prot · GT0926 · 2005-11-09 00:00:00 — , nämligen , backade regeringen i frågan och ska nu räkna fram ett medelvärde av basåren 20022004, alltså ett rättfärdigande av en felaktighet som många kommuner har kämpat emot. Om man nu gör en positiv bedömning kanske man kan säga att regeringen har sett sig missledd av de uppgifter som SCB redovisat i frågan och därför ändrat sin inställning. Det gör man naturligtvis utan överklagande eftersom man äger frågan fullt ut. När en kommun hamnar i en liknande situation ges man inte enligt det här förslaget rätten att överklaga alltså en liknande situation. Var finns logiken i det här? Var finns den långsiktighet i planeringsförutsättningar som regeringen ständigt säger sig vilja skapa när kommunen inte vet från vecka till vecka vad som egentligen gäller? Förändringarna kan ju komma när som helst. Följden av det här har blivit att många kommuner befinner sig i en situation där prioriterade områden som barnomsorg, äldreomsorg och skola drabbas då personalen trängs undan för att resurser fordras för en LSS-verksamhet som blivit något av en gökunge i boet på grund av fel från regeringens sida. Från finansutskottet kunde vi vid ett besök hos konstatera deras frustration över den undanträngningseffekt som var omfattande genom utvecklingen på det här området. Av deras syn kan man konstatera att statens ansvar som lagstiftare, och därmed rimligen också som kostnadsansvarig för de beslut som har tagits, har havererat. Utskottet framhåller att det pågår ett arbete med att säkerställa kvaliteten i det statistiska underlaget för beräkning av avgifter och bidrag inom LSS-utjämningen. Det här är givetvis bra. Men i och med att vi har den situation vi har framstår dagens beslut som något förhastat. och reson, ansvar och kostnad, och därmed också sunt förnuft, måste gå hand i hand, men så är det inte i den här frågan. Mot den bakgrunden yrkar jag bifall till reservation 1 under punkt 1. 150 (): När det gäller kommuners och landstings möjligheter att överklaga beslut i den kommunala skatteutjämningen kommer det, som har sagts här tidigare, att ändras till att synnerliga skäl ska finnas för överklagande. För att öka möjligheten att rätta till eventuella fel i de underlag som har funnits tidigare ska det nu finnas både ett preliminärt och ett slutligt beslut om avgifter och bidrag. ska under utjämningsåret fatta ett preliminärt beslut. Efter detta har kommuner och landsting möjlighet att påtala fel i underlaget som ligger till grund för preliminära beslut. Ändring av överklagningsmöjligheterna innebär jag erkänner det, givetvis att kommuner och landsting måste lägga ned en större omsorg i att kontrollera innehållet i det preliminära beslutsunderlaget. Regeringen kommer att ge en utredare i uppdrag att genomföra en uppföljning av systemet för LSS-utjämningen. Frågan kommer tillbaka. När det gäller befolkningsförändringar i föreslås nu att detta införs i nuvarande kostnadsutjämning för just landstingen. Det innebär att det skapas likvärdiga förutsättningar i kommuner och landsting. Vid behandlingen av utjämningssystemets utformning under föregående underströk utskottet att systemet för kommunalekonomisk utjämning förändras så att det i enlighet med slutsatser skapas likvärdiga förutsättningar i både kommuner och landsting trots kraftiga befolkningsförändringar. För de landsting som har befolkningsminskning bedöms ändå att detta bör kunna hanteras inom ramen för de intäkter som erhålls inom utjämningssystemet. Regeringen har här redan tillsatt en utredare som har fått i uppdrag att bland annat genomföra löpande jämförelser av utfallet i kostnadsutjämningen med de faktiska kostnaderna. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i finansutskottets betänkande FiU13 och avslag på reservationerna och motionerna. 151 () replik: Jag ska fatta mig kort. Det gäller begreppet synnerliga skäl. Det återkommer i en mängd olika sammanhang, bland annat balanskravet. Vem avgör vad som är synnerliga skäl? Följdfrågan blir: Om det är regeringen som avgör detta, går det att överklaga? Jag håller med om att kommuner och landsting i alla sammanhang i kontakter med den nationella nivån ska lägga ned större omsorg på att få fram ett riktigt material. Men vi vet att i LSS-frågan är det oerhört svårt. De tidsmarginaler som kommunerna utsätts för är pressade. Situationen är inte bra . 152 () replik: Jag misstänkte att jag skulle få frågan om synnerliga skäl. Det man beskriver som synnerliga skäl i den här frågan kan vara orsaker som kommuner och landsting själva inte rår över. Då finns möjligheten att komma tillbaka. 153 () replik: Vi har konstaterat i historien sedan LSS infördes att kommunerna över huvud taget inte rår över situationen i denna lagstiftning. Då är med andra ord allting synnerliga skäl. 154 () replik: Så enkelt ska vi inte se på det. 155 (): Jag yrkar bifall till förslaget i finansutskottets betänkande om vissa kommunalekonomiska frågor och avslag på samtliga reservationer. I betänkandet behandlas bland annat komplettering av systemet för kommunalekonomisk utjämning. Det handlar om att införa en delmodell avseende befolkningsförändringar för landsting. Det är bra att kan rätta till förbiseendet från förra mandatperioden när vi inte tog med bestämmelsen i utjämningslagen med innebörden att en standardkostnad för befolkningsförändringar även ska beräknas för landstingen. kan vi få en sådan. Det är något som redan finns, och har funnits , för kommunerna. Statsbidragen och det kommunala utjämningssystemet har stor betydelse för att alla kommuner och landsting får så likvärdiga ekonomiska förutsättningar som möjligt så att de kan ge sina invånare service oberoende av inkomstförhållanden och opåverkbara strukturella skillnader. Det här sker genom att utjämna skatteinkomster och genom att ta hänsyn till de merkostnader som uppstår på grund av strukturella faktorer. Utan ett väl fungerande bidrags- och utjämningssystem skulle det kommunala självstyret på många håll i landet omöjliggöras. Vi står bakom överenskommelsen mellan den socialdemokratiska regeringen och om utjämningssystemet. När det gäller kompensation för landstingen för kraftig befolkningsminskning bidrog vi från sida till att en särskild kompensation för detta gavs åren 20012004. analyser visade att denna kompensation var för hög. Den sakligt motiverade kompensationen låg på en lägre nivå. Kommittén ansåg att befolkningsminskningen kunde hanteras inom ramen för de intäkter som erhölls i utjämningssystemet. Propositionens förslag till förändring för landsting som haft en kraftig ökning av folkmängden innebär att det i dagens läge inte finns något landsting i landet som berörs av förslaget. Mot den bakgrunden kan man kanske vara tveksam till att ta med förändringen, men jag anser att den viktigaste förändringen är att utjämningslagen tar fasta på att ta hänsyn till befolkningsförändringar. Det är också mot den bakgrunden som vi och i ett särskilt yttrande säger att det finns skäl att i den fortsatta processen närmare pröva om kompensation också för landsting med kraftig befolkningsminskning ska ingå i kostnadsutjämningen. Motivet är att landstingen ska behandlas på samma sätt som kommunerna. Vi förutsätter därför att den tillsatta särskilda utredaren kommer att även analysera kostnadssituationen för landsting med kraftig befolkningsminskning. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 18 § årliga rapport Föredrogs finansutskottets betänkande 2005/06:FiU15 årliga rapport (redog. 2005/06:RRS1). 156 (): Denna debatt handlar om årliga rapport i form av en redogörelse till som ska ge en övergripande bild av de viktigaste iakttagelserna från revisionsverksamheten . I betänkandet behandlas även ett motionsyrkande från allmänna motionstiden. Utskottet föreslår att rapporten läggs till handlingarna samt föreslår avslag på motionsyrkandet. Det finns en reservation fogad till betänkandet. 157 (): årliga rapport är överlämnad till med de viktigaste iakttagelserna från revisionsarbetet. Är detta viktigt? Ja, självklart är detta oerhört viktigt. Även statens verksamhet ska granskas, följas upp, utvärderas, revideras och helt klart förbättras. I betänkandet finns fyra rekommendationer, nämligen att förbättra informationsvärdet i de budgetpolitiska dokumenten som överlämnas till , att tillämpa budgetlagen strikt, att utveckla en långsiktig strategi för en mer konsekvent styrning av myndigheterna samt att förbättra möjligheterna till insyn och kontroll av förvaltningen i de statliga bolagen. De iakttagna bristerna gäller statsbudgetens avgränsning, prognos om statsbudgetens utfall och regeringens redovisning av uppnådda resultat. Självklart bör utskottet, fru talman, lägga en stor vikt vid att regeringen förser med rättvisande resultatredovisning. har även vid upprepade tillfällen begärt och framfört synpunkter i detta avseende till regeringen. De brister som finns bör helt klart ses över eftersom de, inte minst, försvårar en helhetssyn för . bör dessutom understryka uttalande i den årliga rapporten om att en av hörnstenarna för en god budgetdisciplin och en stram budgetpolitik är att budgetlagen följs. De brister som påtalar om att leva upp till budgetlagens intentioner är därför högst anmärkningsvärda. Rekommendationen om att tillämpa budgetlagen strikt är mot bakgrund av vad som framgår av den årliga rapporten i hög grad befogad. Konsekvenserna av avstegen från budgetlagens huvudprincip om bruttoredovisning blir att medlen inte prövas mot andra angelägna utgifter som påverkar utgiftstaket. Av de skrivningar som regeringen gör i budgetpropositionen med anledning av kritik på dessa punkter framgår det med all tydlighet att man inte tar kritiken på allvar. Det är högst allvarligt och högst anmärkningsvärt att man inte gör det. Därför bör vi se med stort allvar på att regeringen mer eller mindre underminerar möjlighet att följa upp sina beslut och kontrollera den statliga verksamheten. Det är oerhört allvarligt. Det finns bara en väg ur detta, och det är att bifalla den borgerliga reservationen. Det hoppas jag sker här i plenum. Jag yrkar bifall till reservationen. 158 (): Jag inleder också med att yrka bifall till den fyrpartireservation som finns här. har bland annat att fatta beslut om sådant som regeringen föreslår i sina propositioner och att granska hur regeringen sköter sitt fögderi. För att på bästa möjliga sätt ska kunna fullgöra det här är det viktigt att den information som återfinns i de dokument regeringen överlämnar till är tydlig och begriplig. Tyvärr är det inte alltid så . Det gäller till exempel de brister i överensstämmelse som finns mellan indelningen i politikområden och indelningen i utgiftsområden och utskott. En sådan brist på överensstämmelse gör att det blir svårt för att anlägga en helhetssyn på sådant regeringen föreslår eller har gjort, eller att på ett bra sätt göra bedömningar av hur statliga verksamheters mål och resultat uppfylls. Det försvårar alltså en av viktigaste uppgifter, att granska regeringsmakten och de verksamheter för vilka regeringen ansvarar. önskade ursprungligen att regeringen skulle avlämna en resultatskrivelse per område och år. Det är viktigt att regeringen i större utsträckning än vad som skett tar rekommendationer på allvar, för att förbättra informationsvärdet i de budgetpolitiska dokument som överlämnas till . När riktar kritik mot regeringen för bristerna i överensstämmelse mellan budgeterade anslag och prognoser bör det tas på allvar. De brister som pekar på tvingar fram oplanerade omdisponeringar och leder till kortsiktighet och oförutsägbarhet. Ett exempel som pekar på är att regeringen felbedömt sjukpenningen år . Det är inte svårt att inse vad en tidigare insikt om de skenande sjukpenningskostnaderna och bristen i överensstämmelse mellan budget, prognos och verkligt utfall hade inneburit för hur och med vilken snabbhet denna fråga skulle kunna framläggas. Ett annat område där framför en berättigad kritik är efterlevnaden av budgetlagen. Det låter inte speciellt roligt eller viktigt, särskilt inte eller året, med budgetlag. Men den är viktig för att vi som riksdag ska kunna sköta vårt arbete på det sätt som våra uppdragsgivare, väljarna, vill. När inte ges möjlighet att pröva olika angelägna utgifter mot varandra berövas både riksdag och ytterst väljarna möjligheten att ta ställning till och att i offentlig debatt och vid val avgöra vilka åtgärder som är mest motiverade eller har störst stöd. Politik är att vilja, har det sagts, och det är riktigt och sant. Men ännu mer sant är att politik är att välja, och det är viktigt att de val vi gör, oavsett om det är val som vi gör här i när vi fattar beslut eller om det är val som väljarna gör på valdagen, vilar på klart redovisade fakta och tydliggör valbara alternativ. Det är ytterst det som handlar om. Regeringen borde ta den på större allvar. 159 (): Jag vill först yrka bifall till förslaget i finansutskottets betänkande 15, som innebär att läggs till handlingarna, och yrka avslag på reservationen och motionen. Vi kan konstatera att jämfört med föregående års budgetproposition har regeringen fördjupat redovisning och åtgärder föranledda av iakttagelser. Men det innebär givetvis inte att det inte kan bli bättre. När det gäller ett antal ärenden bör man från sida kunna tala om att granskningsärendet är avslutat, och för pågående och kommande ärenden bör man så långt som möjligt kunna ange en tidsram. Jag vill kort kommentera reservationen. Utskottets text under rubriken om att förbättra informationsvärdet i de budgetpolitiska dokumenten är vi, vad jag förstår, i huvudsak överens om. En iakttagelse vad gäller brister i statsbudgetens avgränsning av prognoser och statsbudgetens utfall samt regeringens redovisning av uppnådda resultat är att av de tolv granskningsrapporter som finns har regeringen i årets budgetproposition redovisat någon form av åtgärder för samtliga granskningsrapporter. I budgetpropositionen kan man utläsa att i fråga om arbetet med att precisera mål- och resultatindikatorer har regeringen för avsikt att återkomma till med en redogörelse. När det gäller rekommendation till regeringen om att förbättra informationsvärdet i de budgetpolitiska dokument som lämnas till har vi uppfattningen att det är själv som bäst bedömer vilket informationsunderlag behöver. en kommentar om att tillämpa budgetlagen strikt. Det är på två områden som synpunkter finns, som nämndes här tidigare, och det är sjukpenningsanslaget och sysselsättningsstödet. När det gäller sjukpenningsanslaget säger regeringen i budgetpropositionen att iakttagelser ska beaktas i arbetet med att minska sjukfrånvaron. Glädjande nog ser vi nu att sjukskrivningarna minskar. När det gäller granskningen av sysselsättningsstödet är det givetvis så att budgetlagen har som huvudprincip att utgifter och inkomster ska bruttoredovisas men att det är tillåtet att vissa undantag kan göras från denna princip. Vid införandet av det tillfälliga sysselsättningsstödet beslutade att godkänna detta och fick därmed full insyn i redovisningen. 160 () replik: Jag läser ur granskning: iakttagna brister, lite märkligt, vid upprepade tillfällen, försvårar helhetssynen, anmärkningsvärt, kritik i hög grad befogad, avsteg från budgetlagen, regeringen tar inte kritiken på allvar. Är nöjd och stolt med hur regeringen hanterar ? 161 () replik: Jag tror att det är så, , att regeringen läser och ser mycket seriöst på de rapporter som kommer från och också lämnar information och åtgärder därefter. 162 () replik: Jag tolkar som att han är både nöjd och stolt och nästan lycklig över att regeringen gör ett så fantastiskt arbete, även om inte framför detta utan ser det som högst allvarligt. Jag måste säga att det torde vara , som det högst beslutande demokratiska organet, som skulle ha rätt att se till att det verkligen skedde en kontroll, en eftertanke och en uppföljning av allt det arbete som sker från sida. Hade detta varit ett företag hade det varit självklart. Hade det varit din och min hushållsekonomi hade det varit självklart. Det torde också vara så för statens verksamhet. Därför frågar jag återigen: Är både nöjd och stolt över detta? 163 () replik: Jag är både nöjd och stolt över hur regeringen hanterar de revisionsrapporter som kommer in och de synpunkter som lämnas från oss. 164 (): Jag har suttit och läst reservationen och anloppet om budgetlagen. Jag vill göra några reflexioner med anledning av kritiken från den borgerliga alliansen. Jag erinrar mig att det far gör är alltid rätt det borgarna gör är alltid rätt i deras egen värld. Om vi i den rödgröna alliansen inför ett sysselsättningsstöd är det fusk bu! Men om den borgerliga alliansen inför nystartsjobb med sänkt skatt är det bra och fint. Om vi satsar på sjukpenningsanslaget är det också fel av oss. När de borgerliga partierna lyfter bort sjukkostnader och för över det på trafikförsäkringen är det fint och inget fusk. Det vi gör är fusk och fult. Mät med samma måttstock! står det i Skriften något åt det hållet. Det är väldigt klokt. Man kan inte ha en regelbok för sig själv och en annan regelbok för motståndarna. Det är en fullständigt grotesk argumentering som den borgerliga alliansen har. Om vi sade att nu skaffar vi pengar till polisen, inte genom höjda anslag utan vi låter polisen behålla alla böter och så får man anställa folk för det, skulle de borgerliga skrika: Fusk, fusk med utgiftstaket! Men när de tar bort kostnader för sjukdom och rehabilitering och lägger det på en obligatorisk avgift som alla trafikanter måste betala och som sedan går till privata bolag är det fint och förnämt och bra och inte fusk. Då säger jag nästan som sade en gång för väldigt längesedan: Vet sjufalt hut på er! Ni kritiserar oss för att tricksa med budgetlagen när ni själva gör det så grovt gång på gång. Ni vill ha sänkt skatt. Det är fint. Ni har ett system där utgiftstak är bra, för man prövar utgifter mot varandra. Men syftet när utgiftstaken infördes var att hålla kontroll på de offentliga finanserna, inte att minska offentlig sektor så mycket som möjligt. Det var inte det grundläggande syftet. Men det kanske det är för er. Då är er argumentering logisk. I ett vettigt system ska man kunna pröva både utgifter och inkomster mot varandra. Vi skulle inte veta något om hushållsekonomi. Den borgerliga typen av hushållsekonomi för landet är att vi måste se till framtiden. Därför måste vi hålla nere våra utgifter. Om man säger till dem att vi skulle kunna jobba lite mer och få lite mer inkomster får man svaret: Nej, du är dum. Det gäller att minska utgifterna. Mer inkomster ska man inte ha, ser du. Det är bara dumt. Så tänker ni inte annars. Men just när det gäller offentlig sektor är det så. Sänk skatten och minska utgifterna! Det är ideologiskt. Det handlar inte om ansvar för rikets finanser uppenbarligen. Det handlar om en ideologisk uppfattning att det är bra med en liten offentlig sektor. Det kan man ju ha som åsikt. Jag tycker inte så, men man har rätt att ha den åsikten i en demokrati. Men argumentera då utifrån er åsikt och inte utifrån att ni säger att ni värnar om de offentliga finanserna! För det är inte det som det handlar om. Ni vill sänka skatterna. Men till och med när vi sänker någon annan skatt, som vi gör ibland för att värna sysselsättningen, är det fel det med. För det ska göras just på ert sätt annars är det fusk: Gör man inte som vi vill är det fusk. Det påminner mig om något. Men jag ska inte bli så grov, så jag stannar där. Jag tänkte tanken, ska jag erkänna. Mät oss med samma mått som ni mäter er själva så ska vi föra den här diskussionen! Vi vill ha sunda offentliga finanser i , men utgiftstak är inte den enda metoden för att ha det. Budgetlagen är inte den enda metoden. Men det är rätt. Låt pröva och godkänna! Det är en väldigt sund och god princip. Men det är inte som ska överpröva beslut. Det är inte ett demokratiskt samhälle. Det är vi som överprövar råd, inte de oss. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 19 § Kriminalvården en myndighet Föredrogs justitieutskottets betänkande 2005/06:JuU2 Kriminalvården en myndighet (prop. 2004/05:176). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 20 § En kompletterande övergångsbestämmelse till försäkringsavtalslagen Föredrogs lagutskottets betänkande 2005/06:LU1 En kompletterande övergångsbestämmelse till försäkringsavtalslagen (prop. 2004/05:174). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 21 § Ändring i lagen om ersättning från de internationella oljeskadefonderna, m.m. Föredrogs lagutskottets betänkande 2005/06:LU2 Ändring i lagen om ersättning från de internationella oljeskadefonderna, m.m. Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 22 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2005/06:42 till justitieutskottet 23 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2005/06:98 av ()till statsminister principer i vår demokrati och i vårt rättssamhälle 2005/06:99 av i (m)till utrikesminister förändrade ståndpunkt om folkmordet i 2005/06:100 av ()till finansminister sysselsättning som överordnat mål 2005/06:101 av ()till statsrådet och nya löften till landets äldre 2005/06:102 av ()till näringsminister i Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 24 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2005/06:314 av ()till försvarsminister byggnader inom Försvarsmakten /06:315 av ()till socialminister och diskriminering av funktionshindrade 2005/06:316 av Per ()till statsrådet 2005/06:317 av ()till justitieminister i /06:318 av ()till utbildnings- och kulturminister 2005/06:319 av ()till statsrådet bilskrotningsinsatser 2005/06:320 av ()till statsrådet i Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 25 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2005/06:262 av ()till statsrådet och omorganisation