prot · GT0941 · 2005-11-30 00:00:00 — anser att digitaliseringen är påtvingad av ja, egentligen av Socialdemokraterna. Det är länge sedan vi hade en majoritet så att vi själva kunde bestämma, men vi är beredda att ta ansvar för digitaliseringen. ogillar den typen av demokratiska beslut och tycker att det i stället ska vara marknaden som tvingar fram förändringarna. Visserligen säger man då att medborgarna står upp som en man och kräver ny teknik. Men så går det i praktiken aldrig till. Plötsligen finns ny teknik som tvingar människor att skaffa nya apparater och annat. Det kan vi ha lite olika meningar om, men en reflexion kan det ändå vara värt. säger också att det behövs en ny mediepolitik. Public service-beredningen lämnade sitt förslag under en bred uppslutning. parti deltog inte i den breda uppslutningen. Här kommer ett förslag från regeringen, och då får vi diskutera vilken mediepolitik som ska föras. 45 () replik: Jag har inte sagt att jag var med och fattade beslutet under den borgerliga regeringsperioden. Jag konstaterade att det var en borgerlig regering som införde den lagstiftning som vi diskuterar här , det vill säga koncessionsavgiftslagstiftningen. Det fanns skäl att ha en koncessionsavgift när den infördes, just därför att det gavs ensamrätt att sända med reklam och man hade ett stort genomslag för detta i de tv-sändningar som fördes ut till folket. Men successivt har de här förutsättningarna ryckts undan , och det har funnits skäl att kraftigt reducera koncessionsavgiften. Jag är glad att Socialdemokraterna nu har insett det och lagt förslag om det. På den punkten behöver vi inte vara oense. När det handlar om digitalisering välkomnar vi ny teknik. Vi anser oss vara ett rätt framstegsvänligt och teknikvänligt parti. Vi ser det som mycket positivt att tv och småningom kanske också radio utvecklas genom att anta digital teknik. Frågan är på vilket sätt det ska gå till. Det är där vi har haft olika uppfattningar. Socialdemokraterna har bestämt sig för att det är exempelvis bara marksänd digital teknik som ska accepteras, trots att vi vet att digital teknik kan vidarebefordras på andra sätt än via marksändningar, trots att vi vet att en marksänd digital teknik på många håll kostar mer än det smakar därför att man kan sända mycket billigare och effektivare via exempelvis satellit. Trots det har Socialdemokraterna drivit igenom att alla sändningar ska ske via marksänd digital teknik. Det är ett exempel på hur man använder skattebetalarnas pengar på ett vårdslöst sätt. Jag tycker att det är oacceptabelt. Jag tycker att man borde ha låtit de här lösningarna värka fram och låta konsumenternas efterfrågan styra mer hur digitaliseringen ska gå till. Det har man gjort på många andra områden under de senaste 10, 20, 30, 40 årens tekniska utveckling, med cd-skivor och allting. Där sade inte att alla nu måste använda cd-skivor det kom fram ändå, därför att konsumenterna efterfrågade det. 46 () replik: Genom de beslut som majoriteten har fattat i har vi klarat av en marksänd digitalisering. Sedan kan tycka att det var fel, men det finns ett klart majoritetsbeslut i kring de här frågorna. Därför blir det lite grann att gråta över spilld mjölk eller tala om det som har varit. Det går inte att göra ogjort. Det här är en lyckosam digitalisering. Det ständigt upprepade resonemanget om att det är skattebetalarnas pengar som det har vårdslösats med är inte korrekt. Det här kommer att i slutändan vara en väl fungerande ekonomisk affär. Det vet , men det passar inte syftena nu att ha en mer nyanserad syn på de här frågorna. har haft ekonomiska svårigheter, som genom låneförbindelser och annat har hjälpt dem över. Men att utfärda en låneförbindelse är inte detsamma som att vårdslösa med skattebetalarnas pengar. Detta har ju sedan kommit att fungera. Jag konstaterar också att vad än nu säger avskaffas koncessionsavgiften, oberoende av insatser. Det var egentligen det som var huvudpunkten i det jag försökte säga i mitt tidigare inlägg. Det är inte så att är pådrivande i mediefrågor över huvud taget. Genom den strikta blockpolitiken och alliansen med ställer man sig utanför möjligheten att påverka mediepolitiken. Det är ett val som man kan göra. Man står också utanför uppgörelsen i Public service-beredningen om framtida public service. Det är också ett val som man har gjort. Och har man rätt ska man hålla på den ståndpunkten även om man blir ganska få om den. Det kan vi respektera. Men man påverkar inte den politiska utvecklingen särskilt mycket genom att agera på det sättet. 47 () replik: Nej, det är riktigt att vi inte är pådrivande för den nuvarande socialdemokratiska mediepolitiken. Det har jag inte heller gjort anspråk på att vara. Vi är väldigt starkt kritiska till den mediepolitik som Socialdemokraterna driver i stort. Det hymlar vi inte med. En stor del av den repliktid som jag och har haft här är väl ett exempel på att det finns rätt stora skillnader mellan oss när det gäller synen på mediepolitiken. När det gäller skattebetalarnas pengar och den digitalisering som har ägt rum var själv inne på att har brottats med stora ekonomiska bekymmer , och skattebetalarna har fått gå in med rätt betydande summor för att räta upp situationen. Det kan vi inte komma ifrån. Jag menar då att de pengarna hade kunnat användas på ett mycket mer effektivt och bättre sätt. När vi ser hur tekniken nu sprids hade det varit mer effektivt att använda exempelvis satellitsändningar i vissa delar av landet där det är väldigt dyrt att använda marksändningar. Det hade varit mer effektivt att använda en annan teknik. Men där har Socialdemokraterna bestämt sig för att vi ska använda en viss teknisk lösning. Jag tycker att politiker ska ställa upp ramar och villkor för hur saker och ting ska gå till, men inte tala om exakt hur de tekniska lösningarna ska se ut. Där finns det möjligen en skiljelinje mellan mig och . Avslutningsvis vill jag säga att det här ibland framställs som en diskussion om digitaliseringen ska äga rum över huvud taget. Så är det inte. Jag tror att det finns en väldigt bred samstämmighet om att digitalisering är bra, att digital teknik är bra. Men återigen har det skett rätt stora teknikskiften genom mänsklighetens historia utan att politiker har bestämt att dessa teknikskiften ska äga rum. har det gått mycket bättre när människor själva har fått bestämma vilken teknik som ska användas än att politiker har gjort det. 48 (): Det här är ett betänkande från om ändringar i koncessionsavgiftslagen som har en bred majoritet. Från vår sida var vi kritiska när regeringen lade fram ett förslag till på övertid, kan man säga. Efter att den stipulerade tiden för behandling under vårriksdagen hade gått ut lade regeringen fram ett förslag som innebar en förlängning av koncessionsavgiftslagen, utan att precisera innehållet: Hur skulle det se ut? Hur skulle avgiftssystemet haka i? Vi tyckte att det var svagt, speciellt eftersom vi hade en klar bild av att regeringen hade arbetat med de här frågorna. Mot den bakgrunden yrkade vi då avslag och röstade mot förslaget. När man ser det förslag som behandlas, herr talman, kan man konstatera att regeringen nog hade mäktat med om man hade ansträngt sig lite grann med tanke på tidigare debatt att presentera detta förslag till nedsläckningsmodell som ligger på kammarens bord i samband med propositionen . Men är vi här, och vi har ett förslag som berör och som innebär att koncessionsavgiften reduceras successivt för att vara avvecklad senast , när det analoga nätet ska vara nedsläckt. Mot den bakgrunden finner vi inte nu skäl att yrka på ett annat tekniskt system, eftersom det knappast verkar framkomligt och ytterligare skulle fördröja och försena en utveckling som vi vill se, nämligen en reduktion av avgiften. Det är också som vi har framför oss. Vi tycker i det läget att det är acceptabelt, även om vi kan känna sympati för resonemang i reservationen. Det finns inte heller skäl att gå snabbare fram, som föreslår. Det innebär att man uppenbarligen vill ha en snabbare avveckling, som inte är avhängig av det analoga nätet. Vi tycker inte att det är rimligt att man mer skyndsamt än det analoga nätets nedsläckning avvecklar avgiften. Det handlar ju, som sagt var, om konkurrensen på marknaden. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 49 (): Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Det här är ett ärende som är både lätt och svårt. Lätt är tanken bakom. Ett företag, , fick monopol på reklamfinansierad tv i det marksända nätet. Som vederlag för de ökade intäkter som man får genom monopolställningen betalar företaget en koncessionsavgift. När denna särställning successivt reduceras genom den tekniska utvecklingen reduceras värdet av att ha koncessionen, och rimligen bör avgiften minskas i motsvarande grad. Så långt är logiken ganska enkel att greppa. När det sedan kommer till att faktiskt översätta detta i kronor och ören blir det mer komplicerat. Redan vid det första beslutet kring hur stor koncessionsavgiften skulle vara det var före min tid misstänker jag att det inte var helt enkelt att på någon vetenskaplig grund bestämma storleken. Avgiften fick inte bli så hög att verksamheten omöjliggjordes för företaget i fråga men heller inte så låg att man tog ut oskäliga intäkter från reklamförsäljningen. blev väl den avgift som fastställdes inte helt orimlig. Den har i alla fall fungerat . ska vi minska avgiften i förhållande till att särställningen förändras för det här företaget. Hur översätter man detta? Det är om möjligt ännu mer komplicerat. Det är väl i alla fall en av orsakerna till att det här ärendet har tagit . Jag har följt det tillsammans med några andra partier och har sett de tekniska juridiska svårigheter som har varit förknippade med detta. Jag har trots allt en viss förståelse för att det inte har gått så snabbt som man kanske hade önskat. Det förslag som läggs fram är naturligtvis en av flera möjliga modeller. Det går inte att säga att just den här modellen, som regeringen nu föreslår i den här lagen, är den absolut bästa, den optimala eller den som allra närmast ansluter sig till den faktiska förändringen av särställningen för , för detta går icke att veta med någon vetenskaplig noggrannhet. Vi kan ändå konstatera att företaget i fråga, som får sin avgift minskad, såvitt jag begriper anser att denna minskning går på tok för sakta medan företagets konkurrenter, som gärna skulle vilja ha den här koncessionen, tvärtom anser att avvecklingen av avgiften går alldeles för snabbt. Möjligen kan man utifrån detta dra slutsatsen att den nivå som vi nu hamnar på inte är alldeles galen. Jag tänkte inte säga så mycket mer om detta. Det finns mycket att säga om digitaliseringen som sådan. Det är en viktig debatt som vi har fört tidigare. Jag vill bara till protokollet notera att jag tror att den här typen av teknikskifte som är förknippad med stora infrastrukturella system där det finns ett offentligt ansvar vilket ju är fallet i det här fallet måste ske i demokratiska former med demokratiska beslut i planerade former. Det är precis det som vi nu genomför. Allt tyder på att det kommer att fungera bra. Det har fungerat bra . Det kommer såvitt vi kan bedöma att fungera i fortsättningen också. Vad vi kan säga är att det inte hade fungerat att lägga detta i marknadens händer. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 12 § Förändrad länsindelning m.m. Föredrogs betänkande 2005/06:KU12 Förändrad länsindelning m.m. (prop. 2005/06:24). 50 (): Man kan lugnt säga att den fråga som nu ska debattera och ta ställning till, nämligen kommuns länstillhörighet, har ägnats stor uppmärksamhet i , även i medierna och i andra utskott. Vi har haft flera diskussioner också här i kammaren om saken. Det förutsätts att det är ett enigt förslag som vi nu har, och jag yrkar bifall till det. Det innebär att för sin del beslutar att ska tillhöra län i stället för . För att det här ska kunna fullföljas på ett helt korrekt sätt fordras det sedan att regeringen, enligt förvaltningslagen och den lag som finns om indelningsfrågor, fattar beslut som innebär att också flyttas från i till läns landsting. Bakom det här ligger en pågående diskussion i . Jag skulle känna större tillfredsställelse med det här beslutet om genom beslutet faktiskt löste ett problem. Det och regeringen åstadkommer är att man tillgodoser en del av kommuns invånare, de som ligger närmast , deras önskemål att få tillhöra , medan man går emot den del av västra som har ett stort önskemål att få vara kvar i . De som var missnöjda tidigare kan väl kanske sägas bli nöjda , och de som var nöjda tidigare blir i stället missnöjda. Det tycker jag är själva svårigheten med det här beslutet. Här i har argumenten inte riktigt legat på den grunden. Där har folkomröstningsresultatet använts som motiv för att genomföra detta. En majoritet i folkomröstningen uttalade sig för att skulle byta län och landsting, medan en kraftig minoritet motsatte sig detta. Det är väl där som själva diskussionspunkten kan ligga. När det finns en kraftig minoritet kan man fråga sig om man mekaniskt ska genomföra resultatet i en folkomröstning, vars förutsättningar och annat också kraftigt kan ifrågasättas jag ska inte göra det här och om den då ska komma att gälla. Det har ibland sagts att det är en fråga om demokrati. Javisst, det är det. Men frågan är: demokrati för vem? Det finns anledning att göra den här markeringen, inte för att jag vill markera mitt missnöje med utgången av frågan. Det tycker jag att man får acceptera, det som är möjligt och förutsättningarna. Snarare handlar det om att peka på hur komplicerade indelningsärenden faktiskt ofta är. Det är inte så enkelt att det bara finns ett beslut. Jag blev uppringd i går av som ville ha en kommentar kring det här. Jag tyckte att det var angeläget ur min synpunkt och ur socialdemokratisk synpunkt att säga att jag har uppfattningen att staten, och med nuvarande ordning regeringen, har det avgörande inflytandet över hur landet är indelat i kommuner och landsting. Det kan inte vara så att en del av en kommun jag talar inte om , utan det är ett mer teoretiskt resonemang kräver att den ska få bli egen kommun eller möjligen tillhöra en annan kommun, genomför en folkomröstning och säger att detta folkomröstningsresultat måste regering och riksdag genomföra. Som jag ser det och det kanske inte är någon som ifrågasätter det är det staten som ska vara den som har det avgörande inflytandet över indelningen i både län, landsting och kommuner. arbete kan leda fram till att den här frågan är överspelad. Man har väl ställt frågan ibland i och i om det är någon mening att göra det här om vi möjligen får en helt annan regionindelning och frågan är överspelad. Man kan naturligtvis också säga att medborgarna, om man ser det generellt, för länge sedan har avskaffat framför allt länsgränserna men kanske också landstingsgränser och lever på ett helt annat sätt över de här gränserna. Det som ibland är ett problem är att kollektivtrafiken då inte har anpassat sig till resmönstret utan har biljettsystem som inte stämmer överens med att man åker över en länsgräns. Det kan ju vara anledning att också uppmärksamma sådana frågor. Jag vill säga någonting om själva vikten av att man faktiskt har en indelningslag och att det är regeringen som fattar beslut i de här indelningsfrågorna utifrån den utgångspunkten att medborgare och kommunfolk, alltså demokratiskt valda personer i kommunerna, ska kunna ha förutsägbarhet, veta vilka regler som gäller för indelningsfrågor och kunna göra framställningar till regeringen. Det förslag som har diskuterats, att skulle vara den som fattar besluten, betyder att ingen egentligen vet på vilka grunder ett beslut kommer att fattas. Poängen med att fattar besluten är ju att man inte är bunden av någon lagstiftning. Man kan ändra lagstiftningen så att det passar in på just den ståndpunkt man har. Det är ju själv som stiftar lagarna. Om regeringen har uppdraget att fatta beslut enligt den lagstiftning som har fastställt finns det en förutsägbarhet och en demokratisk möjlighet för både medborgare, kommuner och institutioner att göra framställningar till regeringen om förändringar i indelningen. Framställningar till kan inte göras av vare sig kommuner eller enskilda individer. I det läget blir man beroende av att det motioneras eller att regeringen lägger fram förslag. Det är en försvagning på den punkten. Det var inte meningen att argumentera kraftfullt mot detta, men jag vill peka på vad som har legat under frågorna i de diskussioner som har varit. kommer det, såvitt jag kan bedöma, att bli klart att byter läns- och landstingstillhörighet. Jag har ingen anledning att säga annat än att jag hoppas att det blir en lyckosam framtid för . Jag skulle kunna säga ännu lyckosammare. är ingen trängd kommun i . Det går bra för den kommunen, och det kommer att gå bra för den oberoende av om den tillhör eller . 51 (): Jag vill uppehålla mig kring två aspekter på detta ärende, nämligen och den allmänna indelningsbakgrunden. Jag vill först säga att jag tycker att det är mycket glädjande att nu får sina önskemål om att få skifta län tillgodosedda. Det har varit en lång kamp för att detta underifråninitiativ skulle nå ända fram. Flera utredningar och många debatter i kammaren och andra ansträngningar ligger bakom. Inte desto mindre är det glädjande att regering och riksdag kan enas om den här lösningen som ska ge möjlighet att byta län. De tio årens kämpande har alltså inte varit förgäves. Många har försökt bistå under resans gång. Själv har jag erfarenhet från bostadsutskottet, som under den förra mandatperioden gjorde storstilade ansträngningar att med hjälp av ett utskottsinitiativ tillgodose Hebys önskemål genom en lagändring. Tiden blev för knapp och processen blev för komplicerad för att det skulle vara möjligt att nå fram på den vägen . Viljan saknades dock inte. Den andra aspekten på det här ärendet gäller rådande länsindelning. Att regeringsform, eller förvaltningsstadga som var det ursprungliga namnet, i god mening är en lysande byråkratisk produkt kan ingen tvivla på, särskilt när man kommer i kontakt med länsindelningen. har den bestått trots revolutioner, nya författningar och klåfingriga ämbetsmän. Där har en utmaning att möta. Jag tror inte att deras förslag kommer att gälla framöver. Spåren av regionindelningen i eller förskräcker. Det var ett snilledrag att ta så mycket hänsyn till ekonomisk, kulturell och näringsmässig geografi att man kunde åstadkomma den länsindelning som har rått. Å andra sidan var underifrånperspektivet inte så dominerande . Kungen, regeringen, var alltid den givne initiativtagaren. Det tycks mig som om en del av det här fortfarande spökar i vår lagstiftning när det gäller indelningsfrågorna. Man förbehåller regeringen en alldeles särskild roll när det gäller indelningen av i län, landsting och kommuner. Trots att regeringen har kunnat ta till sig önskemål om förändrad indelning i de här avseendena, exempelvis som när och flyttades till och fördes till län, har mycket kraftiga önskemål kommit fram om att sådana förändringar även borde kunna initieras av . Det kan te sig som logiskt och motiverat. tar ju avsevärt mindre lokaliseringsbeslut än så, till exempel när man flyttar på regementen runtom i landet. Organisatorisk tillhörighet och namn är viktiga för den lokala identifikationen och för medborgarnas känsla av att kunna påverka överhetens beslut. Frågan om hur medborgarinflytandet och roll ska kunna utformas i fråga om landets indelning i län, kommuner och landsting är dock inte löst genom detta ärende. Den frågan får anstå , vilket också framgår av ett särskilt uttalande i ärendet. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 52 () replik: Enigheten är ju total. Det som gav mig anledning att begära ordet var tanken på att det här skulle vara en fråga underifrån. Det är det väl sett ur perspektiv, men hur det ser ut i kan väl kraftigt ifrågasättas. Det tänker jag inte gå in på närmare, men man ska nog vara lite försiktig när man talar om hur frågan har hanterats . Det är inte diskussion, , utan 30, diskussion kring detta. Det som också gav mig anledning att begära ordet var Habos överflyttning från till när bildades. Där löste man ju ett problem. Det var den naturliga utvecklingen, och man var tämligen överens om att det skulle vara på det sättet. Skillnaden mellan och är att man i inte löser ett problem. Det är bara en del av invånarna som tycker att det här är bra. En stor del tycker inte att det är bra. Det tycker jag är en väsentlig skillnad. Jag vill också säga något om indelningslagen. Det finns säkert anledning att se över den, och man kan diskutera vilka faktorer som ska vägas in och på vilket sätt folkviljan och annat ska komma till uttryck i de sammanhangen. Det är jag alldeles övertygad om. Men om ska fatta det avgörande beslutet i indelningsfrågor kan man fråga sig hur egentligen skulle ha hanterat motioner om att skilja kommun från . sade ifrån, att man inte ville vara med om detta, men hade en mycket kraftig indikation på att man inte längre ville vara med i . Det är klart; ska fatta de här besluten kommer man också att ha den typen av frågor på bordet. Sedan får man väl se hur detta kan komma till stånd. Jag ville bara peka på de problem som kan ligga i denna typ av konflikter inom en kommun och hur man ska lösa dem. 53 () replik: Vad gäller och och och jämförelsen med kom det önskemål från dessa kommuner om att man inte ville vara med i , om jag förstått saken rätt. I däremot var det i varje fall ett önskemål från nära nog av medborgarna om att få byta län. Jag vet inte hur man skulle kunna utläsa ett kommunönskemål på annat sätt än att se till hur många det är som söker. Man får avgöra tvister med demokratiska metoder. Jag tycker att det är mycket glädjande att detta nu har kunnat tillgodoses. Sedan kan jag hålla med om att det inte är alldeles lätt att klara ut hur man skulle lösa frågor i . Det är just därför man inte heller redan nu bara kan säga: Enligt den här modellen bör det vara. Detta måste förberedas vidare hur indelningslagen egentligen ska utformas, vilka roller som ska ges åt medborgarna och så att det kan bli ett tillfredsställande system och inte enligt modell. 54 () replik: Vi kanske är ganska överens om att man får vara försiktig och verkligen tänka igenom hur detta egentligen ska läggas upp. Mycket av intresset för att flytta frågorna om indelning till har ju inte handlat om principfrågan utan om möjligheten att flytta Hebys läns- och landstingstillhörighet. pratar om folkvilja. Det kanske är att hålla på med detaljer, men jag läste i tidningen att vårdcentralchefen i hade skrivit ett brev till sjukvårdsminister och önskat hennes hjälp med att vid övergången från till landsting få behålla den modell och den arbetsmetodik som hon hade på vårdcentralen i . Hon tyckte nämligen inte att man har ett bra upplägg i . Jag säger inte detta för att det ska vara vare sig hit eller dit, men man kan konstatera att folkviljan har sina olika uttryck borta i i den här frågan fortfarande. Det tycker jag är ett väsentligt observandum för dem som tror att detta är en klang- och jubelföreställning. 55 () replik: har ju huvudargumentet varit inte så mycket de olika uppfattningarna i olika delar av kommunen utan mera att Sala sjukhus skulle tappa patientunderlag, vilket kanske inte är det mest väsentliga i den här frågan särskilt inte numera eftersom Sala sjukhus inte alls har samma funktion. Sedan har uppfattningen framförts att om regeringen beslutar om sådana här saker blir det mycket mer förutsägbart vad som ska hända med kommunindelning och länsindelning. Men tittar man på beslut i landet kan man väl knappast säga att regeringen skulle vara mer förutsägbar än vad är. Jag tror att det är en överskattning av konsekvens och klokskap hos regeringen. 56 (): Äntligen, skulle jag vilja säga, får byta län från till län.