tidigare började sitt anförande. Jag tror inte att det är bra att staten tar ansvar. Jag tror att beslut ska ligga så nära medborgarna som möjligt. Enligt min mening är det bättre att sådant ligger på kommunen där det går att göra hembesök, titta och prata med den som söker bostadsanpassningsbidrag. 26 () replik: Jag förmodar att har läst det normverk som finns för bostadsanpassning och vilka rekommendationer som finns. Läser man detta rakt av är det i stort fråga om att säga ja till allt. Den orimliga situationen fungerar inte. Då hör man med för att få veta hur en fråga ska hanteras. Där får man över huvud taget ingen stöttning utan blir i stället hänvisad till att säga nej och låta domstolen avgöra det hela. Hela regelverket måste ses över. Det är alldeles för trubbigt. Det finns för stora öppningar som ger godtyckliga bedömningar. Jag har avslutningsvis en annan fråga. Den gäller den direktverkande elen. Regeringspartiet har faktiskt ställt upp på tankegångarna att kärnkraften ska avvecklas. Det innebär att vi måste finna de alternativa energikällorna. Borde inte en så trivial energiproduktion som att värma upp hus ske på annat sätt än genom att använda elektricitet? Det är en förädlad energi som används till att göra en så trivial sak som att värma upp hus. Borde man inte ha en norm som säger att det inte går att fortsätta så? Det måste gå att få fram alternativ. 27 () replik: Frågan om att avskaffa den direktverkande elen har utretts. Utredningen bereds i . Det här är en intressant diskussion. har här reserverat sig tillsammans med mp och v. Hur ställer sig de borgerliga partierna i den frågan? Där vill man inte alls förbjuda direktverkande el. Vi har här hört om den borgerliga alliansen. Det kan vara bra om ni hade samma synpunkter om hur det ska se ut i fråga om uppvärmning med hjälp av el eller annan energi i bostäder . Den frågan är så centrerad till hur vi bor och hur vi ska värma upp våra hus. Jag tycker att det är en angelägen fråga att ställa till de andra borgerliga partierna i den så kallade borgerliga kartellen. 28 (): Jag vill gärna använda att tala för motion 204. Det är min motion som talar mot det obligatoriska hisstvånget inte mot hisstvång, men mot det obligatoriska. Vi vill väl alla ha tillgänglighet. Det verkar som att vi är helt överens om det. Men någonstans måste det finnas en gräns. Det här får inte drivas in absurdum till vilka kostnader som helst. står vi i situationen att om vi säger nej till vindsvåningar utan hiss säger vi nej till vindsvåningar över huvud taget. Att installera en hiss kostar enorma summor. Det sker rätt igenom ett hus. Det berättade så väl att jag inte behöver gå in på det. Då bromsas allt. Då säger säkert någon att det går att lägga hissarna utvändigt. Det kan man säkert göra i icke speciellt känsliga miljöer, men man kan inte göra det i känsliga innerstadsmiljöer. Då blir det inga lägenheter. Vi vet att intresset är enormt. Här kan man skapa helt unika lägenheter med snedtak, prång och vinklar, sådant som moderna människor vill ha i stället för de fyrkantiga lådmodulerna. Om nu folk vill ha det och är beredda att betala för det, varför kan de inte få det? Vi gjorde en undersökning i och visade att vi mycket snabbt kunde skaffa fram 2 000 lägenheter i , framför allt studentlägenheter. Det är en studentstad med skriande behov av studentlägenheter. Vi vet att studenterna vill bo centralt. De är unga, friska och starka. De besväras inte nämnvärt av några trappor. Misstolka mig inte nu: Visst ska vi ha tillgänglighet, men här är kostnaden så stor att vi stoppar det som borde vara rimligt. För mig är valet enkelt: Jag tycker inte att valet mellan vindslägenheter utan hiss eller inga vindslägenheter alls är så svårt. Den syn som genomsyrar svaret på bland annat min motion är att alla ska kunna bo kvar. Ni må ursäkta, men jag kan inte se dramatiken i detta att man ska bo kvar. Vi flyttar genom hela livscykeln utan någon som helst dramatik. Jag kan ta mig själv som exempel. Jag flyttade hemifrån som 16-åring till en enrummare. Sedan mötte jag kvinnan i mitt liv, och det blev en tvårummare. Sedan kom grabben, och det blev en trerummare. Sedan steg ekonomin, och det blev en fyrarummare. Sedan tjänade jag riktigt bra, och sitter jag i en femrumsvilla i två plan. Men jag kan också tala om att vi redan har börjat prata lite grann om pensioneringen och vad det kan innebära i minskad rörlighet och framför allt minskad inkomst. Vi är fullt beredda att flytta till en trerumsbostad. Skulle vi få problem gud förbjude! med rörligheten blir det en enplansvilla eller en lägenhet på första våningen. Jag kan inte förstå denna dramatik i att folk flyttar. Varför ska man kunna bo kvar till varje pris? Vad vår bostadsmarknad behöver är en större cirkulation, absolut inte mindre. Med denna syn, herr talman, stoppar man byggandet av tiotusentals lägenheter i våra stadskärnor. Det är lägenheter som hade löst ungdomens bostadsproblem. Man säger också nej till skapandet av tiotusentals byggjobb inom byggsvängen. Det är trist, herr talman. Det är uppenbart att jag står bakom min motion, men för att spara tid avstår jag från att yrka bifall till den. 29 () replik: Jag får tacka för den målande beskrivningen av hur besvärligt det ibland kan vara att få bygga om på vindar. Därför är det viktigt att tillämpningen av ligger på kommunerna, att det är kommunerna som har ansvar för att fatta beslut. Man ska som man bygger och bygger nytt ta hänsyn. I storstäderna kan det ibland vara besvärligt. Man får för den skull inte glömma bort att även om man själv är ung, pigg och stark kan det finnas bekanta som inte är så unga, pigga, starka och har ben. Därför är det viktigt med avväganden, att vi kan komma både ut och in, unga som gamla. Alla unga är inte friska och starka. 30 () replik: Det är riktigt. Jag tycker mig förstå att det finns vissa dispensmöjligheter i kommunerna. När jag går runt i ser jag att ni är ganska väl försedda med vindslägenheter, och det ser dessutom oerhört trevligt ut, även utifrån. Men det tolkas uppenbarligen olika strikt i olika delar av landet. I är det i stort sett omöjligt att få bygga en vindsvåning. Jag skulle önska ett klarläggande, gärna härifrån , att det ska kunna vara möjligt om installationen av hiss är orimligt dyr. Sedan var det frågan om bekanta. Vi blir alla gamla, och vi vill väl alla kunna åka och hälsa på våra nära och kära. Men någonstans måste det ändå finnas en brytpunkt. Vi vet att det kostar per trapp att sätta in en hiss. Att lägga ut för att någon ska kunna hälsa på är icke att använda resurserna på rätt sätt. Jag tror att de handikappade hade varit mer betjänta av att vi hade riktat resurserna dit där de gjorde största möjliga nytta. 31 () replik: Ja, det är viktigt att man som politiker, i politiska nämnder och även i , tänker efter före, river hinder och tillskapar möjligheter. Men det måste ligga på kommunerna, som har att fatta de besluten. Jag tycker att det är jätteviktigt att det ligger på nivå. Sedan är det upp till oss politiker och partierna i storstäderna och i andra kommuner att se till att få politiskt aktiva människor som både kan tänka efter och anpassa saker och ting. 32 () replik: Vi är överens om en hel del det hörs, och det gläder mig. Det sunda förnuftet borde råda. Men vi skiljer oss lite grann på en punkt. Vår uppgift är inte bara att stifta lagar. Vi skickar också signaler. Här är signalen alltför otydlig för att kommunerna ska fatta hur de ska agera. 33 (): Jag kunde inte låta bli att begära ordet. Jag köpte en liten boll till mina barnbarn, en sådan där boll som man kastar i väg och som sedan studsar precis vart som helst. Det är inte särskilt bra för bollsinnet, mer än vid själva utkastet. Den moderata reservationen i det här betänkandet påminner om beteendet hos en sådan boll. Å ena sidan säger man att det inte ska vara obligatoriskt att ha hissar, därför att det är så dyrt att bygga hissar. Det innebär att man inte har råd att bygga hissar, och då kommer det inte till stånd några bostäder. Å andra sidan säger man nej till alla förutsättningar för att samhället ska gå in och stötta så att de här hissarna kan byggas. Sedan säger man att funktionshindrade inte blir hjälpta av att tillskottet av bostäder blir mindre. Nej, självklart inte. En ung frisk student talade om, herr talman. Ja, när jag var en ung frisk student satt min mamma i rullstol. Hon hade lungemfysem och kunde över huvud taget inte gå uppför en trappa. Enligt sätt att resonera skulle jag inte ha kunnat umgås med min mamma i min egen lägenhet. Jag har en kompis som träffade en rullstolsbunden flicka under sin studenttid. De bodde inte i samma stad, och de skulle inte ha kunnat umgås normalt om fått bestämma. Hissen som sätts in i en trappa sätts inte in enbart för dem som bor på femte våningen i på . Det innebär att tillgängligheten i hela trappuppgången blir betydligt större. Med andra ord löser vi två problem . Vi skapar fler bostäder, och vi får en ökad tillgänglighet i det byggda beståndet. Det innebär att folk får större chans att bo kvar eller flytta in i ett centralt läge när man tröttnar på villan i södra och vill komma in i innerstaden, och kanske har lite dåliga knän. Då får man plötsligt möjlighet att flytta in i och bo centralt och bra. När vi bygger de extra lägenheterna högst upp i husen installerar vi hissar också, och vi delar kostnaden. Det är inte bara de som bor på femte våningen i huset som ska vara med och betala kostnaden självklart inte. Det är en allmän standardökning. Om fler dessutom ställer sig bakom och en del andras idéer om att staten måste hjälpa till att skapa ekonomiska förutsättningar för hissbyggen har vi löst många problem. Rörelsehindrade studenter och studenter med rörelsehindrade släktingar och vänner får möjlighet att bo centralt. Dessutom får de som bor i södra i alltför stora villor i förhållande till hushållsstorleken och som har dåliga knän möjlighet att flytta in på tredje våningen i . Det här förslaget är helt lysande. är som bollen som studsar. Man måste någonstans bestämma sig åt vilket håll man ska. Uppenbarligen studsar fortfarande omkring i lokalen utan att veta vilken riktning han ska ta. 34 () replik: börjar det låta som i fullmäktige. Det är härligt. Nej, , vi säger inte nej till hissar. Det är det ingen som gör. Vi ska ha hissar så mycket vi bara kan, i stort sett överallt. Men det måste finnas rim och reson i vad det kostar i förhållande till vad man får ut av det. Det gällde specifikt min motion om vindsvåningar, ingenting annat. Att bebygga befintliga vindar som står där kostar hyresgästerna stora pengar, vindar som till och med utgör en brandrisk men som aldrig utnyttjas. Du talar om den som är ung, frisk och stark. Ja, det står var och en fritt att välja en lägenhet, och att välja en annan lägenhet om man inte är ung, frisk och stark. Du hänvisar till en handikappad mamma: Jag skulle aldrig ha kunnat ta en sådan lägenhet, för då hade jag inte kunnat umgås med min mor. Men alternativet är det vi har . hade du aldrig kunnat få en sådan lägenhet, för det tillskapas inga, oavsett om du har en handikappad mor eller ej. Du säger att det är en allmän standardhöjning. Jag är inte så övertygad om att de boende på första våningen tycker att de har fått en allmän standardhöjning när man skär rätt igenom deras lägenhet och de kanske mister ett rum för att det ska bli en hiss men på kuppen får en högre hyra. Det säger du är en allmän standardhöjning. Det tycker definitivt inte de på första och andra våningen. Du slutar med en liknelse och säger att jag är som en boll som studsar åt olika håll. Nej, i detta fall studsar jag åt ett enda håll, och det är uppåt, mot vindsvåningarna. 35 () replik: Risken är att du har slagit huvudet i taket och blivit lite förvirrad. Men det är en helt annan sak. Man måste inse att det här inte är ett problem enkom för den rörelsehindrade, utan alla människor ska ha lika rättigheter. Livet är inte så statiskt att när man flyttar in i en bostad är man säker på att man kommer att ha hälsan och kraften för tid och evighet. Det är inte heller så att de i min omgivning har en statisk hälsa som gör att de för tid och evighet kommer att må precis lika bra som den dag jag flyttade in. Till och med om jag valde att flytta in när alla mina vänner och bekanta, mina föräldrar och morföräldrar, var friska och krya kommer de inte att bibehålla hälsan jag bor kvar i lägenheten, utan de kommer också att behöva en hiss för att kunna komma och hälsa på. och jag är överens om en sak, herr talman, och det är att det är lite väl dyrt att installera hissar. Därför har vi ett förslag på hur man kan förbättra det, ett förslag som Moderata samlingspartiet konsekvent röstat emot, nämligen möjligheten för staten att gå in och stötta utbyggnaden av hissar så att det blir ekonomiskt möjligt, så att det inte blir för dyrt, så att vi får en anpassning av bostadsbeståndet så att det blir tillgängligt för alla, så att vi kanske till och med får de bostäder i vindsvåningar som behövs. Sedan finns det en möjlighet till dispens i de fall där det är fullständigt omöjligt att lösa det på grund av tekniska problem. Där får till och med jag ge mig, även om det bär mig emot. 36 () replik: Jag kan säga till dig, , att i ges det inga dispenser. I tolkar man regelverket så strikt att det inte blir några dispenser. Du inledde med att säga att jag har studsat så högt att jag har slagit huvudet i taket. Det är möjligt.