prot · GT0920 · 2005-10-25 00:00:00 — Jag kommer att verka för att internationella normer kommer till stånd för hur sådana garantier ska se ut för att vara godtagbara. Den person som nämner i sin interpellation avtjänar ett femtonårigt fängelsestraff i . Han är avvisad från med ett tioårigt förbud att återvända hit eftersom det finns misstankar om att han i var inblandad i terroristrelaterad brottslighet. Skulle han ändå komma till har han möjlighet att i vanlig ordning ansöka om uppehållstillstånd. En sådan ansökan får prövas enligt reglerna i den svenska utlänningslagstiftningen med beaktande av våra internationella förpliktelser. Det finns inga lagliga möjligheter för mig att agera för att återreseförbudet ska upphävas. Beträffande regeringens ansträngningar för att få till stånd en rättvis rättegång kan följande sägas. Vid tiden för avvisningsbeslutet fanns det uppgifter om att personen i fråga var dömd i sin frånvaro för terroristrelaterad brottslighet. Det var mot den bakgrunden som de garantier den erhöll från den egyptiska regeringen också innehöll en utfästelse om att han skulle ges en rättvis rättegång. Det var alltså fråga om att den dom som utfärdats i hans frånvaro skulle omprövas. En omprövning av domen ägde också rum i en militärdomstol i enlighet med gällande egyptiska undantagslagar. har riktat skarp kritik mot förfarandet. Personen i fråga har ånyo begärt att domen omprövas. har vid upprepade tillfällen framhållit till den egyptiska regeringen att mannen är berättigad till en offentlig rättegång inför en behörig, oavhängig och opartisk domstol och att rättegången därför måste göras om. bestrider att rättegången inte skulle ha varit rättvis. anser att rättegångsförfarandet mot mannen innefattar allvarliga brister, och de svenska ansträngningarna för att ge honom en korrekt och rättvis prövning kommer att fortsätta. När det gäller övrig uppföljning av avvisningsbeslutet kan följande sägas. I samband med att gav de aktuella garantierna kom länderna överens om att svenska företrädare skulle tillåtas följa kommande rättegångar och regelbundet besöka mannen i fängelse. Tjänstemän från den svenska ambassaden i har besökt mannen 33 gånger , och besöken kommer att fortsätta . Svenska ambassaden diskuterar regelbundet hans hälsotillstånd såväl med fängelseledningen som med honom själv. Det har förekommit vid enstaka tillfällen att ambassadpersonal varit ensam med mannen under samtalen. Det finns inga hinder för hans advokat att besöka honom i fängelset. Det är unikt att ett land följt upp garantier med så omfattande besöksrutiner som förekommit i detta ärende. Jag vill klargöra att den kommitté som övervakar att FN:s konvention mot tortyr med mera efterföljs inte har möjlighet att upphäva ett beslut fattat av en nationell myndighet eller att döma ut skadestånd eller ersättning för kostnader till den enskilde. Kommittén slår endast fast om det har skett en konventionskränkning eller inte. Något skadestånd med anledning av att kommittén anser att det förekommit en konventionskränkning är således inte aktuellt. Till skillnad från vad som är fallet med domar är uttalanden från FN:s övervakningskommittéer inte folkrättsligt bindande. brukar dock välja att följa kommittéernas bedömning av enskilda fall, i den mån detta låter sig göras. Så till frågan om möjligheten för asylsökande att stanna kvar i som ett överklagat beslut om avvisning prövas. Huvudregeln är att en asylsökande har rätt att kvarstanna i till dess det finns ett lagakraftvunnet beslut om avvisning. I det aktuella fallet var regeringen enda instans i ärendet och det fanns alltså ingen instans som kunde överpröva regeringens beslut i frågan om uppehållstillstånd skulle beviljas. Enligt den nya ordning som beslutade om införs nu en tvåinstansprövning. En viktig förändring är också att i säkerhetsärenden kan Migrationsöverdomstolen avstyrka att ett avvisningsbeslut verkställs. Ett eventuellt sådant beslut måste regeringen respektera. 45 (): Jag vill tacka ministern för svaret och börja med det som ministern tog upp om internationella förpliktelser för att främja respekten för mänskliga rättigheter, att försvaret av mänskliga rättigheter ska prägla agerande i internationella sammanhang och genomsyra kontakten med andra länder samt att ska verka för ett totalt avskaffande av dödsstraff, tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Det är just med anledning av internationella förpliktelser som jag ställer denna interpellation, för fälldes för tionde gången av mot tortyr, alltså för brott mot . fälldes för att vi hade avvisat en asylsökande trots risken för tortyr i hemlandet och för att han blev utsatt för grym, omänsklig eller förnedrande behandling av utländska agenter på . Vi blev också kritiserade för avsaknaden av ett effektivt överklagande och för att undanhållit information från . Just detta anser jag vara ett brott mot internationella förpliktelser. I ministerns svar sägs att vi är bundna av FN:s säkerhetsråds resolution av , och ministern pekar på att vi ska vägra säker tillflyktsort till personer som finansierar, planerar, stöder eller utför terroristhandlingar eller till dem som tillhandahåller sådana personer tillflyktsorter. I nästa mening sägs att detta ska ske med respekt för de mänskliga rättigheterna. Det finns nämligen ett förbud mot att avvisa eller utvisa någon som riskerar att utsättas för dödsstraff eller tortyr, och det är ett absolut förbud. I och med fällningen av är det uppenbart att man anser att vi inte följt det som avses med den sista meningen, nämligen visat respekt för de mänskliga rättigheterna. Eftersom statsrådet i sitt svar också säger att arbetar för att man i ska utforma diplomatiska garantier som kan användas vid utvisningar även till länder där tortyr förekommer vill jag fråga statsrådet: statsrådet verkligen beredd att verka för sådana diplomatiska garantier? Eller är berett att verka för att vi ska följa det absoluta förbudet då det gäller avvisningar där någon riskerar att utsättas för dödsstraff eller tortyr? Sedan säger statsrådet att enligt konventionen inte är skyldigt att utbetala något skadestånd. Det finns också en möjlighet för att verka för att den här personen får ekonomiskt skadestånd från staten i enlighet med artikel 14 i konventionen vad gäller kränkningar mot hans rättigheter och enligt artikel 3 om konventionsstridiga avvisningar. Där borde verka för att ge en upprättelse i form av skadestånd. Jag vill också följa upp frågan om möjligheten till en rättvis rättegång. Det visade sig att de svenska garantierna inte följdes. Han har fortfarande inte fått en rättvis rättegång. Jag vill ställa frågan till statsrådet hur ska gå vidare när nu säger att rättegången är rättvis och vi har motsatt uppgift. Hur kommer att agera för att det ska bli en rättvis rättegång? 46 Statsrådet (): Jag vill gärna upprepa det som jag sade inledningsvis. Vad som gäller är att alla människor som söker asyl har rätt att få sin sak prövad. Personer som är i behov av skydd ska få det. Förbudet mot att avvisa någon till tortyr är absolut. Därom råder ingen som helst tvekan. Vi ska inte, vi får inte, avvisa någon till tortyr. gäller också FN:s säkerhetsråds resolution om att länder inte får bli en tillflyktsort för personer som planerar eller utför terrorhandlingar. Vi måste hantera båda sakerna. Innan vi fortsätter debatten om diplomatiska garantier vill jag inledningsvis säga två saker. Det ena är att inte är det enda land och det första land som har använt sig av diplomatiska garantier vid avvisning av terroristmisstänkta personer. Det har gjorts av flera länder vid ett flertal tillfällen. Just det instrumentet kommer sannolikt också att fortsätta att användas. Det andra jag vill säga är att det också har prövats av . Den har inte uttalat något generellt förbud mot garantier som sådana. har godkänt garantier. Jag ska ge två exempel. Den har godkänt garantier som fick av . Den har också godkänt garantier som fick av . Sedan har den fällt vid ett utlämnande till , där man hade garantier. Domstolen sade ungefär som så att de garantierna var givna av en person som inte hade kontroll över vad som hände och som man inte riktigt kunde lita till. Men det är ändå så att inte har gett något generellt förbud. Det har heller inte gjort. Den har inte uttalat att det bör vara något generellt förbud. Däremot har tortyrkommittén haft synpunkter på, eller kritiserat, utformningen av garantier just i det fall som nu tar upp. Det är viktigt att ha som grund för diskussionen. En annan sak som är viktig att diskutera är i vilka situationer som garantier har använts och kommer att användas. Det är just de situationerna som jag nämnde inledningsvis. Det är när en stat står inför den situationen att det å ena sidan finns en person som är misstänkt för terrordåd eller kanske efterlyst för terrorbrott och det å andra sidan finns en risk för att den här mannen eller kvinnan utsätts för tortyr vid ett återsändande. Det är precis den situationen man står inför. Garantierna är avsedda att eliminera inte att minska risken för tortyr. Då kan man återsända den personen så att den kan ställas inför rätta. Jag utgår ifrån att håller med mig om att människor som begår terrordåd inte ska beviljas asyl. Människor som begår terrordåd ska naturligtvis lagföras, ställas inför rätta och få sin sak prövad inför domstol. 47 (): När det gäller att terroristmisstänkta eller människor som begår terrordåd inte ska få en finns det en möjlighet att ställa människor inför rätta i för de brott som de eventuellt har begått. Just när det gäller det här fallet och de diplomatiska garantierna finns det två frågor. Det ena gäller vilken misstankegrad man över huvud taget har när man bestämmer sig för att utvisa till ett land där vi vet att tortyr finns. Den ena av dessa personer blev frikänd och är inte fängslad. Men han har ändå blivit utsatt för kränkande behandling här i på den svenska flygplatsen, som vi fick kritik för. Den andra frågan när det gäller diplomatiska garantier handlar i det här fallet om rättegångsproceduren och om man får en rättvis rättegång. Det finns en sak som jag tycker är skrämmande i den här debatten. Man påpekar att den här personen blev dömd till fastän vi uppenbarligen är helt överens om att han inte har fått en rättvis och rättssäker rättegång. Vi har inte alls något facit för huruvida det egentligen var berättigat att använda sig av utvisningen och diplomatiska garantier. För mig är det ganska tydligt att det absoluta förbudet mot att avvisa eller utvisa någon måste gälla i första hand och att diplomatiska garantier inte är någonting man ska använda sig av. Där har vi helt olika uppfattningar. Jag vill också följa upp med konkreta frågor när det gäller den här personen. Jag har också ställt frågor om statsrådet är beredd att verka för att ska få kontinuerliga kontakter och besök av både egyptiska och svenska advokater. Vi vet att han har fått besök. Men han har inte kunnat få det kontinuerligt av både de egyptiska och svenska advokaterna. Likadant är det när det gäller familj. Det handlar om att verka för att den ska få en möjlighet att kunna besöka honom regelbundet. Dessutom vill jag ställa frågan om statsrådet är beredd att verka för att Agiza får en adekvat medicinsk vård som han behöver. Ministern har i sitt svar också sagt att den svenska ambassadören vid besöken också följer hans hälsotillstånd och att man diskuterar det regelbundet med såväl fängelseledningen som honom själv. Min fråga är: Följer man upp detta och ser till att han får den medicinska vård som han behöver? Jag vill återigen ta upp skadeståndsfrågan. Kommittén slår fast att det har skett en konventionskränkning. Det gäller vårt rättsväsende här i och de rättssäkerhetsgarantier som finns i om man blir anhållen eller häktad. Om det har varit oriktigt och man har blivit utsatt för en felaktig behandling på något sätt har man möjlighet till skadestånd. Är inte statsrådet och den beredda att när vi får en tydlig kritik av agera för att ge det skyddet också till de människor som har sökt skydd här i och som vi avvisar? 48 Statsrådet (): Det är många frågor. Jag ska se om jag hinner besvara dem. När det gäller frågan om misstankegrad är regeringen inte någon domstol i dessa ärenden. Regeringen ska inte avgöra om en person har begått terrordåd på andra sidan jordklotet eller i något annat land eller inte. Det som regeringen har att avgöra är huruvida den här personen ska stanna i eller inte. Det är det beslut som regeringen ska fatta. När man fattar det beslutet får man inte avvisa någon, ska inte avvisa någon, till tortyr. I det här fallet hade vi väldigt tydlig information från säkerhetspolisen om att det var personer som planerar terrordåd och som också skulle kunna göra det i . Det var den ena sidan. Den andra var att vi vet att det förekommer tortyr i egyptiska häkten och fängelser. Därför utfärdade vi garantierna för att eliminera den risken. Det har vi fått kritik för av . Vi gjorde en felaktig riskbedömning, och det kommer vi inte att göra om. Det är viktigt att säga det. När det gäller rättegångsproceduren kan jag bara upprepa det som jag sade inledningsvis: Vi har vid ett flertal tillfällen påtalat detta för egyptiska myndigheter. Senast tog utrikesministern upp det i samband med toppmötet i . Utrikesministern har skrivit ett brev. Vi har haft en delegation i . Vi har talat med ambassadör här och så vidare. Ambassadören i har gjort uppvaktningar. Vi har gjort en rad olika uppvaktningar just när det gäller frågan om att få en oberoende utredning om vad som har hänt. Faktum är att vi ännu inte vet med säkerhet vad som har hänt i de egyptiska fängelserna. Vi har inte information. De egyptiska myndigheterna förnekar att detta har hänt. Vi menar att det är oerhört viktigt, dels för vår del, dels för den här personens del, dels för egyptiska myndigheters del att vi får en oberoende utredning om vad som har hänt. Det är det ena som vi har påtalat. Det andra är just detta med rättegången. Vi menar att den inte var tillfredsställande och att han borde få en ny rättegång. När det gäller besök av advokater och familj innebär den information jag har att han har möjlighet att få sådana besök. Han får också regelbundna besök. Det talades också om medicinsk vård. Hans hälsotillstånd var ganska dåligt för . Sedan genomgick han en ryggoperation och får nu regelbunden sjukgymnastik. Hans hälsotillstånd är någonting som ambassadören regelbundet tar upp dels med honom själv, dels med de egyptiska myndigheterna. Vad jag förstår är detta någonting som fungerar. Han har också läst juridik, och kommer att kunna avlägga juristexamen . Så ser situationen ut för honom . 49 (): Jag håller med om att det här ärendet är väldigt stort. Det finns många frågor och det är ett stort frågekomplex. Det är svårt att hinna med under en kort debatt, så det här lär man återkomma till vid ett flertal tillfällen. Men någonting gör mig orolig när jag tänker på den här fällningen när vi fälldes . Vi fälldes för att vi hade avvisat en asylsökande trots risken för tortyr i hemlandet. Vi blev också fällda för en grym, omänsklig och förnedrande behandling av den avvisade av utländska agenter på . Det var också någonting som hände här i och som var en följd av hela processen här. Den ska inte avgöra om underlaget är rätt, om personer är misstänkta eller vilken misstankegraden är. Regeringen ska alltså bara avgöra om människor ska stanna eller inte. Det förefaller mig märkligt när man går emot det totala och absoluta förbudet mot att avvisa till tortyr. Man använder sig också av diplomatiska garantier. Man granskar inte heller ärendet på ett sådant sätt att man kan bedöma allvaret i det. Om det nu var så som säger att personerna planerade terrordåd här i så har vi en lagstiftning där vi kan ställa folk inför rätta i och även fälla dem för detta. När man ser på ärendet är det uppenbart att det behövs en oberoende utredning och en granskning av vad som har hänt männen. De fick inte heller en rättvis rättegång. Det här visar problemet i att använda sig av diplomatiska garantier. Min förhoppning är att den och statsrådet ändrar sig och att man inte fortsätter att utveckla arbetet med diplomatiska garantier vid utvisningar där man kan misstänka att människor blir utsatta för tortyr. 50 Statsrådet (): Jag har först en kommentar när det gäller granskningen av ärendet. Självfallet var detta ett ärende som granskades oerhört noggrant av regeringen. Vi hade information från säkerhetspolisen, och vi gick igenom det oerhört noga. visste vi, precis som jag sade tidigare, att det förekommer tortyr i egyptiska häkten. Tanken var som sagt att eliminera den risken. Återigen säger jag att vi blev fällda och kritiserade för det. Det kommer vi inte att göra igen. Men är det inte så att då har ett särskilt stort ansvar för att se till att utforma miniminivåer, om det går att utforma sådana? Kan inte vi utforma riktlinjer för i vilka situationer man kan använda detta? Hur ska det användas? Hur ska det se ut? Med vem kan man göra det? Vi kan föra den diskussionen inom ramen för tillsammans med MR-organisationer. Man kanske kommer fram till att det inte går. Men är inte just vi, som har blivit fällda, ansvariga för att se till att vi får internationella normer på området? mot tortyr skriver i sin rapport att man kommer att följa utvecklingen och gärna bidrar till diskussionen. Man skriver också att tiden är mogen för en gemensam diskussion om alla aspekter på detta för att se till att användningen av garantier är förenlig med de förpliktelser som följer av förbudet mot tortyr eller annan omänsklig och förnedrande behandling. Jag menar att inte kan stå utanför den debatten. Det är en diskussion som vi måste delta i och som vi har ett särskilt ansvar för att delta i. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2005/06:26 om konsekvenser 51 Statsrådet (): har ställt två frågor till mig om ifall regeringen har säkerställt att hållning enligt Schengenreglerna innebär att visering ska kunna ges till för ungdomar som saknar barn, egendom eller anställning som garanterar deras återkomst, samt om regeringen avser att vidta några åtgärder för att utveckla Schengenreglerna så att det också i denna del blir lättare att fullfölja det uppdrag som gavs i Politik för global utveckling. Låt mig först i stort redogöra för vad som krävs för att en Schengenvisering ska utfärdas. I finns bestämmelser för när en tredjelandsmedborgare ska kunna beviljas visering till Schengenområdet. deltar operativt i och är således skyldigt att följa detta regelverk, som är infört i utlänningslagen och utlänningsförordningen. Därutöver tillämpar varje land sin egen praxis. Bakom en ansökan om visering kan exempelvis ligga en önskan om att besöka ett land som turist eller att träffa nära släktingar i . Ett besök kan också vara föranlett av affärsverksamhet eller en inbjudan av en organisation. En ansökan om visering ska inte bifallas om det kommer fram uppgifter som tyder på att det egentliga syftet med besöket är bosättning. Generellt krävs förutom giltiga resehandlingar att ändamålet med resan kan styrkas genom till exempel uppgifter om resväg, transportmedel och planerad återresa. Vidare bör medel för att bekosta uppehället i besökslandet finnas liksom en giltig medicinsk reseförsäkring. Vid en inbjudan måste det även stå klart att inbjudaren garanterar att stå för alla kostnader om sökanden själv inte har tillräckliga medel för sitt uppehälle i besökslandet. Det måste även framgå och kunna styrkas att inbjudan är riktig, till exempel genom att man visar att den kommer från en seriös organisation. Om det är nödvändigt bör kontroll göras med svenska myndigheter. angivna grundläggande kriterier är desamma för alla Schengenländer och framgår av de gemensamma konsulära anvisningarna samt vår egen lagstiftning. Ungdomar som deltar i ett organiserat internationellt ungdomsutbyte bör efter vederbörlig prövning kunna beviljas visering till . Som statsråd varken kan eller ska jag emellertid ingripa i enskilda ärenden. Det är våra utlandsmyndigheter och som ansvarar för prövningen av varje enskilt fall i relation till gällande regler. I ett land där vi inte har en ambassad kan ett annat Schengenland representera oss. Det är i sådana fall detta land som tar de kontakter som behövs och prövar om visering kan utfärdas på våra vägnar. Min bedömning är att existerande regelverk ger utrymme för att vi ska kunna leva upp till intentionerna vad avser ungdoms- och besöksutbyte i regeringens proposition Gemensamt ansvar, politik för global utveckling /03:122. 52 (): Jag tackar för svaret på mina frågor. Jag tycker dock inte att svaret är så tydligt. Det vore mig främmande, herr talman, att föreslå eller ens antyda att statsrådet skulle ge sig in och ingripa i enskilda ärenden. Däremot är det viktigt att man följer upp och ser hur verksamheten fungerar. Om det finns någonting i det här som skapar bekymmer utgår jag från att och statsrådet är beredda att vidta åtgärder för att politiken ska hänga ihop. I det här fallet har något kommit till min kännedom som måhända hänger samman med just att varje land utöver Schengen tillämpar sin egen praxis. Det kan måhända vara det, för i det fall som jag har stött på var det ett annat Schengenland som hade att pröva om ungdomar som inbjudits till sex fattiga ungdomar från skulle få tillträde till ett ungdomsutbyte. Det var en liten organisation, föreningen , som bjöd in dem som gäster. Det är ett samarbete som bedrivs av en organisation hemma i min kommun, , som jobbar med Waldorfpedagogik och utveckling av ekologisk odling och dylikt i tredje världen. En ungdomsgrupp hade jobbat, tagit initiativ och bjudit in de här ungdomarna. Döm om deras förvåning när de sökte visum och fann att det inte skulle vara möjligt. Det var för att de inte hade någonting som band dem till . De hade ingen egendom, inga barn, inget jobb som garanterade att de kom tillbaka. Därför skulle de inte få visum. Det räckte inte för den svenska organisationen att visa att man garanterade uppehälle här i och att man hade en programansökan som var godkänd av Forum Syd. Det var risken för avhopp som avgjorde om man skulle få visum eller inte. Med det betraktelsesättet, herr talman, riskerar man ju faktiskt att de grupper av ungdomar som man önskar ska få kontakt med varandra inte har en chans. Det är ungdomar som saknar egna medel, jobb och barn just för att de är unga som då inte har möjlighet att få delta i den här typen av utbyte. För våra svenska ungdomar som engagerar sig i politik för global utveckling känns det som en hopplös signal när man bara konstaterar att det här är någonting som är fullt okej. Jag förväntar mig, herr talman, att statsrådet har mer att komma med. Inte kan väl signalen vara att fattiga studenter inte får besöka , inte får delta i ungdomsutbyte, om de kommer till exempel från , som var fallet i den fråga som jag uppmärksammar? 53 Statsrådet (): Visering är ett instrument som är ett stöd för den reglerade invandringen. Så ser det ut i , och så ser det ut i alla andra länder som har visering. Men vi ska ha en viseringspolitik, och ska vara sådant, att man ska ha så stor öppenhet och så stor rörelsefrihet som möjligt. Det är det som är utgångspunkten. Utgångspunkten ska vara att människor ska kunna komma hit och besöka släktingar, i arbetet eller som turister, och så vidare, och vi ska ha en effektiv organisation så att man inte får vänta i veckor för att få sitt visum. Det ska man kunna få väldigt snabbt. Det är utgångspunkten. Det är också något som generellt sett faktiskt också fungerar. av alla visumansökningar beviljas. Så ser det ut. Vi ska självklart göra översyner av hur viseringspolitiken fungerar. Det gör vi också. Vi vet att det ser lite olika ut i olika länder. Det är en sak som vi diskuterar emellan, att ett land har en praxis och ett annat en annan praxis.