prot · GS0983 · 2005-03-02 00:00:00 — och tycker att ska besluta om detta eftersom det är viktigt. Eftersom ska besluta om detta måste jag fråga: Tycker att geriatriken ska vara en fortsatt specialitet? Det vore bra i så fall, för då finns det också möjlighet att yrka bifall till reservation. 75 () replik: Jag är inte fackligt aktiv i . Jag tillhör också. Men jag kan gärna vara mossig; jag vidhåller mina åsikter om att jag inte ser poängen med att bara byta arbetsgivare. Jag anser att det är viktigt att ha god arbetsmiljö, fungerande lagstiftning och trygghet på arbetsplatsen. Det är det viktigaste. Det var intressant att tar upp jämställdheten. är det alltså som får ta ansvaret för att vi inte har kunnat bryta den patriarkala maktstrukturen eller hegemonin i under de här tio åren. Jag erkänner att vi inte har lyckats göra det. Det har ändå hänt väldigt mycket . har det hänt väldigt mycket när det gäller jämställdheten. Vi har kommit långt, men det finns självklart mycket att göra när det gäller vården till exempel. Det tog jag upp i mitt anförande. saknas det statistik som är fördelad utifrån kön. Man har mannen som norm vid behandling av olika sjukdomar. Det finns mycket att göra. Men jag tycker att vi kan vara stolta över vad som har hänt . Vi har ju diskuterat specialisterna och var de skulle tas när det gäller geriatriken. Beslutet om vilka specialiteter som finns med är inte taget ännu så kommer inte att få vårt stöd på det här stadiet i alla fall. 76 () replik: Det var ju synd, men det är inget att göra åt det. När det gäller att påverka regeringen i jämställdhetsfrågorna är det väl märkligt att man inte har börjat med vården som ju tycker är viktig och att man inte 1994 sade: är det så viktigt att det blir jämställdhet i vården. Vi har vetat i bra att kvinnor och män till exempel inte får likvärdiga tabletter utskrivna. Vi har vetat länge att män har varit norm. Jag tycker att det har hänt väldigt lite på det här området. Den andra viktiga jämställdhetsfrågan är lika lön för lika arbete. Jag vet inte riktigt vad just har lyckats förändra när det gäller jämställdheten här i landet. Det är möjligt att kan ge mig exempel på det. När det gäller geriatriken som specialitet är det ju ett besked att inte ge något besked. Vill man att den här frågan ska behandlas här i och har ett särskilt yttrande om det hade jag nog trott att man också skulle kunna tala om vad man tycker om geriatriken, som är en av de allra viktigaste formerna för framtiden. När det gäller mångfalden går det an att säga att man inte har något behov av att byta arbetsgivare när man är medlem i två fackliga organisationer, vad jag förstår. Jag tror att också vill ha mångfald. Jag har aldrig hört att de bara vill ha en arbetsgivare. Jag tror inte att det håller riktigt. Om vården i ska utvecklas måste det till mångfald. Enfaldens tid är över för länge sedan. 77 () replik: undrade varför det inte har hänt mer inom vården när det gäller jämställdhet. Trots allt har vi de minsta löneskillnaderna hos vårdanställda. De flesta av dem arbetar inom den offentliga vården. Just där är det inte så stora skillnader. Hälso- och sjukvården är ju väldigt hierarkiskt uppbyggd. Där finns också den patriarkaliska strukturen som tar det att bryta. Jag tror att medvetenhet om detta och viljan att bryta strukturen inifrån finns på ett annat sätt . Det finns över huvud taget i samhället mycket större medvetenhet om behovet av jämställdhetsdebatt. Så till frågan om mångfald. sade i sitt anförande att vi förhindrar en möjlighet till kvalitetshöjning. Vi vet ju inte det. Det finns inte ordentligt utvärderat om det blir kvalitetshöjning bara för att man privatiserar vården. Det vet vi inte. Det är också ett mantra som den borgerliga sidan hävdar är sanning. 78 () replik: Det finns flera saker jag vill ställa frågor till om. Jag kan börja med att inte förstår att det skulle vara en poäng att ha en annan arbetsgivare. Om man formar politiken enbart efter vad man själv tycker och tänker blir jag oroad. Visst skiljer det ganska mycket mellan landstingen och hur duktiga eller dåliga arbetsgivare de är. Titta på sjukskrivningstalen. De är dubbelt så höga i som i . Det har naturligtvis stor betydelse hur arbetsgivaren fungerar och är. Om det dessutom inte finns belägg för att det är bättre att kunna välja arbetsgivare, bara för att själv inte vill välja, blir jag väldigt oroad. Sjukskrivningstalen är väl en sådan bekymmersam sak som vi diskuterar och funderar över. Det andra som jag funderar över och kanske också vill ställa en konkret fråga om är jämställdheten. Jämställdheten har pratat mycket om. En jämställdhetsfråga för en kvinna är att få starta eget och att göra det inom den bransch där man har utbildat sig. Det vill förbjuda, som jag förstår det. I reservationen från och står det dessutom att de strukturella problem som finns inom primärvården kan och bör lösas inom ramen för offentlig drift. Egentligen innebär väl det att det ska bli totalt stopp för privata vårdgivare? 79 () replik: talar om att jag formar politiken enbart utifrån vad jag själv tycker. Det gör jag absolut inte. Mina tankar och det som jag formulerar kommer naturligtvis från ideologi. Mina egna erfarenheter färgar självklart mina synpunkter. Jag kan inte siffrorna, men när det handlar om jämställdhet som ett kriterium för kvinnor att starta eget vill jag säga att jag tror att många av de företag som har startats har startats av kvinnor. Många av dem har varit enkvinnsföretag. Det finns många kvinnor som startar företag. När det gäller vår reservation beträffande primärvården vill jag säga att det finns ganska många privata primärvårdscentraler och även kooperativ. Vilka konsekvenser privatiseringen av primärvården har haft har inte utvärderats ordentligt. Det vill vi att man ska göra. Vår argumentation när det gäller sjukhusvården och primärvården går hand i hand. Man ska inte kunna dela ut vinst till aktieägare i primärvården heller. 80 () replik: Det innebär egentligen att starta eget bara handlar om andra verksamheter är sjukvården. Det andra jag undrar lite över är alla de bekymmersamma köerna, alla signaler som pekar på att det finns mycket pengar att spara på att effektivisera och erbjuda mer vård eller sänka kostnaderna. Vad har och för förslag på det? Jag har inte sett några förslag. Jag är väldigt bekymrad över att stopplagen kommer att stoppa all typ av utveckling, effektivisering och förändring av sjukvården. 81 () replik: Så stor förändring tror jag inte att det kommer att bli med lagstiftningen. Jag kan inte tänka mig att hälso- och sjukvårdens utveckling raseras om vi reglerar driftsformerna inom sjukhusvården. Att det skulle bli så kan jag inte tänka mig. Köerna är ett bekymmer inom hälso- och sjukvården. Väldigt många landsting arbetar effektivt för att få ned köerna. Vi får se hur det blir med vårdgarantin som ska införas , om den också kommer att hjälpa till med köerna. Det finns ju en brist på läkare och vårdpersonal över huvud taget. Där finns alltså problem, men jag vet att det finns många landsting som arbetar effektivt för att minska köerna. 82 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 5 och 26. Jag står självfallet även bakom övriga centerreservationer. utgångspunkt för hälso- och sjukvården är ett helhetsperspektiv på hälsa där det förebyggande och hälsofrämjande arbetet ges ökat utrymme och där den enskildes delaktighet ses som en viktig resurs. Vi skissar modell i reservation 5: Vi vill se en första linje som innebär en ökad personlig medvetenhet om hälsofrågor och egenvård samt ett folkhälsoarbete som är förankrat i den lokala och sociala miljön. I andra linjen ser vi en närvård där familjeläkare, vårdcentraler teamet, företagshälsovården, skolhälsovården och den kommunala äldrevården samarbetar med patienten i centrum som viktigt både för ett aktivt lokalt förebyggande arbete och för kontakterna med den specialiserade vården. Den tredje linjen handlar om att specialistvården och sjukhusvården ges bättre förutsättningar att klara sina direkta uppgifter om närvården fungerar bättre, är tillgänglig och lyckas lotsa patienterna till rätt nivå. Även hälso- och sjukvården i behöver en ny regering med ett starkt Centerparti. De viktigaste utmaningarna för oss är att byta fokus mot en mer förebyggande hälso- och sjukvård, att minska vårdköerna och öka tillgängligheten, att sätta patienten i centrum, att göra hälso- och sjukvården till en attraktivare arbetsmiljö samt att nå en bättre och långsiktigt hållbar ekonomisk situation för hälso- och sjukvården. För att klara detta föreslår vi en rad åtgärder, såsom en kraftsamling på folkhälsan och en attitydförändring till förebyggande insatser och alternativa behandlingsmetoder. Vi föreslår en nationell vårdgaranti, användande av passiva sjukförsäkringspengar till att korta vårdköer och rehabilitera, en samlad patienträttighetslag och öppna kvalitetsregister samt en utökad möjlighet till second opinion eller förnyad medicinsk bedömning. Vi vill se fler entreprenörer i vården, och vi vill minska byråkratin. Vi vill satsa mer på IT i vården. Vi vill åtgärda jämställdhetsbristerna och satsa på personalen. Listan kan göras lång. Det är väntans tider i . Det man väntar på är propositionen om ägarformer i sjukvården, vänstermajoritetens stoppropp. Det är ingen rolig väntan. Till och med regeringens egen utredare, s-riksdagsledamoten , har avfärdat förslaget som dåligt grundat och otidsenligt. Många av de fackliga organisationerna , , ja, till och med LO riktar kritik. För de anställda på sjukhuset i , i och i är detta en bila som hänger över deras arbetsplatser. Man kan fråga sig hur ni som står bakom de här idéerna tänker. Ni känner ju till problemen att människor i behov av vård alltför ofta tvingas hanka sig fram i en utdragen kökedja, från telefonkö till väntan på besökstid, kö till specialister och slutligen en ofta lång väntan på operation, att gamla och sjuka förtärs av oro och ängslan som sjukpenningkostnaderna tickar i väg och möjligheten till framgångsrik rehabilitering ofta minskar, att sjuksköterskor, läkare, undersköterskor och annan vårdpersonal känner sig maktlösa och uppgivna och i alldeles för hög grad blir utbrända och långtidssjukskrivna, att vårdsektorn har otillräckligt med resurser och de ansvariga politikerna får allt mindre utrymme att själva effektivisera, göra prioriteringar och finna flexibla lösningar i en ansträngd ekonomisk situation, att ansvariga förtroendevalda i landsting och regioner kommer i kläm mellan medborgarnas berättigade krav och en klåfingrig regering som lägger sig i hur man ska organisera hälso- och sjukvården och att de lokalt förtroendevalda förväntas ta sitt ansvar som man fråntas de verktyg som man ska arbeta med. Ni som står bakom detta blundar för de här problemen. I stället blåser ni upp till strid mot framgångsrika vårdinrättningar som landstingen själva har valt att kontraktera. säger inte att all vård ska läggas ut på entreprenad, men vi kräver att landstingen ska ha frihet att själva välja på vilket sätt man ska kunna leverera en bra vård till medborgarna. Vi vill ge ökat självstyre därför att vi behöver självstyre för att kunna ta ansvar och hitta olika lösningar som är anpassade till regionala förhållanden. Vi säger nej till enfald därför att vi tror på mångfald och vet att de många olika lösningarna också ger de bästa förutsättningarna för en utveckling av svensk vård. Vi vill stimulera till mer verksamhet i alternativa driftsformer. Vi bejakar entreprenörskapet även inom vården. Vi vill se en ökad mångfald. Vi är övertygade om att detta är bra för tillväxten, effektiviteten och valfriheten för både patienter och personal. Framför allt tycker vi att man ska respektera den kommunala självstyrelsen. Vi tror på våra förtroendevalda lokalt. skrev jag och ett öppet brev till , språkrör för . Vi gjorde det därför att det har varit så många diskussioner och sådant surr fram och tillbaka om vad som är linje. Vi har försökt här i debatten att få svar på den frågan av vår ärade ledamot från , . Men det har uppriktigt sagt varit mest surr. För att få någon klarhet skrev vi ett öppet brev. Vi har naturligtvis inte fått något svar. Men svaret kom via medierna genom att det tydligen är så att har tagit ställning. Man har svalt det röda betet. Min fråga direkt till är: Varför har inte förtroende för de lokalt förtroendevalda? Jag tycker att det ändå är ett besked vi skulle kunna få av . Varför har ni inte förtroende för de lokalt förtroendevalda? Till skulle jag också vilja ställa en rak fråga. Du kryper lite undan frågan var ni står när det gäller primärvården. Ni säger att ni ska utvärdera, att ni inte vet vad ni får ut. Egentligen handlar det om att krypa undan. Det handlar om att sätta upp de ideologiska skygglapparna. Det handlar om att inte ge ett tydligt svar, vilket jag uppmanar dig att göra. Accepterar ni den primärvård som är utlagd på entreprenad i vårt land? Ska den få fortsätta eller är den också i stöpsleven med övriga förbudstankar när det gäller den slutna vården? Hur gör ni när det gäller nya? Hur gör ni med alla dem som knackar på porten? Hur gör ni gentemot de landsting som faktiskt vill pröva att lägga ut fler verksamheter på entreprenad? Det tycker jag att borde ge svar på. Jag vill också säga att vi har ett antal förslag i övrigt som känns väldigt angelägna. Bland annat vill vi, tillsammans med ytterligare några partier, införa en samlad patienträttighetslag. Vi tror att det är av pedagogiskt värde att få ett samlat grepp och att visa på ökade rättigheter, framför allt att rättigheterna också ska kunna användas. Det finns i en reservation. Vi föreslår också ökade insatser när det gäller komplementärmedicin. Väldigt konkret har vi, vilket vi också har med i vårt budgetalternativ, förslag om ett nationellt center för komplementär medicin. Centret ska ägna sig åt värderingar av olika behandlingsmetoders effektivitet samt fungera som bas för att sprida information och kunskap om verksamma komplementära behandlingsmetoder till bland annat sjukvårdshuvudmännen med mera. Det finns många ytterligare områden som jag skulle ha velat nämna. Men jag har valt att ta fram de mest centrala. Det som absolut inte ska glömmas bort, som får bli min avslutning, är att vi måste klara den framtida personalförsörjningen. Vi ska uppvärdera vård- och omsorgsyrkena. Där måste vi finna lösningar. De insatser som är påbörjade är ett första steg, men vi måste intensifiera det arbetet. Det är uppfattning. 83 () replik: ställde en fråga till mig från talarstolen. Accepterar ni den primärvård som är utlagd på entreprenad? Det handlade om mina synpunkter på primärvården tidigare. Jag förstår att ställer den frågan för att provocera fram svaret att nu ska vi lägga ned de befintliga vårdcentralerna bara för att de är utlagda på entreprenad. Men det har vi inte tänkt. Det finns naturligtvis också väldigt många vårdcentraler som fungerar bra och som inte kan läggas ned på en gång. måste vi problematisera det här lite vidare. Och vi vet till exempel vad som skedde under förra mandatperioden i . Det var nästan tvångsprivatisering av primärvården. Jag bor inte i själv, men blev trots det kontaktad av personal som arbetade inom primärvården i som kände att de inte kunde jobba kvar i därför att det endast gällde att bli privat entreprenör inom primärvården. Det fanns inte möjlighet att fortsätta som landstingsanställd. tog också upp personalförsörjningen. Där tycker jag att det är viktigt att också ha i åtanke att det, mig veterligen, inte finns någon sådan enkel lösning som att alla offentliganställda skulle vilja bli egna företagare eller privata entreprenörer. Eller tycker det? 84 () replik: Först och främst får jag å alla primärvårdsföreträdares vägnar som lagts ut på entreprenad tacka för att de får fortsätta. Det är i alla fall ett besked. Men det är nästan så att det känns som om det är på nåder. De ska utvärderas. De ska ifrågasättas. Det jag egentligen tror finns i tankar är att de faktiskt ska avvecklas. Jag tror det. Det var det jag ville få ett besked om. Det jag också tycker är viktigt är hur ni ser på nya entreprenörer. De som finns får på nåder fortsätta, men hur ser det ut när det gäller de nya? Sedan pratar om tvångsprivatiseringar. Jag känner inte igen den bilden för . Det är ofta på marginalen på några ställen som borgerliga partier har lyckats få igenom att man som komplement till övrig landstingsdriven verksamhet inom primärvården kan få möjlighet att pröva alternativ. Även där är det på nåder. Min erfarenhet är att det har blivit jättepositivt på många ställen. På andra ställen har det gått mindre bra, precis som det är inom landstingsdriven verksamhet också. Var lite ödmjuk, tycker jag, för att det också kan fungera bra inom primärvården oavsett vad man väljer för form. Det tycker jag är viktigt. Sedan tycker jag att det är ett viktigt besked vilka signaler man skickar. De signaler som skickas från sida till alla dessa tjejer och kvinnor, killar och män som är intresserade av att satsa på entreprenörskapet inom vården är att ni ska utvärderas, ni ifrågasätts. Det tycker jag är tråkigt. 85 () replik: Jag vill understryka, om jag var otydlig, att jag absolut inte menar att primärvården skulle fungera sämre eller bättre beroende på driftsformen. Det finns självklart utmärkta exempel både när det gäller privat och offentligt drivna vårdcentraler. Det har ingen betydelse. Jag tror att jag har rätt så goda kunskaper om hur vården fungerar. Jag vet att så gott som alla som arbetar inom vården gör sitt bästa för att patienterna ska få god vård. De anstränger sig verkligen bra. Men när det gäller primärvården är det också viktigt att ha inte bara entreprenörskapet utan också områdesansvaret i åtanke. Det finns ett team som arbetar. Vi ska inte endast rikta oss mot entreprenörerna. Jag skulle vilja ställa en fråga till som i förbifarten i sitt anförande tog upp second opinion. har motionerat om att second opinion-möjligheten skulle tillämpas också för personer med svåra psykiska sjukdomar som först och främst psykoser och schizofreni. Den möjligheten infördes inte när lagen kom utan tvärtom ansågs det bli alldeles för svårt inom psykiatrin. Vi anser att det nu är dags att införa second opinion också inom psykiatrin. 86 () replik: Det var ett bra klarläggande. Vi kan vara överens om att det inte fungerar vare sig bättre eller sämre beroende på driftsform, sade . Det är precis vad jag tror också. Men det ska finnas en möjlighet för en politiker lokalt att göra en upphandling, att gå ut på marknaden och se om det finns något alternativ till det som vi alltid har haft. Uppfyller detta två kriterier? Är kvaliteten lika bra eller bättre? Är priset lika eller kanske till och med lite bättre? Hur kan vi få ut det bästa möjliga för patientens räkning av de resurser som samhället har? Det är vad jag menar med upphandling. För att få möjligheten att jämföra måste man jobba med en form av konkurrensutsättning, en prövning av vad det finns för möjligheter. Sedan ska man göra valet utifrån vad som är det bästa för den enskilda individen, för patienten. Det är vad jag står för. Det är det som och motverkar genom att säga nej till mångfald, genom att man inte vill pröva möjligheterna inom den slutna vården. I medierna står det att ni egentligen inte heller vill lägga ut verksamheter inom primärvården på privata kooperativa entreprenörer. När det gäller second opinion är vi överens. Vi från sida det framgår i en reservation vill gå betydligt längre utöver de exempel tog upp. I princip vill vi att det ska gälla alla diagnoser. Det kanske inte går att klara alla diagnoser i ett första steg. Men det är dit vi vill, och det är det som framgår av den reservationen. Där hoppas jag på stöd från sida. 87 (): Hälso- och sjukvården är en grundpelare i vår välfärd. Medborgarna måste kunna känna sig trygga i att samhället bistår med den vård som var och en har behov av. Därför måste sjukvården vara solidariskt finansierad. Det får inte finnas risk att de som har tillräckligt med pengar kan köpa sig före i den medicinska prioriteringen. Därför måste sjukvården också vara offentligt organiserad. Dessa två konstateranden betyder dock inte att all sjukvård måste bedrivas i offentlig regi. Dels står det självklart fritt för var och en som så önskar att både ge och ta emot vård som finansieras med andra pengar än de offentliga. Dels kan det offentliga självklart bedriva vård genom upphandling i olika former. Det viktiga är att var och en ska kunna känna sig säker på att den gemensamt solidariskt finansierade vårdens resurser, som vi tillsammans byggt upp och underhåller, står till allas förfogande på lika villkor. Grön politik bygger på ett hushållningsperspektiv. Vårda, inte förbruka. Eftertanke, inte efterklokhet. Skonsam, inte våldsam. Humanism, inte egoism. Omtanke, inte girighet. I betänkandet finns tre tillkännagivanden. har sju reservationer och två särskilda yttranden. Jag är särskilt nöjd med det tredje tillkännagivandet om speciallivsmedel. Att tänka efter före är ett för grön politik. Därför känns, fru talman, själva ordet sjukvård inte så självklart för en grön politiker. Friskvård signalerar ett mer naturligt tänkande. Att ta vård om, är att med hänsyn upprätthålla något. Vi vill inte gödsla det sjuka utan vi vill vårda det friska. Förebyggande hälsovård måste därför få en mer framträdande plats inom hälso- och sjukvården. Att reparera skador är alltid dyrare än att förebygga deras uppkomst. Då tänker jag inte bara på själva kostnaden utan även på graden av livskvalitet. Allt tätare strömmar det in rapporter om biverkningar av läkemedel. Det finns debattörer som anser att den växande läkemedelsanvändningen är ett hot mot folkhälsan. Vi måste alltså hitta andra vägar. Att genom skolan förmedla kunskaper om egenvård och en sund livsstil ger ökade möjligheter för den enskilde att förbli frisk längre. Samhället kan hjälpa till och stödja genom att beskatta det osunda mer än det sunda. Skatt på tobak och alkohol har ganska stor acceptans i breda lager eftersom de flesta förstår att sådan konsumtion skapar stora kostnader för samhället. Att skatteväxlingen med höjd koldioxidskatt mot sänkt löneskatt inte har vunnit samma stöd beror troligen på att de flesta ännu inte har förstått sambandet mellan luftföroreningar och ohälsa. Jag skulle gärna se snabba utredningar om sockerskatt och fettskatt. Däremot är det svårare att beskatta osunt tv-tittande och dataspelande. Skattesubvention till ungdomsidrott är ett exempel på hur samhället kan stödja sunda fysiska aktiviteter som sparar stora pengar. Ett samhälle som stimulerar och uppmuntrar till sunda vanor och sunda konsumtionsmönster har goda förutsättningar att även få låga vårdkostnader. Men alla blir vi sjuka ibland, en del oftare än andra. Olyckor råkar en del av oss ut för, även då en del oftare än andra. Vi är ju olika. Ingen kan förutse när behovet av vård uppstår. Det är därför bra att vi i vårt land alla är med i ett solidariskt skyddsnät. Om skyddsnätet ska hålla och vara av bra kvalitet, gäller emellertid att vi inte var och en släpper vårt egenansvar. Det finns alltid gränser för solidariska lösningar. Att reformera i demokratiska former innebär oftast att gå fram försiktigt. Konsensus är naturligtvis idealet, men det är inte alltid möjligt. I betänkandet har utskottet, som jag uppfattar det, en ganska stor samsyn. Men det är också självklart att samtliga partier har delfrågor där de vill profilera sig. Jag har uppfattat att alla skiljaktigheterna inte har manifesterats i form av reservationer och särskilda yttranden. Jag uppfattar att viljan till lagom kompromisser är ganska stor i socialutskottet. För att synliggöra den gröna politiken, fru talman, vill jag ta fram några av de reservationer har och prata särskilt kring dem. Den psykiska ohälsan har blivit ett alltmer påtagligt problem . Som medborgare möter man oftast vården genom primärvården.