prot · GS09134 · 2005-06-07 00:00:00 — Alliansen har föreslagit nystartsjobb för de ungdomar som hamnar i arbetslöshet och för dem som varit arbetslösa lite längre. Det innebär att man slopar arbetsgivaravgiften och ger dem en chans att komma in på arbetsmarknaden och få testa vingarna. Sist, men absolut inte minst, måste vi också satsa på entreprenörskap, kunskap och också medvetenhet om riskerna, så att inte alltför tunga bördor läggs på små och medelstora företag. Detta är fem riktiga punkter. Jag hoppas att ministern har tid att tänka om och tänka nytt. 119 Statsrådet (): Jag är överens med Axel Darvik till en början i inlägget, som handlar om att vi inte har lyckats med situationen som den ser ut när det gäller sysselsättningen. Det är väl ingen som på något sätt har påstått att vi har gjort det. Däremot är jag inte beredd att hålla med om att liberal trygghet på något sätt skulle vara bättre när det handlar om sämre anställningstrygghet och sämre utbildningsmöjligheter. Det är det som Axel Darvik står här och talar om, inte att det behövs utbildning i ett kunskapssamhälle. Axel Darvik och drar ju inte heller slutsatser av att unga människor som avbryter sina gymnasiestudier får betydligt sämre förutsättningar för arbete. Slutsatsen som dras då är inte att vi måste se till att man fixar gymnasieskolan utan att färre egentligen behöver gå i gymnasieskolan. Man ska inte behöva högskolekompetens. Några ska ha betydligt lägre kompetens, lärlingsutbildningar och inte ha möjligheten att gå vidare i livet, medan det ska ställas krav på att andra ska ha ännu högre utbildningar. Det handlar inte om bidrag och Amsåtgärder, och jag ska gärna rekapitulera något av den artikel som publicerades, eftersom säkert också Axel Darvik inser att en artikel innehåller en sammanläggning av åtgärder som görs snarare än en totalgenomgång av allt som faktiskt är möjligt. De åtgärder som jag valde att ta upp i min artikel är också de naturligtvis ett urval av det som görs. Först tror jag att vi ska vara överens om att vare sig eller Socialdemokraterna ordnar en massa nya jobb. Om det hade varit enkelt att ordna en massa nya jobb, skulle vi nog alla ha gjort det för länge sedan. Men det handlar ju om att stå oerhört väl . Till exempel handlar det om att ha ett anställningsstöd som möjliggör för dem som har svårt att komma in på arbetsmarknaden att få in en fot, inte med sämre anställningstrygghet, inte med löfte om att du får en sämre lön och att du dessutom kanske får gå , att du tar jobbet från någon annan. Det handlar om ett anställningsstöd som gör det möjligt att få in en fot på arbetsmarknaden. Det handlar också om det som talar om, entreprenörskap, som om det inte hade nämnts. Jag vill gärna återupprepa att det är en viktig del. Det finns alltför många som kan tänka sig att starta eget men som ändå inte gör det. Och vad beror detta på? har ett uppdrag att stimulera nyföretagandet hos unga i bland annat gymnasieskolan. Jag tror att det är viktigt. Jag tror också att vi ska inse att inte alla, trots att de skulle kunna, vill starta eget. De kanske inte har modet och viljan. De kanske inte har idén som krävs för att starta eget. För en del hoppas och tror jag och för många fler att det är ett alternativ. Men vi kan inte så lättvindigt hoppa förbi hela utbildningspolitiken och låtsas som att om vi kortar utbildningsvägarna lite så blir det mycket bättre. Jag tror att det är precis tvärtom. Siffror visar att efter att man lämnade gymnasieskolan var arbetslösheten högre bland dem som avbröt sina gymnasiestudier kontra de som fullföljde den. Så vi ska inte satsa mindre på kunskap i ett kunskapssamhälle, Axel Darvik. Vi ska satsa mer på kunskap. 120 AXEL DARVIK (fp): Jag tar gärna vid just där slutade. Vi måste kunna satsa mer på kunskap för att nå framgång också när det gäller att bekämpa arbetslösheten. Men här har vi de stora skiljelinjerna i svensk utbildningspolitik. När vi pratar om kunskap ser vi individer. Vi ser att vi är olika du, jag och alla andra, att vi har olika mål i livet och lär oss på olika sätt. Men Socialdemokraterna är ju de som har skapat den här utslagningsskolan som vi har där så många som en fjärdedel hoppar av gymnasiet. når inte upp till gymnasieskolans mål. En av tio elever kan inte läsa, skriva och räkna när de lämnar . Det är ett uselt resultat. Men det beror på den syn man har när man buntar ihop alla människor i ett kollektiv och tror att en lösning ska passa alla. Men utbildning är ett hantverk. Att det inte är någonting som man kör på löpande band är för mig en självklarhet. Det är därför som vi säger att det ska kunna finnas flera olika utbildningsmodeller. Vill man satsa på ett yrke och kunna gå ut i arbetslivet efter gymnasiet, ska det vara helt okej. Man måste inte börja på högskola. Men för är det en väg som ska gälla för alla. Det tycker jag är oerhört olyckligt, och det är också därför vi har fått den utslagning som vi har fått, för alla passar inte in i samma mall. En av de absolut viktigaste grunderna till de problem som vi har med arbetslöshet bland ungdomar är utbildningen. Men det finns naturligtvis också andra delar. Det måste skapas fler arbeten i . Det gäller inte att bara sysselsätta folk i det här landet, utan vi måste verkligen skapa jobb. Det är jobb som ger trygghet. Entreprenörskap och förutsättningar för företagande är oerhört viktigt. Jag kan hålla med om att vi behöver bli mycket bättre på att skapa förutsättningar för människor att kunna ta till vara idéer, att få chans att komma i gång och så vidare. Men när jag lyssnar på ungdomsminister kan jag ändå inte riktigt ta regeringens initiativ här på allvar, för med den ena handen klappar man och med den andra handen slår man. När man säger att man gärna uppmuntrar nya idéer och så vidare, så klappar man. Men när man sedan lägger olika bördor på småföretagen, så slår man i stället. Det senaste är problemet med sjuklöneveckorna som innebär att småföretagare för en anställd som råkar bli sjuk kan tvingas betala sjuklön i all evighet. Det visar att man saknar insikt om de problem och risker som det innebär. Om tyngre bördor och fler risker läggs på företagen, då vågar de inte anställa. Då skapas ett hårt klimat mellan arbetstagare och arbetsgivare med misstänksamhet i stället för försök att jobba tillsammans. Det är återigen det socialistiska arvet som slår igenom hos Socialdemokraterna. Vi ser individen och möjligheten att samarbeta mot gemensamma mål, medan Socialdemokraterna hellre ser konflikter och delar in folk i klasser och grupper. Det är olyckligt. Det är också det som drabbar ungdomarna här. 121 Statsrådet (): Jag vet inte vad det är för socialistiska spöken som Axel Darvik ser när han står här i talarstolen. Jag har svårt att se dem. Jag tror inte heller att alla på läktaren ser några socialistiska spöken. Vad det handlar om, Axel Darvik, är att vi inte ska se till att unga människor ska få signalen: Du behöver inte ägna dig så mycket åt utbildning och kunskap. Se till att skaffa dig ett jobb! Ungefär den signalen skickar du själv och i talarstolen, fast lite mer inlindat. Jag menar inte, och socialdemokratin menar inte, att högskoleförberedande utbildningar innebär att alla kommer att gå på högskolan. Men det innebär att alla har en möjlighet att när de vill, kan och behöver gå vidare och studera utan att gå omvägen via komvux, läsa upp flera ämnen, reparera det som man då inte tyckte var så viktigt därför att man hade förstått att det inte var så viktigt med utbildning, att det räckte med att hanka sig igenom delar av gymnasiet och att man sedan skulle få ett jobb. Det kanske är helt okej , men med i arbetslivet framför sig i ett kunskapssamhälle där människor måste lära mer och lära nytt om och om igen håller det inte att vi släpper ut generation efter generation där allt färre klarar kunskapskraven. Det tror jag vi är helt överens om. Detta är naturligtvis föremål för helt egna debatter, och har ju varit det också, inte minst inför den nya gymnasiepropositionen. Den handlar just om hur vi ska lyckas att individualisera undervisningen ännu mer än vad som görs . Hur ska vi möjliggöra mer av arbetsförlagd utbildning och lärlingsutbildning? Det är nu en del av den gymnasieskola som sätts i sjön . Jag tycker att vi ska tala om den politik som faktiskt är. Hur får vi fler att klara skolan? Hur får vi fler att vilja starta företag? Vad är felet med nationella koordinatorer som ska fundera över hur vi får fler branscher och skolor att ta ett gemensamt ansvar för att den enskilde inte går ut skolan och tycker att man har de teoretiska kunskaper som krävs som arbetsmarknaden säger att det inte riktigt räcker och att de också vill ha arbetslivserfarenhet? När ska man någonsin få det? måste man bli insläppt på arbetsmarknaden. Jag tror inte att den vägen är de insticksjobb som än en gång slår sig för bröstet och föreslår. De leder till sämre anställningstrygghet. Dessutom tar man faktiskt jobben från någon annan. Man etablerar en låglönegrupp på arbetsmarknaden. Jag tror inte att det är på det sättet som unga människor vill eller kan få jobb. Även unga människor har behov av fasta jobb och jobb med riktiga löner. Annars kan man inte flytta hemifrån, skaffa bostad och bilda familj. Det handlar om att få reella förutsättningar, och då är utbildningen A och O. I väntan på det arbete som finns ska vi inte skicka signaler att man kan hasta sig igenom skolan och få ett jobb någonstans var som helst, huvudsaken att man får ett jobb, utan det krävs gymnasieskola och gymnasieerfarenhet. Jag ska ta ett kort exempel som beskriver vilken stor betydelse det spelar om man har hoppat av gymnasiet eller inte. Avsaknad av gymnasieutbildning eller avbrutna skolstudier påverkar inte bara ungdomars möjlighet till etablering på arbetsmarknaden utan också den framtida löneutvecklingen. Sysselsättningsgraden för elever som saknar fullständig gymnasieutbildning är lägre. Inskrivningstiderna vid arbetsförmedlingen är längre och löneinkomsterna lägre. Om de som avbröt sina gymnasiestudier inte hade gjort det hade vi sannolikt haft en årskull som hade 4 000 fler i arbete och ett inkomstbortfall på mindre. Det räcker inte att inte förkorta gymnasieskolan och säga att det räcker om man går på gymnasieskolan och inte får högskolebehörighet. 122 AXEL DARVIK (fp): Den här debatten har utvecklats till att handla väldigt mycket om utbildning. Jag tycker att det är viktigt. Utbildningspolitik är absolut viktigaste område. Det låter som om står här och anklagar mig för det misslyckande som den socialdemokratiska regeringen är ansvarig för. Det är ju den socialdemokratiska regeringen som har skapat en skola där en fjärdedel slås ut, lämnar skolan och får ett krossat självförtroende. Det är det ansvaret som och hennes ministerkolleger har att bära. Det är ett oerhört tungt ansvar. Vi har ett misslyckande i den svenska skolan där så många hoppar av och så många går ut utan att kunna läsa, skriva och räkna. Det skapar den här arbetslösheten. Jag hoppas att man ändrar attityd och slutar att se ned på yrkesutbildningar och lärlingsutbildningar som något som skulle vara mindre värt. Vi är människor, och vi är olika. Vi har olika mål i livet. Det respekterar jag fullt ut. Jag är tveksam till om den respekten finns i det socialdemokratiska lägret. Jag vill ha en skola där individen själv får välja vilken typ av utbildning man vill gå. Vill man gå en yrkesutbildning ska man få göra det. Vill man gå en lärlingsutbildning ska man få göra det. Vill man gå ett studieförberedande, högskoleförberedande program på gymnasiet ska man få göra det. har vi mer än en årskull ungdomar i arbetslöshet. Då tror jag att det krävs en kraftig omläggning, och det hoppas jag att den kommande valrörelsen kommer att handla om. 123 Statsrådet (): Yrkesutbildning är oerhört viktigt och betydelsefullt på gymnasial nivå och på eftergymnasial nivå. Men varför just de yrkesförberedande utbildningarna inte ska ge högskolebehörighet har jag fortfarande inte lyckats förstå. Vi får väl ta det i någon annan lämplig debatt. Axel Darvik inledde med att tala om fem punkter som skulle lösa arbetslösheten, och jag försökte i mina inlägg problematisera och beskriva hur många olika faktorer det är som samspelar och att utbildning spelar en väldigt viktig roll. Svartmålning av den svenska skolan är dessutom ett kapitel för sig som jag gissar kommer att vara inlägg också i den här valrörelsen. Insatser när det gäller sysselsättning handlar om entreprenörskap, sysselsättningsåtgärder och aktiviteter för dem som är arbetslösa. Man kan naturligtvis tycka att det är bidrag och Amsåtgärder. Det handlar om unga människor som inte just nu har ett arbete men som ska stå så bra rustade som det bara går för att kunna få ett arbete. Det handlar om folkhögskoleutbildningar och att vägleda och hjälpa de ungdomar som står utanför arbetsmarknaden och som kanske också står utanför samhället. Det är en gigantisk utmaning, och den socialdemokratiska regeringen har antagit den utmaningen och fortsätter att göra det. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på interpellation 2004/05:581 om inflytande och 124 Försvarsminister (): har frågat mig om jag avser att verka för att ska ingå ett utvecklingsprojekt kring en obemannad flygande stridsfarkost, en så kallad UCAV, tillsammans med . Låt mig först säga att jag är väl medveten om försvarsutskottets betänkanden angående inflytande över materielförsörjningen. Regeringen har bland annat därför tillsatt en försvarsstyrningsutredning för att ta fram underlag till hur styr- och finansieringsformerna i försvaret skulle kunna utvecklas. Utredaren har lämnat ett delbetänkande kring hur systemet med beställningsbemyndiganden bör utvecklas. Utredaren föreslår att informeras om vilka materielobjekt som ingår i bemyndiganderamen för materiel med mera så att sambandet mellan anslag, bemyndiganderam och investeringsplan blir tydligt. pågår ett arbete med att sammantaget utveckla redovisningen till för att tillgodose de önskemål avseende materielförsörjningens spårbarhet till operativ förmåga med mera som utskottet framfört. Denna utvecklade redovisning av materielförsörjningen avses presenteras i budgetpropositionen . Avsikten är att regeringen därmed tydligare för ska redovisa ett underlag som svarar på frågor av den typen som har ställt, det vill säga vilka operativa behov och behov av kompetens som tillgodoses genom en viss utveckling eller anskaffning, vilka kostnader som uppstår, vilka konsekvenser för förbandens operativa effekt som blir följden samt vilket behov av kompetens som finns för att utvecklad och anskaffad materiel ska kunna användas över hela sin livscykel. Först i höstens budgetproposition kan därmed en grund läggas för ett system där har möjlighet att fatta beslut i materielfrågor. Regeringen har i den senaste försvarspropositionen pekat ut några områden, så kallade nischer, där sådan nationell kompetens som är viktig för Försvarsmaktens operativa förmåga bör utvecklas. Grundläggande för nischerna är att det måste finnas ett operativt behov av förmågan. Därutöver ska nischerna beröra sådan nationell kompetens som är internationellt ledande eller konkurrenskraftig och som kan bidra till internationella samarbeten. En sådan nisch är flygfarkoster. skriver i sitt betänkande över försvarspropositionen att man inte har någon erinran mot regeringens bedömning av vilka nischer som tills vidare bör prioriteras. Syftet med utvecklingen av en demonstrator för en beväpnad obemannad flygfarkost, en så kallad UCAV, är från svensk sida främst att upprätthålla den industriella kompetens som krävs för att vidmakthålla Jas 39-systemets operativa förmåga samt kunna vidareutveckla systemet så att det kan brukas under de som det är avsett för. Därutöver ska vi kunna delta i internationella framtida samarbeten avseende utveckling av flygfarkoster. I avvaktan på ställningstagande till höstens budgetproposition måste regeringen, som i detta fall, fatta beslut om enskilda projekt där ett sådant inte kan vänta utan är beroende av internationellt samarbete. Jag menar att ett svenskt deltagande i projektet har betydelse för att vi ska få tillgång till nödvändig industriell kompetens så att vi kan behålla och vidareutveckla den operativa förmågan inom flygstridskrafterna i dagens insatsorganisation samt ha en viss potential för morgondagens. Projektet har också betydelse för utveckling som högteknologisk nation inom ett område där vi är en eftertraktad internationell partner. Jag räknar med att regeringen i närtid fattar beslut om att ska ingå avtal med om utveckling av en demonstrator för en obemannad flygande stridsfarkost. Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 125 (): Jag tackar för svaret. Det var två frågor som var ställda av . Den ena var, som ministern nämnde: Avser ministern att verka för att ska ingå i ett utvecklingsprojekt av UCAV tillsammans med ? Den andra frågan var: Om det finns en sådan ambition, när avser ministern att informera om utvecklingsprojektet och möjliggöra ett formellt ställningstagande i enlighet med beslut? Det är alltså ur den vinklingen som frågan är ställd. Det är utifrån roll. önskar sig ett större inflytande när det gäller utveckling och anskaffning av viktigare materielprojekt. Det handlar inte om den obemannade stridsfarkostens roll i försvar. Det är inte just det här enskilda projektet som frågan gäller. Det kan var och en försöka fundera över, men det är inte den frågan som är uppe , huruvida ett obemannat stridsflyg ska vara behjälpligt vad gäller det bemannade Jasplanet. Det som är viktigt att poängtera i sammanhanget är roll. Vi från sida har sagt, senast via ett tillkännagivande i försvarsutskottets betänkande nr 4: Utskottet utgår från att regeringen utvecklar redovisningar och framställningar till så att inflytande över materielförsörjningen tillgodoses i enlighet med vad utskottet här har anfört. bör således genom formella ställningstaganden godkänna utveckling och anskaffning av viktigare materielprojekt. Som bakgrund till regeringens förslag till ska skälen till utvecklingen eller anskaffningar redovisas liksom vilka operativa behov som ska tillgodoses. Detta är ett uttryckligt tillkännagivande. Det här är ett sådant exempel där borde ha ett inflytande över huruvida projektet ska utvecklas och satsas pengar på, om vi ska låsa upp hundratals miljoner eller inte. Därför är de här frågorna ställda. Om vi ser till svaren tycker jag att det vore rimligt om regeringen inte betraktade det här tillkännagivandet som showbusiness eller som att regeringen kan göra som den vill. För mig är det rimligt att regeringen kan kliva ned från sina höga hästar och faktiskt vara lite lyhörd över vad önskar sig i det här konkreta fallet. Vi har inte från ministerns sida fått reda på om det här är så bråttom att regeringen måste ta beslut eller . Vi har inte fått några sådana tydliga signaler, via dokument eller något annat, om det är den här tidsaspekten vi har. Ministern pekar på att det skulle kunna vara möjligt att ha den här processen i samband med höstbudgeten, där formellt kan ta ställning till olika projekt och se vilka som är bra eller dåliga utifrån samlade perspektiv och Försvarsmaktens operativa behov. Det är det viktigaste, den utgångspunkt som ska vara. Vi tycker att det vore rimligt om hade fått den här chansen. Det vore intressant att höra ministerns syn på om det är så extremt viktigt att ha det beslutet nu eller , eller om det skulle kunna underställas för en formell prövning . 126 Försvarsminister (): Jag vill försäkra om att jag tycker att det finns all anledning att hörsamma vad har sagt. Redan i budgetpropositionen 2005 försökte regeringen tillgodose behov av hur objekt ska redovisas. Men det sättet att redovisa var inte tillräckligt, tyckte . Då kommer nästa möjlighet att göra det i nästa budgetproposition, nämligen budgetpropositionen . Det äger sin riktighet att det är svårt, precis som säger, att kräva att ska ta ställning till ett projekt i sänder. Det handlar om att i samband med redovisningen inför budgetpropositionen tala om vad det är för utveckling som är tänkt, vad det är för objekt vi behöver och hur det stämmer med inriktningen i försvarsbeslutet och det som rullas fram i budgetpropositionen. Det är vår avsikt att göra vårt allra bästa för att bli bättre och tydligare på den här punkten. Men man kan inte avbryta allting och säga att vi tar time-out ända fram till nästa budgetproposition. Vi har ett internationellt samarbete med flera andra länder. är en part. Det är också andra länder. , , och bland annat ingår i det här samarbetet. Då begär man någon form av ställningstagande: Vill vara med eller inte? I annat fall får projektet delvis en annan utformning än den vi önskar. Det innebär att regeringen måste kunna regera och ta ställning. I det här fallet gör jag det ganska trygg. Den stora bindningen, , gjorde när bestämde att vi skulle skaffa oss ett eget plan, . Det systemet ska vi använda till minst. Då måste vi också se till att det håller måttet framöver. Det här är ett projekt som är uppbyggt precis som vi vill. Steg för steg lär vi oss mer. Det blir ingen bindning att vi ska köpa något, utan det syftar till en demonstrator. Vi lär oss under vägen och kan behålla vår kompetens för att också kunna vidareutveckla Jas. 127 (): Det är intressant att möjligtvis ska ha helhetsbilden, och sedan därefter beslutar vi. I det här fallet är det så att , , hade försvarsutskottet ett möte, snabbinkallat på ministerns önskan. Det är när många i försvarsutskottet är ute och reser, just i sådana frågor, bland annat till . Därför var det bara sex stycken ledamöter på det mötet. På mötet i försvarsutskottet där ministern hade önskat att vi skulle samlas informerades det inte om vilka andra alternativ som finns för att upprätthålla kompetensen för att hålla i gång Jasplanen. Vilka var alternativen? Vad kan välja på? Vad är kostnadseffektivt? Regeringen bestämmer självmant att vi ska slänga ut hundra miljoner framåt i tiden på det här enskilda projektet. Utskottet fick inte heller ta del av, och har inte nu fått ta del av, när den formella begäran ska svaras på. på inbjudningar till olika samtal eller olika projekt brukar det väl stå osa, om svar anhålles. Och så står det en tidsgräns. Vi har inte fått redovisat: När önskar svar? Är det så att det ska ske eller ? Var finns möjligheten för att agera och göra den helhetsbedömning som försvarsministern och jag är överens om? Vi har också uttryckt i att vi ska göra det. Det är alltså oerhört viktiga frågor att försöka få belysta som helhet så att vi kan ta ställning utifrån ett samlat underlag. Det är ändå det som låser upp pengarullningen till försvaret . Det är oerhört svårt att stoppa ja, vi har ju Jas till exempel. Vi har alldeles för många Jasplan, och vi måste betala för det helt enkelt, oavsett om vi använder dem eller inte. Detta är ju oerhört viktigt så att vi inte låser upp framtida riksdagars budgetar till att satsa på projekt som skulle ha kunnat göras kostnadseffektivare. Jag säger inte att de inte skulle ha gjorts. Vi är ganska överens om att vi vill ha ett antal Jasplan mer eller mindre. Jag tycker ändå att regeringen skulle ha kunnat ta till sig det tillkännagivande som har gjort med en önskan: Spara på den här processen till höstbudgeten. Regeringen har också pekat ut att detta är möjligt, men dock inte på det här enskilda projektet. Det stör mig lite grann. 128 Försvarsminister (): Det är faktiskt så, , att regeringen har tagit till sig det har sagt. Därför är ju arbetet i full gång med hjälp av externa utredare och annat för att se på hur vi gör det här i en bättre form av redovisning, så att partier och riksdagsledamöterna kan se sammanhangen. Jag återkommer i den delen i budgetpropositionen 2006. är det så att vi har samarbete på gång.