prot · GS09125 · 2005-05-24 00:00:00 — När provtaxeringen är klar går Lantmäteriet och igenom underlaget och gallrar bort köp som inte är representativa, till exempel expropriationsköp, släktköp och liknande. Det finns anledning att tro att siffrorna kommer att ändras, och det är inte möjligt att utifrån dessa preliminära siffror dra några säkra slutsatser. säger att de undantagsregler som successivt införts visar att regelverket inte är hållbart. Jag håller inte med om detta. Genom att införa en begränsningsregel där fastighetsskatten i normalfallet inte ska överstiga av hushållets sammanlagda inkomst har det gjorts möjligt för permanentboende i exempelvis attraktiva kustområden att bo kvar. gäller att den som omfattas av begränsningsregeln för fastighetsskatt också erhåller begränsning av den förmögenhetsskatt som är hänförlig till permanentboendet. Den dämpningsregel som införts gör att en höjning av taxeringsvärdet inte slår igenom fullt ut på fastighetsskatteuttaget förrän . När det gäller frågorna om skattesatsen och om kombinationen mellan fastighetsskatt och förmögenhetsskatt är mitt svar följande. föreslog i sitt betänkande att procentsatsen för hur stor del av hushållens samlade inkomst som skulle betalas i fastighetsskatt skulle sänkas från till vid tillämpning av begränsningsregeln för fastighetsskatt. En sådan sänkning skulle också slå igenom på förmögenhetsskatteuttaget. Jag har ännu inte tagit ställning till detta förslag. Jag är därför inte beredd att lämna några besked vare sig om begränsningsregeln eller om en ändring av skattesatsen. När det gäller andra fråga är jag naturligtvis alltid beredd att diskutera över blockgränserna, men i detta fall är det inte aktuellt. 45 (): Jag får tacka för svaret, fast jag tycker inte att jag egentligen har fått några klargöranden utifrån mina frågor. Jag kan sträcka mig så långt att utifrån min synpunkt är det snarare ett icke-svar. Jag kan förstå att finansministern börjar ifrågasätta om de här höjningarna stämmer. Det kan man väl göra i detalj kanske, men det är ju trots allt så att det ger en väldigt god fingervisning om vilka höjningar vi har att vänta. Det kommer att få orimliga följder för enskilda människor. Svaret innehåller mycket kring olika regelverk som jag har en kritisk syn på. Vi kan se på begränsningsreglerna. Ur min synpunkt är det principiellt tveksamt att man har en regel där inkomsten kopplas till kapitalbeskattningen. Man får faktiskt med detta nya marginaleffekter. Sambeskattningen blir i det här fallet total, eftersom det är hushållets sammanlagda inkomster man ska räkna på. Till detta kommer att de här begränsningsreglerna inte löser några ekonomiska problem för det stora flertalet. Då pratar vi om människor med normala inkomster. Man kan ta exempel på detta. Man kan ta exempel från min hemvalkrets i i kustsamhällena där. Man kunde lika väl ta det från någon storstadsregion naturligtvis. Det är inte så ovanligt att ett taxeringsvärde ligger på 2 ½ miljon i ett bohuslänskt kustsamhälle fast man har ägt fastigheten . Man har blivit förmögen utan att egentligen ha gjort någon åtgärd själv. Då är full fastighetsskatt på en sådan fastighet . Om man i en familj har 400 000 i samlad inkomst, som väl inte kan anses vara speciellt mycket, får man med begränsningsregelns hjälp betala bara . Men finansministern måste väl tycka att även 20 000 är väldigt mycket pengar för människor med vanliga inkomster. Dämpningsregeln tas upp i svaret. Den innebär att man delar upp höjningen . Då anser finansministern att man får en ökad möjlighet att planera sin ekonomi. Men detta föder genast nya frågor. Vad ska den enskilde påverka ? Det talas ofta i den här debatten om att staten behöver sina miljarder. Men vad ska den enskilde spara på? Vad innebär det egentligen att planera sin ekonomi? Vi kan väl ändå inte tolka det så illa det hoppas jag verkligen inte att finansministern menar heller, men jag får ändå lyfta upp den tolkningen till ytan att man har på sig att sälja och flytta. Om man kan koppla det till radikal fördelningspolitik, som finansministern gjorde i en tidigare debatt, kan man verkligen ifrågasätta. Jag tror att det stora problemet här från den socialdemokratiska regeringens sida är att man sällan talar om de enskilda individerna i systemet. Det går att prata om medelvärden, att ingen drabbas och så vidare. Men när det kommer till enskilda människor kan det inte vara rimligt att man behöver sätta sig i de här situationerna. Jag kan bara konstatera att dagens system i princip har överlevt sig självt. Man måste göra någonting åt det. Det krävs omedelbara åtgärder för att få det rättvist och få bort de största orimligheterna i systemet. Jag kan bara beklaga att finansministern inte gör samma analys och får fram en liknande verklighetsbild. Det tas ofta upp i diskussionen att pengarna går till en gemensam välfärd. Det borde då vara av en väldigt stor angelägenhetsgrad att man har ett skattesystem som har en legitimitet. Det är faktiskt det som förutsätter att man kan upprätthålla ett högt skatteuttag, om man anser att det krävs för att upprätthålla välfärden. Min slutsats blir att eftersom det tydligen inte var aktuellt med några diskussioner över blockgränserna är det en ny regering som får ta sig an den här frågan för att få en förändring till stånd. 46 (): Finansministern anger i sitt svar att de preliminära provtaxeringarna inte utan vidare kommer att gälla. Han menar att man sedan ska dra bort köp som inte är representativa, till exempel släktköp, expropriationsköp och liknande. Innebörden av att man drar bort detta är att det kommer att bli ännu större taxeringsvärdeshöjningar. Det blir ju effekten när man minskar med den typen av köp som i regel har betydligt lägre köpeskilling. har det gått ut siffror på de kraftigt höjda taxeringsvärdena i vissa områden. Interpellanten frågar om finansministern är beredd att sänka procentsatsen för fastighetsskatten, åtminstone från 1,0 till 0,9 för att i någon mån mildra de verkningarna. När man tittar på regeringens inkomstberäkning i vårpropositionen får man intrycket att regeringen inte har tagit hänsyn till den kraftiga taxeringshöjningen i många områden, eller att regeringen har tagit hänsyn till detta och minskat fastighetsskattesatsen . Jag vill fråga finansministern: av de två sakerna är det som gäller? Har man inte tagit hänsyn till det, eller har man tagit hänsyn till det och räknar med att minska fastighetsskatten ? Det system vi har leder till kraftigt höjd fastighetsskatt i de attraktiva områdena, det vill säga de områden som har mycket hög fastighetsskatt. Då har vi föreslagit ett tak. Finansministern kan naturligtvis säga att det gynnar dem som bor i de områdena. Det gör det ju i någon mening, men de betalar den överlägset högsta fastighetsskatten. Det gör det svårt för väldigt många människor att bo kvar. Det är bakgrunden till att man kan åstadkomma en takregel som inte ger så stor sänkning av fastighetsskatten i , där den inte är något större problem. De skulle ju få del av en generell fastighetsskattesänkning. I stället sätter man ett tak för fastighetsskatten i alla områden där den upplevs som starkt orättvis och illegitim för de människor som betalar så oerhört mycket i fastighetsskatt. Jag tycker att finansministern ska argumentera kring varför man ska fortsätta att ta ut hög fastighetsskatt i tillväxtområdena där man redan tar ut orimligt hög fastighetsskatt. 47 (): Jag har alldeles kommit hem från där vi har varit på besök med bostadsutskottet. Det kändes angeläget att få komma upp här och diskutera utifrån ett omvärldsperspektiv och höra hur man resonerar kring beskattning inte minst fastighetsskatt i våra nordiska grannländer. Jag tycker att de frågor interpellanten har ställt är väldigt viktiga och väsentliga. Jag tänker förhålla mig mer till boendeperspektivet och inte fastighetsskattens konstruktion i sig, annat än att jag vill deklarera att man självfallet borde sträva efter att sänka fastighetsskatten. I har man betydligt lägre fastighetsskatt. I har politiken, inklusive socialdemokratin, haft som målsättning att stimulera ägandet av den egna bostaden. Fastighetsskatten har där identifierats som en viktig faktor, det vill säga att man kommer ihåg att fastighetsskatt är något som påverkar boendekostnaden. Man har till och med gått så långt att man har avskaffat fastighetsskatten. ambitionsnivå är något modestare, men ändå nog så viktig. Vi har tydligt satt upp målet att fastighetsskatten måste sänkas. Det är intressant att från finansministern höra argumentationen för varför man inte vill göra något. Jag kan konstatera att regeringen ofta har talat sig varm för olika typer av investeringsstöd för byggande. Det är ett produktionsstöd. Från sida har vi år påtalat att det viktiga är att se till att konsumenterna har möjlighet att efterfråga boende. Det handlar inte om att ha produktionsstöd som felriktar marknaden och driver på prisuppgången utan i stället om att satsa på konsumentstödet. Det kan man göra genom att se till att folk har råd att efterfråga. Skattepolitiken är också en viktig faktor. Fastighetsskatten behöver förändras och reformeras. Vi kan konstatera, precis som var inne på, att det i slår väldigt hårt regionalt. I och liksom i finns det sådana områden. Med de här preliminära beräkningarna är det många områden och regioner i som drabbas. Det gäller både permanentboende och dem som har fritidshus. Jag tycker att det är viktigt att satsa på en reform som möjliggör för människor att äga sin bostad, att man ser fastighetsskatten som en del av boendekostnaden och att man möjliggör för människor att äga sin bostad. Jag tycker mig ofta höra i debatterna i att det är ett laddat begrepp. Låt oss komma ihåg att även de som bor i hyresrätt betalar fastighetsskatt. Om man talar om höga boendekostnader kan man inte passera frågan om skattebelastningen på boendet. Med tanke på svaret som anger att regeringen med anledning av det pågående arbetet med en skattereform avser att återkomma vore det intressant att höra från finansministern om boendeskatterna och fastighetsskatten kommer att ingå. Det vore väsentligt och intressant att få veta. Kommer det att leda till en sänkning av den skattebelastning som finns i form av fastighetsskatt? 48 Finansminister (): Jag börjar med den sista frågan. Jag har aviserat en samlad översyn av det svenska skattesystemet just för att undvika den här typen av debatter, där vi styckevis och delt diskuterar en skatt här och en skatt där i stället för att ta en samlad diskussion om vilka skattebaser vi bör eftersträva så stor politisk enighet som möjligt kring, vilka skatter som bör justeras i ljuset av det nuvarande europeiska medlemskap som har och så vidare. I det sammanhanget kommer självklart även fastighetsbeskattningen att diskuteras. Eftersom debatten upprepas i förhållande till den tidigare diskussionen vill jag bara kort säga att jag kan förstå att man ogillar justeringar inom ramen för ett system som man i grund och botten vill avskaffa. Jag uppfattar nu en flykt från tidigare ståndpunkter, nämligen att avskaffa fastighetsskatten. Det har man exploaterat från de borgerliga partierna . , när man uppenbarligen prioriterar andra typer av skattesänkningar än att ta bort de 20 miljarderna, måste man fortsätta att blåsa under kritiken. Man är dock svaret skyldig när det gäller att presentera ett gemensamt förslag. Om nu vill avskaffa fastighetsskatten: När kommer den att avskaffas? Hur blir det med dämpningsregeln i händelse av en borgerlig regering? Kommer den att avskaffas? Kommer begränsningsregeln att avskaffas? Ni är svaret skyldiga. Som svar på den sista frågan: Självfallet bör man i ett större skattepolitiskt sammanhang även se över fastighetsbeskattningen. 49 (): Jag tycker att finansministern försöker ta sig ifrån själva frågan genom att börja tala om vad de borgerliga partierna gör och inte gör. Det kan väl vara en relevant fråga i sig. Om man ska föra den typen av debatt kan man se på den demonstration som var här ute där alla riksdagspartier utom Socialdemokraterna deltog. Hade ni varit där hade ni kanske hört att och också har andra lösningar som de vill pröva. Ur den synpunkten tror jag att borgerligheten har betydligt större utsikter att lösa problemet. Det beror på att vi har samma verklighetsbild. Vi ser problemet för enskilda människor. Vi vänder inte problemet, som finansministern när han i en tidigare debatt pratade om vart pengarna gick och att, som jag har nämnt i tidigare debatt, målen skulle helga medlen på något sätt. Diskussionen om att avskaffa den här typen av skatt har naturligtvis drivits fram av de orimliga och orättvisa konsekvenser som människor upplever av beskattningen. Finansministern är oss fortfarande svaret skyldig. Vilka åtgärder är man beredd att vidta? Måste inte finansministern ändå medge att dessa människor till viss grad har rätt när de säger att det inte är någon rimlig och rättvis skatt? Den tas inte ut efter bärkraft. Den gör att man måste flytta. Både vi och dessa människor skulle nog uppskatta att man åtminstone kunde erkänna att verklighetsbilden är sådan. Man kan hitta lösningar på vägen. 20 miljarder är en oerhört stor summa pengar, som naturligtvis ska finansieras i ett budgetsammanhang. Från sida har vi sagt att den ska avvecklas . Vi har finansierat det första steget genom att sänka procentsatserna i årets budgetförslag. Vi kan naturligtvis vara beredda att diskutera både tak och golv, som var inne på. Man kan gå över från lägesfaktorer till schablontänkande och så vidare. Det tror jag inte kommer att bli något stort problem för den borgerliga alliansen att lösa när man väl kommer så långt. tog upp ägandet, och det är oerhört viktigt. Jag har hört från mer än en person det är en allmän uppfattning i de bohuslänska skärgårdssamhällena att man nu lämnar tomtköerna. Ungdomarna vill inte bygga hus på dessa tomter, och en mycket bidragande orsak är att den utgift som fastighetsskatten innebär inte är överblickbar. Övriga kostnader kan man hantera och påverka, men just denna kostnad flyter omkring. Därför avstår man, prioriterar bort boendet och bor hellre någon annanstans. Detta för med sig att staten genom sin skattepolitik bidrar till att göra dessa samhällen ännu mörkare . Det kan väl ändå inte vara regeringens mening att så ska bli fallet. Vi var också inne på dämpnings- och begränsningsreglerna. Nog måste vi ändå ha lite rätt när vi säger att i ett system där man måste införa undantagsregler i princip är det något fel i det grundläggande systemet. Detta måste förändras . 50 (): Jag skulle önska att finansministern använde sin tid till att ge ett svar på min fråga om hur inkomstberäkningen är gjord. Jag uppfattade det så att man inte har tagit hänsyn till de höjda taxeringsvärdena när man gjort inkomstberäkningen. Alternativt, som sagt, har man tagit hänsyn till dem och tänkt sänka fastighetsskatten med någon tiondels procent. Det senare tror jag är högst rimligt att regeringen kommer att göra. Det är ju valår, och man vill antagligen inte få fullt genomslag för de höjda taxeringsvärdena. Det stora problemet med nuvarande fastighetsskatt är att den slår så konstigt i takt med galopperande fastighetstaxering, och då är enda möjligheten att åstadkomma ett tak. Fastighetsskatten är inte ett stort problem i många delar av landet, men den är ett mycket stort problem i de delar som drabbas av de kraftigt ökade taxeringsvärdena. Det är därför vi moderater har anammat den här takregeln, som egentligen utformades av Småhusägare mot fastighetsskatt. Vi har haft den , om inte finansministern har noterat det tidigare. I det sammanhanget har vi haft fullt klart för oss att en avveckling av fastighetsskatten i det korta eller medellånga perspektivet inte är möjlig. Det viktiga är att börja äta fastighetsskatten bit för bit, och då har vi tagit de bitar först som är mest skadliga. Jag tror att finansministern kan vara fullständigt lugn för att det råder en samsyn inom alliansen om att börja göra något åt fastighetsskatten. Där är vi fullständigt eniga. 51 (): Finansministern vill diskutera vad alliansen har för förslag. Det är naturligtvis intressant, och det försöker vi också beskriva härifrån talarstolen. Vi har en mängd olika förslag, inte minst för att ta ut en tydlig riktning vart vi vill gå. Men finessen är att finansministern har makten. Finansministern och regeringen sitter på makten. Ni kan närsomhelst återkomma till med förslag på vad man skulle kunna göra. Då behövs naturligtvis en viljeinriktning, en tydlig riktning på vad man vill. Jag måste säga att av det jag hör härifrån talarstolen och i den allmänna debatten går det inte att utröna vad regeringen vill. Jag vill påstå att det viktiga nu är att möjliggöra för människor att äga sin bostad eller sitt fritidshus. Sedan förutsätter naturligtvis det statsfinansiella läget att man tar steg i en sådan takt att man har en fullständig finansiering och att staten har goda finanser. Det har sagt år . Vi har ett tydligt mål: Vi vill sänka fastighetsskatten. Då får man ta det i den takt det går. Men vad är regeringens mål? Jag hör statsråd efter statsråd det kan gälla statsråd som håller på med samhällsbyggnad eller finansministern som aldrig någonsin vill peka ut riktningen vad gäller fastighetsskatten. I stället säger man i allmänna ordalag att detta inte är möjligt och att man anser att detta är en viktig skatteinkomst så det tänker man inte göra någonting åt. Därför vill jag återigen ställa frågan: Vad är regeringens mål när det gäller möjligheten att äga? Kommer ni att sänka fastighetsskatten? 52 Finansminister (): Jag ska svara på fråga om inkomstberäkningen. Självfallet baseras den på nuvarande regelverk. Något annat vore helt orimligt. Sedan handlade det om att börja göra någonting åt fastighetsskatten. Tittar man bakåt i tiden ser man att denna skatt som få andra skatter varit föremål för justering på regeringens förslag. Begränsningsregeln har införts, likaså dämpningsregeln. Skattesatsen har sänkts. Därtill har fribeloppet i förmögenhetsskatten, som har direkt koppling till fastighetsbeskattningen, justerats. Hade vi varit okänsliga för den opinion som finns och de problem som människor upplever kring denna stabila skatt, som alla ekonomer ser som mycket viktig i ett skattepolitiskt perspektiv, hade vi inte gjort dessa justeringar. Är det någon skatt i skattesystemet som varit föremål för uppmärksamhet och förändring är det denna. Vi följer som sagt utvecklingen noggrant, men för dagen är det inte aktuellt att ge några andra besked än detta. 53 (): Det är ganska tydligt att vi inte når något slags enighet i detta. har finansministern på sig här på slutet. Jag skulle vilja att finansministern under dessa ger något råd till de fastighetsägare som vet de har nämligen de krassa siffrorna inpå livet att deras ekonomiska situation förändras trots alla regelförändringar som finansministern står här och redovisar. Vad ska de göra? Vad ska de spara på? Hur ska deras situation kunna lösas ? Det är ju ändå de människorna som drabbas. Till syvende och sist slår alla system vi beslutar om här i mot någon enskild. Därför tycker jag att de som har makten är skyldiga dessa människor ett svar på den frågan. Det kan inte vara rimligt att man inom vissa delar av landet går och diskuterar en skatt. Jag vet inte om finansministern har rört sig i dessa trakter där människor så fort man träffar dem diskuterar en skatt och känner oro för hus och hem. Det kan inte vara en rimlig och naturlig situation. Därför måste det naturligtvis till någon typ av akuta förändringar som gör att man ser att det går i rätt riktning. Jag har inte mycket mer att säga. Om finansministern tar till sig lite av den här argumentationen och fokuserar på boendeskatterna tror jag inte alls att det är omöjligt att få en lösning på detta problem. Som det är nu blir det en skattehöjning när marknaden bestämmer en skattehöjning på 7 miljarder, pengar som regeringen tydligen har tänkt göra någonting annat med. I en annan debatt kan vi kanske få ett svar på vad de 7 miljarderna ska gå till. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 11 § Svar på interpellation 2004/05:580 om kvinnors skyddsbehov 54 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att kvinnors rätt till skydd i realiteten tas i beaktande. Kvinnors särskilt utsatta situation i asylprocessen har uppmärksammats av regeringen. Bland annat infördes en särskild skyddsgrund i utlänningslagen som ger asylsökande möjlighet att stanna i om de känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. tillsatte regeringen en utredning för att bland annat se över kvinnors skyddsbehov. överlämnade regeringens utredare betänkandet Flyktingskap och könsrelaterad förföljelse. Som jag angav i mitt frågesvar till bereds en lagrådsremiss inom med innebörden att personer som känner en välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning ska kunna betraktas som flyktingar. Min bedömning är att regeringen ska kunna fatta beslut om lagrådsremissen . har vidare på uppdrag av regeringen utarbetat riktlinjer för hur kvinnors skyddsbehov bättre ska uppmärksammas i asylprocessen. Verket har till regeringen redovisat hur arbetet med att genomföra riktlinjerna bedrivits och ska bedrivas framöver. Av denna redovisning framgår bland annat att ett kontinuerligt arbete pågår för att stärka skyddet för kvinnorna i asylprocessen i enlighet med riktlinjerna. uppmärksammar det låga antal kvinnor som fått uppehållstillstånd enligt den så kallade könsbestämmelsen i utlänningslagen och hänvisar till om praxis för asylsökande kvinnor . Jag vill framhålla att det totala antalet kvinnor som fått uppehållstillstånd på denna grund har fördubblats . Det är visserligen fortfarande ett litet antal. En förklaring till detta är att den asylsökande anför sådana grunder till stöd för sin asylansökan att dessa grunder i stället bedöms utgöra skäl för att bevilja personen i fråga uppehållstillstånd som flykting eller skyddsbehövande på grund av risk för tortyr med mera. för inte statistik över vilka skäl som åberopas i olika ärenden utan registrerar endast enligt vilken bestämmelse tillstånd beviljas. Det framgår inte av statistiken i vilken omfattning könsrelaterad förföljelse har lett till uppehållstillstånd enligt flyktingbestämmelsen eller den så kallade tortyrbestämmelsen. hänvisar även till ett enskilt ärende. Utlänningsmyndigheterna handlägger helt självständigt enskilda ärenden. Jag får enligt grundlagen inte besluta eller på annat sätt försöka påverka hur en myndighet ska hantera ett enskilt ärende såvida myndigheterna inte överlämnat det till regeringen. Frågor om kvinnors skyddsbehov kommer även i fortsättningen att vara högt prioriterade av regeringen och dess myndigheter. Jag kommer även efter ikraftträdandet av en ny lagstiftning att noga följa hur myndigheterna arbetar med frågor om kvinnors asylskäl. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 55 (): Tack, ministern, får jag säga för interpellanten del. Gissningsvis är inte helt nöjd med svaret och inte riktigt jag heller. Jag har tidigare debatterat med statsrådet i interpellationsdebatter, då med fokus på de apatiska flyktingbarnen. Svaren då, i text och i det muntliga utbytet, har varit ungefär att allting har varit hanterat på näst intill bästa sätt, alla vederbörliga hänsyn har tagits och vi kämpar på med olika utredningar. Detta har stått i stark kontrast till hur verkligheten har sett ut. Den har talat ett helt annat språk. Utvisningarna av de apatiska flyktingbarnen fortsatte. Möjligen har vi nu en förändring.