prot · GS09141 · 2005-06-16 00:00:00 — Det handlar oftast om möten med vanliga människor som ska bemötas korrekt och med respekt, men inte alltför sällan är det möten med hotade, kränkta, skadade och ibland också farliga människor. Även här gäller det att bemöta människorna med respekt och ha förmåga att så långt som möjligt kommunicera och lösa svåra situationer med ett minimum av våldsanvändning, så länge det är möjligt. För att klara dessa svåra krav behövs det bland annat en mycket gedigen utbildning och återkommande fortbildning. Svenska poliser har en god grundutbildning, men detta till trots har bland annat vi i krävt, bland annat i riksdagsmotioner, att polisutbildningen ska göras till en högskoleutbildning. Vi ser därför naturligtvis positivt på att utskottet i detta betänkande föreslår ett tillkännagivande till regeringen med anledning av Vänsterns och motioner med innebörd att utreda om vissa delar av polisutbildningen ska kunna ge akademiska poäng. Vidare planeras också på departementet en utredning som bland annat ska se över möjligheterna att göra om polisutbildningen till en helt eller delvis akademisk utbildning. Detta är, anser vi, mycket positiva signaler. Det tycker inte bara vi i . Det tycker också väldigt många poliser, och det tycker inte minst en klar majoritet av de studerande som utbildar sig till poliser, detta enligt enkäter som har gjorts. Det tycker också de fackliga företrädarna i . I ett särskilt yttrande har klargjort att vi återkommer i frågan, om mot förmodan inte avgörande steg tas i riktning mot en högskoleutbildning. Frågorna om rekrytering till polisutbildningen är mycket viktiga strategiska frågor. Poliskårens sammansättning bör spegla befolkningens sammansättning. Det handlar om en grundläggande legitimitet, att hela befolkningen ska känna förtroende för att poliskåren verkligen är till för alla och att man i arbetet bevakar strävan efter verklig likhet inför lagen. Antalet kvinnor som antas till behöver öka, även om det skett en tydlig förbättring . är det dock alltför få kvinnor inom polisen som verkar i arbetsledande befattning, och här måste ansträngningarna öka. När det sedan gäller rekrytering av personer med annan etnisk bakgrund än svensk är situationen definitivt mycket otillfredsställande. Många åtgärder behöver vidtas, och i betänkandet redovisas en rad arbeten som pågår. Vi i ansluter bland annat till uppfattningen från Gunnmos utredning att ansvaret för rekryteringen bör överflyttas till . En konkret åtgärd som anser kan bidra till fler sökande med annan etnisk bakgrund är borttagande av det särskilda språkprovet vid antagningen till polisutbildningen. Ett sådant språkprov görs inte vid någon annan högskoleutbildning. Det krävs godkänd gymnasiesvenska för intagning till , och det bör vara tillräckligt. Frågan om språktestet tar vi upp i reservation 1. Det är ingen överdrift att säga att polisyrket kan medföra extremt hårda påfrestningar, både fysiskt och psykiskt. Det finns många situationer som kan innebära svår stress. Många situationer kräver snabba beslut, och felaktiga beslut i dessa situationer kan medföra allvarliga risker för såväl allmänhet som polisen själv. Det krävs därför ett genomtänkt och allsidigt arbetsmiljöarbete och en arbetsledning som backar upp och är observant. I många andra yrkesgrupper, där arbetet också handlar om att möta människor i svåra situationer, ingår handledning av personalen som en självklar del. Så är det inte hos polisen, och det är en allvarlig brist, menar vi i . Handledning borde vara en obligatorisk del av polisens verksamhet som ett led i en förbättrad arbetsmiljö och för att förebygga psykiska pålagringar. Vi påpekar detta i reservation 15. har en rad andra reservationer och särskilda yttranden i polisfrågor på områden som vi tycker är viktiga att förbättra. Ett sådant område är brott mot HBT-personer. Vi vill särskilt förbättra det förebyggande arbetet och verka för kompetenshöjande åtgärder när det gäller att motverka brott mot HBT-personer. Ett bra sätt som vi uppmärksammar är en utökad samverkan mellan polisen och HBT-organisationer, vilket också kan leda till ett ökat förtroende för polisen i den här gruppen. I en annan reservation pekar vi på vikten av en generellt hög kompetensnivå när det gäller vapenhantering. anser att det behövs enhetliga regler för vapenträning över landet, vilket att döma av rapporter som vi har tagit del av inte tycks vara fallet . Det finner åtminstone vi i vara definitivt betänkligt, just med tanke på det vi pratade om tidigare: att polisen har extraordinära befogenheter. Det ska man också ha, men då ska det också fungera på ett likvärdigt sätt över landet i de här hänseendena. Jag vill understryka att det av samarbete mellan s, v och mp har skett en mycket kraftig satsning på förstärkningar av resurserna till polisen och hela rättskedjan. Denna satsning ska fortsätta . Den ska vara långsiktig och målmedveten. Men självklart är det ändå lätt att hitta brister och ofullkomligheter. Jag har i mitt anförande pekat på några områden som vi i anser behöver uppmärksammas och åtgärdas. står bakom alla sina reservationer, men för tids vinnande nöjer jag mig med att endast yrka bifall till reservation 15. 84 () replik: och har i många stycken annorlunda förslag till lösning på problemen kring rättsväsendet, men en fråga trodde jag att vi var ganska överens om, och det var problemet med alla illegala vapen som cirkulerar runt i samhället. genomfördes det en tillfällig vapenamnesti. När jag tittar i mina papper kan jag konstatera att polisen under de här få månaderna, tre tror jag att de var, fick in 17 000 illegala vapen. De lämnades in av människor som hade dem. har genomfört en sådan här vapenamnesti. Under en månad fick de in 44 000 illegala vapen. Jag sade i mitt tidigare anförande att om det så bara är ett illegalt skjutvapen som lämnas in till polisen vore det väl lyckligt eftersom just det vapnet sedan inte användes i brottsliga sammanhang. Är det så, fru talman, att inte stöder det här förslaget för att det kommer från en moderat riksdagsledamot, eller finns det något annat skäl, något bra skäl, att inte pröva en möjlighet att minska antalet skjutvapen i samhället och på så sätt göra i alla fall någonting för att minska antalet händelser där oskyldiga människor blir beskjutna och i värsta fall dödade? 85 () replik: Det är självklart att vi från tycker att det är väldigt viktigt med möjligheter att kunna ingripa mot illegala vapen. Det ska vara ett regelsystem som medger att det går att lämna in vapen. Jag menar att en sådan möjlighet finns . Jag råkar känna till från bekantskapskretsen att sådana möjligheter finns, alltså att lämna in hos polisen . Dessutom har inte heller , när de har tillfrågats om det här, ansett att detta behov har varit uppenbart och att en sådan aktion skulle leda till stora vinster. Jag kan inte påstå att detta är något som vi motsätter oss å det skarpaste, men de här skälen gör att vi väljer att inte gå med på den moderata motionen. När jag ändå så att säga har på tråden skulle jag vilja fråga om de diskrepanser som är alldeles uppenbara i den omskrutna borgerliga enigheten just när det gäller utbildningen till poliser. Där tycker jag att och skiljer ut sig alldeles uppenbart genom att inte vilja ge poliserna möjligheten till en högskoleutbildning. Jag skulle vilja veta hur ni i den borgerliga maktpakten resonerar kring det här och hur diskussionerna går. Att det är enighet förstår jag, men att ni inte tycker detsamma är alldeles uppenbart. 86 () replik: Någon maktpakt känner jag mig inte involverad i. Jag är väl inte direkt känd för att vara någon stor maktmänniska heller. Jag är ganska övertygad om att vi kan lösa de här frågorna, för vi har samma ambition. När det gäller polisutbildning tror jag egentligen att alla partier har samma ambition, att det ska vara den bästa och mest relevanta utbildningen för uppdraget. Det är väl det som är det avgörande, kvaliteten, och framför allt kanske detta med mer av praktiska övningar och sådana saker. När det gäller huvudmannaskap och sådana delar är jag övertygad om att vi kan enas. Men som jag ser det behövs det också en översyn och en utvärdering av vad som fungerar bra, vad vi kan utveckla och så vidare. Jag vill komma tillbaka till detta med vapnen, de 17 000 illegala vapen som lämnades in 1993, och ammunition. Jag tror att skälet till att inte ligger på i den här frågan är att de har väldigt begränsade resurser. Det är klart att kommer det in 20 00025 000 vapen ska någon ta hand om dem. De ska destrueras och transporteras och det ska skrivas handlingar. Men hellre det, att vi får ta kostnaden för att ta hand om vapnen, än att vi riskerar att de kommer i orätta händer. får man faktiskt se att det kan bli lite arbete, men vad man har att vinna i andra änden är ju att människoliv kan sparas. Med de resurser som tullen har vet vi att det inte kontrolleras så många fordon längre. Det förs in vapen i tontal numera. Jag tycker inte att jag har fått något tillfredsställande svar på frågan. Vi inom vill i alla fall göra allt som står i vår makt. Även om det kanske inte räcker kan det alltid göra någon nytta. 87 () replik: Jag vill återigen betona för att det naturligtvis är en allvarlig fråga med vapen som cirkulerar ute i samhället och att man ska göra vad man kan för att komma åt sådana vapen som kan användas i kriminella kretsar. Det är självklart. är det som sagt ändå så att vi måste ta ställning till de möjligheter som finns . Jag vet alltså att det lämnas in vapen hos polisen utifrån erfarenheter som jag själv har råkat stöta på från bekantskapskretsen. Jag vet också, som sagt, att har angett att de inte såg detta behov så tydligt uttalat. Jag tror inte att det beror på att de av något slags resursskäl skulle tycka så. Jag tror att det är en avvägd bedömning som man har gjort. Men låt oss naturligtvis inte ha någon låsning i den här frågan. Jag tycker att man kan fortsätta resonera kring den, och då ingår det väl bland annat att göra en bedömning av vad man kan vinna gentemot det som man får in på de vägar som finns . Det är en del där. Vi startar inte från noll i en sådan diskussion. Sedan tycker jag ju inte att ger något riktigt bra svar på min fråga. Det är ju just en utredning som ska tillsättas som ska se över de saker som efterlyser, nämligen vad det är för typ av utbildning som behövs och huruvida det ska vara en högskoleutbildning som kan ge akademiska poäng. Det finns ju väldigt mycket i de här direktiven som talar för att det ska vara det. Jag tycker att det är oerhört motiverat och naturligt att det för ett så kvalificerat och krävande yrke, i jämförelse med många andra, ska vara en högskoleutbildning. Det är väldigt mycket som går åt det hållet. Jag är förvånad över att inte går med på det här mycket rimliga kravet. Men det är som sagt en utredning som ska göras. Vi har ju chansen att återkomma. 88 (): Jag vill börja med att säga att jag står bakom alla ställningstaganden, men för tids vinnande vill jag enbart yrka bifall till reservation 9. Ämnet är polisfrågor. Det är bestämda uppfattning att vi behöver fler poliser och poliser som är synliga ute i samhället i brottsförebyggande syfte för att upprätthålla lag och ordning. Vi behöver också synliga resultat av polisens arbete genom att brott utreds, att gärningsmän åtalas och att de skyldiga utdöms straff. Brott får aldrig löna sig, men i dagens samhälle finns det många som anser att det gör det. Det är många olika frågor som behandlas i dagens betänkande, men jag har valt att lyfta fram det övergripande. Det är det som är förutsättningen för att vi ska kunna tillgodose våra krav och förslag i betänkandet. För är det nollvision som gäller. Vi anser att samhället ska reagera och agera på varje brott som begås. Det gäller även brott som snatteri, inbrott och skadegörelse av mindre slag. Vi ska ge tydliga signaler om att vi inte accepterar något brott. Vardagsbrottslighet så betecknas många av de här smärre brotten. När man inte ser något slut på dem, när inga utredningar görs av de mindre brotten, då smyger sig uppgivenheten och vanmakten in. Det är därför särskilt viktigt för de ungdomar som har kommit in på brottets bana att vi snabbt ingriper och avbryter den inslagna vägen, att vi visar att vi bryr oss om dem och att samhället är berett att hjälpa dem bort från gangstervägen. Dagens brottsutveckling oroar människor runtom i landet, men regeringen tar det med ro. När vi från oppositionen beskriver brottsutvecklingen anklagas vi emellanåt för att överdriva. När vi påpekar att brotten blir mer komplicerade och grövre och därmed kräver mer resurser möts vi av diskussioner, utredningar och så vidare men få praktiska åtgärder. När vi i är kritiska till att så få brott utreds de flesta avskrivs ju, möts vi av oförståelse från regeringens och stödpartiernas sida. Synen på brottsutvecklingen och brottshanteringen skiljer sig verkligen åt mellan blocken i . Kränkningar, misshandel och inbrott kan drabba vem som helst och var som helst. Inte ens hemmen är en frizon. Otaliga är de bostadsinbrott där brottslingarna formligen går in och tar för sig det som de anser sig behöva, till och med medan familjen är hemma och ser på tv eller sover. Att ta sig in i någon annans hem mot bostadsägarens vilja är en grov kränkning. Det oprovocerade och meningslösa våldet gör människor otrygga och rädda. Det begränsar också vår rörelsefrihet. Det är mycket vanligt att kvinnor och även män funderar över följande: Kan jag ta kvällsskiftet? Kan jag gå hem utan att bli nedslagen? Kan jag ta bussen eller tunnelbanan från jobbet? Vågar jag springa i motionsslingan den här dagen? Att vi över huvud taget tvingas kalkylera med överfall en solig dag förmörkar tillvaron. Det är mot bakgrund av våldsutvecklingen i samhället som vi i kräver att fler poliser utbildas, så att vi verkligen får ett polistillskott ute i den befintliga polisverksamheten. Att befintliga poliser ges en kontinuerlig vidareutbildning är också väldigt viktigt. De, liksom många andra grupper, behöver gemensamt bearbeta vad som händer i samhället, få ta del av nya beprövade arbetsmetoder och nya tekniska hjälpmedel. Det är också mycket allvarligt när rättsväsendets företrädare blir utsatta för hot och våld i arbetet. Detta tycker jag är en stor fråga som verkligen borde ägna ännu mer tid åt. Vi behöver fler och mer utbildade poliser av många anledningar. Och jag vill nämna ytterligare en, nämligen för att bekämpa våldet mot kvinnor. Sex av tio poliser saknar förutsättningar att göra det. Drygt hälften av poliserna har i en undersökning påtalat att resurserna för att bekämpa våld mot kvinnor är otillräckliga. De behöver också mer utbildning för att öka kunskaperna i beteendevetenskap, psykologi och förhörsteknik. Allt detta tillsammans, att utbilda och få fler poliser, leder också till ökade möjligheter att förkorta handläggningstiderna, vilket jag tycker är särskilt angeläget då det rör brott som har begåtts mot barn. När staten inte längre skyddar medborgarna växer vaktbolagen fram, och med dem får vi ett samhälle där de som har råd kan betala för att öka tryggheten. Övriga som inte har råd får leva med fortsatt otrygghet. Är detta solidariskt? Är det ett sätt att värna om de svaga i samhället? vill inte ha ett sådant samhälle. Vi vill inte ha ökade klyftor, varken sociala eller regionala klyftor. Vårt mål är att lika villkor ska gälla. Alla ska omfattas av samhällets insatser för att öka tryggheten. Vi måste våga ta upp kampen mot brottsligheten. Målet för oss är att de goda krafterna ska vara vägledande i samhällsutvecklingen. För att återupprätta och behålla medborgarnas förtroende för rättssystemen måste vi i ord och handling visa att vi inte accepterar brott, oavsett brottets art. Det är hög tid att begreppet nolltolerans blir en vägvisare i den fortsatta brottsbekämpningen. 89 (): I detta betänkande behandlas väldigt många frågor, och det är helt i min smak alltifrån kamphundar till akademisk utbildning. När jag sitter och lyssnar hör jag att vi har lite olika syn på hur vi tycker att poliser ska fungera. Vi trycker på olika punkter. Jag för min del ser polisen inte i första hand som ordningsmannen som går på stan och som tar hand om alla busar. Jag ser att det samhälle som vi har har förändrats kraftigt. Det har ändrat karaktär, och det måste också få polisen att ändra delar av sin karaktär. Det är möjligt att vi har fått en grövre brottslighet, men vi har också fått en mer specialiserad brottslighet. Därför tillhör den grupp som ställer sig bakom att själva polisutbildningen också måste anpassas efter samhällets behov. Därför står vi bakom att utbildningen får högskolekaraktär. Men eftersom samhället har förändrats genom att vi har fått en annan sammansättning, tror jag också, precis som nämnde, att det är viktigt att detta speglas vid antagningarna till polisutbildningarna. Jag tror på ett mångkulturellt samhälle, och vi kommer att få det. Det finns de som är motståndare till det, men det finns andra som accepterar det som värdefullt. Jag tillhör den senare sorten. Jag tror därför att det är viktigt att man rekryterar efter den sammansättning som finns i samhället. Och det handlar givetvis om ett könsperspektiv, manligtkvinnligt. Men det handlar också om ett mångkulturellt perspektiv med människor från olika kulturer. Då kommer jag in på reservation 1 av där man tar upp språket. Jag tror att det är viktigt att polisen klarar av att hantera det inhemska språket. Men jag tror på en mångfald av språkkunniga poliser också. Jag tror att det kan vara av stor vikt att ha poliser som kan tala med vissa invandrargrupper på deras språk på ett tydligt sätt. Därför anser jag att det är av stor vikt i steget till det mångkulturella samhället att vi ska kunna ha poliser som är kunniga i språk och inte bara i svenska. Det finns andra frågeställningar. Inom polisutbildningen finns det ingen speciell del där man har utbildning i vissa religioner. Jag tror att det skulle kunna behövas i någon mån. talar jag inte om de teologiska spörsmålen, utan jag talar mer om de kulturella yttringar som är förbundna med de olika religiösa begreppen. Jag träffade för inte så länge sedan en grupp poliser som hette Den kristna polisgruppen. Det tyckte jag var väldigt spännande. Jag talade länge med dem, och jag förstod att de av olika skäl fick speciella uppgifter. Det var ofta dessa poliser som fick bringa bud till familjer i svåra situationer, och de kan också fylla andra funktioner. Jag skulle faktiskt se fram mot en islamsk polisgrupp i , så att de som har en islamsk bakgrund skulle kunna slå sig samman och få ett visst stöd. De ser nämligen andra saker än vad vi andra gör. Det är mina steg till det mångkulturella samhället. Jag har redan talat om högskolestatus. Det finns flera skäl till det. Samhället förändras, och därför behöver vi också forskning. Jag ser det som en synnerligen viktig del. När det gäller specialiseringen på annan typ av brottslighet har tekniken fört oss in på IT-brott, ekobrott, miljöbrott och många andra typer av förfinade internationella brott som polisen måste klara av. Det är där som jag ser den största bristen. Jag ser den största bristen i antalet inte uppklarade fall, den så kallade vardagsbrottsligheten. Jag ser den största bristen där man inte vet vem brottslingen är. Väldigt många brott är knutna till personen rattfylla och misshandel. Då ska man bevisa att ett brott har begåtts. När man väl ser brottet gäller det att hitta rätt brottsling och bevisa att det är den personen. Jag ser den delen som en svårare väg att gå. Därför behöver vi fler utredare som klarar av detta. finns det en del andra punkter. Jag tänker inte gå in på det som handlar om kamphundar, men jag tänker ta upp en del andra små saker som finns i detta betänkande och som jag tycker är viktiga. Det gäller speciellt handfängsel. Att man använder handfängsel i förebyggande syfte kan jag inte acceptera. Jag tycker nämligen att det inte kan finnas något mer kränkande för en person än att bli fängslad och bortförd av en eller två poliser innan han eller hon är dömd, och den personen kanske till och med är oskyldig, när grannarna står och tittar på. Jag tycker att det är en oerhört stor kränkning mot personen. Därför tycker jag att man ska använda handfängsel med restriktivitet. Att man måste fängsla en kille som vevar nere på centralen har jag full förståelse för. För att spara lite tid hoppar jag över frågan om brister i organisationen. Jag vill bara peka på att det pågår ett arbete under benämningen Nationell polis. Jag ser fram emot det resultat som kommer fram där. Sedan kommer jag in på polisens utrustning. I en motion talas det om vikten av vapenträning. Jag för min del tycker att det är viktigare med psykologisk träning för polisen, så inte heller den reservationen kan jag stödja. Men jag kan ge mitt stöd när det gäller att polisen, som jag börjar tycka synd om, måste hänga på sig ca utrustning. Då är det svårt att springa i fatt busarna. Jag menar att det skulle vara en befrielse för polisen om man i författningssamlingen för polisen tog bort plikten att bära vapen i yttre tjänst. Jag avser då den tunga Sigsauerpistolen. Däremot kan man ha pepparsprej och hänga på sig en elbatong. Det tycker jag skulle vara bra. Jag anser att polisen mer skulle utrustas med den typen av alternativa vapen. Där ber jag, fru talman, att få återkomma med en motion med förslag om att titta på hur pass nödvändigt det är för polisen att alltid vara tungt beväpnad. Vid skolpresentationer exempelvis känns det, tycker jag, nästan provocerande att de har en stor pistol i bältet. Det finns inget yrkande om detta, men jag kommer att åstadkomma ett sådant. Medan jag kommer ihåg det jag har en lapp här om det ska jag yrka bifall till reservation 4 och också till reservation 21 angående vapenamnesti. Även om jag inte har samma bekanta som kan jag väl förstå att det kan vara tryggt att få lämna in den gamla bortglömda hemvärnsmausern som står i garderoben hos änkan i . Det kan kännas tryggt att få komma undan detta, för trots allt har hon begått ett brott genom att ha ett illegalt vapen hemma hos sig. Människor är känsliga för sådant. Jag tycker att det här är ett bra initiativ, och det känns roligt att få detta till stånd. I betänkandet tas också en hel del frågor upp som ligger mig varmt om hjärtat. Det gäller till exempel kameraövervakningen. En integritetsskyddskommitté är tillsatt och ska lägga fram sitt betänkande . Jag hoppas att vi i den kommittén, där jag sitter med, kan producera en del delbetänkanden. Jag tycker nog att vi ska vara lite vaksamma på hur mycket kameror, avlyssning och kontroller av enskilda människor vi ska ha. Jag tillhör dem som tror på den goda människan, men jag vet att det finns en del som har vissa brister. Jag tror alltså på den goda människan. Därför tror jag att ett gott samhälle inte behöver övervaka alla invånare till . 90 (): I det här betänkandet behandlas motioner från den allmänna motionstiden. Många av de polisfrågor som behandlas i betänkandet gäller sådant som är en förutsättning för att polisen ska kunna göra ett bra arbete, till gagn för medborgarnas trygghet i vårt land. Det handlar om polisutbildningen om hur denna ska se ut och om vilket innehåll både grundutbildning och fortbildning ska ha. Det handlar om att poliskåren ska avspegla samhället i stort. Det handlar om vikten av ledarskapet, som jag tror är en väsentlig faktor för verksamheten. Det handlar om värderingsfrågor, arbetsmetoder, arbetsmiljöfrågor, organisationsfrågor, den politiska styrningen och också vapenfrågor och kameraövervakning. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. I mina repliker får jag återkomma till frågor som egentligen inte tas upp i betänkandet men som har berörts här från talarstolen.