prot · GS0963 · 2005-01-25 00:00:00 — Vilken status anser statsrådet att deklarationen har? Hur pass bindande är målsättningarna i deklarationen? Den andra frågan är: Vilken relation har deklarationen med dess målsättning, problembeskrivning och ambitioner till övrigt arbete som pågår inom regeringen? Någonstans handlar det om att vänster hand vet vad höger hand gör och att man arbetar i samma riktning. Jag tycker att deklarationen är ett mycket bra steg. Det visar på att man inser utmaningarna men också ser möjligheterna och inte bara talar om hinder, hot och de problem som den öppna marknaden innebär. Med tanke på hur sammansättningen ser ut och vilka som har skrivit på deklarationen blir det också viktigt att här i kammaren få en känsla av vilket värde man sätter på detta arbete och vilken betydelse det kommer att ha inför det fortsatta arbetet. Det pågår också annat arbete i andra sammanhang, inte minst med olika typer av kommittédirektiv. 21 (): hade vi en väldigt bra information om EU-medlemskapet med kommissionär . Det var mycket lärorikt och intressant. Det var en betoning på att det behövs mer av kunskap och information i det svenska samhället för att påverka hur vårt EU-medlemskap ska upplevas. Det handlar om ett givande och ett tagande. Det är inte bara så att vi svenskar har fått tillgång till en större rörlighet och de fyra fria rörligheterna. Vi måste vara beredda på att människor kommer till vårt land. Vi behöver dem. Vi behöver det utbudet av människor, inte minst inom den sektor som vi nu diskuterar, nämligen byggsektorn. Det är väldigt viktigt att vi för en sådan diskussion. Därför är jag tacksam att ställde interpellationen om just byggarbetarnas rörlighet över gränserna. Hur kommer statsrådet att föra upp de frågorna? Behövs det en förändring i vår lagstiftning som gör att inte den ena ministern säger nej till någonting medan den andra ministern säger ja till någonting? Det handlar om att vi får tydliga signaler så att även våra grannländer vet vad som gäller i , men framför allt vilka möjligheter vi ger. Hur solidariska är vi i ? när vi slapp biten att få övergångsregler måste vi ta vårt ansvar. Det är nödvändigt att vi diskuterar frågorna djupare. 22 (): Jag såg verkligen fram emot svaret som skulle få på frågan. Så sent som var frågan uppe vid flera olika tillfällen här i kammaren. Det började faktiskt när bostadsutskottet hade sin debatt om utgiftsområde 18, som är vårt utgiftsområde. Jag ställde då frågor till ledamöterna från vänsterkartellen om det som stod i betänkandet. Det tas upp på två sidor där man går igenom olika saker som har med konkurrens att göra för att sedan kunna avstyrka de borgerliga motionerna. Jag fick aldrig något svar. Sedan var det den stora debatten om arbetsmarknaden och kollektivavtal som var föranledd av konflikten i . Då ställdes det också frågor med hänvisning till det som står i bostadsutskottets betänkande om det nordiska samarbetet. Inte heller då gavs det några svar. Jag vet att frågan har varit uppe vid andra tillfällen också, och vi har inte fått några svar. Det gör mig väldigt konfunderad. Än så länge i den här debatten, och av det svar som har läst upp, tycker jag inte att jag har fått någon klarhet i vad det står för. Jag vill nu gå till utskottets betänkande. Där motiverar man varför man inte behöver göra så mycket med det som har med konkurrens att göra. Man skriver visserligen att man är orolig och att man håller med om det som sägs i motionen att konkurrensen på byggmarknaden måste stärkas. Sedan hänvisar man till olika saker, bland annat den offentliga utredningen gubbar!, där man talar om det. Man hänvisar till budgetpropositionen, där man tar upp det. Man hänvisar också till det som har tagit upp om vad som ska ske framöver 20052007. Man konstaterar rent kallt från majoritetens sida i utskottet att man redovisat en rad åtgärder som redan har vidtagits i syfte att på olika sätt stärka konkurrensen på byggmarknaden. Ändå vet alla att så är det inte. Det finns ingen konkurrens på byggmarknaden. har man på nordisk nivå kommit överens om att titta just på arbetskraftens rörlighet. Det är den väsentliga punkten och det som egentligen ställer frågan om i sin interpellation. Vad kommer man att göra? Vad kommer regeringen att göra? redovisar fortfarande bara det som vi förmodligen alla har kunnat få fram och vet och inte vad regeringen kommer att göra konkret. Det är många fina ord som sägs här både från talarstolen och i utskottsbetänkandet om att konkurrens behövs och vad man ska göra för att främja det. Men vad kommer man konkret att göra med anledning av den överenskommelse man har mellan väldigt många olika länder? Jag behöver inte räkna upp dem igen. Vad kommer man konkret att göra? Min andra fråga gäller att om flera länder är inblandade är det inte bara på ett lands villkor, inte bara på villkor, utan det är en diskussion med ett givande och tagande. Vilka signaler ger de andra länderna? Speciellt konflikten i måste ha påverkat det här en del. Vilka signaler ger de andra länderna? Min fråga är konkret: Vad kommer regeringen att göra? Kommer man att göra någonting? Kommer det att bli något av alla de fina ord som man har tagit upp i den här överenskommelsen och allt det som skrivs i utskottsbetänkandet? Man slutar med att man förutsätter att regeringen kommer att vidta ytterligare åtgärder om det visar sig nödvändigt. Då är frågan: Är det inte så att det visar sig nödvändigt? Jag påstår att det visar sig nödvändigt att vidta åtgärder. Men det är naturligtvis regeringen och som har det i sina händer, inte vi som opposition. 23 Samhällsbyggnadsminister (): Mycket handlar om vad man menar med ordet åtgärder. Det är precis som om det vore ett neutralt ord, som alla bara kan ställa upp på. Det kan vara så att det skiljer sig en hel del mellan vad de menar med åtgärder och vad jag och regeringen menar. Jag vill börja med att säga att den rapport som har arbetat med är väldigt viktig. Den är väldigt bra. Den är oerhört väsentlig, precis som ni var inne på, inte bara för utan för alla länder som ingår. Om vi pratar om att underlätta integrationen är det självfallet inte bara integrationen i utan också integrationen i , i och i . Det är en väldigt stor och viktig del. Vi upplever alla av olika skäl och med olika bakgrunder att på den spännande byggmarknaden, som betyder så mycket för alla våra länder och där vi alla har problem på en del områden, skulle vi kunna hjälpas åt och få en mer öppen marknad. Det skulle gagna konsumenterna i alla länder. ställde en fråga som hon säkert själv vet svaret på, och det är att det här inte är bindande, annat än att vi alla är överens om att det är åt det här hållet vi ska jobba. Egentligen innehåller det här inte några direkta nyheter, annat än att formen för det visar att de nordiska och baltiska länderna anser att frågan om att samarbeta runt byggfrågorna är väldigt viktig. De viktiga orden är förvisso vackra, men i det här sammanhanget är de väldigt viktiga. Det finns också i sammanfattningen. Det står till exempel hur man ökar kunskapen om reglerna i de olika länderna, hur man ger en bild av förutsättningarna i de olika länderna så att aktörerna vet vad de har att förhålla sig till, vilken typ av hinder som finns på nationell nivå, på lokal nivå eller i branschen och hur man skapar samarbete och nätverk. är det som om hela denna frågeställning, åtminstone för vissa av debattörerna, handlar om en sak, och det är . Jag tycker inte att det är rimligt. Vi ska ha rörlighet när det gäller arbetskraft och företag. Det har vi också. Det finns en mängd företag som jobbar i både från och från och från andra delar av det baltiska området. Men det som det inte ska handla om och det är väl då en åtgärd, som de talar om är att dumpa löner eller ge avkall på avtalsplikten. Det finns med som en utgångspunkt för vårt arbete, och det kommer att göra det i fortsättningen också. Det är inte där hindren ligger för att kunna få en större konkurrens på byggområdet eller på materialområdet, utan jag är övertygad om att de ligger i de andra, mycket viktiga förslagen, som just denna rapport handlar om. Men på frågan om regeringen är beredd att vidta åtgärder som gör att vi ska dumpa löner och ge avkall på arbetsplikten är svaret nej. 24 (): Jag vill börja med att säga att jag inte har nämnt Vaxholmsproblematiken, utan jag väljer att diskutera själva konkurrensfrågeställningen. Jag menar att det finns nyheter i detta dokument. Det beskrivs exempelvis vad som hände på den polska marknaden med anledning av att man fick in utländska aktörer, utländska byggföretag. Det påverkade sättet att bygga och effektiviteten. Man ansåg att den ökade konkurrensen var någonting bra. Det har också visat sig att svenska byggjobbare är välkomna till andra länder. Där har jag inte upplevt att den här mycket emotionella och aggressiva debatten har uppstått, utan man har sett det som ett komplement, inte minst med tanke på att det också är brist på arbetskraft. Det kommer också att inträffa i . Frågan är: Kan man öka konkurrensen utan att ta med frågan om arbetskraft? Jag menar att man inte kan göra det. Det berör frågan om såväl arbetskraften som byggmaterialet och metoderna, alltså det som är innebörden i ett företagande. Man kan ha olika uppfattningar om detta. Antingen kan man inta en protektionistisk hållning, vilket man har möjlighet att göra om man nu vill det och har det förhållningssättet. Då kan man säga att det gäller att skydda den inhemska marknaden så mycket som möjligt, oavsett att vi är en del av EU. Eller också kan man välja att se det som ett behov av modernisering även inom detta område och se att det ytterst handlar om bostadskonsumenter att de kan efterfråga bra bostäder som är välbyggda och till ett bra pris. Vi vet att konkurrensfrågeställningarna är oerhört viktiga i det här dokumentet. Det handlar också om produktionskostnader, men inte minst om kvalitet i byggandet och utveckling. Jag menar därför att det här dokumentet innehåller nyheter. Där delar jag inte statsrådets uppfattning. kommer att få brist på arbetskraft, högst sannolikt det har många rapporter visat. De stora pensionsavgångarna gör att vi kommer att behöva mer arbetskraft. Därför känner jag att statsrådet väljer att passa i vissa delar i den debatt som pågår just . För mig är det viktigt att veta om regeringen gemensamt ser konkurrensen som någonting viktigt inom byggbranschen. Annars riskerar man att hamna i det läget att man i den ena debatten med statsrådet talar om vikten av konkurrens och vikten av att uppmuntra och ta fasta på den här deklarationen och andra beslut som kommer, inte minst bostadsutskottets betänkande, som hänvisar just till regeringens arbete. I nästa debatt kommer ett annat statsråd, som har en helt annan uppfattning. Jag tycker att det här är väldigt viktigt, inte minst med tanke på att det också är en överenskommelse med andra länder. Ytterst handlar det om vilka spelregler vi sätter upp. Från sida vill vi ha bra, stabila regelverk. Vi ser behovet av reformering och modernisering. Vi är inte intresserade av lönedumpning, att halvera löner eller någonting annat. Vi vill ha ett transparent, bra och sjyst regelverk. Men vi inser också att vi har mycket att göra. Då är frågan vilken målsättning man har som politiker. Vår målsättning är att hitta ett bra regelverk, som öppnar upp marknaden. Det är där jag känner att statsrådet och regeringen är svaret skyldiga. Jag är glad över det statsrådet säger här, men jag vill också höra om statsrådet tänker göra det arbete som krävs för att hela regeringen ska kunna ställa sig bakom ett sådant förhållningssätt. 25 (): Jag har bara en liten vädjan. Det finns ju en ambition och en vilja att föra ut EU-frågorna direkt till de olika fackutskotten på ett mycket mer påtagligt sätt än vad som sker. När vi i bostadsutskottet har diskuterat sådana frågor har vi ofta fått höra: Det är inte så mycket som rör oss i bostadsutskottet när det gäller EU-frågor. Men i praktiken visar det sig att det är väldigt många aktuella vardagsfrågor som direkt har beröring just med bostadssektorn. Jag undrar: Kommer statsrådet att ta ett större ansvar än vad tidigare bostadsminister har gjort och komma direkt till utskottet, köra i gång en debatt, ett kunskapslyft och ett informationslyft just i bostadsutskottet för de här frågorna? 26 (): Jag ställde några frågor och fick ett svar som löd: Nej, ska inte ändra på någonting när det gäller löner och olika saker. Jag kan tolka det på det här sättet: Okej! Konkurrens vill vi alla ha. Även säger att det är väldigt viktigt. Men när det gäller arbetskraftens rörlighet har vi de regler vi behöver här i , och de ska nu pådyvlas alla andra länder. Det är egentligen vad säger. Jag frågade också: Har vi fått några signaler från andra länder? Det är ett givande och ett tagande, som jag sade. Då har vi fått ett klart svar: Ja, står för sitt, och vi tänker inte ändra någonting för det är jättebra. Det är inte mycket till dialog om man gör på det sättet. Det blir väldigt svårt att samarbeta. Anledningen till att jag nämner är att man inte kan blunda för den verklighet vi lever i, att det finns här och att det naturligtvis, antar jag, påverkar klimatet när man ska diskutera andra länder. Jag är inte med i diskussionen. Det är därför jag frågar om det som har hänt i konflikten i möjligtvis har påverkat diskussionerna. För den finns, och den kan vi inte blunda för på något sätt. Mina frågor kvarstår. Tycker regeringen att ingenting behöver göras? Är allt som ska göras redan gjort med det som man räknar upp i bostadsutskottets betänkande? Är man nöjd med detta? betänkande slutar med att man förutsätter att regeringen återkommer i dessa frågor med ytterligare åtgärder om det visar sig vara nödvändigt. Då kan jag tolka det svar jag har fått som att det inte är nödvändigt att vidta ytterligare åtgärder, att allting är gjort. Jag hoppas att jag slipper vara så pessimistisk som jag nu låter, att det inte är sant utan att regeringen är beredd att vidta åtgärder för att öka konkurrensen på byggmarknaden och allt egentligen för att vi ska få ett kvalitetsmässigt bra boende och ett billigare boende. Allt hänger faktiskt ihop, hur dyrt man bygger eller inte. 27 Samhällsbyggnadsminister (): De frågeställningar som framför allt och väckte tolkar jag som seriösa. Ser regeringen som helhet, tror jag uttryckte det, behovet av att öka konkurrensen på detta område? Det svarar jag ett obetingat ja på. Jag vill också peka på något som jag vet att är väl medveten om men som jag inte har nämnt tidigare. I byggsamordnarens uppdrag finns väldigt mycket i det allvaret avspeglat. Väldigt mycket av det handlar om att identifiera konkurrensnackdelar, både här och i handeln, och formerna för samarbetet med andra länder. Där bygger också en mycket tydlig del på att det finns målsättningar och uppdrag som handlar om att bristande konkurrens innebär problem, både för marknaden och för konsumenterna. Jag vill verkligen svara ett obetingat ja på det. Jag betonar det igen. Vi tar frågan på allvar. Jag ser också, precis som intressant nog nämnde, med en ökad konkurrens möjligheterna för en delvis modernisering av innehållet i byggformerna, självklart också bättre villkor för konsumenterna. Jag tar det på allvar. Vi ser det seriöst. Visst finns det delar i rapporten som är nyheter i någon mening, men rapporten som helhet är väldigt viktig. Den betyder mycket i vårt arbete. Jag tycker, återigen, att inlägg inte blir speciellt seriöst. Hur kan du stå här och säga att jag säger nej till allt, eller att regeringen säger att ingenting ska göras? Jag har just gått igenom det. Det är mycket som ska göras. Det är mycket som måste förändras. Allt fungerar inte bra. Vi måste ha en större öppenhet. Jag sade nej på en punkt, de , och det handlade om huruvida vi ska förändra avtalsvillkoren, om vi ska ha som princip att dumpa lönerna för att uppnå detta. Där var mitt bestämda svar nej. Vi fortsätter en seriös diskussion och förhoppningsvis också konkretare än så vartefter arbetet går med hur vi ska underlätta och öppna upp för konkurrensen i de här avsikterna. Men det kommer inte att handla om formerna för kollektivavtal. Det fortsätter jag att säga nej till. 28 (): Ingenting är så bra att det inte kan bli bättre. Det finns också delar i deklarationen med anledning av statsrådets anförande där jag vill markera att jag och inte kommer att ha samma uppfattning som regeringen. Det gäller exempelvis det som statsrådet tar upp om Byggkostnadsforums roll. Där har vi en annan uppfattning. Jag kan också passa på att ställa frågan vad det innebär, som anges i deklarationen, att Byggkostnadsforum kommer att få en roll även i detta avseende, att man kommer att ta på sig en roll för att uppmuntra konkurrensen. Det finns ett par andra saker jag också vill hinna kommentera. Det är återigen den hotande överhettningen. Det är trots allt så att om man skulle ha byggt utifrån den efterfrågan som finns hade vi definitivt redan nu haft svårigheter på arbetsmarknaden, men egentligen är det andra hotbilder som finns, exempelvis pensionsavgångarna. Jag tror att det är väldigt viktigt för att också diskutera frågan om hur man har en långsiktig försörjning av arbetskraft för att undvika en överhettning som skulle kunna påverka de infrastruktursatsningar och annat som måste till för framtiden. Jag vill från sida markera att vi tycker att arbetskraftsmöjligheterna inom EU är en viktig del i detta, att arbetskraften också kan sökas här. Det gäller att ha ett bra regelverk för detta. Det andra är frågor som handlar om validering, yrkesbevis med mera som också är en stor utmaning och som jag tycker att man behandlar i deklarationen. Jag tar statsrådet på orden. Jag utgår ifrån att regeringen kommer att ha ett gemensamt synsätt på hur viktig konkurrensen är inom byggbranschen. Då utgår jag också ifrån att statsrådet delar uppfattningen att vi när vi talar om företag talar om både byggmaterial och arbetskraft. Vi måste se till att skapa en möjlighet för företag från olika delar av EU att etablera sig på den svenska marknaden likväl som svenska företag inom övriga länder av EU. Det tycker jag vore alldeles vällovligt. 29 Samhällsbyggnadsminister (): Jag ville bara passa på att i det sista inlägget svara på en konkret fråga som hade. Ett av de fem delprojekt som finns i den här rapporten handlar om att skapa ett gemensamt projekt mellan länderna inom den nordliga dimensionen kring utbyte av erfarenheter och nya kunskaper om husbyggnad. Det uppdraget kommer för svensk del att läggas på byggsamordnaren. Det var ett konkret svar på frågan om vilken roll byggsamordnaren har i detta. På motsvarande sätt letar de andra länderna efter en samordnare i sina länder som kan ha den lite större överblicken som vi hoppas att byggsamordnaren i kan ha. Det var den konkreta information jag ville bidra med. I övrigt delar jag förstås mycket av analysen om vad pensionsavgångar, ålderssammansättningar och demografin kommer att innebära. Det gör inte behovet av samarbete över gränserna också när det gäller arbetsmarknaden mindre. Det är självfallet väldigt viktigt. Den analysen delar jag. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:214 om Danvikslösen 30 Statsrådet (): har frågat om jag är beredd att verka för en aktivare statlig medverkan för genomförandet av projektet . Staten medverkar till genomförandet av Danvikslösen genom olika infrastrukturutbyggnader. I den nationella banhållningsplanen för 20042015 finns ett statsbidrag till utbyggnaden av snabbspårvägen . Statsbidraget är på och ska betalas ut i perioden 20102015. I länsplanen för finns för en delfinansiering av . Delfinansieringen beror på att gränsen mellan kommuns väghållning och väghållning går rätt igenom trafikplatsen. Staten har också medverkat genom utbyggnaden av som är en förutsättning för det stora bostadsbyggandet i området söder och öster om sjö. I projektet ligger att Värmdöleden ska flyttas från sitt läge i en båge runt Henriksdalsberget till den tunnel genom Henriksdalsberget som används av . Den banan ska i sin tur flyttas till ett nytt läge sydväst om berget och länkas samman med . Någon möjlighet för staten att medverka finansiellt i Värmdöledens flyttning finns inte eftersom vägen på denna sträcka är . När regeringen beslutade om definitiva ramar till länsplanerna för regional transportinfrastruktur höjdes ramen för med . Den viktigaste orsaken till höjningen var att regeringen ville stödja infrastrukturprojekt som bidrar till att öka bostadsbyggandet i , till exempel utbyggnaden av friluftsstaden i och utbyggnaden av i kommun. De exempel som jag nu har tagit upp visar att regeringen för en infrastrukturpolitik som inom ramen för statens ansvar också gynnar bostadsbyggandet i . 31 (): Först och främst vill jag tacka statsrådet för svaret. Jag börjar med att övergripande beskriva situationen när det gäller infrastruktursatsningar i . Infrastrukturinvesteringar i landets huvudstadsregion är ett av de stora behov som behöver tillgodoses för att också huvudstadsregionen ska kunna ta till vara den potential som finns för utveckling. är trafikinvesteringar i en tätbebyggd region något av det svåraste att åstadkomma eftersom det är så många intressen som krockar. Det kan finnas flera goda skäl till att vilja åstadkomma en större infrastrukturinvestering. Det kan naturligtvis vara att lösa upp proppar i trafikflödet och underlätta för kommunikationer. Inte minst viktigt är då att se till att man ökar möjligheten för människor att välja kollektiva transportmöjligheter så att man inte är tvungen att ta bilen. Det handlar också om att skapa en ökad tillgänglighet mellan olika stadsdelar vilket gör att man också kan få fart på bostadsbyggandet. Det handlar inte minst om att förbättra stadsmiljön i genom att ge infrastrukturlederna en lämplig och ändamålsenlig placering som gör att stadsmiljön förbättras. Det intressanta, fru talman, är att alla dessa tre aspekter att öka trafikkapaciteten, underlätta bostadsbyggandet och förbättra stadsmiljön för de boende i allra högsta grad gäller för projektet . Det är ett av de största stadsbyggnadsprojekten i just . Det handlar om att genom att genomföra ett antal omläggningar av infrastrukturen skapa utrymme för 7 000 nya bostäder och 5 000 arbetsplatser från den plats där vi nu befinner oss. Det intressanta med detta är också att det finns en fullkomlig enighet mellan de lokala och de regionala parterna om det angelägna i att förverkliga detta projekt . De intressekonflikter som jag berörde leder tyvärr ofta till att viktiga infrastrukturinvesteringar får skjutas därför att man inte kunnat nå en tillräcklig enighet. Vi såg det när det gällde stora delar av Dennispaketet till exempel. När det gäller projektet i Danvikslösen som ligger mellan och kommun är båda de berörda kommunerna fullständigt överens, liksom . finns en stor oro för hur det ska gå att förverkliga detta projekt. I förhållande till den principöverenskommelse som tecknades mellan parterna 2003 har man redan fått försena tidsplanen med ungefär . De lokala parterna känner en viss oro. Visserligen har staten markerat en reservation om vissa bidrag. Det som ligger närmast i tiden är väginvesteringar till , längre fram ligger spårinvesteringar. Beskedet dröjer om när bidragen för de viktiga vägombyggnaderna kommer att kunna betalas ut. När man inte vet när ekonomin går att ordna kan man inte påbörja de övriga delarna av projektet. Detta handlar om ett komplicerat projekt där pusselbitarna måste komma på plats i en viss ordning. Jag vill därför fråga statsrådet vad statsrådet är beredd att göra för att skapa klarhet i när de lokala parterna kan få det utlovade bidraget till ombyggnad av . 32 Statsrådet (): Mycket av det som säger i interpellationen kan jag stryka under.