prot · GS09115 · 2005-04-29 00:00:00 — Jag tycker att de har rätt i sin argumentation, och det är dem man argumenterar emot. Däremot svarar man inte på den argumentation som kommit mot en folkomröstning i i till exempel folkpartitidningen där man säger att vi inte kan ha det för då skulle EU åka på ytterligare ett bakslag. Jag tycker att det är ganska odemokratiskt att argumentera utifrån vad resultatet skulle kunna bli. 134 () replik: Jag tror att har alldeles rätt i att många människor känner maktlöshet. Det är en maktlöshet som följer på globalisering. Globaliseringen har betytt väldigt mycket materiellt för oss. Den har betytt bredare, rikare liv för många, men den har också betytt en ökad maktlöshet. I den maktlösheten måste vi hjälpas åt politiskt att hitta instrument för att möta det globaliserade kapitalet. Jag vill fråga : Anser du inte att vi ska samarbeta om de sociala rättigheterna för löntagarna? Anser du inte att vi ska samarbete om frågor som gäller antidiskriminering på arbetsmarknaden? Anser du inte att vi ska samarbeta om en aktiv miljöpolitik? Anser du inte att vi ska samarbeta om gemensamma åtgärder mot trafficking? Jag vill också fråga , som ifrågasätter så mycket när det gäller EU: Anser du att EU har bidragit till demokratiseringen av ja eller nej? 135 () replik: Folkens kamp i skapade förutsättningar för demokrati där. Jag håller med om att vi måste tygla det globala kapitalet. Vi håller med varandra om att vi måste samarbeta på alla de områden som räknade upp. Men det här är inte samarbete. Det här handlar om att lämna över makt, och jag är inte beredd att lämna över makt på det sociala området till ett EU där högerregeringar dominerar. Jag är inte beredd att lämna över makt på trafficking-området till EU när vi vet hur till exempel ser på prostitution och vilken väg de har valt att bekämpa den. Då tror jag det är mycket bättre med just samarbete mellan jämbördiga parter i stället för att lämna makten någon annanstans. Jag ser också att det finns alternativ och mycket bättre sätt att tygla kapitalet, till exempel genom en internationell domstol för miljöfrågor och mänskliga rättigheter inom FN, än inom EU. Jag ser EU som en produkt av de negativa delarna av globaliseringen, inte som en motvikt mot den. Det ser man också när man läser konstitutionen och alla krav på liberaliseringar som finns i den. 136 () replik: gör berättelsen om utveckling väldigt enkel när han bara säger att det var folkets kamp som ledde till att man nu har stabila demokratier i . Det var självfallet folkets kamp som var grunden till att muren föll, men jag tror inte att länderna i instämmer i att det inte haft betydelse att EU så starkt har markerat kraven på mänskliga rättigheter, så tydligt har markerat den stabila demokratin som förutsättning för medlemskap. Jag tror att väldigt många människor i länder som och instämmer i att det samarbete man har haft i den europeiska unionen har haft väldigt stor betydelse för att man med diktatur kom tillbaka som stabila demokratier. Det här är komplicerat, . Men vi måste ha effektiva former för samarbete. Vi älskar inte allt som finns i EU. Men och har inte kunnat presentera ett trovärdigt alternativ till det EU vi har . 137 () replik: Jag gjorde inte utveckling enkel. Jag gjorde den kort, som man får göra när man har en minut på sig att svara på väldigt många frågor. De krav som har ställts från EU, som vi har varit för och till och med agerat hårt för i , på mänskliga rättigheter, avskaffande av dödsstraffet och så vidare har självfallet varit bra för utvecklingen. Frågan är: Hade de kraven dykt upp om vi hade haft en annan samarbetsorganisation, en annan samarbetsform i ? Jag tror det. Hade de kraven dykt upp om all den politiska prestige som lagts i i stället hade lagts inom FN och inom FN:s Europaavdelning? Jag tror det. Jag tror att det hade varit bättre att satsa på den vägen. Jag tycker att det är trist att man satsar på ett kapitalets EU som försvagat FN-samarbetet. I den här konstitutionen talas det om att EU ska kunna göra militära interventioner utan FN-mandat. Vad är det, om inte att försvaga det verkligt globala samarbete för mänskliga rättigheter, för miljö och för demokrati vi har? Det är det som det handlar om, och det är det som är problemet. Mot EU står ett globalt samarbete inom FN:s ram. 138 () replik: I den senaste repliken talas det en del om FN, och jag tog också upp det i mitt anförande. Det finns kritik mot FN. Inte minst har man kritiserat att vissa stater har vetorätt medan andra stater inte har vetorätt, och så har man hållit på och diskuterat hur man ska förändra FN så att det fungerar på ett bättre sätt. Det finns ett antal stora världstragedier som man inte har kunnat lösa inom FN:s ram på grund av att man har haft denna vetorätt. kan man konstatera att inte har lyckats lösa de stora problemen med till exempel den alltmer globaliserade knarkhandeln. I EU har vi i alla fall haft en viss framgång. Det är en gradskillnad, måhända, men det finns i alla fall en ambition att klara av detta. Men fortfarande finns det en lång rad länder som inte har ambitionen att lösa de här frågorna, och därför kommer aldrig att bli den styrka som här talar om. Då vill jag fråga: Är verkligen det alternativ som man har för att lösa det här problemet? En annan fråga handlar om detta: har vi fått svaret att man skulle gå tillbaka till ett nytt konvent som skulle utgöras av ungdomar och allt bra som säger. Men hur vet vi det, då? Det har inte uttalats i någon speciell diskussion, och hur vet man det när man till exempel pratar med federalister i eller som vill gå åt ett annat håll? De vill ju ha en annan typ av EU än det vill. Jag förstår inte riktigt vad ett nej skulle innebära. 139 () replik: Visst kan jag precis som du, , förlora i allmänna val, direktval till en grupp som ska arbeta fram en kompetenskatalog! Visst kan ni förlora en folkomröstning! Det är ju därför ni räds den. Det är så det går till, men det är i alla fall mer demokratiskt också när man kan förlora. stora problem har ju handlat om att man avskaffat gränskontrollerna inom EU. Vi säger ja till gränskontroller. Vi säger ja till fri rörlighet för människor, till en flyktingpolitik som är värd namnet och till arbetskraftsinvandring, men också ja till att man kontrollerar så att människorna som kommer inte har knark på sig eller sysslar med människohandel. När det gäller FN: Om vi ska godta en konstitution som handlar om att försvaga FN, som innebär att vi ska kunna göra militära interventioner utan FN-mandat, då kan man väl inte använda FN som argument för den? FN har haft sina problem. De måste rättas till. Jag är jätteglad för det reformarbete som pågår. Jag tycker att den verkligt revolutionerande händelsen i historien inte är EU, konstitutioner eller nationer i som lite grann försöker få med sig nationer i också det är FN:s brottmålsdomstol. Där har ni en verkligt revolutionerande händelse. Låt den kompletteras med miljödomstol och domstol för mänskliga rättigheter också! 140 () replik: Men , vi har ju i ett hundratal år haft gränskontroller, och ändå har vi inte kunnat stoppa knarkhandeln. Är inte det symtomatiskt för att i varje fall det systemet inte var särskilt framgångsrikt? Man tar mer narkotika vid de svenska gränserna än man gjorde när man verkligen hade denna gränskontroll. Är det inte så att man har misslyckats ganska kapitalt med det system som i det här sammanhanget vill ha tillbaka? Och vad är det som säger att man skulle få passfrihet i det här sammanhanget? Det är också en ny variant i den här debatten. Det finns väl ingen, internationellt i alla fall, som förespråkar det? Det måste jag säga var en av de första gångerna jag hörde det. Jag tycker att det brister här. Är det här en egen linje som bara i kommer att driva, eller finns det någon uppslutning kring det här internationellt? Det är ju också en intressant fråga. 141 () replik: Arbetet mot EU:s flyktingpolitik och arbetet för att stärka ländernas kontroll av knarkinförseln är saker som hela den gröna rörelsen jobbar för. Jag tror att Vestlund är ganska ensam om analysen att inte knarkhandel och trafficking hjälps av att det inte finns några gränskontroller vid våra gränser längre. Jag tror att du är ganska ensam om den analysen. Låt mig fastna vid FN, för jag tycker att det är intressant, och det är så svårt att utveckla det när man bara har en halv minut på sig. EU som projekt har handlat om att stärka nationalstaterna i . Länder har gått in i EU när deras ekonomi har gått lite sämre. gick med på grund av ekonomiska argument liksom . EMU är en konstruktion för att kompensera när äntligen blev enat. Inom FN har vi någonting annat. Där har vi en folklig rörelse som kräver förändringar. Där har vi en brottmålsdomstol och Kyotoavtal som går framåt och genomförs mot supermakten vilja. Där har vi verklig förändring. Låt oss satsa vår politiska prestige och energi åt att reformera FN och det globala samarbetet i stället för att satsa på gårdagsprojektet . 142 () replik: Det är naturligtvis fascinerande att höra tala så väl om en överstatlig struktur som FN de facto utgör på de områden där FN verkar, men i EU-sammanhang helt ta avstånd från allt vad överstatlig samverkan innebär. Men jag vill ställa en fråga om vad ett nej de facto innebär. Ett nej till det nya fördraget innebär enligt ett nytt konvent, men är det sant, herr talman? Innebär inte det att det gamla gäller, och är det inte det som borde vara svaret på frågan om vad ett nej innebär? 143 () replik: Röstar vi nej så gäller ja. Men det är klart att när gäller så behöver det fortfarande utvecklas och förändras. Då blir ett förkastande av det här förslaget en naturlig signal om att det behöver utarbetas ett annat förslag. Jag har presenterat någonting som också till exempel franska Attac har presenterat när de kämpat på nej-sidan i : I stället för det konvent som blivit elitens konvent och som arbetade fram det här förslaget ska man ha en direkt vald grupp från EU:s länder som jobbar med ett förslag som sedan underställs nya folkomröstningar, och kanske där får accepteras därför att det har arbetats fram mer demokratiskt. Jag vill också kommentera det första om FN och EU. Makt ska vara så nära människor det över huvud taget går. Alla människor ska kunna påverka de beslut de blir påverkade av. Det innebär att vi vill decentralisera makten i , ned till kommuner, stärka den enskilde individens makt och öka möjligheten till företagsamhet eller fackföreningars makt. Det handlar om att vi vill decentralisera makt, men också om att vi vill stärka makten över miljön och de mänskliga rättigheterna på en global nivå för globala problem. Det handlar sällan om att vi vill flytta makten till eurokrater i . 144 () replik: Tack för ett tydligt besked från : Ett nej till fördraget innebär ett ja till . Det är viktigt att veta vad vi diskuterar. Sedan kan jag inte låta bli att gratulera till det federala perspektiv som han lägger på fördragsfrågan. I många andra federala stater så har man skapat grundstrukturen i form av ett direktvalt grundlagskonvent, och det är uppenbarligen den modellen som förespråkar i stället för det indirekt valda konvent som är grunden till det här fördraget, ett fördrag som han då ogillar av olika skäl. I stället förespråkar han uppenbarligen , som tillkom helt utan konvent eller den typen av strukturer. 145 () replik: Jag vill inte ha en , men det är bra med en tydlig kompetensfördelning: Det här får EU syssla med det här får EU inte syssla med. En sådan kompetens erbjuds inte. Här pratas bara om möjligheter att ge EU makt, flexibilitetsklausuler, passereller och gummiparagrafer som kan öka EU:s makt så att EU kan fortsätta svälla. Det gillar vi inte, och därför förkastar vi detta. Däremot kan man arbeta fram en kompetenskatalog. Vi kommer säkert att tycka att en sådan kompetenskatalog är för stor och att EU får för mycket makt, men vi vet i alla fall vilken makt EU har, och vi kan kanske börja en process för att dra makt och flytta kompetenser därifrån. En del av en sådan process vore ett svenskt utträde. Det skulle vara en viktig väckarklocka till länderna i EU. Då skulle de inse att det finns länder som faktiskt inte vill att EU ska fortsätta växa och få mer makt. kallar mig federalist. Jag är decentralist. Jag vill att makt ska vara så nära människor som möjligt. Låt mig citera EG-motståndaren : Kanske vore bästa boten för den trötta samhällskroppen ifall tankarna från toppen kom från roten. 146 (): Just nu pågår debatten om EU:s framtid inte bara här i kammaren utan runt hela . Intresset för diskussionen verkar vara svagt bland medborgarna överallt, kanske därför att få känner att frågorna egentligen berör dem. Jag tror att konsumentperspektivet är den infallsvinkel som kan väcka fler till engagemang och inspirera till samtal om hur vi ska använda det europeiska samarbetet till nytta för fler. Vi är alla konsumenter. Det har vi gemensamt oavsett var vi bor eller hur mycket pengar vi har att spendera. Alla hamnar vi i samtal om kloka eller okloka köp av tandkräm, kläder eller leksaker, inte minst alla vi som känner oss lurade av reklamens alltmer förföriska budskap och alla som i regel inte kan köpa det som vore det bästa utan får välja det som är billigast. Ytterst är konsumentpolitik en demokratifråga och en viktig del av välfärden. Därför måste konsumentintresset stärkas och tydliggöras också i debatten vad gäller EU:s framtid. Fri rörlighet för varor borde följas av ett starkt skydd för konsumenterna. Konsumentintresset har dock haft svårt att hävda sig mot näringsintresset i EU. Först i och med antagandet av Amsterdamfördraget, sedan blev medlem, fick konsumenternas rättigheter och konsumentskyddet en tydlig plattform inom EU. I det nya fördraget finns konsumentfrågorna med i flera olika avsnitt. måste vi konsumenter engagera oss och driva opinion för att se till att de möjligheter som ges också nyttjas. Kommissionen poängterar i sin konsumentpolitiska strategi just att konsumenterna ska involveras och att deras företrädare ska vara med i beslutsprocessen inom EU. Jag har på olika sätt lyft upp den här frågan tidigare i debatter och motioner och då ofta mött argumentet: Det finns ingen konsumentorganisation i som samlar enskilda konsumenter och kan föra deras talan. Visst har vi konsumentorganisationer i ! Vi har flera stycken. Inte minst fick vi en , då det bildades en ny folkrörelse just för att samla konsumenterna och slå vakt om deras intressen. Syftet är kort och gott att ge människor ökade möjligheter att använda sin konsumentmakt för en mer uthållig konsumtion. Denna nybildade folkrörelse kommer förhoppningsvis att medverka till ett ökat konsumentengagemang i . Genom att man tillhör konsumentråd kan man också vara med och bli företrädd och påverka konsumentpolitiken i och annat internationellt arbete. Vid gårdagens hearing om det nya fördraget ställde jag frågan hur debatten går kring konsumentfrågor i övriga medlemsländer. Svaret blev att den är betydligt större än i vårt land. Konsumentorganisationerna i är tydligt positiva till det nya förslaget till fördrag. Konsumenterna har en stor roll i EU:s framtid, och våra rättigheter och möjligheter måste därför självklart också lyftas fram i debatten så säger de europeiska konsumentorganisationerna. Så säger också konsumentorganisationerna i . Därför är det viktigt att vi mer koncentrerar oss på innehållet och möjligheterna i det här förslaget till fördrag än på formerna för hur det ska beslutas. Vi är alla konsumenter. Vi har alla behov av regleringar på EU-nivå. Låt oss ha konsumenternas bästa för ögonen i den fortsatta debatten! 147 ESCH (kd): Om vi hade låtit kameran svepa över kammaren nu skulle svenska folket se att det rör sig om ungefär fem eller tio ledamöter i kammaren. Denna debatt om EU har betecknats som en mycket viktig debatt. Koppla det till att inte folket utan är den som bäst representerar folket! Folket får inte representera sig självt. När regeringen ger sin syn på EU-konstitutionen i en broschyr som kommer i tryck konstaterar man: Det nya fördraget innebär, enligt regeringens uppfattning, inte så stora förändringar att förutsättningarna folkomröstning om svenskt EU-medlemskap ändras. Samtliga borgerliga partiers uppfattningar utgör mer eller mindre ett eko av vad Socialdemokraterna har sagt. Så har det dessvärre varit i EU-frågan alltsedan omröstningen om medlemskapet 1994. Den här gången är syftet att inte tvingas till en grundlagsändring, och det är det temat jag tänker uppehålla mig vid. Man drar sig inte för avsiktligt vilseledande påståenden, precis som inför folkomröstningen . Således står det: Överlåtelse av beslutanderätt innebär inte att förlorar motsvarande beslutsmakt. I stället innebär det, säger man, att vi i vissa avseenden väljer att avstå från att ensidigt fatta nationella beslut för att istället fatta gemensamma beslut eftersom vi har något att vinna på det. Man undrar lite var anständighetens gräns går mellan halvsanningar och rena osanningar. Om vi har haft hundraprocentigt inflytande över ett beslut och sedan ska dela det med 25 eller 27 andra har vi väl i all sin dar tappat beslutsmakt! Denna allians mellan socialdemokrater och borgerliga är ur rättsstatens synpunkt djupt olycklig. Den möjliggör att medborgarna alltsedan vårt EU-inträde har kunnat hållas ovetande om de fulla rättsliga konsekvenserna av medlemskapet. Således upplystes aldrig svenska folket om att även våra grundlagar underordnades EG-rätten. Än är detta ett faktum som socialdemokrater och den borgerliga alliansen undviker att beröra. Än ömtåligare är att utsäga att något rättsligt bindande undantag från att införa euron har vi inte och har heller aldrig haft. Den grundlagsändring som genomfördes blev direkt missvisande genom att den så kallade plattläggningsparagrafen, i ängslan för folkets missnöje, togs bort. Folket kunde aldrig inse den fulla räckvidden. tricksande med grundlagen har fortsatt . För att inte riskera krav på folkomröstning inför beslutet om maktöverlåtelse till EU satte man helt sonika en grundlagsfäst rättighet ur spel. Vi riskerar nu att historien upprepar sig. Våra högsta juridiska instanser , Regeringsrätten och Justitiekanslern uttrycker alla starka tvivel på regeringens slutsats att konstitutionen kan antas utan grundlagsändringar. Tvärtom anförs en rad skäl som tyder på motsatsen. Den instans som slutligt avgör rättsläget är Lagrådet. Därmed borde allt vara gott och väl om det inte vore så at i just EU-frågor ansett sig kunna nonchalera Lagrådet när deras slutsats försvårar den politiska majoritetens ambitioner. Så skedde 1994 och så riskerar att ske nu igen. Från att ha utgjort den yttersta garanten för stabilitet, legitimitet och förutsebarhet i ett demokratiskt rättssamhälle uppfattas i EU-sammanhang våra grundlagar numera bara som ett politiskt hinder som man undanröjer med enkla beslut. Den synen är förödande för rättsuppfattningen i vårt land. Vi ser hur den har spritt sig inte endast bland näringslivets toppar utan varhelst i samhället där man upptäckt bristande respekt för fastställda normer och grundlagar. Förbigår än en gång Lagrådet och sätter grundlagarna ur spel för att förhindra att medborgarna kommer till tals innebär det en katastrof för medborgarnas tilltro till sina folkvalda. 148 () replik: von der Esch skräder inte orden. Jag kan inte bemöta alla de sakliga fel han begår under sitt anförande. Det får vi ta i annat sammanhang. Han försöker analysera den regeringsskrift som finns tillgänglig på . Han hårdrar verkligen det som står där. Jag kanske skulle ha uttryckt det på ett annat sätt. Men det är ju så att även om vi överlåter beslutsmakt så betyder det inte att vi avhänder oss den helt och hållet. Det betyder också att vi kan delta i beslutsfattande i unionen och påverka på det sättet. Det blir en semantisk diskussion som egentligen inte är riktigt relevant, och den uppfattas som om den skulle vara en kraftig kritik mot att regeringen inte ger korrekt information om läget. Men på den punkten finns ingen tveksamhet. 149 ESCH (kd) replik: Det är just det vi talar om. Har vi haft beslutanderätt en gång och delar beslutanderätten på det området med resten av EU så har vi inflytande. Vi är 9 miljoner och unionen är 450 miljoner. Det är därför vi ska vara försiktiga med att lämna ifrån oss beslutanderätt till unionen där det inte behövs. 150 () replik: Jag ska ställa några andra frågor till von der Esch. I vilka sammanhang ska vi ha folkomröstningar? När ska vi bestämma oss för att ha folkomröstningar? Är det när von der Esch vill ha folkomröstning vi ska ha det? Vad är det för systematik man ska tänka sig när det gäller folkomröstningsinstitutet? 151 ESCH (kd) replik: Jag skulle vilja säga att vi ska ha det när majoriteten av svenska folket vill ha det, när inte är representativ för svenska folket och när har blivit vald till denna riksdag utan att den fråga som är aktuell över huvud taget har nämnts och ingen vet var de olika riksdagsledamöterna står. Vi vet att det är som stöder nej-sidan här i , medan det är som stöder ja. 152 (): När man är den 22:a talaren på talarlistan har man liksom kastat sitt färdigskrivna tal och försöker att få ihop någonting i alla fall när det ändå inte är så många som är här och lyssnar. Det är några saker som jag tycker inte har kommit fram i den här debatten som det finns anledning att nämna. Man kan naturligtvis vara kritisk mot det här fördraget, för det är faktiskt ett fördrag. Det är inget förslag till konstitution. Per definition är det här ett fördrag. Det är just de skrivningar som inte har funnits inom EU förut. Det handlar om mänskliga rättigheter. Det handlar om minoriteternas ställning. Det handlar om att man har avvisande skrivningar för att till exempel skydda människor på grund av religiös tillhörighet, sexuell läggning och etnicitet. Det tycker jag inte har kommit fram tidigare i debatten. Jag vill också påminna kammaren om det arbete och den diskussion som pågick om att man skulle låta kristna idétraditioner vara bärande för hela EU:s lagstiftningsarbete. Det avvisades faktiskt av regeringskonferensen och vi slapp ha det, naturligtvis till stor sorg för de stora grupper av katoliker som finns i . Det andra jag skulle vilja peka på är just inflytandet. Alla har fått mer makt genom det här fördraget. De nationella parlamenten har fått det. Vi har haft ett prov här i vår riksdag med en subsidiaritetskontroll av just det så kallade tredje järnvägspaketet som i och för sig talade om inte var så mycket värt. Jag vill påstå att det gav en väldigt viktig erfarenhet för framtiden, inte minst därför att det var svårt att avgöra i ett avseende. Kan man verkligen säga att det här inte är en gemensamhetsfråga, och vad är det i ett fördragsförslag som är en gemensamhetsfråga? Det var en fråga som krävde väldigt stort arbete, och jag tror det kommer att visa sig också när man redovisar det här. En annan sådan sak som jag tycker bör framhållas är den initiativrätt som medborgarna inom EU skulle kunna ha för att faktiskt få kommissionen att arbeta fram ett förslag. Det menar jag i så fall är en större möjlighet till inflytande än man har i . Det har vi inte i . Vi kan inte säga att vi är världsbäst där. Där är faktiskt EU ett steg bättre om man jämför med det nya fördraget som förhoppningsvis antas här . Det är inte oviktigt om vi nu ska ha ett EU-parlament att det också har ett inflytande. Att blir medbeslutande i betydligt fler frågor än kan väl inte heller anses vara odemokratiskt? Vi väljer faktiskt ledamöterna i allmänna val. Sist men inte minst, herr talman, finns det ändå anledning att prata om en av mina viktigaste frågor, nämligen ekonomisk brottslighet. Vi vet att denna brottslighet aldrig stannar inom gränser. Vi vet att denna brottslighet är internationell. Vi har misslyckats år ut och år in med att begränsa den ekonomiska brottsligheten. Vi vet att det finns randstater som är beredda att ta emot detta.