prot · GT0913 · 2005-10-12 00:00:00 — Då var ett av påståendena från finansministern att de siffror vi då diskuterade var preliminära. Man hade all anledning att tro att de skulle ändras, man kunde inte dra några säkra slutsatser och så vidare. Men är vi här. Jag fick en känsla av att det då var mest för att undvika frågan som man bollade siffrorna åt sidan, men som sagt: är verkligheten här. På ett sätt kanske finansministern fick rätt det kanske var någon procentenhet upp eller ned men det har naturligtvis inte ändrat någonting i sak. Problemet finns naturligtvis kvar. Ute i den så kallade verkligheten finns det nu många enskilda fastighetsägare som kanske först fick en smärre chock när de öppnade sina kuvert och fick se det nya värdet som föreslagits. Sedan tror jag att det säkert gick över i någon sorts ilska. Men slutsatsen blir nog ändå att de flesta hamnar i någon typ av vanmakt när de upptäcker: Detta kan jag ju inte påverka. För att då återgå till den debatt som jag talade om förut: I den debatten använde jag mina två till att ställa ett par frågor. Eftersom jag och finansminister inte kom överens i sak tyckte jag att finansministern åtminstone kunde ge fastighetsägarna några goda råd, eftersom han tydligen inte ville ändra regelverket och det var fastighetsägarna som skulle lösa det här problemet. Jag ställde då frågorna: Vad ska de göra? Vad ska de spara på? Hur ska deras situation lösas ? Men det blev inget svar. Finansministern avstod från sina . Det var tydligen helt ointressanta frågor i det läget. Vad det beror på, det vet jag inte. Jag vet inte om det är så att den socialdemokratiska regeringen varken vill eller kan se problemen. I alla fall tyckte jag att det var anmärkningsvärt den gången det tyckte nog många som lyssnade den gången att finansministern inte gav ett svar. Från sida har vi ändock en annan verklighetsbild. Vi ser att det finns enskilda människor som hamnar i en orimlig situation. Det är en verklighetsbild som jag kan säga att de andra borgerliga partierna också har, om jag gör mig till tolk för dem det finns faktiskt enskilda människor i systemet. Sedan är det en annan sak med de här höjningarna. Hemma i är det ju så att diskussionen om den här frågan ständigt pågår, och det kan inte vara rimligt att man diskuterar en skatt . Beträffande den nya höjningen finns det många som har konstaterat: Jag klarar nog den höjning som kommer . Jag kanske klarar mig eller så. Men sedan kommer då den gnagande oron: Vad händer då sedan? Det finns ju liksom ingen bortre parentes för de här höjningarna. Man har inga som helst garantier för att de här höjningarna inte ska fortsätta i all evighet. Den utökning av begränsningsregeln som regeringen nu föreslår är naturligtvis positiv för dem som får ta del av den det är inte tu tal om annat men den har ändå en marginell betydelse för det stora flertalet. Man kan göra vissa principiella invändningar emot att man kopplar ihop inkomst- och kapitalbeskattning och att den dessutom ger vissa marginaleffekter. Från sida har vi ändå valt att i detta läge acceptera det förslaget tills vidare. Det hjälper ju ändå en del människor. Men det krävs andra politiska beslut på både kort och lång sikt. Från sida har vi nu föreslagit att man sänker procentsatserna det blir ju som när vi i nuvarande system kan vidta en omedelbar åtgärd för att få stopp på den utveckling som finns . Sedan inser vi att systemet som sådant måste diskuteras och är beredda till det. Det krävs någon typ av reformering. Det har funnits massor med förslag, och vi har inte stängt någon dörr. pratar om kommunalisering. Det finns vissa tilltalande drag i det, men vi är inte övertygade om att det är så bra egentligen. Sedan finns det också andra saker som vi har tagit upp, till exempel satsningar på energibesparande åtgärder. De slår igenom som fastighetsskatt. Det är inte riktigt logiskt att människor först stimuleras att göra en sak och sedan får skatta när de har utfört den. För att få ett genomslag har vi föreslagit sänkningar för småhus från till och för flerbostadshus från till . Min slutsats utifrån regeringens agerande är att man måste se problemen för att göra någonting åt dem. Jag tycker att man här missar att det finns enskilda fastighetsägare vars situation blir fullständigt orimlig med nuvarande system. Man kan inte utgå från någon typ av medelvärden och klassa alla fastighetsägare utifrån dem. 340 () replik: Jag vill börja med att säga att vi inte på något sätt tycker att den här skatten är okomplicerad. Vi har på grund av det genomfört ett antal förändringar . Vi har bland annat sänkt den totala skattesatsen från till , och vi har infört begränsningsregler, precis som var inne på, för att kunna skydda dem som har de lägsta inkomsterna. Vårt främsta skäl till att vi har denna fastighetsskatt är ändå att vi tycker att det är viktigt med en välfärd som är ordentligt utbyggd på alla områden. Vi brukar jämföra med att de 25 miljarder som man nu får in 2005 ungefär motsvarar kostnaden för alla barnbidrag i . För övrigt kommer vi också att höja dem med retroaktiv verkan från . 341 () replik: och jag har diskuterat det här förut. Jag tycker att jag känner igen argumenten, men jag kan bara upprepa det jag sade då . Också står bakom barnbidragen, men det är inget motiv som man kan använda till att ta in skatter så att folk drabbas på ett orimligt sätt. Den stora faran i det nuvarande systemet är att människor upplever det så orimligt när de inte kan påverka sin egen situation att de tappar tilltron till skattesystemet i stort, och legitimiteten för skattesystemet riskeras i allmänhetens ögon. Att använda argumentet för att få in 25 miljarder, när människor i flera fall skulle tvingas flytta från sina hem, tycker jag inte håller i sammanhanget. 342 () replik: Tiden är för knapp för att utveckla alla argument till varför vi tycker att vi bör ha en fastighetsbeskattning i likhet med många andra länder för övrigt. Jag förstår att ambitioner när det gäller den allmänna välfärden inte är riktigt lika höga som våra, och då kan man tycka att det finns utrymme till att göra sänkningar. Man kan till exempel titta på sjukersättningarna. Där har ju valt att lägga sig på en lägre nivå än vad vi tycker är rimligt för dem som är sjuka och arbetslösa. 343 () replik: Sjukersättningarna har diskuterats , och jag tycker att då gjorde klart vilken inställning vi har i sjukersättningsfrågan. Den behöver jag alltså inte upprepa. Det är en marginell förändring som skett. Jag är lite besviken över att vi inte har någon talare från Socialdemokraterna här som skulle kunnat utveckla detta, någon som haft lite mer tid på sig. Det är lite synd med tanke på en allmänpolitisk debatt. Som det är nu kan det bli lite ensidigt. 344 (): Jag skulle gärna vilja fortsätta debatten om fastighetsbeskattningen och känner mig synnerligen engagerad . Jag har under få dagar i parlamentet varit med om något liknande med tanke på hur många som hört av sig till mig just beträffande fastighetsbeskattningen. De har nämnt siffror om , , . Man tror att man sitter i en bingolokal, och det kanske är så regeringen arbetar med fastighetsbeskattningen. Det gäller alltså procentsatser som enskilda människor drabbas av i form av en höjning av deras fastighetsbeskattning under detta år. Tacksamt nog har vi som företrädare för regeringspartiet här . Jag ska ställa några frågor . Gång på gång har fastighetsskatten debatterats i denna kammare. Många argument har levererats, och de dåliga åtgärderna har inte uteblivit. Fastighetsskatten berör alla svenska hem på ett eller annat sätt. Man kan orda mycket om ett kollektivt ansvar. Ändå är det inom den egna familjen som skattepengarna ska plockas fram. Jag är på detta område förvånad över den socialdemokratiska regeringens sätt att behandla enskilda människors bostadssituation. Mitt inlägg ska inte i första hand behandla kalla siffror och procentsatser, eftersom dessa är väl kända. Snarare skulle jag vilja belysa principerna för hur vårt boende beskattas ett boende som de allra flesta av oss inte anser vara vare sig lyx eller något skadligt. Ändå, fru talman, beskattas boendet på ett sätt som påminner om våra negativa skatter eller så kallade straffskatter. Jag tänker på sådana skatter som till exempel ska minska konsumtionen av alkohol och tobak. Emedan dessa skatter har som syfte om än inte alltid den reella effekten att få folk att skära ned på något som vi är överens om är dåligt kan människor definitivt inte skära ned på sitt boende. Men det är kanske det som den socialdemokratiska regeringen vill med denna typ av beskattning. Regeringens påstående, och även , att beskattningen sänkts från till nuvarande må vara sant. Man kan småle åt det hela, men vad har det för betydelse när taxeringsvärdena höjs med lika mycket som skatten sänks? Ni driver ju med svenska folket. Statens intäkter från skatt på våra bostäder beräknas öka med totalt 1,2 miljarder eller . Det blir 26,9 miljarder. Om vi tar en jämförelse är ökningen 6 miljarder eller . Vad blir följden av detta? Det torde inte råda någon som helst tvekan. Redan vår förre finansminister , som jag mött i dessa debatter, mötte personligen enskilda människor som drabbats av alltför hög fastighetsbeskattning. Många av oss kommer väl ihåg förre finansministerns insiktsfulla svar till damen som inte hade råd att bo kvar i sitt hus. Han uppmanade henne att låna pengar till skatten, att betala skatten genom att hyra ut huset eller rentav sälja det. Fantastiskt kloka råd! Skatt efter bärkraft, säger , är en viktig princip för skatteuttaget. Dagens fastighetsskatt kan knappast sägas vara en bra skatt som ska bäras av den principen. Hur förklarar man annars att fastighetsskatten slår hårdast mot dem som har minst? I min hemstad har taxeringsvärdena ökat med i genomsnitt , vilket innebär en skattehöjning från till för en villa som taxeras till . Detta är en skattehöjning med som går direkt till staten och vida överstiger de reella kostnader som kommunen har för underhåll samt service till fastighetsägarna. Konsekvensen av dagens fastighetsskattesystem är att folk måste lämna sina hem, vilket knappast kan vara meningen med lagstiftningen. Skulle det vara så är det att likställa med att med uppenbart uppsåt och berått mod tvinga folk från deras hem, människor som inte gjort annat än betalat skatt och skött sig hela långa livet. Det skulle vara intressant att få svar på några funderingar som inte direkt har med pengar att göra utan snarare med motiven till regeringens sätt att kräva oss på skatter för våra bostäder. Som vi har det kapitalbeskattas våra bostäder. Dessutom finns en viss konsumtionsskatt på byggnationerna av dem. Jag skulle vilja ställa tre frågor. Min första fråga är: Anser regeringen, eller , att våra bostäder är objekt som kan beskattas på grund av att det anses vara en lyx att äga en bostad? Min andra fråga är: Anser regeringen, eller , att hem och hus har ett berättigande som osedvanligt bra skatteobjekt eftersom de av kända skäl alltid kommer att finnas kvar i landet? Min tredje fråga till regeringen eller är: Är den nuvarande fastighetsskatten en rimlig modell som uppfyller kravet på rättvis beskattning och följer den principen om skatt efter bärkraft? har länge drivit denna fråga, och vi anser att fastighetsskatten är omoralisk. Det är en orättvis skatt, och därför säger vi att den statliga fastighetsskatten ska bort. Troligtvis är vi många i vårt land som just fått de besked som Tysklind nämnde. Därför tycker vi att frågan ska tjatas ut med regeringen. föreslår, vilket är väl känt av , en avgift på max , vilket är mindre än vad Socialdemokraterna har för sin begränsningsnivå. Finansieringen av detta sker genom bland annat höjd reavinstbeskattning, vilket också är väl känt i kammaren det handlar om samt en skatteväxling mellan kommun och stat. 345 () replik: Jag undrar lite över den modell som försökt övertyga oss om under . Vad jag förstår har de inte lyckats särskilt väl ens vad gäller de borgerliga kamraterna. Jag vet inte om det kan bero på att den egentligen innebär både höjningar och sänkningar. Den innebär alltså en gigantisk omfördelning från de fattiga delarna av till de rika eftersom det finns de som har taxeringsvärden som ligger under de 260 000 som det handlar om. De kommer alltså att få betala den sänkning som sker i till exempel , där de mycket höga taxeringsvärdena finns. Jag skulle vilja ha en kommentar om detta. 346 () replik: Det är ganska enkelt att svara på den frågan. Skulle de få fastigheter som finns med ett lägre taxeringsvärde finansiera dem som har ett högre taxeringsvärde vore det ju ett rent skämt. Så är det naturligtvis inte. Jag inser att enstaka fastigheter kommer att få ett höjt fastighetstaxeringsvärde och även en höjd beskattning. Men måste väl ändå inse att det finns människor som har fått en osedvanligt hög beskattning och som tvingas att flytta ifrån sina hem? Är det så regeringen och vill behandla låg- och medelinkomsttagare? Sedan pratar man om en sänkning från 1,5 till 1 %. nämner att barnbidraget har höjts. Ska vi tolka det så att det blir ännu högre fastighetsbeskattningar därför att ni höjer barnbidraget lite då och då? Man häpnar över det sättet att räkna, att en barnbidragshöjning är lika med en eventuell höjning av skatten på fastigheter. 347 () replik: vet mycket väl att det finns andra delar av intäkterna som vi använder till saker som ingår i välfärden. Men det är en viktig del. 25 miljarder är väldigt mycket pengar. Det bör vi använda för att kunna ha en välfärd på en nivå som vi tycker är viktig. Vi tar inte bort i sjukersättningar som till exempel föreslår. Men det är också ett sätt att prioritera. 348 () replik: Det är roligt att höra att återigen repeterar ordet välfärd. Är det välfärd att 1 500 000 människor är hemma från sitt arbete? Varifrån ska de pengarna tas? Hur ska det finansieras? Är det sådant som vi ska ha fastighetsskatterna till? förslag är alldeles utmärkt. Vi vill få folk tillbaka till arbetet i stället. Då har man också råd att betala en avgift som den statliga fastighetsbeskattningen kan tas bort. förslag om beskattning kommer att hålla rakt igenom en granskning av vårt budgetalternativ. är välkommen att göra den kontrollen. 349 (): Trots allt negativt som tonar fram här i kammaren kan vi konstatera att har goda tillväxtmöjligheter, vi har en bra utbildad arbetskraft, vi har fungerande kluster, och vi är ett relativt öppet land. Det finns alltså en utmärkt potential, något som vi alla i har varit med om och byggt och något som regeringen inte har förmåga att utnyttja fullt ut. Vi förnekar inte den goda viljan. Vi tror att regeringen gör det som man tror är bra, men faktum är något som rapporten från Världsekonomiskt forum visar att tappar i företagsvillkoren. förmåga att skapa välstånd har försämrats radikalt. När det gäller arbetsmarknad och anställningar kommer vi på plats 113 av 117 möjliga och vad gäller skatter på plats 109. Utländska direktinvesteringar i är nere på nollnivå detta i då globaliseringen och internationaliseringen går allt snabbare. Konkurrensen för svenska företag ökar. Jobben försvinner till något annat land, och vi kan till mycket liten del påverka förhållanden där våra varor tillverkas. I debatten beskrivs alla som vinnare utom invånare. vill göra företagsammare. måste hinna ifatt den globalisering som sker. Detta är möjligt för en företagsam och välutbildad nation. medlemskap i ger en stor inre marknad att sälja våra produkter på, vilket är nödvändigt om vi ska kunna bli starka och nå marknader även utanför Europeiska unionen. Globaliseringen kan öka vår möjlighet till handelsutbyte och tillväxt. Om ska kunna dra nytta av globaliseringens alla fördelar och bli mer konkurrenskraftigt krävs ett flexibelt samhälle som förändras i samma takt som omvärlden förändras. Det kräver stora förändringar i utbildnings- och forskningssystem, skattesystem, näringspolitik, offentlig sektor och arbetsmarknad. Det förutsätter också att kvinnor ges samma förutsättningar som män: lika löner, sänkt skatt på hushållstjänster, förbättrade möjligheter att starta företag och stimulans av tjänstesektorn. För att nå det målet krävs en målinriktad politik, något som vi saknar . Avgörande för att landet ska klara framtiden är jobben och därmed företagandet och också signalen om att ge enskilda människor möjligheten att själva bestämma över sina liv, alltså minska beroendet av bidrag och öka den ekonomiska friheten. I det här arbetet är skatteinstrumentet viktigt. Det inkomstskattepaket som tillsammans med alliansen har lagt fram är ett steg i arbetet för att få fart på hjulen. I det sammanhanget är det viktigt att också påpeka att det ska vara fint att bli rik på arbete. Det ska till och med vara finare än att bli rik på , eller Bingolotto. Tyvärr är inte situationen sådan . Många svenskar är uppretade över det papper som kommit från med förslag om förhöjd fastighetsskatt. Genomsnittet på höjningen i landet är . De som bor i områden som i med en höjning om eller de centrala delarna av med en höjning om är knappast glada. Från ett redan högt utgångsläge får de en väsentligt högre boendekostnad . I min hembygd, , ligger Enhagen, alltså en inlandskommun höjning, vilket är högt i den bygden. Sättet att taxera och framför allt den godtycklighet som präglar systemet måste ändras. Från ser vi medianmetoden, kopplad till ett takvärde för markpriset, som en väg att komma till rätta med den godtycklighet som otvivelaktigt präglar fastighetstaxeringssystemet. Vi har väckt en motion i det ärendet där vi i detalj beskriver hur detta ska gå till. Jag hade velat rekommendera honom att läsa den motionen i detalj. I och med att fastighetsskatten är en skatt på en icke-monetär avkastning måste en stor tydlighet prägla systemet för att det ska få någon form av acceptans i de breda folklagren. saknas den acceptansen totalt. Det är att göra sig själv en otjänst att hävda att nuvarande system är bra. Här måste alltså förändringar göras. Ändringar måste också göras i företagens möjlighet att satsa nytt i det egna företaget eller i andra verksamheter. jagar ambitiösa företagare med blåslampa i syfte att skrapa ihop inkomster till statskassan. Niten är så stor att ägarna personligen upptaxeras i sin förmögenhet och får betala straffskatt. Det är det här som populärt kallas lex Uggla. Företeelsen är intressant, då det förs en motsatt diskussion i andra europeiska länder. Där är ambitionen att stimulera företagare att investera i framtidsinriktade företag, alltså att tillskjuta riskvilligt kapital i syfte att skapa fler jobb, i syfte att öka skatteintäkterna på ett långsiktigt hållbart sätt och i syfte att skapa tillväxt, alltså en inriktning som helt överensstämmer med Lissabonprocessens mål. De här länderna har en klar och tydlig ambition att utveckla och stimulera. Var finns den ambitionen i ? Vi talar mycket om Lissabonprocessen. Vi slår oss för bröstet och utropar att vi är bäst. Men hur handlar vi? visar upp ett destruktivt beteende som jag hoppas undanröjs fortast möjligt så att riskvilligt kapital frigörs för att stimulera tillväxten i det här landet. 350 (): Så här långt har debatten av naturliga skäl fokuserats mycket på skattepolitiken, och det är en nog så viktig fråga. Men jag tänkte bredda perspektivet något och inte bara titta på statsbudgetens intäktssida, utan jag tänkte granska hur det står till med statsfinanserna som helhet, om de är sunda och långsiktigt hållbara. står inför betydande utmaningar. En och en halv miljon människor i arbetsför ålder står utanför arbetsmarknaden i ett utanförskap som måste brytas. Trots att vi befinner oss mitt i en ekonomisk högkonjunktur minskar inte arbetslösheten. Tvärtom, den har bitit sig fast på en hög nivå, och enligt regeringens egna prognoser kommer den att vara högre än vad den var . Vi har också en demografisk utveckling som ställer nya krav på politiken och statens finanser. Det är glädjande att alltfler lever allt längre, men det kommer att ställa nya krav på äldreomsorg, sjukvård och pensionssystemet och därmed på den offentliga ekonomin och den ekonomiska politiken. För att möta framför allt den demografiska utmaningen har regeringen satt upp målet om överskott i den offentliga ekonomin över en konjunkturcykel. Syftet med detta är att rusta landets ekonomi inför de kommande påfrestningarna. Men med den politik som förs av regeringen och regeringens stödpartier är man inte ens i närheten av att nå detta mål. beräknas sparandet, justerat för konjunkturella svängningar, uppgå till i genomsnitt. Statens budget går med kraftiga underskott, trots en hög ekonomisk tillväxt. Under de föregående två åren och inberäknat går statsbudgeten med i underskott. Enligt regeringens egna prognoser kommer statsbudgeten att gå med 70 miljarder i underskott . Men då har man också räknat med att sälja, privatisera, statliga företag och aktier för 15 miljarder , vilket man alltid räknar med för att statens lånebehov i prognoserna ska se mindre ut än vad det i själva verket kommer att bli . Man genomför aldrig dessa privatiseringar. Men det är väl omöjligt när man baserar regeringsinnehavet på ett vänsterparti som hellre vill förstatliga fler företag än privatisera de som är statliga. Med de infriade prognoserna om privatiseringsintäkter borträknade, kommer den nuvarande vänsterkartellen, om den får fortsätta att styra landet, att förorsaka ett samlat budgetunderskott på . Den som är satt i skuld är inte fri. Det är helt sant. Regeringen och stödpartierna har presenterat sin budgetproposition vars bärande innehåll är en omfattande satsning för ett fortsatt maktinnehav. Notan för valfläsket skickas till kommande generationer att betala. Budgetpropositionen innehåller omfattande ofinansierade reformer som sammantaget försvagar statens finanser med de kommande tre åren. Dessutom innehåller budgeten en rad förslag som försämrar arbetsmarknadens funktionssätt, vilket kommer att leda till att arbetslösheten drivs upp ytterligare. För att klara av att hålla statens utgifter under det uppsatta utgiftstaket har regeringen under tricksat med bokföringen. Utgifter som borde belasta statsbudgetens utgiftssida bokförs på intäktssidan som minskade intäkter eller, som det kallas på nyspråk, skattekostnader eller skatteutgifter. Myndigheters intäkter och utgifter nettoredovisas i statsbudgeten i stället för att bruttoredovisas. Intäkter från statliga företag läggs utanför statsbudgeten för att finansiera förluster i andra statliga företag. Utgifter skjuts över för att inte belasta innevarande år. Allt är i syfte att undvika att spräcka utgiftstaket. Regeringen har också upphört med att föreslå utgiftstak för de två åren efter det kommande budgetåret. Budgettricksandet har nått nya rekordnivåer och uppgår sannolikt till närmare 30 miljarder . Exakt hur mycket är det svårt att få grepp om, för i takt med att tricksandet ökar minskar och allmänhetens insyn i statens finanser. Regeringen och stödpartierna har förfelat hela budgetreformen och syftet med den nya budgetlag som infördes . Statens finanser är allt annat än goda. De är vare sig sunda eller långsiktigt hållbara. Vi är inte längre rustade för att möta de framtida ekonomiska utmaningarna och påfrestningarna. Det finns bara en väg ut ur detta. För att förbättra och stärka statens finanser måste vi bryta utanförskapet, få tillbaka så många som möjligt av de 1,5 miljon människor som står utanför arbetsmarknaden till arbete. För detta krävs det en politik som sätter arbetslinjen främst, som sänker skatter och gör det mer lönsamt att arbeta och att starta och utveckla företag så att vi får fler nya jobb. Utan fler i arbete kommer statens finanser och vår välfärd att fortsätta urgröpas. Utan fler i arbete är risken överhängande att bromsen i pensionssystemet slår till och leder till sänkta pensionsutbetalningar . Vi moderater och har presenterat en reformagenda för fler i arbete, för fler och växande företag.