prot · GS0969 · 2005-02-03 00:00:00 — Jag noterade att i riksdagsledamöternas post har vi så sent som från fått de skrifter jag håller upp: Rustade för vinterstormar Rapport om utvecklingen beträffande leveranssäker el och Ett starkare elnät från branschorganisationen . Där framgår att man har vidtagit en del åtgärder. Utan tvivel är det så, men som jag har beskrivit i min interpellation gäller det framför allt något annat: Man måste ha ett mycket starkare ekonomiskt incitament till att vidta åtgärder, och det är det som jag mest välkomnar i dagens svar. Jag har fem olika punkter här. Jag tror att det är väldigt viktigt att företag får klart för sig vad man ska göra. Här handlar det ju om vad staten ska göra. Den frågan måste delas upp i frågorna: Vad har staten i form av regering och riksdag gjort? Och vad har staten och regeringen inte gjort? Och måste jag konstatera att det här är ett trendbrott . Jag ska inte skylla allt på regeringen, för också har ett ansvar, men statsmakten har ju varit otroligt passiv gentemot elföretagen och eldistributionsföretagen under en följd av år. Detta hänger närmast samman inte bara med att regeringen och staten har ett ägaransvar i och , utan också med synen på vad elektricitet är för någonting, det vill säga att det är en annan vara än många andra. Så är det ju inte. Vi måste ställa samma marknadsekonomiska krav på leverans av el och att den ska fungera. Man kan alltså försäkra sig på det sättet. Jag vill gärna återkomma till mina fem punkter och exakt vad jag tycker om dem. Men jag tycker alltså att detta är ett trendbrott. Det är någonting som har skett som inte har skett tidigare . Det är ett steg i marknadsekonomisk riktning om inte statsrådet misstycker. 10 (): Jag är väldigt glad att och har lämnat sina interpellationer, för det har gett mig en möjlighet att komplettera dem med ett mycket tydligt exempel. skrevs ett brev till mig som jag vill hämta några uppgifter från. Jag hinner inte läsa hela brevet, men jag har det med här. Det är från en familj i inland. De börjar med att skriva: Det är inte någon nyhet att stormen for fram illa med oss och tog vår kontakt med yttervärlden ingen ström och ingen telefon . Hädanefter summerar jag. Sedan hände följande. Sitt ned och vänta, blev svaret i det läget, och det var helt okej från deras sida. De förstod att det var svårt att reda ut alla problem. : Ny felanmälan. kom faktiskt ut och kopplade på elen. är det bara att tuta och köra, säger kraftbolaget. Sagt och gjort: Man kopplade in luftvärmepump och startade frysen, och efter högst en kvart riskerade allt att gå åt skogen. Man såg att glödlamporna strålade ovanligt starkt. Man mätte man hade den möjligheten och hade man fått in i huset, ojordat, liksom i grannens hus. Man stängde snabbt av strömmen till alla elapparater. : Ny felanmälan med vädjan om att skulle komma och stänga av strömmen in till familjens hus. : var hos andra grannar, men inte hos den här familjen. : Ny felanmälan. Familjen fick veta att de nu inte fanns med på åtgärdslistan. Men efter två samtal och i telefonkö fanns de med på den igen. : Felanmälan igen. svarade: Ni har ju el. Det visste , men det visste inte de fem hushåll som då inte haft riktig el . kom det folk från , mätte och konstaterade att när de andra ledningarna gick så gick nolledaren också, vilket gjorde att element etcetera inne hos familjen var livsfarliga, men det hade inte observerat när man satte på strömmen. Grannens tv, mikrovågsugn, kyl, frys och vattenpump pajade eftersom han inte var hemma när man satte på strömmen, och då brann det. Ja, huset brann inte upp, men apparaterna. fick familjen tillbaka strömmen, och då fick de också beskedet att ersättningen skulle bli motsvarande abonnemang, och det var enligt uppgift man var på inte säker mellan och . I övrigt skulle familjen få vända sig till försäkringsbolaget om de hade några krav. Jag besökte den här familjen . Förutom att sköta sig själva har de två hästar på gården, som också ska skötas. Denna familj har känt en så stor hopplöshet med alla olika besked, inte minst att ibland inte få besked över huvud taget. Jag är övertygad om att ett rejält skadeståndskrav på det här bolaget hade fått det att ha en bättre organisation och en betydligt större vilja att ta tag i den här situationen. Jag undrar bara: Vilka kommentarer har ministern till den här familjen? 11 Samhällsbyggnadsminister (): Det råder en betydande samstämmighet. Det tror jag att det gör inte bara mellan de två interpellanterna, och mig, utan mellan väldigt många. Vi kan ju återkomma till sedan om det är ett trendbrott, men det är i alla fall en tydlig förändring och ett förtydligande som jag tror är oerhört viktigt, oavsett stormens härjningar, i vilken syn man ska ha på en marknad och vilken roll som stat och samhälle måste ha när det gäller sådana betydande basfunktioner som ju elen utan tvekan är. pekar också på att även om det var en exceptionell storm, som ju av alla namn hette det tycker jag är intressant så har det ändå varit så att många konsumenter nästan har fått vänja sig vid avbrott. Det är viktigt att komma ihåg. för ju tydligen alla stormar och strömavbrott någonting positivt med sig. blev politiskt aktiv tack vare en storm, så vi kan väl förutsätta att det kommer att drälla in politiskt aktiva arga elkunder nu i förhoppningsvis alla partier. Det ser vi alla fram emot. Men det är också viktigt att försöka ha något slags bakgrundsbeskrivning, och den kanske vi delar någorlunda, men jag tycker att det ändå blir lite fel att säga att ingenting har hänt. Det har hänt rätt mycket, men man kan absolut också säga att det inte är tillräckligt, och det försöker vi nu göra någonting åt. Det är också viktigt, som många pekade på här, att det också har hänt någonting annat, nämligen att elberoendet har ökat oerhört mycket. Man kan jämföra med den förra stora stormen, 1969, som inte jag har så jättemycket minnen av själv. Den visar skillnaden mot vad gäller elberoendet och också hur känsliga verksamheter inte har tillräcklig reservkapacitet som man snabbt kan bygga upp. Det har också pekat på. Jag vill återigen understryka hur viktigt jag anser att det arbete som vi nu bedriver är. Det handlar till exempel om larm och trygghetsanordningar för äldre, brandlarm, inbrottslarm och annat som det är oerhört viktigt att se över. Kommer detta aldrig att hända igen? En så dum politiker är jag inte att jag står här och säger att vi aldrig mer kommer att få se ett strömavbrott. Det kan vi inte säga. Men ska vi inte bara slå näven i bordet utan verkligen tydliggöra kraven i lagen och utgå från att det också kommer att få betydelse för arbetet med att bygga upp driftsäkra nät. När det arbetet är slutfört ska det åtminstone finnas förutsättningar för att avbrotten blir kortare och ersättningarna från och pådrivandet av elbolagen på ett helt annat sätt än blir verkningsfulla. instämmer i mycket, och vi får väl återkomma till de fem punkter han nämnde. Jag vill bara kommentera det som sades om kafferep. Det är lätt att göra sig löjlig över sådant. vet jag inte om vi ens bjöd på kaffe senast, men hur som helst träffas man. Jag är i och för sig beroende av kaffe, men jag är också beroende av att ha en dialog i politiken. Och även om vi nu går betydligt tuffare och rakare fram med lagstiftningen är det viktigt att också fortsätta dialogen med bolagen på elmarknaden. Till mina företrädares försvar vill jag säga att dialogen, som funnits , resulterat i ett antal konkreta åtgärder och även i ett antal frivilliga åtaganden som man nu förstärker också genom lag. Det är dags att tydliggöra kraven, och då är frågan: Är det här ett trendbrott? Ja, det kanske man kan kalla det. lämnade en både häpnadsväckande och förskräcklig dagbok från verkligheten, och jag befarar att ganska många har upplevt något liknande. Jag vill bara betona att första meningen i regeringens beslut till handlar om att beskriva hur ovädret drabbat landet, vilka konsekvenser det fått och hur arbetet med att återuppbygga elnätet fungerat. Jag hoppas att vi också kan dra lärdom av den typen av beskrivningar som gav. 12 (): Jag tackade kanske inte för svaret tidigare, men jag gör det nu och tycker liksom att mycket av det som sades var bra. Jag är alltså nöjd med svaret. ser jag att statsrådets företrädare, , kommer in i kammaren. förde vi debatten med honom. Det var ungefär samma debatt då. Synd bara att regeringen inte den gången fattade dessa beslut om lagen; men det hade kanske inte hunnit grävas ned så mycket kabel i att stormens härjningar och verkningar kunnat förhindras. och min interpellation har slagits samman, och det är väl okej, men vi representerar lite olika typer av orter i landet. Som varande ledamot av försvarsutskottet kommer jag ihåg strömavbrottet i för ett par . Ett strömavbrott drabbar många när det sker i . Jag tror att 50 00060 000 människor blev utan ström . Vad jag kan komma ihåg är det enda gången som vi i försvarsutskottet blivit extrainkallade till krismöte. Det hade blivit svart i ! Då var vi naturligtvis tvungna att ha ett extramöte. Vad skulle vi ta oss till när det blev strömavbrott i ? Däremot har jag i försvarsutskottet aldrig blivit kallad till extramöte när det varit mörkt i , eller . Jag vill med min interpellation tala om för regeringen att regeringen är en regering för hela landet. Hela landet ska brukas. Hela ska brukas. Det brukar jag ibland ha som rubrik när jag håller politiska föredrag. Men det finns inga möjligheter att bruka hela landet om vi inte har ström och om vi inte har vägar som är framkomliga året runt. Detta sägs också i min interpellation. Därför blir jag så glad när det nu lagstiftas i frågan. Vi får inte ha silkesvantar gentemot vare sig privatägda eldistributörer eller dem som staten regerar. Det är ju så att statsrådet har makten över . Vi kan gå på bolagsstämman och tala om vad aktieägarna vill att de ska göra. Så gör man hos . Jag köpte en Volvobil ungefär med stormen 1969. Det var en mycket dålig bil. Den gick 7 0008 och sedan var den slut. Därför har aktieägare, ägare av , skärpt sig ordentligt . säger de: Vi måste bygga bättre bilar som går längre. Vid 8 är en Volvobil en ny bil. Strömmen i näten är däremot nästan lika dålig , i alla fall i de områden av som jag representerar. till , E 18, går förbi mina hemtrakter. Om man råkar bo från den som de stora bolagen vill ha till för att kunna koppla ihop sig med det stora eldistributionsnätet där har man tur. Om man däremot bor från den stora gatan är det fortfarande mörkt. Därför, fru statsråd, måste det nu sägas ifrån på skarpen. måste vi gräva ned mindre vinster och mera elkabel. Säg: Gräv ned mindre vinster. Det tycker såväl vi som staten om. Det är inte hela världen om inte vinst är så stor som den är . Det är viktigare att vi får elkabel. 13 (): synpunkter på elavbrott delar jag helt och hållet. Jag önskar att människorna i exempel från Gällsås i de inre delarna av , , också ska gå samma lysande framtid till mötes som hela . En veckas avbrott i var väldigt allvarligt för många människor. Tunnelbanan gick inte och så vidare. Men det var inte det jag skulle tala om. I stället tänkte jag börja i en annan ända. Statsrådet har, i motsats till oss andra, rikliga tillfällen att framträda i medierna, och så ska det vara. Då måste man fråga sig: Får statsrådet alltid de relevanta frågorna att svara på? Jag menar att det här är ett ganska bra exempel på att så inte varit fallet. Statsrådet har tvingats svara på frågor om vad vi ska göra just nu i stället för att svara på den fråga om är mera relevant, nämligen vad det är som gått fel och som man inte gjort någonting åt. Det gäller just eldistributionsområdet. Jag förstår att inget statsråd, inte ens statsrådets företrädare, kan göra allt . Det går inte. Man måste också lita till att elföretagen verkligen arbetar mycket intensivt med att vidta dessa åtgärder. Där tycker jag att de fem punkter, som jag kallar dem, antyder ett trendbrott. blir staten väldigt mycket tydligare i sina krav på elföretagen. Jag menar att det är bra både för elföretagen och ytterst också för elkonsumenterna, till vilka vi särskilt ska räkna alla företag i , och var de nu kan finnas. Om inte företagen fungerar har vi helt enkelt ingenting att leva på. Mediebilden spelar alltså även här en viss roll. Låt mig då gå in på de olika punkterna, vilket jag har knappt om tid att göra. Jag tycker att den första punkten, som handlar om att staten ska ställa tydliga krav, är alldeles utmärkt. Den andra punkten, att ska ta fram en ny ersättningsmodell, är också bra. Däremot är jag skeptisk till att staten ska föreskriva att det just ska vara eller . Det är i första hand en avtalsfråga. Men det är möjligt att man ska se det som ett minimivillkor, och i så fall tycker jag att det är bra. Men man måste också kunna ha avtalsvillkor där man får ersättning , vilket naturligtvis kostar lite mera. Den tredje punkten gäller tvångsförvaltning. Det är nog bra att även detta tas fram, men syftet måste väl vara det motsatta, nämligen att man aldrig ska behöva tillgripa tvångsförvaltning. Indragande av koncessionen måste vara den yttersta åtgärden. Om man skulle behöva gå så långt har både staten i sina krav, liksom företagen och även konsumenterna, misslyckats. Jag tycker att det som jag kallar punkt fyra, rapporteringsskyldigheten till , är bra. Det kommer att tvinga fram även de små detaljerna så att man ser var problemen finns, vilket i sin tur kommer att bli ett incitament för företagen att verkligen förebygga. Det gäller särskilt om vi på den punkten får en aktiv konsumentrörelse. Slutligen vill jag säga att jag också gillar den femte punkten, att man ålägger företagen att göra sårbarhetsanalyser. Det är alldeles uppenbart att det som man har gjort här inte har varit tillräckligt när det gäller sårbarhetsanalyser, även om jag delar allas uppfattning att stormen var extrem. Jag kommer ihåg stormen 1969, då jag åkte genom ett alldeles svart , men den senaste stormen var mycket värre. Det medger jag också. 14 Samhällsbyggnadsminister (): Låt mig först ta upp det som framför allt men också var inne på i sina förra inlägg. Det är ingen tvekan om att hela denna diskussion också har en regionalpolitisk betydelse. Det är viktigt att få fram detta, och det är viktigt för många att förstå inte minst för elbolagen själva att det finns en sådan aspekt. Det är ju därför det finns så många tappade sugar och så mycket ilska. Har man inte denna basförutsättning som elen är så är det mycket svårt att leva och bedriva företagande ute på landsbygden. Det är ett viktigt påpekande. Det var lite lustigt när så glatt påpekade att jag som minister har makt över och kan gå dit och agera. Det är precis därför vi inte ska sälja ut det, ! Vi ska behålla , som är en viktig del i den här verksamheten. är det viktigt att kraven ställs lika på alla företag, oavsett om de är privata eller inte. Det är därför statens roll i att ställa tydliga krav på en öppen och avreglerad marknad är så betydelsefull. Jag noterar allt det stöd och de bra analyser av de olika punkterna som gav. Jag utgår från att det finns goda förutsättningar för att få ett brett stöd här i , när dessa förslag finns på bord. Luttrad som jag är jag kom in i 1982 avstår jag från att resonera om huruvida man får rätt frågor från medierna eller inte. Man får de frågor man får, och man får försöka ge de svar man kan. Men visst är det viktigt med en diskussion om hur man beskriver elföretagens roll. Bäva månde elbolagen om de inte tar den reaktion som är på gång på allvar! Det hoppas jag att de gör. 15 (): När det gäller vill jag säga att vi har lagstiftningskraften kvar även om vi inte har ägande. Det var därför jag tittade så bestämt på ministern och sade att vi ju har dubbel kraft i . Vi har både lagstiftningskraften och ägarkraften. Men lagstiftningskraften räcker för oss. Det har vi förstått av de fem punkterna, som jag också tycker är bra och som har gått närmare in på. Jag kan säga till ministern att jag blev glad när jag stod i duschen i och lyssnade på och hörde vad regeringen skulle besluta. Vi fick ju svaret på våra interpellationer redan kl. 6 i , så vi visste ju hur debatten skulle bli. När man nu säger att det ska bli lagstiftning och slår näven i bordet så får vi kanske hoppas att någonting sker. För detta är nog regeringens sista chans att tala om för hela att man tar ansvar och visar handlingskraft i den här frågan. Den gäller ju en så viktig sak i regionalpolitiken som att det finns farbara vägar och ström året om i hela landet. 16 (): Ägandet av får vi återkomma till i ett annat sammanhang. Där kan vi ha olika ideologiska synpunkter. Man kan se att inte är ett företag som sysslar med en enda sak, utan det består av lite olika delar. Jag ska inte ta upp mer tid med detta. Jag har ju citerat både och tidigare. Jag vill avsluta med ytterligare ett citat. Då ligger det nära till hands att ta någon mitt emellan, nämligen . Det gäller både vad vi själva i lovar, vad regeringen lovar och vad företagen lovar. sade så här: Den som mest ovilligt avger ett löfte är till att hålla det. Jag tror att det är väldigt klokt sagt. Det sades men gäller än . 17 Samhällsbyggnadsminister (): Jag vill bara igen helt kort betona att vi har en betydande samsyn. Det är bra och riktigt. Det är roligt att kloka regeringsbeslut kan glädja duschandet för borgerliga riksdagsledamöter på morgnarna. Jag ska försöka bidra till det fler gånger. sade att detta var regeringens sista chans. Jag vill betona att det kanske också är elbolagens sista chans att få tillbaka förtroendet hos de konsumenter som är djupt missnöjda. Tack för en bra diskussion! Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:291 om doktoranders ekonomiska situation 18 Utbildnings- och kulturminister (): Axel Darvik har frågat om jag avser att vidta några åtgärder för att ge forskarstuderande drägliga ekonomiska villkor genom att antingen tillskjuta resurser eller anpassa resurstilldelningen till antalet platser. Målet för forskningspolitiken är att ska vara en ledande forskningsnation, där forskning bedrivs med hög vetenskaplig kvalitet. Forskarutbildningen och villkoren för doktoranderna liksom villkoren för forskare efter disputationen är centrala i det sammanhanget. En satsning på framtidens forskare, det vill säga forskarutbildning och anställningar för nydisputerade, kommer därför att vara en viktig del i den forskningspolitiska proposition som kommer att presenteras . Axel Darvik påstår att det inte sker någon ökning av forskningsanslagen. Det är inte en korrekt bild. ökar de statliga forskningsmedlen med enligt redan fattade beslut. Därutöver tillkommer för forskning och forskarutbildning . När det gäller den årliga uppräkningen av anslag med kompensation för pris- och löneökningar sker denna enligt en tillämpad modell. Även när det gäller villkoren för doktorander har utvecklingen varit en helt annan än den som Axel Darvik beskriver. Andelen av doktoranderna som har utbildningsbidrag eller stipendium är densamma som , en knapp femtedel. Andelen med anställning som doktorand har däremot ökat från . Om man därtill lägger dem som har någon annan anställning vid högskolan eller som bedriver forskarutbildningen inom ramen för en anställning utanför högskolan, till exempel industridoktorander och läkare i forskarutbildning, är det sammanlagt åtminstone åtta av tio doktorander som har någon form av anställning. När det gäller utbildningsbidraget är det visserligen inte grundande för sjukpenning och föräldrapenning, men doktoranden har i stället rätt att behålla bidraget vid bland annat sjuk- och föräldraledighet. Den som har fått utbildningsbidrag har också rätt att anställas som doktorand senast när det återstår motsvarande utbildning till doktorsexamen. Det är alltså inte korrekt att påstå att doktorander med utbildningsbidrag helt saknar social trygghet. Stipendier däremot ger i sig inte tillgång till något socialt skyddsnät. Regeringen anger därför i regleringsbreven till universitet och högskolor att lärosätena inte får använda medel från statsbudgeten till stipendier för doktoranders studiefinansiering. Jag vågar alltså påstå att de ekonomiska villkoren för de flesta doktorander i är drägliga, och bättre än så. Det bekräftas också av att åtta av tio doktorander i stora undersökning Doktorandspegeln svarade ja på frågan om de var nöjda med sin försörjningsform. Att många är nöjda är förstås en klen tröst för doktorander som har en svår ekonomisk situation eller råkar illa ut vid till exempel sjukdom, och det finns alltid utrymme för förbättringar. Resurser är viktiga i det sammanhanget, och som jag nämnde ovan avser regeringen att tillskjuta ytterligare resurser till forskning och forskarutbildning. När det gäller att anpassa antalet platser till tillgängliga resurser har regeringen redan tidigare tydliggjort fakultetsnämndernas ansvar att göra detta, genom den bestämmelse i högskoleförordningen som innebär att fakultetsnämnden vid antagning av doktorander måste göra bedömningen att det finns studiefinansiering för hela studietiden. 19 AXEL DARVIK (fp): Jag vill börja med att tacka för svaret från utbildnings- och forskningsministern. Jag får väl också ge ett erkännande. Forskningsministern har varit mycket flitig och läst igenom uppgifter och så vidare. Jag var inte riktigt lika precis i min interpellation. De av doktoranderna som lever i en otrygg situation är, tänker jag mig, framför allt nybörjarna, de som går in på doktorandutbildning efter att ha fått en annan akademisk examen. Ju längre man går på doktorandutbildningen desto större är chansen att man får en fast anställning, så mot slutet är det betydligt fler som just har en riktig anställning. Naturligtvis ska rätt vara rätt. Jag hoppas att vi har rett ut detta . Jag fick höra om . är och utbildad civilingenjör. När hon hade tagit sin examen blev hon övertalad av professorerna på fakulteten att fortsätta med forskarutbildning. Hon blev då erbjuden utbildningsbidrag det är som sedan ska skattas med löfte om att senare också få en anställning. Det ska väl sägas att civilingenjörer som går ut i arbetslivet efter examen oftast får en betydligt bättre lön än . Till och med jag som sommararbetade en månad som fastighetsskötare hade mer före skatt. bestämmer sig för att hon i stället ska ta ut en licentiatexamen. Det får räcka så. Arbetsmarknaden är tuff, och hon lyckas inte få jobb med en gång. Då finns inte det skyddsnät som borde ha funnits, som hade funnits om man hade haft en anställning, om man hade kunnat söka och vara med i a-kassan till exempel. faller genom de maskor som då finns. Ska man kunna fortsätta att satsa på forskningen måste man också satsa på forskarna. Det är min och klara uppfattning. Vi anslår i vår alternativbudget 600 miljoner mer än vad regeringen gör, och detta är pengar som går att använda, pengar som inte äts upp av ökade löner och priser. De pengar som tar upp är just sådana som egentligen precis kompenserar för de ökade lönerna och priserna inom universiteten. De här anslagen räcker egentligen bara till att behålla det antal forskare som man har . Vill man trappa upp ambitionerna måste man nog anslå nya pengar och också om man vill att doktoranderna ska kunna ha drägliga villkor. Jag kan även tänka mig att man kanske hamnar i en situation då man till och med behöver minska antalet platser just för att kunna ge alla, också nybörjare och doktorander, drägliga villkor. Jag vill att alla ska kunna ha en grundtrygghet. Undersökningen från visar att är nöjda. Det passar oerhört väl in i den här . Om man tittar på hela doktorandkollektivet ser man ju att det är ungefär som har en otrygg finansiering. Detta är inte , utan det är också 3 694 individer. Det är dem som jag skulle vilja värna om här . Jag anser att det är läge att också kunna anpassa munnen efter matsäcken. 20 Utbildnings- och kulturminister ():