prot · GT0953 · 2005-12-16 00:00:00 — Det går inte att underskatta transporternas betydelse. Däremot, som med allting annat, skapar de problem. Ett problem är varifrån vi ska få drivmedlen . Här gäller det naturligtvis att hitta den bästa lösningen, och då är frågan: Vem hittar den bästa lösningen? Är det vi i den här kammaren, forskare eller de som driver utvecklingen som kommer att hitta framtidens lösning? Vad lösningen är vet vi inte . Propositionen, och behandlingen av den, har på något sätt blivit vad politiken är när den är som sämst, nämligen ett konstigt spel. Ett förslag läggs fram trots att ingen egentligen tycks vara nöjd, och ända ska det fattas beslut om det i kammaren. Det är märkligt. Förslaget innebär att många detaljister kommer att tvingas punktvis, ett antal från början, något färre senare börja sälja andra bränslen, vilket i praktiken innebär etanol. Vem tror då på detta? Som vanligt har det föregåtts av en utredning som fick sina direktiv. Trodde utredningen på sina egna förslag? Nej, det gjorde den inte utan sade att det på kort sikt kommer att innebära att enbart etanol kan komma att gynnas. Konsekvensen av förslaget som presenteras, säger utredningen vidare, riskerar att gynna etanolbaserad teknik framför annan teknik. Vad mer säger utredaren? Jo, han säger att framför allt har det förslag som han lägger fram en tendens att inte möta de krav som ställs från marknaden. Utredaren anser att det hade varit bättre med en frivillig överenskommelse, men han levererade det som regeringen hade beställt. Förslaget gick sedan till Lagrådet för remiss. Vad sade Lagrådet? Jo, de var mycket tveksamma till lagförslaget. Enligt Lagrådets mening är det över huvud taget inte ägnat att läggas till grund för lagstiftning. Det finns alltså ett dåligt förslag och en utredning som man inte är nöjd med. Ändå bär regeringen fram ett förslag till ny lagstiftning, med mycket små förändringar, som kommer att få stora konsekvenser. Vilka vill ha det? Det är inte , inte , inte , inte , inte , inte Kommuner och Landsting, inte Svenska , inte , absolut inte detaljisterna som ska sälja varan, och inte fordonsindustrin. Alla dessa har i remissvaren sagt nej till förslaget. Frågan är vem som tror på förslaget. När man läser utskottets betänkande, som efter många bordläggningar och försök att hitta en majoritet nu föreligger, kan man konstatera att även utskottet är mycket tveksamt när det gäller de faktiska förutsättningarna och realismen i förslaget samt tidpunkten, som ändrats. Man anser sig till och med vara tvungen att ge ett tillkännagivande om att regeringen nog borde tänka lite grann på detta med teknikneutraliteten trots allt. I grunden har alltså utskottets majoritet, om än i förmildrande ordalag, egentligen sågat lagförslaget men ska ändå genomdriva det. Det är ytterligt märkligt. Vilka är framtidens bränslen? Den frågan ställde jag i början av anförandet, och det är fortfarande lika svårt att svara på den. Vi vet inte. Vi vet inte konsekvenserna av förslaget. Men vi vet att om vi genomför den här typen av lagstiftning riskerar vi att bromsa den fortsatta utvecklingen. Innebär det här en ny miljöbelastning som kanske är värre än den tidigare? Det finns forskare som i artiklar pekat på att etanolen kanske inte alltid är så bra ur miljösynpunkt. Ska vi nu in i det systemet genom ett illa underbyggt, illa genomtänkt, förslag? Vad innebär förslaget tidsmässigt? Jo, utskottet insåg att det nog inte var så klokt att på en månad tvingas genomföra det och man har fått på sig. ska ett antal hundra bensinstationer byggas om. har i sina svar sagt att det inte går. Därför har tvingats anställa två personer som på heltid ska behandla alla de dispensansökningar som man vet kommer in. Förslaget är alltså inte så genomtänkt, inte ens med de förändringar som utskottet gjort. Konsekvenserna för enskilda näringsidkare, där man tvingas sälja en annan vara än man tidigare tänkt sälja, har tagits upp av Lagrådet, som är mycket tveksamt till det. Regeringen har i propositionen kommenterat detta, liksom utskottet i sitt betänkande. Men de tar lätt på det hela: Vi tycker att det är bra så vi struntar i det. Vi kommer att genomföra det i alla fall. Det hela avfärdas alltså med någon enstaka mening. Vad blir kostnaderna? har tittat på det. Någonstans kommer det att kosta att genomföra förslaget, ett förslag som egentligen väldigt få, om någon, vill ha. Vad innebär det för priset? Kostnaden blir någonstans mellan och per liter för etanolen, för enbart avskrivningskostnaderna, alltså för att installera det som måste installeras. Ytterst märkligt är det faktum att den här typen av fordon säljer ganska bra. Då vore det väl rätt naturligt att man lät utvecklingen ha sin gång. När det börjar finnas efterfrågan från kunderna kommer det hela att lösa sig av sig själv. Hurdan är tillgången? I en artikel från Svenska och konstateras att med den tillgång på etanol som finns skulle det genomsnittliga tankningsstället inte ens sälja en hel tank . Är det då klokt att tvinga igenom systemet ? Över huvud taget tycks politiken, när det gäller drift av fordon, ha blivit rätt osammanhängande. Det finns ett exempel i budgetpropositionen. Det är ett förslag som förmodligen kommit i syfte att kompensera den ena av de svenska personbilstillverkarna för effekten av tvånget att börja sälja just alternativa drivmedel eftersom det gynnar etanol. Därför inför man skattelättnader för det andra alternativa drivmedlet som finns tillgängligt, nämligen gas. För bilar som drivs med gas reduceras förmånsvärdet på tjänstebilar, vilket innebär att gasdrivna bilar blir billigare att inneha än etanolbilar. Politiken hänger inte ihop. Det man de facto gör är att man i praktiken tvingar mackarna att sälja etanol och sedan skattemässigt gynnar fordon som använder gas. Den politiken hänger inte ihop. Jag yrkar bifall till reservation 1. Jag måste tyvärr konstatera att det gamla uttrycket att Vänstern är dörrmatta till socialdemokratin fortfarande stämmer ganska väl. Men har man nått ett steg längre. har man i praktiken också blivit dörrmatta. 77 (): Vi bedriver ett storskaligt försök med planeten. Så beskriver professor det faktum att vår generation kraftigt ökar koldioxidhalten i atmosfären. Det finns ganska ont om bra planeter, och att vi bedriver ett storskaligt försök med den här planeten gör att i alla fall jag känner en klump av oro i magen. Vad blir konsekvenserna om temperaturen i medeltal stiger två grader, fyra grader, sex grader, tio grader? Vad händer med naturen? Och framför allt, vad händer med den mänskliga civilisationen om vi förlorar land till både öken och hav? I vårt eget land är det i stor utsträckning trafiken som är problemet, inte för att den står för alla utsläpp utan för att det framför allt är där vi har en utsläppsökning. Därför kan jag ha viss förståelse för den politiker som vill peka med hela handen, göra ett snyggt hugg och få fram ett snabbt förslag som ska lösa åtminstone en liten del av problemet. En viss förståelse har jag för det. Men jag har ingen som helst förståelse för den regering som lägger fram det här lagförslaget. För till skillnad från enskilda politiker har regeringen hela statsapparaten och hela utredningsväsendet i sin hand, och man kan kontrollera om de förslag man lägger fram är rimliga för att uppnå det mål man vill nå. Regeringen har också gjort en utredning på det här området, som presenterade. Jag har nog aldrig läst en utredning över vilken biskop ande svävar tyngre: Härtill är jag nödd och tvungen. Jag tänkte läsa en liten del av sammanfattningen av utredningen. Så här skriver utredaren: Det presenterade lagförslaget är behäftat med en rad brister och nackdelar. Det allvarligaste är kanske att förslaget inte beaktar att en ökad användning av förnybara fordonsbränslen förutsätter en samverkan mellan flera olika faktorer såsom tillgång på bränsle och fordon, en uppbyggnad av drivmedelsdistributionen och ett konkurrenskraftigt pris på produkten. Förslaget riskerar således att medföra att ett stort distributionssystem byggs upp utan att det finns tillgång på bränsle eller fordon som använder förnybara fordonsbränslen. Detta är en utredare som kritiserar sitt eget lagförslag. Har då utvecklingen , sedan utredningen lades fram, på något sätt förändrats, så att det kunde finnas skäl att ompröva de slutledningar som utredaren har kommit fram till, nämligen att det gynnar etanol mer än biogas och att det egentligen är ett felaktigt lagförslag? Nej, det har den inte. Snarare har visat på något väsentligt, nämligen att detta är ett lagförslag som försöker lösa ett problem som inte existerar. Det problem man försöker lösa är något man säger är ett moment 22: Det säljs inga miljöbilar, för det finns inga miljöbränslen. Sanningen är precis tvärtom! utgjordes av bilförsäljningen inte bara nybilsförsäljningen av miljöbilar. Vi har en kraftig marknadsdriven utbyggnad av alternativbränslestationer i det här landet. Jag pratade med representanter för näringen. De tror att vi i slutet av det här året kommer att ha ungefär 400 nya stationer med etanol eller gas. Vi ser redan nu en mer än hundraprocentig ökning. Det är faktiskt helt orimligt att lägga fram det här lagförslaget. Om man lägger fram ett lagförslag som ska fixa ett problem som inte existerar så måste man i alla fall se till att lagförslaget inte skapar nya problem. Det gör det här lagförslaget. Det innebär en låsning vid etanol. Det är ett problem. Det ställer naturligtvis till stora problem för ett antal enskilda näringsidkare. Om man ska göra stora investeringar krävs det en planering för den som gör investeringarna. Det här kan naturligtvis innebära att ett antal bensinstationer helt enkelt går i konkurs. I värsta fall är det bensinstationer som finns i bygder där man har långt till närmaste mack. Där är bensinstationen inte bara ett ställe där man får bränsle den är en del av den sociala infrastrukturen. Där finns ATG-ombud, post och en lokal närbutik. Lagförslaget kan faktiskt vara ett hot mot dessa bensinstationer kanske inte i det stora hela, men det räcker att ett enda ställe läggs ned för att vi ska ha förstört eller försämrat livet för en del av våra medborgare. Det kan inte vara lagstiftarens roll. En lagstiftares roll kan inte vara att försämra villkoren för våra enskilda medborgare utan att det leder till någon vinst miljömässigt. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 2. Naturligtvis står jag bakom alla reservationer. 78 (): Jag vill också yrka bifall till reservation 2. Vi kristdemokrater är också oroliga för miljön. Vi jobbar också med frågan hur vi ska få ihop ekvationen med ökad trafik och ökad växthuseffekt. Men vi brukar säga så här: Det är inte bilen det är fel på, det är bränslena. Men då borde väl man gilla denna proposition? Den vill ju tvinga bensinstationerna att tillhandahålla alternativa bränslen. Nej, fru talman, vi är emot tvingande lagförslag på detta område, och jag vill förklara varför. Jag ska ge en kort historik. Någon, kanske från , kom på idén att varje bensinmack borde sälja alternativa bränslen. I och för sig var det ingen dum idé, men när idén skulle förverkligas började problemen. En utredning tillsattes. Utredaren lade fram ett förslag som han själv var tveksam till på grund av dess nackdelar. Det har vi redan hört om här i debatten. Regeringen försökte förhandla med oljebolagen om en frivillig introduktion av förnybara drivmedel. Det var enligt regeringen ingen framkomlig väg. Då lade regeringen fram en proposition, och som brukligt är bad man Lagrådet yttra sig. Lagrådet avstyrkte förslaget bland annat för dess bristande konsekvensanalys. Också detta har mina kolleger redogjort för tidigare här. Till och med Socialdemokraternas ledamöter i trafikutskottet ansåg sig tvingade att motionera med anledning av propositionen för att mjuka upp regeringens förslag. Det är ganska ovanligt. Fem partier, alltså en majoritet, i avstyrkte först den tvingande lagtexten. Vårt gemensamma motiv var att den inte är teknikneutral. I klartext tror vi att de bensinmackar som blir tvingade att investera i nya bränslepumpar självklart skulle välja det billigaste först. är det etanol. Alltså skulle vi få en teknikstyrning på grund av ett politiskt beslut. är positiva till en mångfald av nya bränslen, givetvis också etanol. Men vi önskar att branschen ska få utveckla de bästa alternativen för framtiden utan politisk styrning. Risken är annars att vi väljer ett spår som inte är hållbart. Näringslivsföreträdare säger visserligen ibland att man vill ha besked av politikerna vad som gäller och få en bestämd färdriktning, men så enkelt ska det inte alltid vara, speciellt inte när det gäller teknisk utveckling. Jag nämnde att det var fem partier som var emot lagförslaget, däribland även . Då startade ett intensivt arbete från Socialdemokraterna för att få med sig på vagnen. Men var ståndaktigt ett bra tag i trafikutskottet ända till sista stund, när vi skulle justera betänkandet. Då svek Vänstern på grund av att regeringen lär ha lovat pengar till investeringsstöd i någon diffus form. Enligt uppgifter från handlar det om varav 50 miljoner . Detta utlovades dagarna efter att fastställt budgetramarna . Vilken dålig respekt för ! Oppositionen tvingades begära finansutskottets yttrande, och det mynnade endast ut i en uppmaning att regeringen måste hålla sig inom ramarna eller föreslå nya ramar i tilläggsbudgeten. En enda mening i betänkandet ska tydligen garantera denna så kallade satsning: En långsiktig flerbränslestrategi, som omfattar utökad investeringsstimulans, måste tas fram för att främja teknikneutralitet, även i försäljningsledet. Då undrar man givetvis: Hur ska detta stöd riktas? Till vem ska det riktas, och för vad? Det är mycket märkligt, fru talman, att man först lägger fram ett förslag om en tvingande lag och därefter tar fram en strategi och investeringsstöd. I denna viktiga fråga om framtidens bränslen kokar vänsterpakten ihop en riktig soppa utan recept och med okända ingredienser. Att det är tre kockar kan jag inte kritisera, eftersom vi i håller oss med fyra sådana. Men skillnaden är att vi har både en gemensam kokbok och välkända ingredienser när vi lagar soppa tillsammans. God jul, fru talman! 79 (): Dagens stora energi- och miljöfråga är klimatfrågan och växthuseffekten. av världens energiförsörjning är alltjämt fossilbaserad, så de stora utmaningarna återstår. Den svenska energiförsörjningen kom till från oljan, vilket genom en imponerande omställning på värmeområdet har sjunkit till dagens . Oljeberoendet är störst på drivmedelsområdet, som står för en tredjedel av utsläppen av växthusgaser. I var drivmedelsförbrukningen varav kom från fossila bränslen. Etanol svarade för , rapsolja, RME, för och biogas för . har etanolimporten från främst ökat starkt. ersätter etanol främst i form av låginblandning av all bensin. arbetar sedan mycket länge för att användningen av biobränslen och biodrivmedel ska expandera så snabbt det är möjligt liksom självfallet utvecklingen av ny teknik för både värmeanläggningar och motorer. Självfallet gläds vi när verkligheten är sådan att alltfler delar denna uppfattning och när bioenergin tillväxer så starkt som den gjort och gör. Det betyder oerhört mycket för både miljö och ekonomi i vårt land. väntar nästa stora utmaning, att växla över från fossilbränsledrivna fordon till fordon som drivs av förnybara drivmedel. En förutsättning för den starka marknadsdrivna tillväxt som sker är de generella skattelättnader som gäller för förnybara drivmedel, vilket tillsammans med sänkta förmånsvärden för tjänstebilar och olika andra miljöbonusar gör dessa drivmedel konkurrenskraftiga gentemot bensin och diesel. Detta är goda politiska beslut för att ge marknadskrafterna hjälp på vägen. Tillsammans med de kraftiga höjningarna av oljepriset och med alltfler miljöbilar på marknaden ökar efterfrågan nu mycket snabbt på förnybara drivmedel, och helt dominerande är etanol. har ca 2 000 miljöbilar sålts i , vilket är av hela nybilsförsäljningen. Försäljningen av etanol, E 85, ökar också kraftigt utöver den helt dominerande låginblandningen. Oljebolagen och bensinmackarna känner av efterfrågan och möter den bland annat genom att snabbt öka antalet tankställen med etanol. fanns det under 100 tankställen med etanol, E 85. säljer 300 stationer etanol. är det sannolikt minst dubbelt så många, 600 stationer. Jag instämmer helt i vad sade. Marknaden fungerar, och vi behöver inte lägga oss i. Men det ska ändå göras. Det finns också en växande produktion av svensk biogas. Även här ökar antalet tankställen. Volymen av biogas och antalet biogasmackar är mycket lägre och färre. Men framför allt regionalt, till exempel i och , spelar den miljövänliga biogasen en växande roll. Om hörnet pågår en febril utveckling av andra förnybara bränslen från bioråvaror, där skogsprodukter är en oerhört spännande bas. Men det dröjer innan det kommer ut på marknaden. var ofta skeptiskt till spannmålsbaserad etanol som fordonsbränsle. Det är glädjande att man så hämningslöst bejakar etanolen. Men det regeringsförslag för att öka användningen av förnybara drivmedel som vi nu diskuterar är tyvärr fyrkantigt och feltänkt. har tyvärr en tendens att hamna där ibland, och även regeringen när den följer efter. Kravet på en skyldighet för bensinmackarna att tillhandahålla förnybara drivmedel leder till onödiga kostnader och en stor byråkrati samt andra nackdelar som väl har redovisats här. Lagrådet avstyrker förslaget liksom de tunga remissinstanserna som till exempel och . När marknadskrafterna fungerar ska man akta sig för detaljregleringar. Det är vår huvudkritik. Energin som regeringen, och drivmedelsbranschen nu tvingas lägga ned i den här frågan hade kunnat användas mycket bättre för att verkligen angripa huvudproblemet. Hur får vi i gång en produktion av förnybara drivmedel som kan täcka de växande behoven? Det vore väldigt trist med massor av etanolpumpar men bristande tillgång på etanol. Tack vare den starka kritiken i utskottsbehandlingen av den här propositionen, från och övriga borgerliga partier men även från , har regeringens förslag ändå modifierats rätt ordentligt och åt rätt håll. Det handlar egentligen, om vi ska säga som det är, om en ren bakläxa. Regeringen får bland annat i uppdrag att ta fram en långsiktig flerbränslestrategi, återkomma med förslag om investeringsstimulanser, följa utvecklingen mycket noga bland annat avseende teknikneutralitet och kostnadsutveckling samt utreda frågan om kravet att tillhandahålla bränslen ska riktas mot bränslesäljaren, som enligt propositionen, eller mot bränsleleverantören. Vi beslutar ett, och sedan får vi se vad det blir. är inte främmande för till exempel behovet av investeringsstimulanser för att främja förnybara bränslen. Självfallet ska varje ansvarsfull regering ta fram strategier i olika frågor och följa utvecklingen. Men eftersom själva grundfelet består i att i detta läge lagreglera genom en tvångslag de förnybara pumparna har vi reserverat oss tillsammans med och . Jag yrkar bifall till reservation 2. Så går jag över till något mycket viktigare. Vilket mål ska vi sätta upp för den fortsatta expansionen av förnybara drivmedel? Här är jag bekymrad. Vi har hört samhällsbyggnadsminister och statsminister utlova det svenska folket att ska vårt oljeberoende ha avvecklats. Det är bra att sätta upp mål, men de ska vara möjliga att nå. Många människor och medierna har tagit till sig och tror på regeringens budskap och löften. De har inte uppfattat den lilla brasklapp som ibland finns med i en bisats, nämligen att målen egentligen bara innebär att man ska ha valmöjlighet mellan att tanka bensin eller till exempel etanol. Det är en himmelsvid skillnad mellan att avveckla och ha valmöjlighet. Jag tycker att de båda statsråden handskas ovarsamt med orden. Däremot kan deras löfte enligt den lilla bisatsen förklara lagkravet på förnybara pumpar. Så enkelt var det löftet fixat. Men, okej, säg att regeringen vill avveckla oljeberoendet, och det tror jag väl. Då kommer nästa bekymmer. I regeringens proposition, som vi diskuterar och ska besluta om, refererar man mål att inom EU ska , det vill säga , en femtedel av drivmedlen vara förnybara. är fortsatt fossila. Detta mål klassar i sin etanolpumpsproposition som ambitiöst. Det är samma regering som leds av en statsminister som vill avveckla till , i vart fall i retoriken. Tyvärr verkar regeringen arbeta med dubbla budskap, och det beklagar jag. Det blir inte heller bättre när vi snart ska rösta om vilket mål som ska fastställa för hur stor andelen förnybara drivmedel ska vara om bara . Regeringens förslag som, hör och häpna, utskottets majoritet ställer sig bakom är att ska sätta precis det som mål som EU har som norm, nämligen att av drivmedlen ska vara förnybara. Samma regering som vill avveckla oljeberoendet vågar inte ens ha en högre målsättning än vad EU i sin helhet har som norm. har inte utlovat oljeavveckling , men vi arbetar intensivt med rader av förslag för att främja snabbast möjliga expansion av förnybar energi och förnybara drivmedel. Vi vill därför konkret höja regeringens rätt passiva mål år , nästan en halv gång till så mycket som regeringen vill. Vi visar också hur det ska gå till. Vi är tyvärr rätt ensamma om det faktiskt helt ensamma. Socialdemokraterna följer sin regering i hälarna, likaså och . Men här är det olika budskap i olika utskott. I miljö- och jordbruksutskottet är med på målet om , men i dagens votering nöjer man sig med regeringens bud på . Jag yrkar självfallet bifall till reservation nr 6, och jag hoppas att den kan få stöd av fler ledamöter än 22. Vi vill verkligen inte stå ensamma när vi nu ska fastställa ett viktigt inriktningsmål för hur stor andel förnybara drivmedel vi ska ha som mål . Ni är välkomna att ansluta er till oss i omröstningen. 80 (): Låt mig inledningsvis konstatera att jag tycker att det är glädjande att vi ser ett trendbrott när det gäller det miljövänliga bränslets utveckling. Den gångna hösten vittnar om att det höga bensinpriset har inspirerat människor att se över vilka alternativ som finns. Andelen sålda miljöbilar ökar, och det är bra. Men det krävs att dessa fordon också har tillgång till förnybara drivmedel. Den nya lag vi diskuterar här är ett steg i den riktningen. Man kan med fog ställa stora krav på en sådan här lag. Den ska vara teknikneutral. En stor del av diskussionen i utskottets arbete med betänkandet har handlat om denna kärnfråga. Jag vill för tydlighetens skull här slå fast att lagtexten till sin utformning och sitt textmässiga innehåll är teknikneutral. Ingenstans i texten förordas något alternativ före det andra. Problemet uppstår när den praktiska tillämpningen av lagen ska genomföras. Kravet i lagen är att mackägarna är skyldiga att erbjuda ett förnybart bränsle. Det naturliga för mackägaren blir att välja den anläggning som är billigast att installera. I de allra flesta fallen är det etanolen som då har en fördel. Detta faktum gör att det finns en risk för oönskade fastlåsningseffekter. Vi socialdemokrater tillkännager tillsammans med våra samarbetspartier för regeringen åtgärder i syfte att stimulera tillgången och efterfrågan på flera förnybara bränslen. En flerbränslestrategi som vi socialdemokrater står bakom blir därför genomförbar förutsatt ökad investeringsstimulans som skapar förutsättningar för en teknikneutral övergång till förnybara drivmedel. Utskottsmajoriteten har också ansett det befogat att skjuta fram ikraftträdandet till . Det kan ju synas som en liten förändring, men det ger ändå ytterligare förberedelsetid för de ca 600 mackar som berörs i det första steget. Vi ska komma ihåg att möjligheten att ansöka om dispens är en del av lagen. Men genom att skjuta fram ikraftträdandet till kan vi undvika en del dispensansökningar. Frågan har dessutom varit känd för marknaden . Det växande intresset för miljöbilar måste också ha noterats av branschen.