prot · GS0972 · 2005-02-09 00:00:00 — Sedan gör man ett nytt besök och kontrollerar om det farliga i arbetsmiljön har rättats till. Har det inte det, kommer ett vitesföreläggande. Det kan handla om tiotusentals, eller ännu mer. Det kan till och med vara så att verksamheten stängs helt och hållet. Det skulle jag vilja säga är en rätt så stark påtryckning, och det ligger inte på den enskilde att bevisa någonting. Vi vet ju att vid en rättegång är sannolikheten lika stor att man får fel som att man får rätt, så det här är en garant. Men därutöver ska man givetvis som enskild kunna anmäla felaktigheter, och det kan man . Man kan driva processer . Jag skulle mer vilja utveckla de möjligheter som redan finns än att plötsligt skjuta över allt till konsumenttjänstlagen eller produktsäkerhetslagen, för då försvagar man snarare medborgarens rätt, som jag vill kalla den, och inte konsumentens rätt. När det gäller frivilligorganisationer med konsumentrådgivning finns det ett offentligt stöd via de paraplyorganisationer som finns. Det finns ett offentligt stöd till ungdomsorganisationer. Vi är positiva till att det startas nya, men vi vill inte ställa detta mot den offentliga rådgivning som finns. Ytterst är det en pengafråga. Vi har inte råd med allt, men vi vill ha bådeoch. 183 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 10 och därmed också till vår motion K459, yrkande 6. har inte någon ordinarie ledamot i utskottet, och vi har därför inte haft möjlighet att reservera oss. Men jag yrkar härmed bifall också till reservationerna 3, 10 och 11. Jag kommer att utveckla våra ställningstaganden. Stärkt medborgarmakt är utgångspunkten för vår konsumentpolitik. Det behövs lagskydd så att konsumenträtten även omfattar offentligt producerade tjänster. Medborgaren ska stå i centrum för all offentlig verksamhet. En starkare ställning för medborgare som konsument och brukare av offentligt finansierade välfärdstjänster uppnås i stor utsträckning genom att skapa valfrihet mellan olika konkurrerande alternativ och en mångfald i verksamheterna. Den offentliga servicen måste deklarera vad man erbjuder medborgaren. Först när vi vet vilken ambitionsnivå en offentlig verksamhet bör hålla har vi möjlighet att ställa krav och utkräva ansvar. För att medborgaren ska kunna veta att hon erbjuds bästa möjliga service måste utvärderingar och resultatredovisningar göras tillgängliga och begripliga. När medborgaren kan se vilken kvalitet servicen håller kan hon ställa krav på förbättringar. I har det funnits en relativt bra och fungerande produktsäkerhetslag som stärkt konsumenternas makt över privata tjänster och varor. Ur konsumentsynpunkt har detta varit mycket framgångsrikt. Visst kan det göras ytterligare förbättringar när det gäller privata tjänster och varor, men det ger ändock ett fullgott skydd. Saker och ting förändras dock, inte bara privata varor och tjänster. Det finns också en mängd olika varor och tjänster i den offentliga sektorn som erbjuds oss konsumenter under former som alltmer liknar de på den konkurrensutsatta marknaden. Det gäller också tjänster producerade inom EU. Det tycker förstås ni EU-vänner är bra. Ett exempel som diskuteras är sjukvården i EU. Ska den ses som en tjänst som alla har rätt att nyttja? Vilken konsumenträtt eller medborgarrätt skyddar i så fall? Om det kan man tycka både det ena och det andra. Faktum kvarstår dock: Den starka och tydliga gränsdragning som fanns tidigare mellan privat och offentligt håller på att suddas ut. grundsyn är att till exempel sjukvården ska vara offentligt och solidariskt finansierad. Men betyder detta att vi konsumenter, eller brukare, som kanske är en bättre benämning, som utnyttjar den offentliga sektorns varor och tjänster inte ska kunna ställa krav på det vi köper eller utnyttjar? Nej, egentligen är det en ganska konstig uppdelning som varit, och så har det varit i mångt och mycket. Vi har till exempel blivit uppfostrade att det enda sättet att påverka offentliga tjänster och varor är att avge vår röst i de allmänna valen. I utskottets ställningstagande hänvisar man till rättsförhållande och avtal och säger att det inte är någon framkomlig väg att göra lagstiftningen tillämplig inom offentligt reglerad verksamhet, men man vill inte se problematiken. Rättspraxis håller också på att förändras. var tidigare inne på frågan om kommunalnivå. Det finns ett dagismål som är det mest uppmärksammade. Det visar att det skett en tydlig förändring i praxis. Fallet handlar i korthet om en mamma som var missnöjd med kvaliteten på dagis och vände sig till domstol för att få kompensation för att hennes barn hade blivit sjuka av mögel. hade liknande mål alltid avvisats med motiveringen att de inte var civilrättsliga mål. sade däremot alla tre instanser att det gick att föra talan i allmän domstol eftersom dagis var en avgiftsbelagd verksamhet. föreslår därför en översyn av lagstiftningen för att så långt som möjligt ge bland annat konsumenttjänstlagen, konsumentköplagen och produktsäkerhetslagen en enhetlig och konkurrensneutral tillämpning på de olika sektorerna i ekonomin. Det finns dessutom ett område där konsumenträtten är nästintill obefintlig, och det är när du nyttjar tjänster inom alternativ- eller komplementärmedicin. Här ligger ohjälpligt efter. Se bara på , där man lagstiftade om ett regelverk som ger tydlighet om vad du som medborgare har för rättigheter när du nyttjar komplementärmedicinsk behandling. Norska lyfte upp komplementärmedicinarna från källarlokalerna så att de blev synliga. De fick inte som läkarna något körkort så att de fick köra på gatan, men ändå. får de vara på trottoaren och kan synas, och de som brukar deras tjänster kan ställa dem till svars. På initiativ har lite försiktigt börjat med att ta fram ett register för dem som utövar komplementärmedicinska metoder. Det är en god början, men det är att ta steget fullt ut och följa det norska exemplet. Så nog behövs det en översyn av konsumentlagarna. Nästa punkt som jag kommer in på är dubbla roll. Att både vara tillsynsmyndighet och ha en opinionsbildande roll är splittrande. Verket arbetar med konsumentfrågor av skiftande slag, som reklam, avtalsvillkor, konsumentinformation, hushållsekonomi, varors och tjänsters säkerhet, kvalitet och miljöpåverkan. Verket ska medverka till att genomföra den statliga konsumentpolitiken och har även uppdrag inom energipolitiken och den regionala utvecklingspolitiken. Verket har vidare sektorsansvar för konsumentrelaterade miljö- och handikappfrågor. Så nog är det många uppgifter. På egen hemsida står det att man är en statlig myndighet med uppgift att ta till vara konsumenternas intressen. I regleringsbrevet finns olika mål om hur man ska rapportera. Bland annat står det så här om miljö: Konsumtions- och produktionsmönster som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling utvecklas. Man ska alltså ha ansvar för att utveckla det här. Men har bara hand om tillsyn och opinionsbildning för den del av konsumtionen som du och jag gör enskilt. När vi handlar tillsammans via det offentliga, så kallad offentlig upphandling, då är det NOU, , som har tillsynsansvar och rådgivande funktion. Den offentliga upphandlingen omfattar enorma ekonomiska värden och påverkar marknaden. Den har stor betydelse för konsumtions- och produktionsmönster. Det är precis det som ligger under ansvarsområde. Det är inte bra med liknande ansvar fördelat på olika myndigheter eller myndigheter med dubbla roller. Det är därför en utredning behövs som ser över och renodlar roll. Inom NOU är det dessutom så att nämnden är partssammansatt. Det är inte helt lätt att utöva tillsyn över sitt eget fögderi. Det behövs ett helhetsgrepp kring konsumtionsfrågor både inom det offentliga och när du och jag handlar. Ett gemensamt regelverk skulle kunna ta ansvar för tillsynsfrågorna medan de opinionsbildande delarna bättre sköts av en separat myndighet. Det är dags att lägga ned och bilda ett konsument- och upphandlingsverk. Resegaranti har ni andra pratat väldigt bra om, så det hoppar jag över. Men jag vill också säga att jag stöder väldigt mycket av det som tog upp när det gällde märkning. I folkhälsomålen har vi faktiskt två mål, nr 5 och nr 10, om sunda och säkra miljöer och produkter samt om goda matvanor och säkra livsmedel. De påverkas faktiskt av konsumentpolitiken. Det är oerhört angeläget att det finns ett märkningssystem så att medborgarna kan göra aktiva val, så att man vet vilka produkter som främjar hälsan. har vi matpriser. Ja, fokus är alltför ofta på lågt pris i stället för kvalitet. Det är oerhört angeläget att vi kan ge goda exempel. Ett gott exempel är , där vi kan läsa om vad de olika alternativen har för GI-värde, fettvärde och annat. Fram för en bättre märkning tack! 184 (): ska vi göra ett lite tvärt kast även om vi är i samma betänkande. Men visst är det en lite udda fågel i det här betänkandet att tala om överskuldsättning även om vi säkert alla tänker på att det handlar om en konsument. Vi har i det här landet uppskattningsvis ungefär 150 000 personer som ständigt förekommer hos kronofogdemyndigheten. Man benämner dem där lite vårdslöst evighetsgäldenärer. Vi i tycker att vi måste göra något åt det här. Vi måste hjälpa de här personerna. Jag ska börja med att tala om , som jag träffade . Han är nygift och väntar barn. Men han levde lite i sus och dus med slarvig ekonomi under . Han begick faktiskt också några brott och blev dömd för det. Hans situation är den att han har skulder för telefonräkningar, tv-avgifter, kontokortskredit till postorderföretag, underhållsstöd till , lite skatter, återkrav för ett bostadsbidrag som han fick för mycket, skadestånd på grund av brottet han begick och lite böter. Inget av de här beloppen är våldsamt stort, men sammantaget blir det naturligtvis en del. Men det kommer ändå inte upp i den division som krävs för att man ska kunna använda skuldsaneringsförfarandet i den lagstiftning som vi har just . Möjligen kan det bli något bättre med det förslag som ligger om förändringar i skuldsaneringen, åtminstone om det under beredningsförfarandet görs ytterligare lite förändringar. Men går det inte. Vi har lagt fram tre förslag som skulle kunna hjälpa . Vi vill för det första se över reglerna för de olika statliga myndigheterna så att man får en part att resonera med och en part som har rätt att träffa överenskommelser där man sätter ned skuldbeloppet. Det finns det inte , utan måste prata med , Radiotjänst, kronofogden och så vidare. Det andra förslag som vi har lagt fram är att man ska begränsa dröjsmålsräntan. ligger de här skulderna med räntor på mellan och . Eftersom de är gamla är ränteskulderna väl så höga som kapitalbeloppen. I införde man en begränsning just när det gäller konsumentkrediter, att dröjsmålsräntan skulle begränsas till , som det är . Det är i och för sig en rörlig räntesats som det handlar om. Det tredje som man skulle kunna göra är att införa en absolut preskription eller en tidsgräns då man kan verkställa indrivningen av skulderna hos kronofogdemyndigheten. Det är också hämtat från , där man införde detta . Om vi tittar på situation är det några skulder han kommer att bli av med . Det är underhållsstödet, skatterna och böterna. Där har vi preskriptionsregler som gör att de bortfaller . Men beträffande övriga skulder har vi preskriptionsregler där man kan avbryta preskriptionen genom att skicka kravbrev till . Så löper det i nya treårsperioder, som det i huvudsak handlar om här. Det är det vi vill komma åt. Man måste någonstans sätta en gräns. För hade valet varit väldigt enkelt om han hade fått delta i voteringen här . Han hade röstat på reservation 12. För kammarens ledamöter borde valet också vara enkelt, men jag tror inte att vi kan räkna med att få någon majoritet. Jag yrkar ändå bifall till reservation 12. 185 (): Det är väldigt många spridda ärenden i det här betänkandet, och jag har haft en partikollega, , som har tagit upp några punkter. Jag ska inte beröra dem ytterligare. Jag tänkte koncentrera mig på två specifika frågor. Det gäller könsdiskriminerande reklam, där jag passar på att yrka bifall till reservation 14 under punkt 20, samt frågan om märkning av skinn och päls från djur. Där yrkar jag bifall till reservation 19. Båda kommer från baserat på miljöpartimotioner. Vi har som sagt ingen ordinarie i detta utskott. Därför får vi lita till i de här frågorna. När det gäller det första, om könsdiskriminerande reklam, är det väldigt viktigt att vi tar initiativ i denna fråga och skapar ett samhälle som slipper all den könsdiskriminerande reklam som tyvärr finns i samhället. Där tror jag att det är viktigt att faktiskt gå vidare. Utskottet skriver i betänkandet att man följer frågan noggrant och om det skulle visa sig att utvecklingen går i en sådan riktning att man ska överväga lagstiftning har man ingenting emot det. Frågan är: Har vi kommit så pass långt i utvecklingen att vi faktiskt borde ta initiativ som lagstiftande församling och begära just en utredning om detta? Svaret på den frågan är ja. Jag tycker att reklamen blir alltmer könsdiskriminerande. Det är inte bara så att det är könsdiskriminerande för kvinnor. Även utvecklingen för män går i samma negativa riktning. Där måste vi från samhällets sida säga stopp och att vi inte accepterar den utvecklingen. Det finns ett råd, Näringslivets etiska råd, som har till uppgift genom bland annat normbildande verksamhet att motverka detta. Det fungerar bra, men det är inte tillräckligt. Vi måste ta ett ytterligare steg. Därför tror jag att det är bra att ge regeringen i uppdrag att ta fram ett lagförslag om just detta. Den andra frågan som jag vill ta upp gäller märkning av skinn och päls från djur. Den frågan tog jag upp . Jag har skrivit en motion i ämnet. Det har varit väldigt många stora ord här om hur viktigt det är med konsumentmakt. Konsumenten ska kunna välja och så vidare. Men för att vi som konsumenter ska kunna välja när vi går ut och handlar våra varor så krävs det också information om varorna. Utan ett fungerande system för märkning blir det omöjligt för oss. finns det uppenbara brister i fråga om detta, inte minst när det gäller skinn och päls från djur. Det finns ingen uttrycklig skyldighet för producenter och handlare att upplysa om vilken typ av skinn som används. Och det som jag tar upp i min motion handlar om det som uppmärksammades , nämligen att hund- och kattskinn importeras till EU-länderna och säljs. Och naturligtvis skriver inte producenterna att det är hundskinn som man ska köpa, utan de skriver i stället att det är äkta skinn eller också skriver de ingenting alls. Om vi konsumenter ska kunna välja bort dessa produkter därför att vi kanske inte tycker om att man använder skinn från hundar och katter så måste vi också ha en märkning som fungerar. Detta var på tapeten , och regeringen gav då och i uppdrag att ta fram underlag om detta. Det har de gjort. Och skrev man i utskottets betänkande att frågan bereds i regeringen. är det exakt samma skrivning . Det har inte hänt någonting. Jag tycker faktiskt att borde göra ett tillkännagivande till regeringen om att beredningen måste vara avslutad. Det gäller såväl de fyra borgerliga partierna som Socialdemokraterna. Varför går ni inte från ord till handling i en väldigt specifik och enkel fråga om en förbättrad märkning för att hjälpa oss konsumenter att välja rätt produkter? Det är det som man borde göra. Jag tycker att vi ska snabba på regeringen i dess arbete när det gäller detta. Därför hoppas jag att vissa partier sover på saken och ändrar sig till omröstningen så att vi kan få ett beslut i denna fråga. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Barn och föräldrar m.m. Föredrogs lagutskottets betänkande 2004/05:LU10 Barn och föräldrar m.m. 186 (): Vi ska nu debattera lagutskottets betänkande 10 Barn och föräldrar m.m. I betänkandet behandlas ungefär 80 motionsyrkanden års allmänna motionstid där huvuddelen av yrkandena rör det rättsliga förhållandet mellan barn och föräldrar. I motionerna behandlas frågor om vårdnaden vid våld inom familjen, umgänge, underhåll, förmyndare och god man, skuldsatta barn, faderskap, adoption och assisterad befruktning. Majoriteten i utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena med hänvisning till tidigare ställningstaganden från samt pågående utrednings- och beredningsarbete i bland annat vårdnadskommitté. I betänkandet finns 21 reservationer och 15 särskilda yttranden. Med denna bakgrund överlämnar jag ärendet till debattörerna. 187 (): Jag vill börja med att önska välkommen i kammardebatten. Såvitt jag förstår är det premiär för henne. Detta är ett motionsbetänkande med ett mycket spretigt innehåll. I motionerna behandlas frågor om barnets bästa, om vårdnad, om umgänge, om adoptioner, om betalningsskyldighet och om mycket annat. En del av dessa motioner är övergripande och vaga, till exempel yrkanden som handlar om barnets bästa. Andra är mer precisa. Vi moderater har tre reservationer som jag naturligtvis står bakom. Men av tidsskäl kommer jag att yrka bifall endast till reservation 13. Dessutom har vi i flera fall samma åsikt som en del av motionärerna. skulle ha lagt fram sitt förslag . Men vi har fått reda på att det kommer att dröja till framåt sommaren. Men jag står i alla fall bakom de särskilda yttranden som vi har. I övrigt avvaktar vi utredningens resultat. Vår första reservation rör arvingars rätt att väcka talan om hävande av faderskap. Tillsammans med , och har vi reserverat oss för att vi vill ha en förutsättningslös utredning där olika aspekter på problemen och de olika intressen som kan komma att göra sig gällande blir genomlysta. De flesta av dessa aktuella ärenden har sin upprinnelse . Ända var det i mångas ögon moraliskt förkastligt att få barn utan att vara gift. Än värre var det att inte kunna namnge en far. Det kan därför ha hänt att många män på osäkra grunder och kanske av välvilja godkänt ett faderskap men sedan inte haft något som helst umgänge med mor och barn. Faderskapet har så att säga inte bekräftats genom umgänge av något slag. Det känns lyckligtvis som en förgången tid. Men det var en verklighet för 40, 50 och . Med dagens moralsyn och dagens teknik fastställs faderskap med stor säkerhet på ett juridiskt hållbart sätt. Men så var det alltså inte tidigare. Vi anser att ingen felaktigt borde eller ska förklaras vara far till ett barn, och inget barn ska på felaktiga grunder ha en pappa. Därför menar vi att möjligheterna att fastställa faderskap, till exempel genom DNA-teknik, ska användas för att klart fastställa faderskap också i de äldre fall där tveksamhet kan förekomma och det är praktiskt möjligt. Vi vill därför öka möjligheterna att få faderskap prövade även sedan fadern avlidit, och vi vill att frågan ska bli föremål för en utredning. I vår nästa reservation behandlas adoptionslagstiftningen. har det funnits förslag till förändringar. , , presenterade i sitt slutbetänkande ett förslag till revision av lagstiftningen. Det finns en rad frågor att hantera i dagens lagstiftning, till exempel 25-årsgränsen och den ofta orimligt långa tid som det tar att genomföra en adoption. Därför menar vi att regeringen omgående bör ta initiativ till en översyn av adoptionslagstiftningen. När det gäller vår tredje reservation, som vi har tillsammans med och , om assisterad befruktning hänvisar regeringen som tidigare till pågående arbete. Det är inte rimligt, främst för barnens skull, att en svensk kvinna ska tvingas åka utomlands för att få en insemination vid ett sjukhus. I dessa fall är antagligen den medicinska delen oklanderlig. Men det blivande barnet har i allmänhet inte några möjligheter att få reda på vem som är dess pappa. ser det ut som om det kommer en proposition med ett förslag i vår. Men vi är lite luttrade när det gäller utlovade propositioner, och jag tror inte riktigt på försäkringar förrän jag ser dem i verkligheten. Därför har vi också en reservation i detta fall. Jag yrkar alltså bifall till reservation 13. 188 (): Timmen börjar bli sen, men jag vill ändå lägga ut texten något. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 9 som rör juridiskt ombud för barn. Det har jag varit uppe och talat om i denna talarstol och även ifrån golvnivå. Jag har velat illustrera att ett barn borde få en möjlighet till någon som för dess talan i rättegång. De övriga tio reservationer som har skrivit och skrivit under står jag givetvis också bakom. Jag vill börja med att säga att vi har en oroande utveckling i av psykisk ohälsa bland unga och till och med bland riktigt små barn. När jag träffar unga vet de precis vad jag talar om när jag säger att det är svårt och gör ont när man slits som en gammal soffa mellan två föräldrar, mellan mor- och farföräldrar eller mellan andra vuxna som finns i närheten. Att leva i ryggsäck är också väldigt besvärligt och att ständigt anpassa sig efter de vuxnas känsloliv. Men jag väljer att lyfta fram juridiskt biträde för barn för att jag tycker att det är viktigt när man pratar om de här frågorna. De flesta föräldrar och vuxna har ständigt dåligt samvete för att vi inte räcker till för barnen. Då är det jätteviktigt att vi tänker på att inte titta på det som vi gjorde fel i går mer än vad som behövs för att göra rätt . Jag är hoppfull. Jag tror att när nu presenterar vad man har kommit fram till det just i fråga om juridiskt biträde för barn i mål om umgänge i domstol kommer att finnas en bred förankring och en stark samsyn om att det skulle vara positivt. Jag har också förstått att den här samsynen finns . Det skulle signalera villighet härifrån , att vi är villiga att byta fokus från de vuxnas perspektiv till barnens perspektiv, om vi ville se till att barnen fick ett offentligt ombud i rättegångar. Det handlar inte bara om lag här i , utan det handlar om opinionsbildning och värderingar. Det måste hänga ihop. Därför skulle det vara ett bra startskott om vi bestämde oss för att barnen borde ha rätt till ett offentligt ombud i tvister i domstolar. Tyvärr har utvecklingen varit sådan att vi har börjat fundera i banorna att det som gör mig glad gör också mitt barn glatt. Man hör ofta det uttrycket. Men faktum är att det som gör mitt barn glatt är det som gör mig glad. Om jag tänker efter riktigt vet jag att det är det som är det rätta. gör det vuxna hjärtat jätteont. är jag inte så storsint som jag skulle önska, men mitt barn är storsint. Mitt barn är öppet och tolerant, mycket mer tolerant och öppet än vad jag någonsin förmår vara. Just känslan att jag vet att barnet är mer tolerant, öppet och storsint än vad jag är värmer genom det onda och den kalla känslan. Så kan man gå vidare. Samtliga de reservationer som har tagit fram i det här betänkandet utgår från hänsynen till barnets bästa och strävan efter att fler konflikter mellan föräldrar borde kunna lösas utanför domstol. Föräldrarna borde ju vara de som är bäst förmögna att fatta beslut som är bäst lämpade för deras barn. Men är det alltför många föräldrar som abdikerar från sitt vuxenansvar och säger att det här får domstolen bestämma i stället. Då behövs det egentligen barnglasögon som man kanske inte har möjlighet till eftersom man är så ilsken. Man behöver barnglasögon från någon utomstående, någon annan, och har man vänt sig till rätten i stället och säger: Ge mig de där barnglasögonen! Ge mig en uppläxning! Så går vi härifrån och förhandlar och ser till att vi gör något bra för barnen. Men det ska inte behöva gå så många mål till domstolarna, anser jag. I stället för att man löser sina konflikter utanför domstol vill man lösa dem i domstol. Då blir det gärna en konflikt som är avpersonifierad. Man pratar egentligen inte längre om barnets bästa, utan det är som att tvista om lös egendom. Vems är soffan? Var ska vara? Ska stå i vardagsrummet, eller ska hon ha sköna plyschkuddar i famnen? Det handlar ju inte om ägarfrågan. Vi äger aldrig våra barn. Det handlar om små individer.