prot · GS09104 · 2005-04-13 00:00:00 — Vi vet alla att arbetslösheten är högre ute i landet än i , både för lågutbildade och för högutbildade. 49 () replik: I storstaden finns både de allra rikaste och de allra fattigaste. I är arbetslösheten . Jag tror inte att det finns många delar av som har en arbetslöshet på . Dit riktar man sällan insatser. Vi måste driva en regionalpolitik där man ser till hela landet och inte bara till de delar av landet som kallar sig glesbygd eller något annat som är opportunt. Vi måste ha en politik som riktar sig till hela landet så att hela landet får leva, inte bara de delar som skriker högst. 50 () replik: Det sista kan jag naturligtvis skriva under på. Mina kamrater hemma i och i , , och landsbygden i övrigt skriker ju efter en politik som ska gagna hela landet. De avslutar alltid med: inte bara . Där finns det naturligtvis en klyfta. Jag tror att både de som bor i och vi som bor ute i landet måste inse att vi behöver varandra och att det finns ett värde i att hålla hela landet under armarna. Vi är överens om det. 51 () replik: I det här avseendet bygger ju regeringens politik på att människor inte ska flytta med till eller de andra orterna. Det är liksom vitsen med att det ska bli lediga jobb där det är försvarsnedläggningar. Det som gör mig bekymrad över den politiken är att den drabbar kvinnor allra hårdast. Det ger en märklig signal till de kvinnor som jobbar på de här utlokaliserade verken. De kommer att tvingas in i arbetslöshet på grund av regeringens politik. Jag vill gärna ha svar på varför man har valt just de verksamheter där det finns väldigt många kvinnor anställda. Man vet att när kvinnors arbeten utlokaliseras flyttar de med i lägre grad än män. Det är svårt att hitta arbeten för medföljande makar och sambor. Regeringens politik är minst av allt att tillvarata arbetsrätt och människors rätt på arbetsmarknaden. Jag tycker inte att det är bra när någon verksamhet utlokaliseras någonstans, men när regeringen ligger bakom att människor tvingas in i arbetslöshet är det förfärligt. Hur kommer det sig att man satsar på de verk där kvinnor drabbas hårdast? 52 () replik: Det är ju inte så att vi vill att ingen flyttar med, och vi vill inte heller att alla flyttar med. Jag hoppas att många på de olika myndigheterna faktiskt beslutar sig för att flytta med. Då kommer vi att ta emot dem med öppna armar. När det gäller kvinnor och kvinnors arbetsmarknad och den arbetslöshet som många är rädda för vill jag säga att av dem som är arbetslösa ute i landet det gäller både välutbildade och lågutbildade är det kvinnor som har svårt att hitta arbete, speciellt om man väljer att bo utanför storstadsregionerna. Jag hoppas att många kvinnor nu känner att de har möjlighet att flytta hem igen. säger att hon inte är för någon utlokalisering. Var tycker att myndigheterna ska ligga? Det är ju inte en naturlag att myndigheter av sig själva ska finnas i . Det är precis lika stor utlokalisering som om man lade dem i eller i . 53 () replik: Skillnaden mellan politik och Socialdemokraternas är att vi ser till enskilda människor och människors behov. Jag tycker att det är förfärligt om man tvingar in någon i arbetslöshet som har arbete. I stället ska vi satsa på att de som är arbetslösa får riktiga jobb i tillväxt och nya företag. Att vi säger upp kvinnor i och att kvinnor i får jobb löser ju ingenting. Det blir ett nollsummespel. De som har en försörjning kommer att drabbas väldigt hårt. De kommer nämligen inte att få några nya arbeten. Det rör sig om kvinnor med ganska låg utbildning. Många är medlemmar i . Hur resonerar man? Varför väljer man just de organisationer där det finns många kvinnor? 54 () replik: Till skillnad från tar Socialdemokraterna ansvar för hela landet. Vi ser inte endast till och de regioner som egentligen inte behöver samma omtanke. Det är viktigt att inte omlokaliseringen skapar en stor klyfta mellan och resten av landet. Man har valt de myndigheter som man ser passar bra utifrån den kompetens som finns och den verksamhet som bedrivs i de regioner som myndigheterna ska flytta till. Det har ingenting att göra med vilka som är anställda på myndigheterna. Därmed är den allmänna debattimmen avslutad. Jag tackar samtliga deltagare. 5 § Förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2004/05:MJU10 Förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn (prop. 2004/05:72). 56 (): Svenska folkets förtroende för våra livsmedel är högt. Flera undersökningar visar att av konsumenterna hyser stor tillit till råvarorna från de svenska gårdarna. Vi har en sträng djurskyddslag och en skarp livsmedelslagstiftning. Ändå finns det en del att göra. Behovet av en bättre, effektivare och mer likriktad tillsyn inom djurskydds- respektive livsmedelsområdet har uppmärksammats i olika utredningar och sammanhang . Man har till exempel pekat på behovet för kommuner att kunna samverka i tillsynsarbetet och på sanktionsmöjligheter för att kommunerna ska bli bättre på att rapportera om tillsynen. I och med dagens betänkande, Förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn, som ska debatteras, tar vi ytterligare ett steg framåt i förstärkningen av djurens hälsa, och därmed i slutändan även en förstärkning av vårt eget hälsotillstånd. Som konsument har man rätt att förvänta sig säkra livsmedel oavsett var i landet man bor, och djuren ska ha samma starka skydd oavsett i vilken kommun de finns. Det handlar om likvärdig tillsyn i hela landet. Den lokala tillsynen förstärks bland annat genom att man betonar och ansvar för en stark lokal djurskydds- och livsmedelstillsyn. Myndigheterna ska stödja den kommunala tillsynen och bidra till en effektivisering av arbetet genom till exempel ökad rådgivning, utbildningsinsatser och vägledning. Det handlar mycket om samordning och planering av tillsynen. Betänkandet redogör också för bestämmelser som underlättar samarbetet mellan kommunerna. Därtill ska kommuner som grovt åsidosätter sina skyldigheter kunna fråntas tillsynen. Regeringen kan då efter ansökan av eller berörd länsstyrelse besluta att tillsynsverksamheten överförs till endera myndigheten. I betänkandet behandlas fem följdmotioner samt 125 motionsyrkanden från allmänna motionstiden , 2003 och 2004 om livsmedelskontroll och 90 motionsyrkanden om djurskydd . Totalt finns det 60 reservationer och ett särskilt yttrande. Detta visar att frågorna är högaktuella och att det finns olika förslag på hur förbättringarna kan ske. Det räcker inte enbart med en tuff svensk livsmedelskontroll. Djurskydd, växtskydd, djurhälsa och livsmedelssäkerhet måste fungera även i vår omvärld. Här kan vi bidra med våra erfarenheter och vår kunskap till EU:s integrerade strategi för livsmedel. Det här är en del av innehållet i det betänkande som ska debatteras. Framför mig ser jag engagerade riksdagskolleger som ska ge sig in i den här debatten med liv och lust. 57 (): beskrivning förpliktigar med liv och lust. Det är ett viktigt betänkande, precis som har beskrivit, för vår hälsa och för vår välfärd. Vi vet att ministern kommer hit . Hon sitter väl fortfarande och äter frukost och är något sen, men vi ser fram emot det samtalet. För min del har jag att representera 22 andra moderater som också har olika typer av motioner i detta betänkande. Det är nästan halva den moderata gruppen i , så det är klart att ämnet berör. Det är angeläget att djurskyddet och livsmedelstillsynen håller en hög och likvärdig kvalitet i hela landet. Konsumenterna ska ha rätt att förvänta sig säkra livsmedel oberoende av var i landet man bor. Djuren ska kunna ha samma starka skydd oavsett i vilken kommun man lever och verkar. Det ska vara slut med livsmedelssnusk och dåligt djurskydd för framtiden. Vi moderater menar att det är den lokala tillsynen som därmed generellt måste stärkas för att klara av att få bort oegentligheterna. Det är nödvändigt att denna tillsyn blir lika över hela landet. Det grundläggande arbetet för en god livsmedelshygien och en bra djurhälsa utförs av enskilda bönder och våra livsmedelsföretag, i människornas vardag. Företag och individer gör detta inte av tvång utan som en del av sitt arbete där frihet och ansvar är oseparerbara delar. Statens roll är att skydda allmänheten från risker och djur från vanvård. Tippar denna balans över och den offentliga kontrollen blir av sådan omfattning att man inte känner det här engagemanget och den här lusten riskerar effekten att bli, tror jag, ett minskat engagemang både för livsmedel och för våra djur. Därför är det viktigt att frihet och ansvar får en stor bit i detta. Vi moderater känner därför en stor oro när man instiftar nya myndigheter som tar sig rättigheter som kanske är något större än vad som var tänkt. Vi tänker inte minst på den nya djurskyddsmyndigheten, som vill visa sin styrka och hellre skapar konfrontation med näringen än skapar ett samtal. Detta gynnar varken livsmedlen eller djurens välfärd. Svensk livsmedelsproduktion sker inte heller isolerat utan i ett internationellt sammanhang. Vi måste se på helheten. Svenska administrativa regler medför kostnadsnackdelar gentemot andra länders producenter. Det är viktigt att ha med sig lönsamhetsaspekterna också i dessa frågor. Här har vi i och den socialdemokratiska regeringen fortfarande en hemläxa att göra för att klara av de produktionsnackdelar som finns i . Vi ska ha en fortsatt god svensk djurhållning och livsmedelstillsyn , men låt oss se till att inte svensk produktion försvinner ut ur landet därför att den blir så dyr i förhållande till konkurrentländerna! Gör er hemläxa, regeringen! Att människor ska kunna leva, bo och verka i hela landet är viktigt för oss moderater. Ett grundläggande krav är då självklart likabehandling av alla medborgare och företag oavsett var i landet man bor och befinner sig. Det får inte bli utökad byråkrati som går utöver det samförstånd om frihet och ansvar som det är viktigt att det råder. Tillsynen ska ligga främst hos kommunerna. Det är de som har mest kunskap och som känner till de lokala förhållandena. Vi välkomnar den öppenhet kring samverkan som denna proposition medger för kommunerna , men vi delar också något av näringens oro över att den socialdemokratiska regeringen ger så oerhört starka tyglar till de centrala maktmedlen. Här är det viktigt att fokusera på att de centrala maktmedlen ska pyssla med stöd och support och inte strama åt för den enskilde näringslivsföreträdaren eller det enskilda livsmedelsföretaget. Den socialdemokratiska regeringens proposition bygger på en skrivelse från riksrevisorerna där man ganska tydligt gick in på djurtillsynsområdet och pekade på ett antal brister. Jag vill kopplat till detta poängtera hur vi bör finansiera oss på det här området. Vi moderater kräver en princip vad gäller statens maktutövning där denna bekostas av allmänna medel. Däremot är det rimligt att kontroller som föranleds av brister betalas av den som är felande, men vi måste börja separera principerna. Det är viktigt att tillsynsverksamheten fungerar och är kostnadseffektiv och likvärdig över hela landet. Vi stöder i princip huvuddragen i propositionen under förutsättning att de endast är temporära och att man gör en checkpoint ett par och stämmer av om de verkligen har uppfyllts enligt de mål vi vill ska uppnås. Som jag sade när det gällde finansieringen är det viktigt att myndighetsutövning i princip betalas av skattemedel. Vi anser att detta är principiellt viktigt för att tydliggöra statens roll i förhållande till dem som är utövare, likväl som det är viktigt att de som felar också får betala för de kostnader som detta medför. Vi föreslår därför att just förnyade inspektioner till följd av avvikelser från regelverket ska avgiftsbeläggas. Inspektioner som inte föranleds av anmärkningar bör inte avgiftsbeläggas eftersom det innebär att man straffar ett kollektiv, i det här fallet de som sköter sig bäst. Det är inte rimligt. Vi delar heller inte regeringens uppfattning att avgifterna bör ökas. Man vältrar då över kostnaden på producenter och därmed också på konsumenterna. Vi vill i stället att de betalas via skattsedeln. Staten bör följa upp denna finansieringsprincip, och kommunerna bör kompenseras ekonomiskt för de utökade kostnader som detta innebär. Riksrevisorerna var oerhört tydliga på de här områdena. Inte minst menade man att detta också måste stå i proportion till den verksamhet som kommunerna har. Avgiftssystemet betalar i vissa fall kommunernas övriga verksamhet. Det har blivit någon form av extra utdebitering för vissa grupper. Detta anser vi inte är rimligt. Låt mig komma till några andra punkter som berörs i detta ganska stora och breda betänkande. Jag vill inte minst nämna ett antal punkter där vi har reserverat oss tillsammans med de andra borgerliga partierna. Låt mig ta en av de punkterna. Det gäller hot mot en del av de lagliga näringsidkare som vi har i landet. Allianspartierna anser inte att det är acceptabelt att vi har ett samhälle där enskilda människor attackeras och utsätts för sabotage när de bedriver fullt laglig näringsverksamhet. Ett hot mot dessa människor är inte rimligt. Det är förvånande att utskottet inte kom fram till ett tydligt gemensamt ställningstagande i de här frågorna. När människor föder upp djur i kan vi med lagar, regler och kontroller ha vetskap om hur djurhållningen och produktionen går till. Om vi inte föder upp djuren i vårt land blir vi beroende av import, och vi kommer då inte heller på något sätt att kunna påverka de regler och kontroller som finns. Därför är det ganska fasansfullt att regeringen nu tillsammans med sina stödpartier har gjort upp om att en helt laglig näring i mer eller mindre ska få ett näringsförbud, indirekt, nämligen svensk pälsindustri. Den ska bort till vilket pris som helst, om man lyssnar till regeringens budgetförhandlare. Det handlar om flera tusen arbetstillfällen, och detta i en vardag där 1,4 miljoner människor inte har gått till ett ordinarie arbete. Det är väldigt många människor som saknar jobb. Ännu fler ska sakna jobb , anser de här tre partierna. De anser ju inte att vi ska ha den här bra näringen i . Regeringens utredare har kommit fram till att skulle vi avveckla den här näringen skulle det kosta bortåt 1 miljard. anser stödpartierna att det ska gå fortare, . Vad är det då tänkt att kostnaden ska bli? Är det inte bättre att använda den miljarden till att se till att få en bättre djurtillsyn och en bättre livsmedelstillsyn i ? I det här fallet skulle vi också få färre som sökte jobb . Det kanske var det som var målet att vi just skulle ha färre som sökte jobb och fler i ordinarie jobb. Låt mig avsluta med att yrka bifall till två reservationer, nr 5 och nr 51. Vi får gehör här i kammaren, får vi hoppas, för att regeringen ska arbeta mer kraftfullt mot de salmonellasmittade köttberedningar som vi eventuellt får utifrån. Vi tar också ett tydligt grepp mot dem som har djurförbud och får ett rejält stopp för dem . 58 (): Jag vill börja med att välkomna jordbruksministern, som också finns med oss. Det uppskattar vi väldigt mycket. Jag tror inte att det finns någon som inte anser att vi ska ha ett gott djurskydd och säkra livsmedel. har drivit de här frågorna, både nationellt och internationellt. Målsättningen för våra ansträngningar har varit att vi vill ha en gemensam europeisk djurskydds- och livsmedelskontroll. Vi är därför väldigt positiva till att Efsa, den europeiska livsmedelsmyndigheten, bildats. Men vi anser att den myndigheten inte fått det fulla ansvar vad avser kontroll och sanktioner som den borde. Detta vädjar vi till den att påtala. Den bör också upprepa kraven på att ta bort EU:s transportbidrag. Det skulle avsevärt minska de långa, ohyggliga transporttiderna. Jag vill också ställa en direkt fråga till jordbruksministern. Känner jordbruksministern till om det sker kontroll av att medlemsländerna följer djurskydds- och transportdirektivet innan bidrag utbetalas? har ett enormt ansvar. Vi har ett ansvar också inom WTO och FAO att driva livsmedelssäkerhetsfrågor. De mest akuta frågorna torde handla om rent vatten och tillgång till mat. Vi har fortfarande i problem med både matförgiftningar och att alltfler bakteriestammar blir resistenta mot all antibiotika. Det är givetvis helt oacceptabelt. Det är också helt oacceptabelt att köttberedningar inte ursprungsmärks eller omfattas av salmonellakontroll. Att det nu förekommer ett köttfusk på grund av detta kryphål i lagen är djupt otillfredsställande. Jag undrar också hur jordbruksministern hanterar denna frågeställning. har motionerat och interpellerat om samverkan mellan kommuner, tillsynsplaner, allsidig spegling av veterinärorganisationen, behov av en djursjukdomsdatabas, utbildning av djurskyddsinspektörer och förbättrade rutiner vad gäller information och rapportering. Dessa förslag återkommer i propositionen, vilket vi välkomnar. känner vi att vi är frustrerade över att somligt drar ut . delar regeringens bedömning att det finns behov av att ordentligt tydliggöra de centrala myndigheternas roll. Det är givetvis oerhört allvarligt när ansvarsfördelningen mellan myndigheter inte är kristallklar. Detta blev väldigt tydligt , när vi fick uppleva legionellaepidemin. Att ansvariga vid en myndighet då uttalade sig i medierna och sade att de känner sig lätt förvirrade på myndigheten om vem som har ansvaret ökar givetvis inte förtroendet för organisationen. Som ett led i att förtydliga de här rollerna och uppgifterna anser att ska ha hela det övergripande ansvaret för säker mat, från jord till bord, vilket innebär att vi anser att exempelvis kontrollen av djurfoder ska föras över från till . anser för övrigt att och ska ha det övergripande tillsynsansvaret, men att själva kontrollen ska kunna utföras av kommuner och länsstyrelse. Vi är mycket positiva till samverkan mellan kommunerna och att det nu äntligen blir möjligt fullt ut. Det kan ändå finnas fall där kommuner trots samverkansmöjligheter anser att man inte klarar av eller önskar ha tillsynsansvaret. Man ska då kunna befrias från detta ansvar på ett enkelt sätt. Det bör därför tydliggöras i skrivningen att andra särskilda skäl kan inbegripa också detta. Vad gäller tillsynsavgifter pågår en utredning. Den skulle presenteras , men enligt de uppgifter jag har fått kommer den att presenteras först . Eftersom finansieringsfrågan hänger samman med dagens ärende tycker jag att det är angeläget att ta tillfället i akt och presentera principiella ståndpunkter. Vi anser att grundtillsynen ska vara lika för samma typ av företag. När kraven visar sig uppfyllda vid inspektionen ska det leda till färre inspektioner och därmed också lägre avgifter. Vid anmärkningar som föranleder återbesök ska företagaren däremot stå för hela kostnaden av den extra kontrollen. I en butik i min närhet berättar ägaren att på ett bräde höjdes tillsynsavgiften från till . Det hade varit helt i sin ordning, säger han till mig, om han ändå hade fått besked om vad avgiftshöjningen berodde på och om han också hade fått känna att han hade fått ut någonting av merkostnaden. Vad gäller slakt tycker vi att det ska vara konkurrensneutralt genom att man inför en fast avgift per kilo. Som det nu ser ut drabbas de mellanstora slakterierna, vilket vi inte kan acceptera. Behovet av dessa slakterier är stort, eftersom de skulle kunna minska de långa djurtransporterna. Men de skulle också förbättra landsbygdsutvecklingen. Sammanfattningsvis handlar det alltså om att avgifterna ska vara konkurrensneutrala, att det ska löna sig ekonomiskt att sköta sitt djurskydd och garantera säkra livsmedel samt att man som företagare ska veta vad man betalar för och även känna att man får någonting tillbaka. anser att det är viktigt att lyfta fram konsumentperspektivet. En viktig aspekt är öppenhet och lätt tillgänglig information. Vi har tidigare föreslagit det så kallade Smile-märket och hoppas att regeringen nu agerar så att vi snart kan få den märkningen över hela landet. Men det bör påpekas att det ska vara gemensamma kriterier och en likvärdig bedömning, och företag som har fått en negativ märkning ska få en chans till ny inspektion . Även om många konsumenter vid sina inköp tvingas se till priset på varan är det för många konsumenter av stor betydelse att veta varifrån biffen eller tomaten kommer. Alltfler konsumenter väger in både miljömässiga och etiska bedömningar i sina val av varor. Märkningsdirektivet säger enbart att en vara måste ursprungsmärkas om det kan vilseleda konsumenterna om det utelämnas. Det kan inte vara tillräckligt. Min sista fråga till jordbruks- tillika konsumentministern är därför: Hur långt har man kommit inom EU med översynen av märkningsreglerna, och hur kan ministern påverka detta arbete? Jag står bakom samtliga folkpartireservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 5 och 51. 59 (): Jag vill inleda med att instämma i det anförde om regeringens hantering av pälsdjursnäringen. Den svenska lagstiftningen när det gäller djurskydd och livsmedelskontroll är i många avseenden bra och tjänar inte sällan som förebild för andra länder. Även om kraven är höga och de tillsammans med andra specifikt svenska bestämmelser, skatter och avgifter kan upplevas som konkurrenssnedvridande finns det en stark uppslutning kring just djuromsorgen och livsmedelssäkerheten. För dem som är verksamma inom de näringar som berörs är ju ambitionerna, inte minst när det gäller djuromsorgen, en garant för kvalitet i de varor och tjänster som produceras. I och senast från har det påpekats att uppföljning och kontroll av lagstiftningens höga ambitioner har brister och att ekonomiska resurser och annat stöd till dem som ska följa upp lagstiftningen ofta varit otillräckliga. Detta har lett till ojämn kvalitet i tillsynen samt orättvisor och snedvridna konkurrensvillkor för dem som i sin vardag har att följa lagstiftningen. Många småföretagare inom djurhållning och livsmedelsproduktion, för vilka tillsynsavgifterna till flera olika nivåer av myndigheter ofta upplevs som betungande, får inte det stöd och den hjälp som motsvarar de mer regelbundet inkommande fakturornas summeringar. Det är fakturor som kommer med betydligt större regelbundenhet än de som ska utföra tillsynen. välkomnar därför, fru talman, stora delar av den proposition som behandlas i det betänkande vi nu debatterar. Flera av förslagen motsvarar de krav som vi har drivit här i . Det gäller inte minst kommunernas möjligheter att samverka kring tillsynen, inrättandet av samrådsgrupper, centrala myndigheters skyldighet att ge stöd till dem som arbetar med tillsyn på fältet samt utökade möjligheter för dessa myndigheter till förelägganden och att fatta beslut om att ta över om bristerna i tillsynsarbetet inte rättas till. Det som oroar oss, fru talman, är risken för att de centrala myndigheternas styrning och krav på återrapportering ska bli alltför detaljerad, vilket leder till ökad byråkrati och arbetsbelastning för den kommunala nivån. Det finns också en risk, inte minst kanske till följd av en ökad byråkratisering, att resurserna på den lokala nivån inte räcker till. menar att finansieringsprincipen måste gälla och tillräckliga resurser följa i spåren av utökade uppgifter. Dessa synpunkter utvecklas i den motion vi väckt till följd av propositionen och i reservationer fogade till betänkandet. Vi menar också att regeringen måste öka ansträngningarna inom EU för att få till stånd mer likvärdiga villkor för lagstiftning och tillsyn så att svenska djurhållare och livsmedelsproducenter inte drabbas av konkurrensnackdelar till följd av de höga ambitioner som de har i sin produktion. Här pågår enligt betänkandet ett arbete på olika nivåer som vi menar ska ske i högsta möjliga takt. Vi ser fram emot resultatet. Betänkandet behandlar också en rad motionsförslag . Här finns naturligtvis många guldkorn att knacka fram ur de reservationer som blivit följden av utskottets snöda behandling. Jag nöjer mig med att lyfta fram ett par områden.