prot · GS0973 · 2005-02-10 00:00:00 — Vi ska utreda om det är fler som ska få möjlighet till det. Äktenskapet och familjen är viktiga. Men vi måste titta på hur verkligheten ser ut. Hur många barn lever med båda sina föräldrar? Hur många barn lever i homosexuella familjer? Det vet vi inte. Men vi vet att de finns. De ska också ha en möjlighet till en trygghet. Det är därför som vi måste följa med och förändra lagarna. Men äktenskapet är inte hotat. 118 (): I denna debatt blandas sakfrågan och formfrågan om vartannat. Inte heller jag tror att det råder någon tvekan om var till exempel står. Jag tycker inte att justitieministern tog tillfället i sitt förra svar att besvara den fråga som jag ställde om det verkligen var så som tidigare antyddes här i interpellationsdebatten att det fanns en möjlighet att det inte hade blivit någon utredning över huvud taget. Det är en mycket central fråga. Det handlar om hur man ser på efterlevnaden av tillkännagivanden. Det är förvånande att regeringen anser att man inte behöver på något sätt särskilt redovisa för om man frångår tillkännagivandena om man bara kan förankra en ny ståndpunkt i en annan riksdagsmajoritet än den som stod bakom det ursprungliga tillkännagivandet. Det är så det har gått till, i så fall. Det var fem partier som röstade för ett tillkännagivande om ett utredningsuppdrag som skulle ske i parlamentarisk form. sker det i stället som en utredning av en enmansutredare. Sedan har jag stor respekt för att diskussionen har nått olika långt inom olika partier. Jag tror att man måste ha stor respekt för att frågan engagerar många personer. Vissa är säkra på sin ståndpunkt, och andra behöver att bestämma sig. I det avseendet skiljer sig inte den här frågan från andra viktiga frågor som har avgjorts och behandlats i parlamentariska utredningar utan att alla partier har bestämt sina positioner på förhand. Några exempel som jag kan nämna är utredningen om barn i homosexuella familjer, som engagerade justitieministern själv, eller varför inte frågan om införande av registrerat partnerskap. 119 (): Jag har bara ett par kommentarer. Egentligen tog lite grann av vad jag skulle säga. För att ta exemplet med hur olika långt man har kommit så kan ju det också bero på vilka beslutsformer man har i respektive parti. Mitt parti har partikongress . Det är vi hade kongress , för vi har det . Då var inte den här frågan speciellt aktuell; i varje fall fanns det ingen motion till den kongressen. Vi hade inte möjlighet att ta ställning till den då, och då tar det till nästa gång. Det gäller därför att tänka igenom det hela. Det är skillnad för många andra partier, som har sina stämmor och kongresser . Då kan man ta ställning till saker . Det är naturligtvis olika förutsättningar. Detta har alltså med det att göra, och det har också med respekt för partierna att göra. säger att man faller för kortsiktiga trendiga lösningar. Jag måste säga att jag blir lite arg och upprörd över det. Skulle homosexuellas förhållanden vara mer trendiga än ett heterosexuellt gift pars rätt? Jag har mycket svårt att förstå de argumenten. Jag tycker att man ska visa respekt för alla människor och alla människors ståndpunkter, men jag måste ändå säga att när man får den typ av brev som alla är formulerade på ordet exakt likadant så misstänker jag i alla fall att de på något sätt är massproducerade. Jag ska inte säga att inte enskilda människor också har skickat in; det är helt riktigt. Men i det här fallet är det massproduktion. Breven är exakt likadant formulerade. 120 (): Jag får börja med att tacka justitieministern för den omtanke som han visade när han sade att han vill se till så att arbetet kommer i gång i de olika partierna. Jag kan försäkra att i mitt parti har vi konferenser , och den här frågan kommer alltid upp. Det skulle kunna gå alldeles utmärkt för oss att sitta i en utredning. Det behövs inte en enmansutredning för att vi ska klara av diskussionerna runtomkring frågan. De har pågått , och de kommer att fortsätta pågå. Jag förstår faktiskt inte det argumentet för att man väljer en enmansutredning i stället för en vanlig parlamentarisk utredning. tog upp några exempel. Jag kan ta ett annat, nämligen . Självfallet har vi i partiet haft kontinuerliga kontakter med den representant för vårt parti som sitter i . När vi alla har suttit i utredningar har vi korresponderat med våra partier. Det argumentet gills inte, justitieministern. Det måste vara ett bättre argument för att denna stora och i mitt tycke mycket omfattande utredning inte ska ligga i en parlamentarisk utredning utan i stället i en enmansutredning. Jag tycker att frågan är värd en parlamentarisk utredning. Det känns nästan lite fjuttigt att lägga den i en enmansutredning med den mindre påverkan som man kan ha på det sättet. Till slut tycker jag att det är viktigt att utredningen kommer i gång. När man tittar på vad utredningen ska utreda tycker jag att det är lite trist att den ska behöva ta så . Det kanske finns en tanke bakom det, men min fråga kvarstår: Varför? 121 Justitieminister (): Jag kan inte göra så mycket åt att betygsätter de skäl som jag har redogjort för och enligt egen utsago inte finner dem tillräckligt bra. Jag redogör för de skäl som är bakgrunden till den här sammansättningen och som vi har fört många och långa diskussioner om. Vi har nått en samsyn och har ett parlamentariskt stöd för detta. Personligen kan jag säga att det här har varit en viktig fråga. Utan att föregå någon av delarna i utredningen kan jag tala om att jag är väldigt glad för att den nu kan sätta i gång. Det har förstås varit avsikten att vi ska utreda det här och gå vidare i dessa oerhört viktiga frågor. Jag hann inte svara på fråga i det första inlägget eftersom ni är så många som deltar i debatten. Det är klart att utredningen kommer att få en fortsättning på ett eller annat sätt. När de olika demokratiska processerna i partierna har ägt rum är det min avsikt att vi självfallet ska fortsätta. Detta är en utredning som ska få svar på många viktiga frågor. Ytterst handlar det naturligtvis om fundamentala mänskliga rättigheter för alla människor. På så sätt ska vi naturligtvis gå vidare. Jag tror inte att problemet finns mellan och mig, som i och för sig finns på olika sidor av blockgränserna. Jag tror att problemet sitter hos er här i en framtida borgerlig regering, om det nu skulle vilja sig så illa. Det här arbetet sträcker sig ju över nästa års val. Om vi får fortsätta arbetet så tror jag att kan vara lugn för att det också kommer att fortsätta på ett konstruktivt sätt. Det kanske också kommer att få den lösning som han önskar. Om motsatsen däremot inträffar och vi inte skulle få fortsätta så tror jag att har alla skäl att vara orolig för hur frågan ska kunna gestalta sig med tanke på hur och har bundit upp sig. 122 (): För att vara klar och tydlig när det gäller den siffra jag nämnde förut kan jag säga att det är en person ur vår kanslipersonal, , som gav mig den förra torsdagseftermiddagen. För övrigt är jag bekymrad över att det i debatten låter som om det handlar om att vi kristdemokrater är emot homosexuella och därför säger nej till det här. Det handlar inte om det. Det handlar om ifall det är just ett äktenskap som det ska vara eller om de som är av samma kön kan ha ett registrerat partnerskap med i princip samma trygghet och samma juridiska omständigheter. Det som jag kallar för kortsiktiga trendiga lösningar handlar om när man knyter just ett gammalt beprövat begrepp som äktenskapet till ett förbund mellan partner av samma kön. Det är det som det handlar om, och jag kan inte se att det är så brådskande. Jag kan inte heller se att det är så brådskande att man är beredd att nagga på demokratin. Jag tror inte att man kan röra vid det innersta i ett samhällets kärna och de begrepp som finns där och starta de här känslorna hos människor utan att det får konsekvenser. Det är trots allt den sittande regeringen och statsrådet som är ansvarig för att processen kommer i gång . Regeringen ska också bära sitt politiska ansvar om det inte blev som man hade tänkt sig. Det kanske finns andra lösningar. Hur tänker statsrådet ombesörja att alla vi har möjligheter att fortsätta att göra rösten hörd? Det är ju det som det handlar om här; man tar bort en del av plattformen som man annars hade haft i en parlamentarisk utredning där man hade kunnat visa på inriktningar och hur allsidigheten hade kunnat säkras. 123 Justitieminister (): talar om att det här inte handlar om att vara motståndare till homosexuellas rättigheter. Jag tror att väldigt många homosexuella människor i vårt land uppfattar just som motståndare till deras rättigheter. Jag tror också att de har oerhört goda skäl till det. Det är bara att följa historien och de saker som har sagts så ser man att det finns goda skäl för det. Tyvärr har de även , , goda skäl för det. Sedan gällde det hur de olika partierna ska få göra sin röst hörd. Debatter är förstås bra och värdefulla, och det har vi en . Men det kommer att finnas en referensgrupp i den här utredningen där man också ska kunna göra så. Jag tycker att det allra viktigaste nu är att processen får komma i gång och att utredningen får starta så att vi får svar på alla dessa frågor. Det är också viktigt att vi fortsätter att hålla debatten och diskussionen vid liv. Vi socialdemokrater kommer att göra det, och jag hoppas och tror att också övriga partier kommer att göra det. Det handlar trots allt inte om någon trend, utan det handlar om något av det finaste som finns mellan två människor, nämligen äktenskapet. Det handlar om att alla människor har den inställningen. Sedan får vi se vad den här utredningen leder fram till. Vi kan inte värdesätta detta på olika sätt och kalla det för en trend. Det är någonting helt annat. Jag har en mycket djupare respekt för äktenskap och vill inte kalla detta för en trend. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2004/05:346 om insatser till stöd för personer som hotas av hedersrelaterade brott 124 Statsrådet (): har frågat statsrådet vilka åtgärder han avser att vidta för att förbättra insatserna till stöd för de personer som hotas av hedersrelaterade brott på grund av sin sexuella läggning eller könsidentitet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att jag ska svara på frågan. Jag välkomnar att har tagit del av den kartläggning om hedersrelaterat våld mot ungdomar på grund av sexuell läggning som RFSL har gjort på uppdrag av i län och som presenterades. Kartläggningen visar att hedersrelaterat våld kan drabba ungdomar oberoende av deras kön, kulturella bakgrund, etnicitet eller religion. De åtgärder som RFSL föreslår för att förbättra dessa ungdomars situation liknar i många avseenden dem som behövs för flickor och unga kvinnor som hotas av sina anhöriga. Jag vill framhålla att regeringen uppmärksammar behovet av stöd till ungdomar som riskerar att utsättas för så kallat hedersrelaterat våld och att det finns en medvetenhet om att en del ungdomar utsätts för hot och våld på grund av sin sexuella läggning eller könstillhörighet. fick länsstyrelserna i de tre storstadslänen regeringens uppdrag att kartlägga behoven av skyddat boende. Därefter har samtliga länsstyrelser kartlagt behoven i respektive län. Denna kartläggning visar på att behov av skyddat boende och kunskap om stödjande insatser mot det så kallade hedersrelaterade våldet finns i hela landet. Därför satsar regeringen för skyddat boende och andra insatser för ungdomar som riskerar att utsättas för denna typ av våld. överlämnade länsstyrelserna en gemensam rapport till regeringen. Av rapporten framgår att skyddat boende har initierats i de tre storstadslänen , men att ytterligare insatser behövs för att tillgodose behoven. De tre storstadslänen hade anordnat och stött projekt för utbildning, framtagande av konkreta handlingsplaner och attitydpåverkande arbete. Länsstyrelserna konstaterar att det över hela landet finns behov av utbildning av dem som kommer i kontakt med problemet samt av handlingsplaner, samordning av insatser, nätverk och attitydpåverkande arbete. Baserat på länsstyrelsernas samlade rapport gav regeringen ett fortsatt uppdrag till länsstyrelserna att arbeta mot hedersrelaterat våld. Totalt fördelades till länsstyrelserna. Vidare har fått regeringens uppdrag att följa hur det skyddade boendet utvecklas och att föreslå hur ett nationellt konsultativt stöd till bland annat bör utformas. Detta uppdrag ska vara klart . Mitt svar till är därför att regeringen kommer att fortsätta att ge stöd till länsstyrelsernas arbete mot så kallat hedersrelaterat våld inklusive våld på grund av sexuell läggning. ska lämna en lägesrapport om länsstyrelsernas arbete. Regeringen kommer därefter att ta ställning till hur årets medel mot hedersrelaterat våld ska fördelas. 125 (): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Det är en given utgångspunkt och det råder en fullständig enighet om detta i denna kammare att de personer som hotas av eller utsätts för hedersrelaterat våld måste få oreserverat stöd från samhället och en oreserverad uppbackning för att de ska få den akuta hjälp de behöver och för att de personer som utsätter dessa människor för hot ska kunna lagföras. De hotade personerna måste också ges en möjlighet att komma vidare i livet. Den rapport som togs fram på uppdrag av i visar på den utsatthet som personer som utsätts för hedersrelaterat våld på grund av sexuell läggning känner. Där finns viktiga lärdomar som handlar om bristen på kunskap och medvetenhet hos de berörda myndigheterna om att även personer som utsätts för hedersrelaterat våld på grund av sin sexuella läggning måste uppmärksammas. Där finns också viktiga slutsatser om bristen på samverkan och kunskapsutbyte mellan olika parter. Jag hade möjligtvis hoppats att statsrådet skulle kunna bli något mer konkret i sitt svar om vilka slutsatser som regeringen drar med anledning av den här rapporten. Den bekräftar ju de tidigare kartläggningar som har gjorts av vilka behov som finns för andra individer som utsätts för hedersrelaterat våld. I sitt svar talar statsrådet huvudsakligen om fördelningen av bidrag och stödet till länsstyrelsernas arbete. Jag hoppas att det svaret inte bara omfattar den rent ekonomiska aspekten. Det är oerhört viktigt att det finns en tydlig signal till länsstyrelser och andra berörda parter om att man inte får försumma de personer som utsätts för hedersrelaterat våld på grund av sin sexuella läggning eller sin könsidentitet. Erfarenheterna visar att det är oerhört lätt att det perspektivet tappas bort. Här handlar det inte om att mäta enskilda individers utsatthet mot varandra och försöka göra någon sorts prioritetsordning. Det handlar helt enkelt om att ska samhällets insatser mot det hedersrelaterade våldet vara effektiva måste man ha ett helhetsperspektiv som omfattar alla de mekanismer som ligger bakom detta. Jag vill särskilt lyfta fram behovet av att man i fortsättningen ser till att inkludera inte bara homo- och bisexuella utan också personer som utsätts för förföljelse på grund av sin könsidentitet. Det handlar om transsexuella, transvestiter och andra. utredningsuppdrag i tog enbart sikte på sexuell läggning. Statsrådet talar i ett sammanhang om könstillhörighet, men i mitt tycke handlar det inte om könsidentitet. Det är möjligt att någon slant vid tangentbordet där. Det är i alla fall en central fråga. Ute i det arbete som bedrivs mot det hedersrelaterade våldet märker vi att det är långt ifrån okontroversiellt att inkludera också transpersoners utsatthet. Vissa skulle tolka en sådan inkludering så att man hotar en grundläggande analys av det patriarkala våldet. Med mitt synsätt är det tvärtom så att transpersoners utsatthet bekräftar de mekanismer som ligger bakom det patriarkalt färgade våldet. Därför vill jag gärna att statsrådet utnyttjar sitt svar till att något tydligare konkretisera vad regeringen kommer att göra. 126 (): Det här är en mycket viktig interpellationsdebatt och en mycket viktig fråga. Jag är glad över att statsrådet tar den här frågan på så stort allvar och är beredd att jobba med den. Jag skulle önska att vi skulle kunna gå in lite mer på bakgrunderna till varför de här brotten begås och på vilket sätt vi ska kunna förebygga dem. Jag vill poängtera att de hedersrelaterade brotten inte enbart begås av personer med ett annat etniskt ursprung, utan det finns hedersrelaterad brottslighet inom det här området även av etniska svenskar i . Det finns alltså även svenska homofober, fru talman. Ingen har talat om det här , men ibland när man i debatten talar om hedersrelaterad brottslighet hamnar man i en debatt om att det enbart gäller personer med annat etniskt ursprung. Detta kan stämma på sätt och vis. Kommer man från till exempel och har levt med en lagstiftning där man har fått inpräntat att homosexualitet är lika med dödsstraff så är det ju det man lär sina barn också: Det är någonting man ska akta sig för, någonting som är hemskt, brottsligt och så vidare. Så på sätt och vis kan man förstå att om människor är så att säga lagmedvetna från den iranska lagstiftningen så måste man kanske ha en viss förståelse för att det finns en strukturell homofobi från det landet. Men finns det många ungdomar här i som växer upp i djupt religiösa förhållanden där man, på grund av de förhållanden man har här, har föräldrar som kränker och utsätter barnen och ungdomarna för våld och påverkan på olika sätt. Det jag skulle vilja få höra lite mer om från statsrådet är just tankarna kring ett bredare attityd- och informationsarbete som inte enbart är inriktat på myndigheter och på offentliga platser, där det ju faktiskt finns ett diskrimineringsskydd. Vi har ju infört ett utbyggt skydd mot diskriminering inom det sociala området på grund av sexuell läggning. Det jag skulle önska är att vi tillsammans, över partigränserna, skulle kunna arbeta med de här frågorna på ett än mer samlat och tydligt sätt. Precis som nämnde här tidigare finns det inga olika meningar om att vi måste arbeta hårt och starkt med de här frågorna. Frågan är i stället: På vilket sätt ska vi kunna slå alla våra kloka huvuden ihop och arbeta tillsammans? Jag skulle vilja fråga statsrådet om han är beredd att vidta någon form av initiativ för ett sådant här brett arbete för att gemensamt faktiskt kunna arbeta mot den här formen av förtryck som unga människor utsätts för enbart på grund av sin sexuella läggning. 127 Statsrådet (): Jag plockar gärna upp de förslag och initiativ som meddebattörerna har kommit med här. Jag tänkte först ta upp frågan om svensk homofobi. Ni har säkert också tagit del av den kartläggning som Forum för levande historia har gjort av homofobiska attityder i skolan. Den var väldigt nedslående, tycker jag, beträffande den utsträckning som fanns av homofobiska tendenser. Den var i samma storleksordning som antisemitiska och islamofobiska attityder lika tråkigt detta. arbetar Forum för levande historia tillsammans med Brå och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning för ett ökat kunskapsinhämtande och en ökad kunskapsspridning. Ja, det är väldigt mycket som måste göras. Jag tror också att man ska vara ödmjuk inför situationen. När arbetet med länsstyrelserna startades hade vi alldeles för lite kunskap. Jag är därför väldigt glad för det stöd som har getts för den här satsningen som är väldigt stor men naturligtvis måste mer göras. En annan organisation som jag vill lyfta fram i det här sammanhanget är RFSL, som gör ett väldigt stort arbete just i det att komma ut ur det mörker det innebär att inte tala om detta. Där gör också HomO ett väldigt stort arbete. Därför är det naturligtvis så att vi ska arbeta för att ge skydd och stöd för rätten för alla att leva i enlighet med sin sexuella läggning och sin sexuella identitet. Innan jag kom hit har jag precis varit och träffat oberoende organisationer, NGO:er, för att få ny input till en ny handlingsplan för mänskliga rättigheter motsatsen till mänskliga rättigheter är för mig diskriminering där också RFSL var representerat. hade jag också ett likartat möte med de olika ombudsmännen. Det finns väldigt många goda idéer. Det finns idéer om skärpta skrivningar i regleringsbrev, i att få skärpning när det gäller återrapportering och så vidare, och jag ser fram emot en handlingsplan som i ökad utsträckning lyfter upp HBT-personers situation och ger ett ökat skydd och ökade rättigheter, nämligen det som vi vill kalla för mänskliga rättigheter. Jag vill dock också bjuda in både och till att gärna komma med ytterligare förslag på hur vi ska arbeta för den här gruppen. Jag vill nämna den diskrimineringslagstiftning som nämnde här som ger ett ökat stöd i diskrimineringslagstiftningen när det gäller det sociala området, , sjukvården, arbetslöshetsförsäkringen och så vidare. Det är nu upp till HomO att utöva tillsyn över detta. Jag vill också nämna det ökade skyddet mot kränkande behandling i skolan. Det är ett skydd mot diskriminering och trakasserier, och syftet är att ge ökad trygghet och respekt i skolan. Förhoppningen är att vi ska kunna lägga fram en proposition . Jag hoppas att jag i mitt nästa inlägg kan komma tillbaka till ytterligare förslag, men eftersom det här är en debatt där det tycks finnas stor samsyn är jag naturligtvis också öppen för förslag på hur vi kommer till rätta med de ytterst stora kränkningar som de här personerna drabbas av. 128 (): Statsrådet vill ha en fortsatt dialog, och det välkomnar jag. Vi kommer gärna med ytterligare idéer. Vi kan börja med de förslag som har lagts fram i olika kommittémotioner och partimotioner på rättstrygghetens område och där hedersrelaterade brottsfrågor tas upp i många sammanhang. Jag tror att detta i mycket stor utsträckning också handlar om systematiskt arbete för att höja kompetensen inom olika myndigheter. Så sent som var det så att majoritet tyvärr inklusive statsrådets parti, men jag hoppas på en ändring röstade ned det kloka förslaget från att man tydligare och mer systematiskt skulle se till att höja kompetensen i HBT-frågor inom det statliga förvaltningsväsendet i dess helhet. Om statsrådet är beredd att verka för en omprövning av attityden på den punkten så välkomnar jag det med största glädje. Många av de åtgärder som statsrådet nämnde i sitt senaste inlägg är mycket angelägna, men jag vill varna lite grann för att diskussionen om hedersrelaterat våld tappar sina konturer och glider över till en allmän diskussion om insatser mot diskriminering och hatbrott mot i det här fallet HBT-personer. Hedersrelaterat våld mot homosexuella, bisexuella och transpersoner beror alltid på homofobi eller transfobi, men alla brott som begås på grund av homofobi eller transfobi är inte hedersrelaterade brott. Det är ju en mycket speciell situation där man ser att familjenätverket runt den utsatta personen blir det samverkande hot som personen har att leva med. Där är jag övertygad om att statsrådet och jag är i grunden överens om att det är viktigt att hålla fokus på den hedersrelaterade brottsligheten i det arbetet. Jag skulle vilja lyfta upp några konkreta sakfrågor i just det arbetet som handlar om insatser mot det hedersrelaterade våldet. Sedan fortsätter jag gärna diskussionen kring den övriga diskrimineringen och hatbrottsligheten i andra sammanhang. Det finns nu uppdrag till länsstyrelserna. De har pågått . Det har också pågått en kunskapsinventering, och vi vet betydligt mer . Jag tror att det behövs särskilda åtgärder där tycks det brista för att se till att kunskapsutbytet nu sätter i gång så att kunskapen inte stannar inom de myndigheter och förvaltningar som tagit fram de olika studierna. Där är det viktigt att regeringen utnyttjar sina möjligheter att vara en pådrivande kraft i det fortsatta arbetet. En annan sak som jag vill lyfta fram är det skyddade boende som statsrådet nämnde i sitt första inlägg. Det har ju skett en inventering av vilka behov som finns. är det viktigt att vi också vågar se vad som händer efter det skyddade boendet.