prot · GS0992 · 2005-03-17 00:00:00 — Utskottet delar PRV:s och reservanternas uppfattning att tiden är mogen för en översyn av namnlagen men utgår ifrån att en sådan översyn kommer att ske utan något formellt tillkännagivande. Att göra en genomgripande förändring av namnlagen är mycket tidskrävande, och vi socialdemokrater anser att det måste göras många och tydliga avgränsningar i utredningsuppdraget. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. 126 () replik: Jag vill tacka för denna kraftfulla beskrivning av hur namnlagen faktiskt behöver förändras. Eftersom nu Socialdemokraterna röstar nej till detta skulle jag vilja definiera det som ett praktfullt självmål. kommer med det ena påståendet efter det andra som jag också kan skriva under på och som visar att det behövs en förändring av namnlagen. Välkommen till vår reservation! 127 () replik: Ja, , kan även jag skriva under på dina ord i talarstolen. Vi är inte emot översynen, men vi litar på att den socialdemokratiska regeringen kan bedöma med vilken prioritetsordning denna fråga kan komma på bordet. Här vill jag passa på att be oppositionen att klargöra en fråga för mig och för väljarna. Ute i samhället och i massmedierna kritiserar ni den socialdemokratiska regeringen för att den utreder för mycket. Här i har vi i vartenda betänkande ett eller flera tillkännagivanden. Ni förstår väl att man måste prioritera bland de frågorna. 128 () replik: Jag känner inte igen att vi säger att det utreds för mycket. Däremot klagar både vi och delar av rättssamhället över att en del utredningar är för grunda och för dåliga. När det gäller det ärende vi behandlar gav jag medvetet inte en massa exempel, för de står att läsa i betänkandet. Men om jag nu ändå ska göra det: Varför ska människor komma från till exempel och bära med sig traditionen att kvinnors namn slutar på en bokstav och mäns namn på en annan bokstav? Det är en väldigt bärande del av deras identitet. De kan inte komma till och ha det på det sättet, för då är de plötsligt i det svenska samhället två olika familjer. Det finns andra länder som har bindestreck mellan namnen. Det finns länder där man ärver namn på mammans sida på ett sätt som vi inte är vana vid i . Vi tar alltså inte hand om våra nya svenskars behov av att förändra sina namn i enlighet med sina traditioner, och det tycker jag är synd. 2000/01 litade tydligen inte Socialdemokraterna på regeringen, för då hemställde man om en förändring. har man plötsligt fått en from förhoppning. Jag tycker att kraftfulla argumentering borde ligga till grund för att vi också nu skulle vara överens om att säga till regeringen: Här behövs en förändring! 129 () replik: , du ger starka argument för de nya svenskar som kommer och behöver ha identitetskänsla även i sina namn. Särskilt jag som kommer från ett slaviskt land reagerar väldigt starkt när det är fel ändelse på efternamnen. vill jag återigen fråga: Är det själva tillkännagivandet som är viktigt eller resultatet av arbetet? Det är faktiskt bara en månad sedan det första tillkännagivandet blev tillgodosett genom de två skrivelser som vi bland annat behandlar i betänkandet. ((): Jag får inte svara på frågan) Nej, jag förstår det. 130 (): Och min mamma heter Stafilido i efternamn, tänka sig! Det beror på att det är ett grekiskt arv. kan man fråga sig hur bra det är att skilja på män och kvinnor på det här sättet, utifrån det vi pratade om innan med kvinnors värde och så vidare. Men det är inte det jag ska prata om, herr talman. Eller visst, det är en del av det jag ska prata om, men framför allt tycker jag att det nu har uppstått en debatt om form i stället för det innehåll som vi faktiskt alla är överens om. Jag vill instämma i väldigt mycket av det som föregående talare har sagt , och så vidare. sade att det här var en ideologisk fråga. I så fall har jag och samma ideologi i den här frågan. Jag är helt överens med . Jag tycker inte att samhället ska ha värderingar och synpunkter på vad vuxna människor bestämmer vad gäller namn. Det finns dock en sak jag tycker är olycklig och där jag beklagar att den borgerliga alliansen nu verkar gå ihop om form i stället för sak för att göra sig mer synlig. Jag försökte och fick igenom i mitt samarbete med socialdemokraterna i utskottet att vi faktiskt gjorde mycket skarpare skrivningar i betänkandet. Varför hängde ni inte på under utskottsmötet så att vi hade kunnat få ett enigt utskott? Vi har ju haft ett tillkännagivande tillbaka i tiden där hela utskottet var enigt. Varför hängde ni inte på i stället för att stå fast vid er reservation? Då hade vi kanske kunnat vara ännu mer eniga och sluta bråka om formsaker här. En sak är nämligen säker, herr talman: I det samarbete med Socialdemokraterna och där jag nu har förmånen att kunna vara med påverka de propositioner och förslag som läggs fram har jag också fått insyn i att vi måste prioritera bland frågor. Jag måste säga att jag prioriterar frågan om assisterad befruktning, äktenskapsfrågor och så vidare långt högre än namnfrågan. Det är ju det som det handlar om. Tyvärr sitter jag inte i regeringen. Jag har därför inget ansvar för dessa prioriteringar i sak. Men när man väl kommer till den här frågan handlar det ändå om att jag har ett förtroende för regeringen, och vi sitter och diskuterar detta. Och vi har ställt ett krav. Regeringen vet att utskottet vill ha en ny namnlag och att man ska se över den och lyfta in alla de aspekter som har tagits upp på olika sätt och att man i alla fall ska värdera dem och se på vilket sätt man kan förändra lagen. Jag vill inte förlänga den här debatten. Jag vill bara konstatera att vi är eniga i sak i utskottet. Vad gäller formen får alliansen stå för det som den säger. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och alltså bifall till utskottets förslag om en översyn av namnlagen, så att vi också får ett förslag till ny namnlag som vi i kan ta ställning till. I övrigt vill jag hänvisa till de två särskilda yttranden som jag står bakom där jag i sak förklarar och min ståndpunkt i sakfrågorna. 131 (): Eftersom inte har någon ledamot i utskottet har vi inte kunnat vara med vid behandlingen i utskottet. Men i den här frågan tänker vi stödja de fyra borgerliga partierna när det gäller ett tillkännagivande om att det ska tillsättas en utredning om namnlagen. Det har tidigare gjorts ett tillkännagivande. Men regeringen förstod tydligen inte frågans vikt. Det har inte hänt särskilt mycket. Jag tror att det är viktigt att vi nu återigen pekar på att vi anser att frågan är viktig. Och i sak tycks det inte vara så stor skillnad mellan oss. Alla vi inser att det måste göras en översyn, och alla har gjort goda inlägg i den frågan, och jag ska inte repetera alla goda argument. Som var inne på handlar det om en debatt om formen. Jag kan dela uppfattning att det är viktigare att arbetar med frågan om äktenskap och assisterad befruktning. Men jag anser också att vi från i vissa fall måste hjälpa regeringen med prioriteringarna för framtida arbete. Och detta är en signal från som högsta beslutande organ att regeringen inte får glömma denna fråga. Vi måste hjälpa regeringen att prioritera. Det är en klar signal från , och det tycker jag är viktigt att framföra. Slutligen vill jag bara understryka det särskilda yttrandet nr 2 från och om att man i detta arbete också ska titta på de problem som finns för personer som har genomgått könsbyte och så vidare så att detta verkligen behandlas seriöst i den utredning som vi kommer att besluta om . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2004/05:AU4 Arbetslöshetsförsäkringen (framst. 2003/04:RRS7). 132 (): Jag fick höra att Socialdemokraternas debattör i detta ärende nu hade åkt in på sjukhus, och jag vill framföra en hälsning till honom och hoppas att han kryar på sig så snabbt som möjligt. Vi saknar honom här . Vi ska tala om arbetslöshetsförsäkringen, som behandlas i arbetsmarknadsutskottets betänkande 4. Det har gått undan ordentligt i arbetsmarknadsutskottet. Vi har kommit upp i fyra betänkanden under detta . Med den här farten hinner vi säkert med ett eller två till under detta . Arbetet präglas av kaos, byråkrati, kontroll och närmast total brist på tid för förmedlingsarbete, samtal och vägledning till arbetslösa och service till företagen. Många manipulerar med statistik och redovisning för att inte visa misslyckade resultat. Det handlar om att visa resultat uppåt mot ledningen, inte gentemot de arbetslösa. Om någon i gruppen förberedande utbildning ser ut att kunna få jobb, flyttas och klassificeras han eller hon snabbt om till arbetsmarknadsutbildning, och så uppnår man ytterligare en placering i jobb för Mål 3. Så nås målet lättare. Men de som bäst behöver utbildning, som står långt bak i arbetslöshetskön, sorteras bort och kommer i fråga för arbetsmarknadsutbildning. Var det så det var tänkt? Vad är det egentligen som händer på arbetsförmedlingarna och hos Ams? Håller teoribygget AF helt enkelt på att implodera? Och vad gör regeringen arbetslivsminister och statsminister ? Detta är stycken tagna ur en ledare i . Rubriken var: råder rädslans imperium på AMS. Nog tycks det finnas anledning att reformera Ams på ett väl fungerande sätt. Ja, vad gör regeringen, statsministern och Ams generaldirektör? Och vad gör arbetsmarknadsutskottets majoritet när , efter revisorernas granskning av arbetslöshetsförsäkringens hantering på arbetsförmedlingen, kommer med sina synnerligen välmotiverade rekommendationer? Jo, majoriteten beslutar att något tillkännagivande till regeringen enligt dess mening inte kan anses påkallat. Och Amschefen begär ytterligare 2 miljarder, och det snabbt. Och statsrådet är stolt som en tupp, men inte nöjd. Det var han i en interpellationsdebatt som handlade om att få människor i arbete. Det påminner lite grann om tv-serien , jag menar . Är det så känsligt för utskottsmajoriteten att tala om för regeringen och Ams att de ska skärpa sig? Tydligen är det det. Majoriteten borde göra ett erkännande och ta till sig riksrevisorernas kloka och välgrundade synpunkter. Bocka och nig uppskattande i stället för att fogligt förutsätta att regeringen ska återkomma till med redovisning. Regeringen har inte visat någon större aktivitet på arbetsmarknadens område. Det utskott som vi representerar, arbetsmarknadsutskottet, är ett av de minst arbetstyngda i . Utlovade propositioner lyser med sin frånvaro. Att tro att regeringen skulle visa på sitt misslyckande är nog en from förhoppning. granskning visar på flera brister i kontrollfunktionen avseende efterlevnaden av försäkringen. Det är alltför få platsanvisningar till lämpligt arbete, vilket gör det svårt att kontrollera arbetsviljan. Arbetslöshetsersättning utbetalas till individer som inte är berättigade till det. Och en rättvis och enhetlig tillämpning av reglerna sker inte. Statsbidraget till a-kassorna uppgick till ca . Det är i storleksordningen lika mycket som statsbudgetens utgifter för hälsovård, sjukvård och social omsorg . Det är alltså inga småsummor som utbetalas i arbetslöshetsersättningar. Tillämpningen av försäkringsreglerna har alltså stor betydelse för statsbudgeten. Att bekämpa den höga arbetslösheten är den socialdemokratiska regeringens största misslyckande. har vi hört statsminister högtidligt uttala sig om detta i olika regeringsförklaringar. sade man: Arbetslösheten ska betvingas. Detta upprepades 1997. lät det så här: ska förutsättningar skapas för full sysselsättning. sade man: Alla som vill ska kunna få ett arbete. sade man: För varje socialdemokratisk regering är kampen mot arbetslösheten den allt överskuggande uppgiften. Vid frågestunden utbrast statsministern: ska fortsätta att pressa tillbaka arbetslösheten. Vår främsta uppgift är kampen mot arbetslösheten. arbetar inte var fjärde vuxen . Arbetslösheten uppgår till . Sysselsättningen ökar inte trots högkonjunktur. Jämfört med var 30 000 fler arbetslösa . I Svenskt Näringslivs utkomna rapport om det ekonomiska läget har antalet personer som ej var i arbete en vanlig arbetsvecka ökat med drygt 100 000 personer jämfört . Regeringen har haft på sig att betvinga arbetslösheten. Utan att överdriva kan jag säga: Resultatet har inte varit särskilt lyckat. För att få en striktare och mer ändamålsenlig tillämpning på arbetsförmedlingarna föreslår bland annat att en nämnd ska tillsättas för att minska det obehag som handläggarna upplever vid ifrågasättanden. Jag har stor förståelse för att det måste upplevas som en konflikt hos arbetsförmedlaren när denna både ska stötta den arbetslöse och vara den kontrollerande. Särskilt svår måste situationen vara när hot och påtryckningar sker, vilket tydligen inte är ovanligt. Revisorerna pekar på problemet att arbetslöshetsersättning på grund av bland annat detta betalas ut till personer som inte är berättigade till det. En oberoende nämnd skulle säkert ge en bättre ordning och en mer enhetlig praxis. Alliansen instämmer i riksrevisorernas förslag. pekar även på brister med handlingsplaner. gäller att en handlingsplan ska upprättas i samråd med den enskilde. När nu sökande får klara sig med självservice och handlingsplanerna blir eftersatta eller inaktuella försvårar detta naturligt matchningen och anvisningarna. Det är synnerligen viktigt att den arbetslöse får stöd i sitt sökande efter arbete. All erfarenhet tyder på att anställningsbarheten sjunker snabbt. konstaterar att arbetsförmedlingar som engagerar sig i de arbetssökande, har aktiv kontakt med potentiella arbetsgivare och snabbt upprättar individuella handlingsplaner lyckas bättre med att hitta arbeten som passar de arbetssökande. När vi pratar om handlingsplaner är det viktigt att vi ser arbetslöshetsförsäkringen som en tillfällig omställningsförsäkring. Med det menas att arbetslöshetsförsäkringens uppgift är att ersätta den arbetslöse för inkomstförlust . Så fort som möjligt ska den arbetslöse kunna övergå i reguljärt arbete. Handlingsplanen ska klargöra för den arbetslöse vilka möjligheter och skyldigheter denne har. Tyvärr har det visat sig att kvaliteten på handlingsplanerna har varit låg. Enligt en studie som en grupp inom arbetsmarknadsutskottet utförde visade det sig att många förmedlare tyckte att arbetet med tidsplaner var tidskrävande och inkräktade för mycket på andra viktiga arbetsuppgifter. Handlingsplanen som ett medel har blivit ett mål, vilket har bidragit till bristande kvalitet och uppdatering. I riksrevisorernas rapport betonas vikten av att snabbt och individuellt upprätta något som kan liknas vid ett kontrakt mellan den arbetslöse och arbetsförmedlingen. De förmedlingar som har gjort detta har också fått de bästa resultaten. Därför bör någon form av åtgärdsinriktad plan eller avtal upprättas så snabbt som möjligt, så att de möjligheter som finns och de regler som gäller tydliggörs. Det kanske till och med är lämpligt att kalla denna överenskommelse för något annat än en handlingsplan, för att skilja det från det nuvarande förfarandet. Det ska vara ett snabbt, individuellt och åtgärdsinriktat omställningsavtal som talar om vad som gäller för parterna, där arbetslöshetsförsäkringen ses som en omställningsförsäkring. Det kanske inte är troligt att regeringens företrädare skulle gå upp i talarstolen här i kammaren och med skammens rodnad på kinderna be svenska folket om ursäkt för sitt totala misslyckande med arbetslösheten. Det är väl heller inte särskilt troligt att Socialdemokraternas erkänner att den nuvarande regeringen inte kommer att klara det heller men nog hade det varit klädsamt. Åtminstone borde utskottsmajoriteten ha kunnat göra ett tillkännagivande och begära att regeringen skulle återkomma till med en redovisning av de åtgärder som vidtagits med anledning av riksrevisorernas granskning. Vi i alliansen begär att regeringen får uppdraget att möjligt återkomma med förslag som medför att styrelses rekommendationer uppfylls. I betänkandet har vi moderater även reserverat oss för förslaget att uppdraget som familjehemsförälder måste godkännas som ett arbete med rätt till arbetsrättslig trygghet. Här överlåter jag åt alliansens att framföra våra synpunkter. Med detta yrkar jag bifall till reservation 1. Jag står naturligtvis bakom också övriga moderata reservationer. 133 (): Huvudpunkten är den beklämmande situationen på arbetsmarknaden. gick delvis in på detta och på kritik. Jag vill börja med att ta upp en punkt i kritiken som jag tycker är helt central. Det finns ett problem med att arbetsförmedlare har dubbla roller. Liknande problem finns på många andra ställen i det offentliga livet, där man har att vara vän som man är den som i sista hand måste säga nej. Läkaren är ett exempel. Bankmannen, som ska både vara god bankman och neka krediter, är ett annat. Jag tror att man måste lösa denna fråga mycket snabbt. Jag vet inte om en nämnd är den bästa lösningen, men själva problemet är ganska allmänt och lösningarna är av den karaktären att man måste flytta de negativa besluten till någon annan person än den som har det direkta ansvaret att också vara rådgivare och stöd. Huvudproblemet är dock situationen på arbetsmarknaden. Det är svårt att vara riktigt upphetsad så här sent i en relativt tom kammare, men jag känner en djup bedrövelse över den svenska situationen . med regeringen är den totala arbetslösheten . Under dessa har regeringen haft makten över finanspolitiken, näringspolitiken och skattepolitiken. Man har ändå inte lyckats få ned arbetslösheten. Ekonomin har präglats av en god tillväxt : + bnp-tillväxt. har den totala arbetslösheten ökat. Räntan är rekordlåg. Man kan tycka att den kanske är för hög eller kanske där står striden men sett till vad som är normalt i ett historiskt perspektiv är räntan ungefär hälften av vad den är i ett normalläge. I denna situation, med en rekordlåg ränta och hög bnp-tillväxt, kan vi ändå konstatera att arbetslösheten ligger och att den växer. Ungdomsarbetslösheten har ökat med till enligt . Antalet långtidsarbetslösa har ökat med 12 000 personer till 76 000. Den här utvecklingen på arbetsmarknaden sker trots att man har ökat antalet personer i åtgärder . En central mening i reservation 1 är att arbetsmarknadspolitiken, eller regeringens ekonomiska politik som är inriktad på arbetsmarknaden, har kommit till vägs ände. Regeringen har inga recept för att få ned arbetslösheten. Man kan putta in 1 miljard eller 2 miljarder, och man kan få fler människor i olika typer av åtgärder. Men riktiga jobb kräver riktiga arbetsgivare. Ams är ingen riktig arbetsgivare. De jobb man får i arbetsmarknadspolitiken är i och för sig värdefulla i de flesta fall, fastän inte alla, men det är inga riktiga jobb. Det vore bra om vi i diskuterade de långsiktiga orsakerna till att arbetslösheten är hög och har bitit sig fast på en så hög nivå att den ligger i en situation med rekordlåg ränta och hög ekonomisk tillväxt. Det finns ingen lösning i sikte med den politik som regeringen för. Vi måste få en annan politik, inriktad på att det ska löna sig att vara företagare och att det ska löna sig att expandera företaget så att vi får arbetsgivare som både kan anställa fler i privat sektor och betala skatter så att man kan anställa fler i den offentliga sektorn. Jag ber att få avsluta med att tillstyrka reservation 1. 134 (): Kolleger i denna kammare denna sena timma! Bakom detta betänkande med rubriken döljer sig många tragedier och öden i dagens . Det är alldeles för många som är tvungna att leva på denna försäkring på grund av regeringens katastrofala företagarpolitik och dåligt skötta statliga finanser. Den socialdemokratiska regeringen har suttit vid makten, och har över 368 000 medborgare som är arbetslösa. Det är av arbetskraften. Till detta ska läggas alla dem som är sjukskrivna, ca 250 000 personer, eller förtidspensionärer, ca 540 000 personer, som också är i arbetsför ålder. Det innebär att närmare 1 160 000 personer inte gick till, eller kunde gå till, ett jobb . Bilden blir ännu värre när man till dessa höga siffror tillför alla de undersysselsatta, det vill säga de som vill arbeta mer men som inte får någon utökad arbetstid. Då tillkommer ytterligare 273 000 medborgare. Detta är Socialdemokraternas 2005, och enligt parollerna är man stolt. Enligt en rapport från kommer över 500 000 jobb att flytta utomlands . Arbetslösheten kommer att nå katastrofala nivåer, och lösningen är inte att sjukpensionera bort ökningen för att frisera siffrorna. SSU:s frisering av sina medlemssiffror borde få moderpartiet att vara vaksam över hur man hanterar statistiken. Från regeringens håll har man också mage att kalla nya arbetsmarknadspolitiska åtgärder för nya jobb. 50 000 medborgare i nya åtgärder är inga riktiga jobb det är konstgjord andning! Nej, här måste till radikalare grepp och en kursändring. arbetslöshetspolitik skulle innebära följande för : 1.Allt arbete kommer att uppmuntras och räknas den arbetslöse till godo i systemet. Vi föreslår att den ersättningsgrundande inkomsten ska beräknas på av genomsnittsinkomsten , och det ska omräknas var sjätte månad. Det innebär att om man tar ett kortare jobb under sin arbetslöshetsperiod visar det sig direkt positivt när man får sin ersättning. 2.Ingen bortre parentes i arbetslöshetsförsäkringen och ett stopp på den kostnadsövervältring till kommunernas socialtjänst som sker. 3.Förenklat och lättbegripligt regelverk för arbetslöshetsförsäkringen. Dagens regler är till stor del utformade när flertalet hade fast heltidsanställning. Arbetsmarknaden är i stark förändring, och stelbenta system måste ändras. Här ska särskilt nämnas utformningen av arbetsvillkoret, som innehåller en mängd begränsande faktorer som strider mot devisen att allt arbete ska löna sig. Dagens system missgynnar dem som har säsongs-, projekt- eller deltidsarbete. Det ger felaktiga signaler om man inte får tillträde till arbetslöshetsförsäkringen därför att man har förlagt sin arbetstid mer fritt än vad regelsystemen tillåter. För många blir det ekonomiskt olönsamt att bryta en arbetslöshetsperiod med kortare arbete. 4.Med kristdemokratisk politik skulle studerande få möjlighet att få arbetslöshetsförsäkring under ferierna, och dessutom skulle studier räknas som överhoppningsbar tid. Vårt system skulle underlätta för de äldre med ett försörjningsansvar som studerar. 5.De anställda i privata bemanningsföretag får samma rättigheter och villkor som de anställda i offentligt organiserade bemanningsföretag. Enligt dagens orättfärdiga system betraktas en anställd i ett privat bemanningsföretag alltid som heltidsanställd oavsett vad den enskilde och företaget har avtalat. Vidare finns en regel som säger att man inte kan få arbetslöshetsersättning för en period mellan två uppdrag för ett och samma bemanningsföretag. Det är orimligt att dagens regelverk leder till att arbetslösa personer tvingas tacka nej till erbjudanden om arbete på grund av att de då kan mista sin arbetslöshetsersättning. 6.Företagarnas ersättningsrätt stärks och blir rättvis. Ett klart och rättvist regelverk skapas som ger trygghet för företagarna att klara sig av arbetslöshet. Större rättvisa skapas för företagare som verkar inom kooperativa, ideella eller ekonomiska föreningar. Allt för att stimulera nya företag att bildas. Jag har här skissat på några av de förslag som lämnat i sina motioner som sedan tyvärr har blivit reservationer och inga tillkännagivanden. Om de hade blivit tillkännagivanden hade det gjort att vi hade fått en bättre, uthålligare, enklare och mer solidarisk arbetslöshetsförsäkring än dagens lappverk. Jag vill nu övergå till en annan viktig reservation som vi har tillsammans med alliansen i detta betänkande. Det handlar om familjehemsförälderns utsatta situation när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Att vara familjehemsförälder är en viktig uppgift som inte bara tar mycket tid i anspråk utan även kräver stort känslomässigt engagemang.