prot · GS0982 · 2005-03-01 00:00:00 — Det ni är för är ju inte kontroversiellt, och det är ju inte något annat än vad kammaren tycker. Det är behov av stora trafikinvesteringar i , precis som sade. Det är investeringar som kommer att ta betydande tid. har vi trafikinfarkterna i . betalar näringsliv ett pris för detta. Det är det vi vill göra något åt. 38 (): Statsrådet ropar på gigantiska storverk som ska vara lite roliga, åtminstone för fantasin, som alternativ. Men jag säger: Genomför de alternativ som statsrådet påstår att vi är överens om så får vi se om det finns anledning att göra mer. Om jag får tro statsrådet är vi uppenbarligen överens om att möjligheten att lösa trafikfrågan i ligger i ett stegvis genomförande av Dennispaketet, såsom getingmidjan, , och de andra delarna. väg väster om kan ge den Förbifart som fanns med redan i Dennispaketet. Vem var det som bröt den överenskommelsen den överenskommelse som ingicks ? Jo, det var Socialdemokraterna som inte höll för risken att inte få dominera regeringspolitiken. Man satte en käpp i hjulet för denna ganska omfattande och från den borgerliga sidan ganska generösa politik som skulle ha löst mycket av Stockholmstrafiken. Om man inte vill diskutera det utan bara vill diskutera gigantiska planer som stimulerar fantasin mer än trafiken i vill man kanske inte fortsätta att resonera. Det är Socialdemokraterna som har ansvaret för den misslyckade trafikpolitiken i . 39 (): Jag tycker att det är tråkigt att höra att vi inte har något alternativ. Vi har haft en överenskommelse där det också ingick avgifter. Det är väl ändå att nedvärdera eventuella lyssnare att säga att vi inte har någon politik alls. Det är faktiskt inte sant. Det är svårt att debattera på den nivån. Vi har fortfarande en överenskommelse om och vi står fortfarande bakom den. Det är inte korrekt att säga så. Vi kan inte fortsätta på den nivån. Det går bara inte. I ska man nu bygga . Den kostar ungefär 9 ½ miljarder. Kommunen går in med en del pengar i det. Det är ett bra förslag. Man sätter nu i gång. Jag har bott i den här regionen . Ett av de stora problemen är att vi inte har gjort några stora investeringar i grund och botten sedan Essingeleden invigdes . Någon enstaka sak har väl tillkommit. Jo, har tillkommit. Jag tar tillbaka vad jag sade. Ett av de stora problemen är att det län som vi nu råkar befinna oss i även om formellt sett tillhör hela har ökat med 400 000 människor, men trafikinvesteringarna har inte hängt med. Att genom områdesavgifter försöka ordna köerna kommer att få effekter som jag tror att socialdemokrater och goda liberaler inte gillar. Vi kommer nog att få mycket mindre trafik. Men vem är det som inte kommer att anse sig ha råd att åka? Det är tyvärr inte de högre statstjänstemännen, utan många vanliga människor som känner att detta är en politik som de inte riktigt accepterar. 40 (): Finansministern kommer tillbaka till frågan om trängselns kostnader. Det är självklart att vi har en trafikinfarkt i som åstadkommer merkostnader både i tidsförluster, tillväxthinder och inte minst miljömässigt. Den medicin som regeringen , på beställning av , kommer att dela ut kommer att vara en värre kur än vad själva sjukdomen är. Regeringens egen utredning, Stockholmsberedningens betänkande, pekar på att den trängselminskning man åstadkommer på marginalen genom skatter inte uppväger de merkostnader som man ålägger näringsliv och regionens invånare genom avgifter. Avgifterna kostar mer än värdet av den marginella trängselminskning som man uppnår. Detta försvinner på något sätt ur regeringens syn på detta. Det är ännu ett tecken på att detta inte är någon normal trafikpolitisk fråga. Den här frågan handlar inte om hur vi ska åstadkomma en helhetslösning på trafikinfarkten i . Frågan handlar om att regeringen ska betala för regeringsmakten. Det är det som också öppenhjärtigt och ärligt har redovisat för väljarna efter valet, efter det att hon tvingades bryta löftet. I en Studio ett-sändning efter valet medgav hon att det var som använde det som en utpressningsmetod mot ett misstroendevotum. Regeringen hade inget att välja på, som uttryckte det. Det finns ju några i som kommer att påverkas av en ökad trängsel. Det gäller till exempel de kommuner runt där nu planerar att sätta upp skyltar som visar hur man kan åka genom dem för att undvika avgiftsstationerna. Trängseln kommer inte att minska i . Trängseln kommer att flyttas ut till de mer perifera delarna. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 6 § Svar på interpellationerna 2004/05:397, 405 och 409 om skatterna och välfärden 41 Finansminister (): Per har i två interpellationer ställt fem delvis likalydande frågor till mig om skatterna och välfärden, särskilt om förmögenhetsbeskattningen och de så kallade 3:12-reglernas reformering. har i en interpellation ställt två frågor som till stor del sammanfaller med Per . Han frågar också om jag är redo att lyssna till den ekonomiska expertis som vi har i . Jag besvarar de tre interpellationerna i ett sammanhang. Utformningen av den ekonomiska politiken sker efter noggranna överväganden som redovisas till i den ekonomiska vårpropositionen och i budgetpropositionen. Dessa båda propositioner är frukten av ett långvarigt beredningsarbete där många experter i skilda discipliner varit inblandade. Till syvende och sist är den ekonomiska politiken naturligtvis regeringens ansvar. Ekonomisk politik är lika lite som någon annan mänsklig verksamhet fri från värderingar. Regeringen bedriver med andra ord en socialdemokratisk ekonomisk politik som det är upp till var och en att gilla eller ogilla, att rösta på eller att inte rösta på. När den så kallade 3:12-gruppen presenterade sin rapport välkomnade jag de förenklingar av skattereglerna för fåmansföretag som utredarna föreslog. Jag markerade att jag då ännu inte hade hunnit analysera deras förslag i detalj. Jag förutskickade att nya regler för fåmansbolag skulle träda i kraft . Arbetsgruppen hade också förslag som gick utöver uppdragsbeskrivningen, till exempel att förmögenhetsskatten bör avskaffas. Eftersom skatten på arv och gåvor slopats och eftersom reglerna för förmögenhetsskatten justerats så att färre, inte minst villaägare, ska betala förmögenhetsskatt konstaterade jag att det inte är aktuellt att avskaffa förmögenhetsskatten. Därtill kommer att förmögenhetskatten ger statskassan en inkomst på . och, nu senast, SNS Konjunkturråd har presenterat förslag till skattereformer där slopad förmögenhetsskatt ingår och också förslag till finansiering genom slopade skatteutgifter, men ännu har ingen som förespråkat förmögenhetsskattens avskaffande visat hur statskassan på ett socialt och ekonomiskt fullt godtagbart sätt kan kompenseras för ett sådant inkomstbortfall. Jag utesluter emellertid inte att förmögenhetsskatten kan avskaffas, men det måste i så fall vara som ett inslag i en bredare skattereform som inte minst beaktar de fördelningspolitiska kraven. I interpellation 2004/05:397 hänvisas till ett anförande som jag höll i . Det handlade bland annat om välfärdens finansiering. Eftersom mitt tal i interpellationen redovisas selektivt på ett sätt som gör att helheten inte framgår vill jag rekapitulera det jag anförde. Jag betonade att bästa sättet att stärka den offentliga sektorns ekonomi är att få fler människor i arbete. Vidare sade jag att det är alltför många, inte minst invandrare, som möter stängda dörrar när de går ut på arbetsmarknaden och söker jobb. Och många av dem som gått i pension kanske redan kan och vill fortsätta arbeta. Lägg därtill, sade jag, andra stora grupper, de arbetslösa och de sjukskrivna, så framgår tydligt att vi har stora lediga resurser att ta till vara. I sade jag också att vi måste använda den offentliga sektorns resurser mer effektivt och höja produktiviteten. Men vi kommer sannolikt inte att godta dagens standard på välfärden lika litet som vi 1985 accepterade 60-talets välfärdsnivå. Vi kommer sannolikt att ställa högre krav både på kvaliteten och på omfattningen av välfärden. ska vi rekrytera en ny generation av medarbetare till vården, skolan och omsorgen. För att rusta oss inför mötet med denna dubbla utmaning kommer det troligen inte att räcka med att vi ökar antalet arbetade timmar och blir mer effektiva i den offentliga sektorn. Vi måste då vara redo att diskutera en förstärkning av resurserna. Om vi anser att medborgarna ska ha tillgång till välfärd och service oavsett var de bor och hur stora inkomster de har måste vi gemensamt, via skatter, finansiera välfärden. Just därför är det viktigt att skattesystemet utformas så att medborgarna uppfattar det som legitimt och att så många som möjligt tycker att skatterna är rimliga och rättvisa. Efter många års socialdemokratiskt regeringsinnehav kan jag inte annat än konstatera att breda grupper i samhället uppenbarligen tycker det. Det hindrar naturligtvis inte att skattesystemet måste vara föremål för debatt och granskning. Jag välkomnar en sådan bredare skattepolitisk debatt. 42 PER (): Tack för svaret, får jag säga till finansministern, och för att han välkomnar den här debatten. Det är tvära kast med vår finansminister vad gäller uttalanden och omdömen. Upprinnelsen till min första interpellation var talet, som refererades här, på kommun- och landstingsdagarna för Socialdemokraterna i . Där efterlyste finansministern eftertanke, reflexion och nyanser. Han ville eftersträva en intellektuell hållning till politiken. Han sade också att han ville utveckla förmågan att upptäcka nya omständigheter och att kunna förklara innebörden av de viktiga målkonflikter vi ställs inför. Ytterligare ett citat: Vi måste våga tänka om, ompröva och ändra oss när det är påkallat sedan vi inhämtat nya fakta och nya argument. I en artikel i där kritiserades menade finansministern att en sann intellektuell i varje läge bör fråga sig om den egna föreställningen eller uppfattningen verkligen är hållbar. Allt det här låter sympatiskt kanske också symtomatiskt och klokt. Talet hölls ju i lärdomsstaden . Och har man läst vad finansministern har sagt i tidigare artiklar och tal är det ett sådant sympatiskt intellektuellt drag. Men när jag jämför detta med verkligheten, när prövningens dag kommer det ligger också i en riksdagsledamots uppdrag att granska tjänsteutövning och hur saker och ting görs av regeringens ledamöter undrar jag: Vad ska man tro? Under den korta tid som har varit finansminister, herr talman, har han producerat en rad, som jag uppfattar det, oöverlagda uttalanden och vändningar. Jag tänker inte alls uppehålla mig vid köttberget, men det som bekymrade mig där var att enligt uppgifter i medierna skulle finansministern ha använt sig av det här uttrycket . Sedan var det flodvågskatastrofen och det retroaktiva slopandet av arvsskatten. När jag väckte det förslaget i fick jag läsa att det var ovärdigt och att det var för tidigt väckt. Det dröjde inte många dagar förrän det kom i propositionens form från finansministern själv. Det var pressmeddelandet om att skatterna kommer att öka. Då kan man jämföra med de målsättningar som fanns på DN:s debattsida , punkt 6 om sänkta skatter, som en författarinna läser om inte så månatligen, har vi fått höra. sade finansministern att skattesystemet skulle vara legitimt. När jag tog upp den frågan och verkligen ville höra vad finansministern menar med legitimitet, vad han avser och om han kunde precisera detta, uppfattade han det som att jag jagade fastighetsskatten. Turerna kring förmögenhetsskatten kommer vi att ta upp mera. Om skattesystemet har vi fått olika besked. Är det en vändning i förmögenhetsskattefrågan? Det var kanske i synnerhet avspisandet av de tre vise männen, , och , efter deras presentation av sin helhetslösning. Jag nöjer mig med en fråga: Är det detta som finansministern avser med intellektuell hållning: tänkande, analys, urskillning och någon typ av praktisk klokskap? Är detta en intellektuell hållning? 43 (): Jag vill också tacka finansministern för svaret, inte minst den sista meningen, där han välkomnar en bredare debatt om skattepolitiken. Det är viktigt att vi för en sådan, för att kunna vaska fram bra förslag för landet och oss medborgare och för att alternativen ska bli tydliga för väljarna framöver. Så långt är vi ense. Men när jag kommer till svaren som finansministern ger på mina frågor är de, lindrigt talat, mycket svävande. Jag har frågat om han föreslår höjda skatter, om han innan detta är beredd att se över och sänka statens utgifter, som kraftigt överstiger inkomsterna. Det är väl så att lånar ungefär 5 miljoner för att täcka underskottet i de löpande affärerna för kungariket . Han säger att hans svar är att det är bättre att få fler människor i arbete. gör som många andra berömda män; de citerar gärna sig själva gång på gång. Han upprepar igen att vi har stora lediga resurser att ta i anspråk. Det var exakt vad sade i sin första regeringsdeklaration, som lades fram för . Han sade: Att minska arbetslösheten är den främsta och allt annat överskuggande uppgiften för min regering. Det var , ! Men det har inte skett. Arbetslösheten är lika stor. Vi har ungefär en miljon människor som inte har ett arbete att gå till i det här landet. Min fråga är: Är det inte rimligt att börja försöka få bort effekterna av utanförskapet, att få människor i arbete, att öppna dörrar för invandrare på arbetsmarknaden och så vidare innan man börjar höja skatterna igen? Vi har ju ungefär lika många utanför arbetsmarknaden som vi hade 1993 den djupaste lågkonjunkturperioden . inser att det är bättre att folk arbetar mer än att höja skatterna. Men han tror uppenbarligen inte på detta, eftersom han inte tror att hans regering förmår att klara sin allt annat överskuggande uppgift. Därför förebådar han nu höjda skatter för att klara välfärden. Det finns också en annan dimension, herr talman. Det är att offentligt har berömt sig av att vara den enda finansministern i som vågar säga högt vad kollegerna i andra länder viskar till varandra, nämligen: Höj skatten! Jag undrar om det inte är lite hyckleri av till exempel den rödgröna tyska regeringen, som alltså har djupa insikt om att den helst vill höja skatten. Den regeringen går i stället in för skattesänkningar för att komma till rätta med sina ekonomiska problem. Den föreslår skattesänkningar på enbart för de tyska hushållen. Man måste också undra om det inte är dags att huta åt partivännen och hans finansminister , som förbereder valrörelsen i genom att utlova skattesänkningar för både företag och löntagare. Ta honom i örat, ! vet ju själv hur det känns. Det kommer säkert att göra stor lycka i den brittiska pressen. Där har ju för övrigt redan via rapporterat till utländska investerare att han planerar att höja ett antal diverse skatter i . Jag vill fråga till slut: Vilket intryck tror att det gör på dem som planerar att göra högteknologiska investeringar i att han nu lovar att höja straffskatten på just högre utbildning och entreprenörskap den så kallade värnskatten? Eller är det med låga löner som ska dra till sig investeringar ? Tror på allvar att vi kan konkurrera om låglönejobb med länder som , och ? 44 (): Temat skatterna och välfärden är något av en ödesfråga. Vi har en högkonjunktur. Vi har en produktivitet i näringslivet som blomstrar. Vi har en skatt som ligger på topp i världen. Vi har en offentlig sektor som inte når upp till den kvalitet som vi betalar för. lånar vi för att upprätthålla nuvarande organisation inom offentlig sektor. Situationen visar att något radikalt måste göras för att vi ska kunna bibehålla välfärden. Hur skatterna och välfärden ska utformas är därför någonting av en nyckelfråga. Jag delar finansministerns syn på att människor kommer att ställa högre krav på kvaliteten inom såväl skolan som omsorgen och kanske framför allt inom vården . Den synen ställer direkta krav krav som måste såväl uttalas som följas upp. Är finansministern beredd att göra det? Och hur skapas i så fall drivkrafterna för att nå målet? Skatter ska vara legitima, rättvisa och rimliga. Jag tror att vi alla ställer upp på den synen. Med den grundsynen är det inte rimligt att tala om högre skatter i världens högst beskattade land. Svaret ligger förmodligen i en markant ökad produktivitet inom offentlig sektor. De effektivaste styrmedlen för att uppnå detta har visat sig vara de ekonomiska styrmedlen. En mångfald av driftsformer där konkurrensen ges fritt spelrum efter givna spelregler är en del i det här tänkandet. Det går då inte att stifta stopplagar för att förhindra produktivitetsutvecklingen. Vad som fordras är en helhetssyn på hur vården ska formas i för att klara framtidens krav. Den insikten saknar jag från regeringen . har inte regeringen visat någon vilja att göra förändringar på området. Om vi nu ska höja kvaliteten inom exempelvis vården kan vi då se en förändring av regeringens förda politik ? Om målet ska uppnås så måste ett nytänkande till. Det går inte att fortsätta som . Socialdemokraternas ideolog så kan man väl säga sände ut en försöksballong där hon ville slopa kommunernas grundlagsstadgade rätt att ta ut skatt för sin verksamhet. Jag delar hennes uppfattning om att det inte finns något utrymme för att höja skatterna ute i kommunerna. Jag delar också hennes syn på att regeringen successivt har inskränkt kommunernas självstyre. Men den lösning hon kommer med är, som jag ser det, helt orimlig utifrån såväl ekonomisk som demokratisk synvinkel. Jag skulle vilja höra hur finansministern ser på det här. Är det en försöksballong som har startats och blåsts upp i ? Och hur bedömer finansministern kommunvärlden och dess syn på utspelet? 45 Finansminister (): Jag trodde i min enfald möjligen att Per var ute efter att föra en skattepolitisk diskussion. I stället fick vi en exposé över mina olika uttalanden . Detta bokför jag på den PR-byrå som uppenbarligen har anlitat och dess konto. Eller så har man gjort någon Googlesökning på namnet Nuder och fått fram det här. Jag ska återkomma till roll i svensk politik i ett senare inlägg. Jag går över till den konkreta fråga som Per ställde om de tre vise männen. Regeringen och min företrädare beställde ett utredningsarbete av tre av landets främsta ekonomer av hur de så kallade 3:12-reglerna skulle utformas inom ramen för den avsatta miljard kronor som vi anvisade i budgetpropositionen. Vi fick ett förslag. Därutöver hade man föreslagit att förmögenhetsskatten skulle avskaffas. Man hade ett finansieringsförslag för det, och uppenbarligen trodde man på det förslaget. Men regeringen har inga planer på att avskaffa förmögenhetsskatten inte i det här sammanhanget. Som jag sade i mitt svar ska det i så fall ske i ett större skattepolitiskt sammanhang, när man ser över skattesystemet i sin helhet. Det som vi nu har remitterat är det som vi bad de tre vise männen att komma med, nämligen ett förslag till hur 3:12-reglerna ska utformas. Det är det som remissinstanserna nu får tycka till om. Att ni vill avskaffa förmögenhetsskatten är ingenting nytt; det är väl känt. Det som däremot borde diskuteras i betydligt större utsträckning är att så fort någon har kommit med förslag om att avskaffa förmögenhetsskatten så har man i vissa fall, till exempel SNS, de tre vise männen, och andra, föreslagit finansieringsformer som har kritiserats av andra. Och mycket riktigt det understryker och stärker min tro på att denna reformering måste ske i ett större sammanhang. har ett vidare angreppssätt. Han talar om den ekonomiska politiken. Låt mig hjälpa på traven och få in lite fakta i debatten om vad som har inträffat . Jag gör ett nedslag i och i går i TT: Detaljhandeln ökade . startade 55 149 företag. Det är en uppgång jämfört med . Uppgången av registrerade nya företag är den största . Det har skett en kraftig uppgång för lastbilar. nyregistrerades 2 781 lastbilar. Det är en ökning . Bilindustrin slår nya rekord. Bilindustrins rekord och försäljning av nya bilar fortsätter att öka. höjer prognosen för nybilsförsäljning till 265 000 bilar. Och så här skulle jag kunna fortsätta uppräkningen. Jag kommer att redovisa den ekonomiska vårpropositionen. Jag vet inte om jag gör besviken, men den bild som jag kommer att presentera av svensk ekonomi är ljus och hoppingivande. Jag hoppas att ni delar den glädjen. Så till om olika förslag som har framförts i den skattepolitiska debatten: Nej, jag kan lugna . Allt ont kommer inte från . Vi har faktiskt en fri debatt i . Man behöver inte vara så konspiratoriskt lagd att man hänför allt som man uppfattar som ont till . För egen del anser jag att kommunalskatten är grundbulten för det kommunala självstyret. 46 PER (): Jag vill till protokollet få antecknat att jag är pappa till min interpellation och ingen PR-byrå, om det nu ska vara en heder eller inte. Jag har bedrivit lite research, som man säger i journalistiska sammanhang. Jag har ansträngt mig och läst det som finansministern har sagt i olika sammanhang. Jag har då kunnat se en viss diskrepans mellan å ena sidan den intellektuella öppenheten och å andra sidan en reflexmässigt, kanske ideologisk och populistisk vad vet jag betingad reaktion från finansministern. Det verkar inte som att eftertanke och reaktion alltid hänger ihop. Hela min interpellation handlar om detta, så det kan ju inte vara någon överraskning. I så fall undrar jag om finansministern ens har läst min interpellation eller om han har skrivit svaret. Det var i alla fall mer sakligt än inlägget alldeles . Jag kommer att fortsätta att granska herr ministern. Jag tycker att den intellektuella ambitionen är god. Det är ett fint och märkvärdigt uttryck, men det är bra att vara saklig och analyserande och inte säga nej när det kommer ett förslag, alltså inte kasta ett helhetsförslag från de tre vise männen i papperskorgen efter att det har presenterats i medierna så stod det i ett TT-meddelande. Jag vill uppmana finansministern att i nästa inlägg kommentera de tre vise männens helhetsförslag. Det var ett beställt utredningsarbete, men de gick utöver direktiven. Är inte det ett tecken på en viss intellektuell hållning som finansministern bejakar? De tre vise männen har en helhetssyn och som de själva säger en ambition att jämna ut spelplanen för alla aktiebolag med olika skattesituationer. De tre vise männen kan med rätta upphöjas till tre av främsta skatteexperter. När de får ett uppdrag kan de inte genomföra detta mot sin intellektuella heder. De tre vise männen anser att 3:12-reglerna och fåmansföretagsbeskattningen måste ses i ett större sammanhang. De talar om förmögenhetsskattens omfattande undantag, om de oenhetliga värderingsreglerna, om att skattens konstruktion undergräver den skattens och kanske hela skattesystemets legitimitet. De talar om alternativen basbreddning eller avskaffande av skatten och går på avskaffandelinjen. De talar om att skatten har avskaffats i konkurrentländer. Punkt 6 i Nuders med fleras artikel i handlar just om en jämlik konkurrens mellan olika länder. De talar om effektivitetsförluster och om felaktig resursallokering ur samhällsekonomisk synvinkel som också fanns med som en av punkterna i artikeln. Det rör sig alltså om en rad av uppfyllelser av det som finansministern i tidigare roller och skepnader själv har pläderat för. Jag är bara ute efter någon typ av konsekvens. Jag tror att någonstans innerst inne hos ser han vad jag är ute efter. Men det kanske inte den här offentliga debatten riktigt tål. 47 (): Jag vet inte hur jag ska tolka det, men det är faktiskt som finansministern menar att vi har anlitat en PR-byrå. Jag vet inte om jag ska tolka det som en eloge eller mera som en spegelbild av egen politiska omgivnings vanor. Men det lämnar jag därhän just . Icke desto mindre ställde jag några frågor till finansministern. Vad tror han att det ger för signaleffekt för investerare som ska se till att vi får en industriell bas i fortsättningen, en bas av investeringar? Vi har ju lägre investeringar än resten av EU 15-länderna.