prot · GS0962 · 2005-01-21 00:00:00 — Jag tror att det är väldigt viktigt att ministern verkligen ställer den frågan till kommissionären rakt och tydligt: Har ni i diskussioner med kineserna gjort klart för dem att om de inte håller tillbaka sin export kommer vi att vidta andra åtgärder, som övervakning, miniprisöverenskommelser eller någonting annat? Det är inte så att kineserna gör det här frivilligt, trots allt, utan de gör det därför att det finns ett implicit hot någon annanstans. Därför vill jag fråga ministern om han är beredd att ställa denna explicita fråga till om kommissionen har fört diskussioner med denna innebörd med kineserna. Ministern relaterade också kommissionens nyväckta intresse för som tekoexportörer. Det är ju inte så. Det är naturligtvis naivt om man, som jag sade, har begränsat tekoexporten från länder som och andra och kommer och säger att med tanke på och andra ska vi begränsa importen från . Det är inte trovärdigt att det är den altruistiska drivkraften som finns, utan det är helt andra krafter. Man ska också vara medveten om att dessa restriktioner har skyddat till exempel för export från det är riktigt. Det skyddet faller nu bort. Men kan den som var i och är där och tittar på deras tekoindustri se att den är nästan precis oförändrad; den har inte utvecklats ett dugg, inga nya produkter, inga nya teknologier och så vidare. Det är ett problem. Jag tror, precis som ministern var inne på tidigare, att man i fråga om frihandeln måste vara kompromisslös. Man måste stå upp för frihandeln. Det är tufft ibland, men det måste man göra. Det finns så många länder och intressen som är emot detta. Jag vill därför välkomna den i grunden väldigt positiva inställning som vi båda två uppenbarligen har till att avveckla tekoexportens kvoter och fortsätta detta. Jag ska i nästa inlägg återkomma till nästa fas i detta. 41 Näringsminister (): Det är uppenbart att vi har samma uppfattning när det gäller vikten av frihandel, inte minst på tekoområdet men naturligtvis också generellt. Därför är det ett historiskt tillfälle att avtalet om att ta bort kvoterna träder i kraft. I det avtalet finns en fyraårig möjlighet att införa begränsningar mot . Det är någonting vi är emot, men det finns i avtalet. Jag tycker att vi ska föra en öppen diskussion om risken för att den möjligheten används. Inte minst utövar, enligt min bedömning, starka påtryckningar på och har redan börjat vidta mått och steg. Man kan inte utesluta att det resulterar i att de tar ytterligare steg för att införa kvotsystem mot . Det kommer i sin tur att leda till att de protektionistiska krafterna i EU vaknar till liv och sannolikt kommer att kräva motsvarande kvoter i . kommer att vara mycket bestämt emot införandet av sådana kvoter. Men risken är uppenbar att det finns en tillräcklig majoritet i EU för sådana eventualiteter. Det gäller att bilda opinion. är det väldigt bra att avtalet är sådant att det finns möjlighet till kvoter men att de sedan icke ska tillåtas. Tiden talar för oss. Vi kommer att vara bestämda i vårt budskap. Vi kommer också att fortsätta att framföra det till kommissionen. Det finns starka protektionistiska krafter på området inom EU, och är de som driver detta allra hårdast mot . Det är min bedömning. När vi tar upp frågan till diskussion i 133-kommittén får vi budskapet att kommissionen inte har utövat den här typen av påtryckningar. Det är det besked jag kan ge. Men jag är inte lugn med detta utan kommer att fortsätta att föra fram detta viktiga budskap. är det klart att det är ett stort ansvar för den rika världen att vidta åtgärder för att stötta länder som riskerar att hamna i svårigheter. Det är en stor strukturell förändring när får full tillgång till världsmarknaden och ett antal andra mycket starka framtida exportörer får det. Då är risken stor att en del mycket fattiga länder hamnar i en mycket svår situation. Jag menar, precis som , att det inte är någon långsiktig lösning för dessa länder att bibehålla ett gammalt kvoteringssystem. Men det är ett stort ansvar både när det gäller bistånd och när det gäller bilaterala och regionala handelsavtal att stötta dessa länders utveckling. Där måste vara aktivt och delta. Vi kan ibland påminna oss den tidigare diskussion vi hade om att inlemma dem i ett internationellt handelssystem. 42 (): Jag tycker att det är bra att ministern fortsätter att fråga kommissionen om dess agerande. Erfarenheten historiskt är ju att kommissionen har varit mer protektionistisk och stått närmare industrin än konsumenterna. Kommissionen har alltid stått på producenternas sida, tyvärr. Jag tror därför att det är väldigt viktigt att ministern fortsätter med denna hållning. Jag tycker också att ministern bör ta upp den här frågan på något ministerrådsmöte, inte bara om utan det viktiga att vi, nu när är avslutat, aktivt försöker att arbeta för att bibehålla en fri handel med tekoprodukter, inte faller tillbaka i olika typer av protektionistiska åtgärder och bekämpar den förskönande omskrivningen om att länder ingår frivilliga överenskommelser. Jag kan väl i denna trånga krets säga som en överslagskalkyl på vad den här exportskatten innebär att den kanske motsvarar en tull på en halv procent. Kineserna är inte dumma. De vidtar den här åtgärden som är syrlig, men den praktiska effekten kommer sannolikt inte att vara så stor. Å andra sidan kommer det naturligtvis när det upptäcks, om det inte redan upptäckts, att den här exportskatten är så liten, att driva fram de protektionistiska krafterna i Europeiska unionen och i igen. Slaget är ingalunda vunnet. Jag tror också att opinionsbildning är väldigt viktigt i det här skedet. är lite av ett formativt skede, tror jag, i den här frågan. Därför skulle jag välkomna att ministern till exempel skriver en artikel i eller något annat inflytelserikt organ om hållning i denna fråga och att ministern tar upp den, som jag sade, vid ministerrådsmöten och andra sammanhang, till exempel WTO-sammanhang, för att klargöra vår inställning. Som en avslutande notering är tullarna på de här produkterna fortfarande ungefär så höga som på andra industrivaror. Så även där finns en kvardröjande diskriminering av som vi i WTO-sammanhang måste attackera. Jag hoppas också att ministern kan stödja en konferens i som kommer att syssla med att utvärdera det som har hänt när har lyfts och det som händer med den framtida världshandeln med tekoprodukter. Jag tror det vore ett väldigt bra inlägg från sida mera materiellt att delta i den här konferensen på olika sätt. 43 Näringsminister (): Ingen behöver tveka om att jag och regeringen är starka frihandelsvänner. Vi ser det som mycket positivt för världsekonomins utveckling att vi har kommit till det historiska stadiet att avskaffa de kvoterna som inte har varit ett bidrag till världsekonomins utveckling. Vi har från svensk sida redan en gång tidigare avskaffat kvoterna. Det var EU-medlemskapet som gjorde att de avskaffade kvoterna fick återinföras. Vi är därmed tillbaka till det läge vi hade innan EU-medlemskapet. Det visar att trots att det finns protektionistiska krafter också inom Europeiska unionen går det med bestämt arbete att flytta de här gränserna och se till att frihandeln ökar. Det är det som vi nu gemensamt har åstadkommit. har vi framför oss där det mycket väl kan vara så att framför allt men också krafter i EU driver på för att använda sig av övergångsperioderna. Det kommer vi att vara emot, men det är inte alls en osannolik utveckling. Det vore väldigt olyckligt. Jag bedömer att respons framför allt har varit en respons på amerikanska påtryckningar så långt. Vi kommer att fortsätta inom EU att föra fram vår hållning och vår linje. 44 (): Det är riktigt. Vi är inte oense i sak här, tror jag. Jag försöker bara understryka att ministern ska vara konsekvent, uthållig och kraftfull i sin hållning. Jag tror också att man ska vara medveten om att de nya medlemsländerna i Europeiska unionen potentiellt, och delvis också, är konkurrenter till om den västeuropeiska tekomarknaden. I den meningen är det väldigt viktigt att bevaka även den aspekten så att man inte återinför protektionistiska åtgärder under deras inflytande och tryck i . De har ännu inte vuxit upp i tekosammanhang så att de är riktigt stora och starka konkurrenter, men de kan bli det. Då måste vi se till att den intressegruppen inte växer sig stark. Låt mig avslutningsvis ställa en fråga som inte precis har med detta att göra, eftersom jag har ministern framför mig. Vi har vetat att generaldirektören för , , inte skulle fortsätta. Han måste ha annonserat det några månader i förväg. har alltså regeringen sökt få en ny chef för . Hur går det med den frågan? 45 Näringsminister (): Sedan jag blev näringsminister för sidan är det en fråga som jag har arbetat mycket aktivt med. Jag räknar med att kunna presentera en ny generaldirektör för en så viktig myndighet som . Låt mig också till säga något som ligger i närheten av det vi diskuterar men som är lite vidare. De stora hoten mot frihandel och de stora drivkrafterna bekom protektionism kan också komma som en konsekvens av den politik som borgerligheten nu håller på att utforma. Om man konsekvent börjar minska människors trygghet i omvandlingen kommer vi också i att få se starka krafter som kräver protektionism. Jag tycker att som gammal frihandelsvän som noga har studerat hur den här dynamiken fungerar att det hänger ihop att öppna sig för världsmarknaderna och ha en trygghet i förändringen i sitt parti bestämt ska motsätta sig alla försök att minska den tryggheten i omvandlingen genom till exempel sänkta ersättningsnivåer i socialförsäkringarna. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:265 om företagares trygghet 46 Näringsminister (): har frågat vilka initiativ som jag är beredd att ta för att också en enskild företagare ska kunna erbjudas motsvarande trygghet som de anställda för vilkas trygghet denne ansvarar. Fler och växande företag är ett av målen för regeringens arbete. Därför gör också regeringen insatser på flera olika områden för att främja företagande. Det gäller till exempel kapitalförsörjning i tidiga skeden, regelförbättringar och väl fungerande marknader. Tillsammans med näringslivets organisationer genomförs ett program för att underlätta generationsskiften i företag. Regeringen har också beslutat om ett treårigt nationellt program för att öka intresset för entreprenörskap bland ungdomar. Programmet riktar sig framför allt till elever och studenter i grund- och gymnasieskolan och i högskolan. Företagande innebär alltid en form av risktagande. Företagaren ska ändå omfattas av ett trygghetssystem med villkor som är så likvärdiga som möjligt de som gäller för anställda. I de generella välfärdssystem som vi har i är det också så att företagare får ersättning både vid arbetslöshet och vid sjukdom. Det finns ändå skäl att ha särskilda regler för företagare, eftersom det annars finns en risk för att till exempel arbetslöshetsförsäkringen kan användas på ett sätt som snedvrider konkurrensen mellan företag. Arbetslöshetsförsäkringen är till sin karaktär en omställningsförsäkring. Den ska ge trygghet , vid omställningen från ett arbete till ett annat. I grunden är arbetslöshetsförsäkringen en löntagarförsäkring, men den har successivt utvidgats till att även ge ett försäkringsskydd för företagare. Huvudregeln är att en företagare anses som arbetslös när hans eller hennes personliga verksamhet i en rörelse upphört annat än tillfälligt. En arbetslös företagare har alltså rätt till ersättning från försäkringen, dels från den allmänna grundförsäkringen som utgår även om man inte är medlem i en arbetslöshetskassa, dels från den inkomstrelaterade försäkringen som utgår om man är medlem i en arbetslöshetskassa. Reglerna har successivt justerats för att ge företagare större möjlighet att få ersättning från försäkringen. Företagare har fått möjlighet att få arbetslöshetsersättning under ett tillfälligt uppehåll i verksamheten. En ytterligare förbättring gäller företagare som bedrivit verksamhet än och haft anställning som arbetstagare. Då kan dagpenningen beräknas utifrån inkomsten som anställd. Företagare får också ersättning från den allmänna försäkringen vid sjukdom eller då barn är sjuka. Det finns skillnader i reglerna för företagare respektive anställda. Exempelvis kan en egenföretagare välja en längre karenstid i utbyte mot lägre sjukförsäkringsavgift. har i ett projekt om företags- och anställningsformer i förändring belyst skillnader i befintliga regelsystem mellan företagare och anställda när det gäller de sociala trygghetssystemen samt problem som dessa skillnader kan medföra. har begärt en parlamentarisk utredning om företagares ekonomiska situation vid arbetslöshet. Kommittédirektiv avseende bland annat regler vid arbetslöshet och sjukdom bereds i . Uppdraget är en del i regeringens strävan att förenkla för små företag och främja nyföretagande. Offentliga regelsystem ska vara enkla att förstå och använda för företagarna, både företagare i allmänhet och de som verkar i gränssnittet mellan att vara företagare och anställd. För den som vill starta företag ska regelverken underlätta övergången från anställning till företagande. 47 (): Den här debatten kom ju väldigt lägligt i tiden. Ministern avslutade sin förra debatt med att följa sin vana och väcka en ny fråga som interpellanten inte hade möjlighet att besvara eftersom hans tid var utgången, nämligen en uppmaning till att inte följa förslag om sänkt ersättningsnivå eftersom det skulle hota tryggheten. Trygghet är något som den socialdemokratiska regeringen värnar mycket om. Den trygghet man värnar är selektiv. Den omfattar vissa grupper, men inte alla. Den är väldigt svagt utvecklad för precis den grupp som den här interpellationen handlar om, det vill säga företagarna. Det finns en rad luckor i de trygghetssystem vi har byggt upp kollektivt. Det är en rad luckor som gör att många människor faller genom maskorna. Vi pratar inte om några få. Vi pratar inte om några hundratal eller några tusental. Vi pratar om hundratusentals människor. Siffror, som visserligen kan vara två , pekar på att vi har ungefär 642 000 företag i . Av dessa 642 000 har 638 000 mindre än 20 anställda. Av de 642 000 kan man egentligen säga att det bara är 1 000 eller kanske bara 300 som är av den stora publika sort som man brukar diskutera. Företag där den person som äger företaget är samma person som leder företaget, som alltså är företagare, uppgår kanske till så mycket som 640 000. Det är 640 000 människor som alltså inte omfattas av den trygghet som regeringen talar sig så ohyggligt varm för. I svaret på min fråga antyds att man är angelägen om att fler personer ska ge sig ut på det område där man inte får särskilt mycket av den här tryggheten. Vi vill ha fler och växande företag. Vill man ha fler företag vill man också, per definition, har fler företagare. Vi vill öka entreprenörskapet hos ungdomar. Vi vill att fler ungdomar ska ge sig ut på den marknad där tryggheten är så ofullständig. Jag förstår inte retoriken. Jag förstår inte att tryggheten inte ska gälla alla. Jag kan i och för sig förstå att företagsamhet och företagande är speciellt. Det är riskfyllt. Men man behöver för den skull inte göra det mer riskfyllt än vad nöden kräver. Från sida pekar man på att regeringen gör en massa saker. Man verkar för en förbättrad kapitalförsörjning. Ja, det gäller kanske vissa, men företagarna själva vittnar om hur oerhört svårt det är. Kapitalförsörjning som sker på mer fördelaktiga villkor gäller knappast den som vill starta en bilverkstad eller en restaurang. Det kräver också kapital. Man pratar om förenklade regler. Det har vi gjort från borgerligheten . Det har inte hänt särskilt mycket. har i en rapport pekat på att regeringen har varit utomordentligt försumlig på detta område. Vi tycker att det är mycket bra om nu äntligen tar tag i de frågorna. Man talar också med kluven tunga när man pratar om fungerande marknader. TV-inslaget i går pekade på att det inte är några fungerande marknader. Kommunerna bedriver själva näringsverksamhet som slår undan benen för privata företag. Allt det man pratar så vackert om har väldigt lite bäring i praktiken. Eftersom min talartid nu är ute ska jag i nästa replik återkomma till det som rör trygghetssystemen. 48 Näringsminister (): Det är lätt att förstå att tiden var ute. sveper över vida fält, men konkretionsgraden är helt frånvarande. Låt mig börja med den fråga som jag tror att var mest nyfiken på, nämligen trygghetssystemen. började med att försöka argumentera hem att moderata förslag om trygghetssystemen skulle öka människors trygghet. Alla i den här kammaren och alltfler medborgare börjar inse att de förslag som har lagt handlar om mycket kraftiga nedskärningar i trygghetssystemen. Det är något som man annars inte brukar skämmas för. Det är ju pengar som man sedan använder för att sänka skatterna. Men det handlar om 60-procentiga nivåer i a-kassan och sjukförsäkringen. Det handlar om utförsäkring från arbetslöshetskassan , då socialbidrag står till buds. Det handlar om att människor som är och har blivit sjukpensionerade måste ta ut den allmänna pensionen och därmed förlorar . På inlägg låter det som om har lagt en reformagenda för att öka tryggheten för människor. Det här är frågor som kommer att få svårt att komma ifrån. Det kommer att vara svårt att driva dem när det gäller trygghet för företagare. På vilket sätt blir det bättre att sänka ersättningsnivåerna och göra reglerna mycket hårda för dem som behöver regler? På vilket sätt blir det bättre för en arbetslös företagare som går på a-kassa, efter att företaget har misslyckats, att man kastas ut i socialbidrag mycket tidigt? Jag deklarerar i mitt svar att vi arbetar med direktiv till en utredning som ska se över regelverken för att stärka tryggheten för företagare. De ingår i systemen, men har särskilda regler. De särskilda reglerna finns ju där inte minst för att många aktiva företagare är noga med att det inte får bli snedvridande konkurrens. Det får inte bli så att man kan vara i ett ersättningssystem och vara företagare och därmed konkurrera ut någon som inte finns i det ersättningssystemet. Det är en viktig invändning. Vi ska se över det systemet för att se vilka mått och steg vi kan ta för att ytterligare förstärka den tryggheten. går till val på ett mycket omfattande program för att skära ned på grunderna i vårt välfärdssamhälle, nämligen socialförsäkringarna, pensionerna, trygghetssystemen och a-kassan. ger i sitt inlägg intryck av att i största allmänhet är lite på dekis, att företagandet går bakåt, att sysselsättningen faller och att tillväxten är låg. hade vi i en tillväxt som närmar sig av BNP. De prognoser som just nu kommer från olika aktörer över årets tillväxt pekar på hög tillväxt också . Senast i morgontidningen kunde vi läsa att en av våra stora banker prognostiserar att tillväxt detta år kan vara dubbelt så hög som tillväxt; det som har varit dragloket i världsekonomin . Ändå låter repliken som om det vore ett land på dekis. Vi har mycket kvar att göra. Sysselsättningen måste upp, arbetslösheten måste ned, investeringarna måste upp. Alla tecken finns nu på att vi är på väg åt det hållet. Jag är väldigt engagerad i frågan att få fler företagare. Jag återkommer i mitt nästa inlägg om hur den politiken ska föras så att vi får fler att våga och vilja starta företag i . Det är en viktig framtidsfråga. 49 (): Trygghet är vad interpellationen egentligen handlar om. Mitt förra inlägg syftade till att i någon mening måla upp en bild av att den retorik som förs från regeringen är ganska ihålig. Den tar inte alls sikte på alla människor i . Den tar sikte på vissa, men inte alla. Min interpellation handlar just om att en stor grupp, mer än en halv miljon människor, inte omfattas av detta. Vad är det då som man inte omfattas av? Vi kan börja med det som handlar om sjukdom. Vi betalar en försäkringspremie, kan vi kalla det för, som ska ge oss ersättning när vi är sjuka. Företagare betalar sådan premie, eller avgift, som baseras på den lön man tar ut. Men när en företagare blir sjuk, vem ska betala sjukersättningen ? Det är arbetsgivaren. Det är han själv. Vem ska därefter betala de där som det kollektiva inte bidrar med? Det är han själv. En arbetsgivare betalar alltså dubbelt: först genom sin premie, sin avgift till staten, och . Därtill ska han förstås med egna pengar, av sin egen lön, betala sjukersättningen för sina anställda. Man har alltså ett ganska långtgående ansvar för andra men omfattas själv inte särskilt väl av de här reglerna. Till detta kan förstås läggas att om nu företagaren blir sjuk så kan verksamheten i företaget halta rätt ordentligt framöver, vilket innebär kännbara intäktsförluster för företaget. Hur är det då vid arbetslöshet? I svaret från departementet säger man att det är problem med arbetslöshet. Man kan ju inte ha sådana regler som innebär att en företagare i någon mening kan anse sig arbetslös och få ersättning från det allmänna men kan konkurrera med konkurrenter där man inte har arbetslöshet, för det skulle skapa snedvridningar. Javisst, detta är ett problem. Det inser jag också. Som reglerna ser ut får dock en företagare i princip inte arbetslöshetsersättning förrän företaget avvecklats. I vart fall ska det vara vilande. Det innebär att företagaren först får mer eller mindre avveckla den verksamhet han kanske ägnat väldigt mycket av sin tid och energi åt innan han kan få denna ersättning. Jag har ingen bra idé om hur man ska lösa de här frågorna. Jag har ingen aning. Detta är vansinnigt svårt, och jag kan förstå de här problemen som man pekar på. Det är viktiga problem. Framför allt är det viktigt att man adresserar uppmärksamhet åt de här frågeställningarna när man är så oerhört angelägen om att värna tryggheten för alla andra. Man kan inte göra tryggheten selektiv, för då är man inte trovärdig. Det är min poäng. Slutligen vet jag faktiskt inte hur det förhåller sig med ministerns hörsel. Jag har ställt den frågan tidigare. Men det är något egendomligt här, för ett tu tre gjordes gällande att jag hade pratat om att var på dekis och gjort gällande att den ekonomiska utvecklingen var svag. Jag har inte berört de frågorna. Jag är precis lika medveten som näringsministern själv om att faktiskt haft en riktigt bra ekonomisk utveckling, i synnerhet jämfört med en rad av EU:s kärnländer. På den punkten är vi helt överens. 50 Näringsminister (): Vad roligt att få höra , tror jag, i en interpellationsdebatt med en positiv beskrivning av ! Jag är nästan frestad att citera i olika sammanhang. Jag ska från protokoll hämta dessa värmande ord om svensk ekonomisk utveckling. De kommer naturligtvis inte av en slump. De kommer på grund av en medveten politik för att stärka ekonomiska förutsättningar. Det har gett oss en starkare ekonomisk tillväxt än våra konkurrentländer . Det är viktigt. Man måste dock kunna ta hem de vinsterna för att sedan kunna gå vidare i att ytterligare stärka konkurrenskraft. Jag är också glad att erkänner att hon inte har en aning om hur hon ska lösa de frågor hon ställer. Det är bra. Det är en bra utgångspunkt för debatten att det blir sagt. Jag förstår dock inte den slutsats som hamnar i. Det du säger är ju i princip och har jag försökt lyssna riktigt noga att om du upptäcker att det finns luckor i systemet är din metod inte att försöka förbättra systemet så att luckorna försvinner utan att dra ned systemets omfattning så pass mycket att det spelar mindre roll att det finns luckor. Det är ju slutsatsen i politik: kraftiga besparingar i socialförsäkringssystemet. Till försvar kan möjligen sägas att trösten är att det så att säga drabbar alla. Alla får det riktigt mycket sämre, och det känner sig riktigt nöjd med. Vår politik är att förbättra trygghetssystemen.