prot · GT0941 · 2005-11-30 00:00:00 — Jag har själv varit i Bosnien och där bland andra träffat både Röda Korset och UNHCR. Röda Korset har inga resurser att ta emot och hjälpa fler. Inom UNHCR var man förargad över att man inte fick någon information om när personer återvänder. Det är också viktigt att poängtera att uppföljning är värdefull för att inhämta kunskap om ett visst land eller en del av ett land. Det finns andra tvivelaktigheter i samband med asylutredningar. En sådan är de åldersbedömningar som görs av ensamkommande barn som söker asyl. Där följs inte rekommendationer. Den viktigaste delen för att utreda barnens ålder genomförs inte, det vill säga en undersökning av en barnläkare. Ett märkligt fall är där en flicka bedöms ha en ålder efter bara en tandröntgen, som ju ska vara ett komplement till en läkarundersökning, trots att hon själv har angivit att hon är . Däremot accepterar en utresehandling som flickan fått från sitt konsulat och där det är den ålder som hon själv har angett. Jag får det inte att gå ihop. I det ena fallet accepterar man inte åldern men i det andra accepterar man åldern. används också språkanalyser som har utdömts av experter. Ett beslut får inte fattas enbart på grundval av en språkanalys. Det har migrationsministern själv sagt, men det görs. Vad tänker ministern göra åt det? Det är många som säger: Om alla hade riktiga ID-handlingar skulle detta inte behövas. Ja visst, det vore det allra bästa, men av olika skäl har inte alla det. Men de ska ändå få en möjlighet till en riktig prövning och utredning som ska göras vetenskapligt. Resultaten ska vara ordentligt motiverade och dokumenterade. Det är människors liv det handlar om. Som jag påpekade i början av mitt anförande rymmer det här betänkandet också integrationspolitiken, eller jag kanske hellre ska säga, delar av den. Integration är så mycket mer än anslag till och storstadssatsningar. har i sina motioner föreslagit en rad åtgärder för att de människor vi tar emot i landet också ska få ett värdigt liv i delaktighet i det svenska samhället. lever många utlandsfödda i utanförskap i en förort till storstäder, och många barn känner ingen som har ett riktigt arbete. Det allra viktigaste är att ha ett arbete att gå till så att man kan försörja sig själv och sin familj. En bra företagspolitik som stimulerar företag att växa och att entreprenörer vågar starta nya företag är en förutsättning för att fler ska kunna få ett riktigt arbete. När nu så inte är fallet behövs andra åtgärder. Den som har varit arbetslös har ofta svårare att komma in på arbetsmarknaden. Därför har föreslagit en jobb- och utvecklingsgaranti som innebär att den som får socialbidrag och som är arbetsför ska utföra samhällsnyttigt arbete kombinerat med utvecklande aktiviteter. Målet med utvecklingsinsatserna ska självklart vara ett riktigt arbete. Människor måste också kunna känna sig trygga där de bor. Därför vill ha fler närpoliser i utsatta områden. Det måste vara bättre att förebygga våld och kriminalitet än att behöva göra insatser med kravallpoliser. Jag tror att en närvarande polis som känner människorna som bor i området är mycket bättre än tio piketpoliser som kommer vid enstaka tillfällen. är positivt till mångfald. Inom en inte alltför avlägsen framtid kommer vi att ha behov av arbetskraft från andra länder. Människor som söker skydd från förföljelse ska få sin sak prövad i en rättssäker och human asylprocess. Men det är viktigt att de människor som söker sig till vårt land ska kunna leva ett bra och värdigt liv där det ska vara möjligt att försörja sig själv och sin familj och där delaktighet ska vara det som gäller, inte utanförskap. yrkar jag bifall till reservation 5 men står givetvis bakom alla reservationer. 75 (): Det betänkande som vi debatterar handlar alltså om utgiftsområde 8. Det är totalt ca . Det är utskottets absolut minsta utgiftsområde och knappast av statsbudgetens utgifter. Den stora debatten står inte om pengarna utan om politikens innehåll. Det är få politikområden som är så känsloladdade som just det här. Vi som med jämna mellanrum deltar i de här debatterna är vana vid skiftande reaktioner från både lyssnare och tittare. Det är bra att det finns ett engagemang kring asylpolitiken. Vi har sett det manifesteras på olika sätt, till exempel i form av påskuppropet, en historisk uppslutning från många människor. Det finns oroande tecken och ett och annat uttryck för främlingsfientlighet även i det svenska trygga folkhemmet. Men i grunden, herr talman, finns det ett brett stöd för en human och generös asylpolitik, och den folkliga kritiken riktar sig oftast emot politikens brister. Den socialdemokratiska regeringens stora misslyckande gäller integrationen av nya svenskar i samhällslivet, i arbetslivet och i vardagslivet. Vi kristdemokrater vill bygga ett samhälle där alla behövs. Alltför många har resignerat till ett slags tillstånd av utanförskap. Jag minns en bosnisk vän hemma i som på knagglig svenska sade till mig ungefär så här : , varför ska jag lära mig svenska? Jag har inga svenska vänner. Jag kommer aldrig att få något jobb i . Varför ska jag lära mig svenska? Uppgivet, kan man tycka, men det fanns en grund för hans känsla efter i det nya hemlandet. Han sade till mig: Jag har aldrig varit innanför dörren till ett svenskt hem, jag har inga svenska vänner, inga relationer alls, jag befinner mig utanför. Han befann sig utanför både samhällslivet och arbetslivet och faktiskt också vardagslivet. För att jag ska känna mig delaktig krävs det att jag har makt över min vardag och att jag har möjlighet att påverka, inte bara mitt eget liv utan också samhället omkring mig. Utanförskap och fattigdom skapas när människors initiativ bromsas. Viljan och förmågan till egen försörjning finns faktiskt hos alla, eller i varje fall hos de allra flesta. Därför krävs en politik som främjar goda förutsättningar för arbete och företagande. Integrationspolitiken är ett stort misslyckande. Alltför många befinner sig i samma slags utanförskap som min bosniske vän i . Det integrationsverk som har tillskapats bemannas alldeles säkert av hängivna och kunniga personer ingen skugga över dessa. Men uppdraget måste utgå från en annan politik för att man ska lyckas. Vi kristdemokrater föreslår att läggs ned. Vi tycker att jämställdhet är viktigt, men det krävs inget jämställdhetsverk för det. Vi tycker att tillgänglighet är viktigt, men det krävs inget tillgänglighetsverk för det. Integration är viktigt, men det krävs inget integrationsverk, utan de här frågorna ska genomsyra all politik på alla politikområden. Vi kristdemokrater har i en reservation uppmärksammat det så kallade hedersrelaterade våldet. har vi sett ännu ett tragiskt exempel på hur en ung människa mördats och andras liv slagits i spillror. Allt sådant som händer är naturligtvis oacceptabelt utifrån uppfattningen om ett okränkbart människovärde. Det behövs resurser för skyddat boende och ett annat tänkande kring den så kallade hederskulturen. Men också här måste en misslyckad integrationspolitik ställas till ansvar och pekas ut som en bakgrund till att sådant här händer. Om man bereds plats i arbetslivet och i samhällslivet innebär det att man finns i ett sammanhang där man tar till sig normer och värderingar, sådana normer och värderingar som utesluter våld och övergrepp. Det finns knappast något som upprör oss så starkt som när barn far illa i vårt samhälle. Dessvärre är det ofta en följd av vuxnas beteende och på grund av samhällets beslut eller i vissa fall brist på beslut. Vi ser tragiska exempel på hur barn drabbas i asylprocessen. Vi har fått ett förslag från regeringen om hur ansvarsfrågan när det gäller ensamkommande barn ska lösas. Det är ett välkommet förslag efter en orimligt lång väntan, och vi får anledning att återkomma till detaljerna i en senare debatt. Vi kristdemokrater har i dagens betänkande återigen pekat på handläggningstiderna för de här barnens ärenden. Det kommer ungefär 500 ensamma barn till . De barnen befinner sig i en minst sagt utsatt situation. Vi har fått en skrämmande inblick i den förfärliga handel med barn som förekommer i vår värld. Självklart måste vi i göra allt vi kan för att skydda dessa barn. En åtgärd är naturligtvis att försäkra barnen en rättssäker och snabb asylprövning. I regleringsbrev sägs det att de här barnen ska garanteras tre månaders handläggningstid. Det är viktigt att det här inte bara blir ett mål på papperet utan att verket också får resurser att leva upp till det målet. Det finns i det trygga välfärdslandet omkring 200 barn som svävar i uppenbar livsfara. Regeringens okänslighet och oförmåga att hantera den här situationen skrämmer oss. Det figurerar flera bilder och påståenden kring de här barnen. Det som har hänt är att vill ha prövat ett antal ärenden där man kan misstänka att föräldrar eller andra tvingat, drogat eller manipulerat barnen till apati. Enligt uppgifter i medierna lär det också förekomma en kommersiell verksamhet där det säljs resor till inklusive droger till barnen och något slags försäkran om att det här ska leda fram till ett uppehållstillstånd i . Det är en alldeles förfärlig verksamhet om det verkligen är så att den förekommer. Det kan man tycka på mycket goda grunder. Sedan kan man naturligtvis undra om de som eventuellt nappar på de här erbjudandena gör det av ondska eller av desperation. Regeringen ser uppenbarligen de här anmälningarna som en bekräftelse på de teser man har kring de apatiska barnen. Statsrådet uttalande tyder på det. Man har redan från början önskat måla upp bilden av manipulation. Den särskilda samordnaren var ju alldeles i början av sitt uppdrag, innan hon knappt hade börjat, färdig med sina slutsatser att det här var ett fenomen som bara förekommer i och så vidare. De bilder hon målade upp då, och som regeringen vill förstärka, har ifrågasatts av olika experter både inom och utom landet. Det finns i och för sig inga skäl att motsätta sig en undersökning av de aktuella fallen. Man kan aldrig någonsin i något fall utesluta att föräldrar kan tänkas utnyttja sina barn. Det förekommer till och med att föräldrar skadar sina barn. I den bästa av världar förekommer ondskan som en företeelse. Men om det nu skulle vara så att någon enda förälder förgriper sig på sitt barn undrar jag vilken slutsats det leder till. Det drabbade barnet kan ju inte ses som mindre skyddsvärt i det läget, snarare som mer skyddsvärt. Vi vet inte vad som framkommer efter anmälningarna. Varje ärende ska naturligtvis prövas individuellt. I yttersta fall kan det ju leda till att barnet självt har skyddsskäl och på grund av det som hänt i närtid kanske skulle må bäst av att skiljas från sina föräldrar. Jag tror att vi ska vara försiktiga med att dra förhastade slutsatser, som regeringen har valt att göra. Den stora katastrofen är inte om något barn eller någon familj för mycket skulle få stanna i . Det allvarliga är om vi i , tvärtemot och den människosyn som vi bekänner oss till, medverkar till att kasta ut svårt sjuka barn och desperata föräldrar ur vårt land. Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservation 1 i betänkandet. 76 (): är de politiska motsättningarna knivskarpa. I synen på integration, kampen mot etnisk diskriminering och utanförskap är det så. Här står en höger som i stora stycken gör de människor som är ställda utanför till bärare av skulden. I sina grövsta uttryck brukar det talas om att man måste ställa krav på dessa människor för att de ska vilja integrera sig i det fina svenska som vi lever i. Det kan handla om språktest som krav för medborgarskap. Det kan handla om att man måste ha löner som understiger kollektivavtalsnivåer men ligger strax över socialbidragsnormen för att man ska förmå människor att vilja ta sig ur sin marginalisering. Men från vår utgångspunkt är det strukturer av diskriminering och strukturell rasism som måste bekämpas. Man kan tro att vi diskuterar både migrations- och integrationspolitik. I en mening är det riktigt. Det är det utgiftsområdet i statsbudgeten som vi diskuterar. Men insatserna för att människor ska vara välkomna, få en mänsklig värdighet och chansen att tillhöra detta land utövas förstås inom en mängd andra politiska områden. Det handlar om rätten till arbete, rätten till utbildning, rätten till en bostad som man har råd att betala, rätten till ett eget kulturliv och en fritidssysselsättning. Detta är grundläggande faktorer för alla människor, invandrade eller infödda. Från den utgångspunkten, att generella insatser kombinerat med kamp mot etnisk diskriminering måste vara vägen framåt för att skapa integration, vill verka. Vi förfaller inte till någon skönmålning. Vi påstår inte att allting är ganska bra. Vi är ju som bekant inte socialdemokrater. Vi kommer aldrig att acceptera en världsbild där den som är ställd utanför själv bär skulden till detta när det egentligen är strukturer som bygger upp utanförskapet. I ett annat avseende när det gäller den svenska flyktingpolitiken är visserligen motsättningarna emellanåt knivskarpa men helt andra. Här har i denna kammare formats majoriteter, av moderater och socialdemokrater märkligt nog, för att upprätthålla en mycket restriktiv och inhuman flyktingpolitik. Det handlar om att bidra till att bygga murarna runt Fästning högre. Det handlar om att misstro människor när de kommer med sina berättelser om förföljelse och tortyr. Den här alliansen har i stora stycken bestått länge, och består i många avseenden fortfarande. avvisar man det självklara kravet på en flyktingamnesti, att i efterhand rätta till de fel som den gamla ordningen åstadkom när det gällde att misstro människor. Vi lägger ju ned . Socialdemokraterna, och även , anslöt sig till slut till den uppfattningen och vi skapade en majoritet. Men det gör vi därför att den inte har fungerat rättssäkert. Därför borde amnesti vara en självklarhet, vilket vi nämner tillsammans med några borgerliga partier och . Men man ska också se de framsteg som görs. Man måste se att en framgång är möjlig och att det går att förändra. Det gör det om man är många som sluter sig samman. Den nedläggning av jag nämnde är ett sådant exempel. Den nya lag som i det här budgetbetänkandet nu ges ekonomiska resurser för att kunna genomföras och skapa ett värdigt mottagande av de människor som får chansen att stanna är ett annat sådant exempel. Vi ser också hur sjukvården och psykiatrin får ökade resurser. Vi ser hur ensamkommande barns och gömda barns skolgång nu får tilldelning av ekonomiska resurser för att göra verkligheten lite mindre inhuman för dessa. Vi ser hur man satsar på skyddat boende för dem som riskerar så kallat hedersrelaterat våld. Det här är framsteg. Det är viktiga saker. Det visar också att när folklig mobilisering äger rum är förändring också möjlig. Det är nödvändigt att fortsätta att driva på för förändring. Det visar inte minst den rapport som heter Gömda i Utestängda från hälso- och sjukvård som är resultatet av en studie som har presenterat. Den här studien visar att fyra av fem som lever gömda har varit hindrade att få den vård de borde ha rätt till. Då är läget anmärkningsvärt. Vi är inte framme. Vi har mycket kvar att åstadkomma. Jag ser också några oroväckande tendenser. från nämnde alldeles de uttalanden från socialministern som handlade om hur man misstänkliggör föräldrar till de apatiska flyktingbarnen. Det är oroväckande att en minister i förväg kan tycka sig ha åsikter om vad som är anmälningar för medveten vanvård. Det är klart att vi hoppas på en ursäkt från statsrådet för de uttalanden som regeringsföreträdare har gjort i det avseendet. Men det finns också en annan oroväckande utveckling som vi uppenbarligen är ensamma i utskottet om att uppmärksamma. Det handlar om att man just nu bygger murar runt Fästning . Så långt följer många med. Men man har också för avsikt att etablera läger för flyktingar utanför EU:s yttre gräns och bland dessa handplocka de personer som förväntas ha rätten att få stanna i . Det är en utveckling där man förvägrar människor rätten att komma till och söka asyl, i alla fall i praktiken, och i stället genom kvotflyktingsystemet ska plocka ut dem som kan betraktas som riktiga flyktingar. Vi motsätter oss detta. Vi säger att den utvecklingen riskerar att kortsluta . Av den anledningen reserverar vi oss mot att man utökar flyktingkvoten inom ramen för de medel som är avsatta för migrationspolitiken. Vi är inte mot att man utökar flyktingkvoten i sig. Men vad är det man säger, när man säger att man ska ta dessa pengar från flyktingmottagandet, från de människor som söker sig till vårt land för att få asyl? Det är det som tillkännagivandet faktiskt handlar om. Jo, då säger man att vi ska göra en förändring. Färre av dem som kommer hit ska få stanna. Fler av dem vi handplockar ska få stanna i stället. Jag yrkar därför bifall till reservation 10 under punkt 11. Såväl när det gäller människor som är här som människor som av olika anledningar behöver komma hit, så är det en dragkamp, en dragkamp som ytterst handlar om människovärde, om att betrakta människor som människor inte som problem som själva måste se till att ställas krav på för att de ska kunna få vara med i samhället, och inte som migrationspolitiska problem som vi helst skulle vilja stoppa vid gränsen och inte se komma hit alls och som resurser, som möjligheter, som en utmaning för vårt land att ta hand om och se till att skapa ett värdigt förhållande för. Ska det bli möjligt är det helt klart att det krävs en förändrad flyktingpolitik. Då krävs det en annan integrationspolitik än den vi har sett, en kamp för generell välfärd och rättigheter åt alla. 77 () replik: har aldrig sagt att den som står utanför är den som bär skulden. Men det är väl så att gärna vill lägga in den tolkningen i att vi vågar lyfta fram att det finns ett problem. Problemet är inte de människor som har kommit hit, utan problemet är det som talar om när det gäller strukturer men också det att många tvingas leva i utanförskap på grund av att man inte kan få ett riktigt jobb. Jag kan inte se varför det skulle vara fel att ha någon form av det vi kallar för jobb- och utvecklingsgaranti, där vi kan låta de människor som har som alternativ att vara hemma och inte göra någonting få en möjlighet att komma ut och träffa andra människor och få en möjlighet att utvecklas. Det heter ju faktiskt utvecklingsgaranti. I det sammanhanget bör man också få något mer än ett bidrag för att man ska komma ut. Man ska känna att man gör någonting. Jag skulle vilja veta av varför man väljer att tolka det vi går ut och säger så att vi skulle skylla på de människor som står utanför. Det är inte människorna som är problemet. värnar om att människor som kommer hit och söker skydd ska få komma hit, att man ska få komma hit och arbeta och att mångfald är värdefullt för landet. Vi ser alltså inte människorna som problem. Men varför säger att vi gör det? Han måste ha misstolkat vårt förslag rejält. 78 () replik: Jag läste en insändare . Den handlade om att hade slutat kalla sig kommunist. I insändaren stod det: har slutat kalla sig kommunist men står för samma ideal. Men kallar sig fortfarande liberal men har glömt bort vad det betyder. Tyvärr är det lite för kännetecknande för politik . Jag ska förklara vad jag menar. När man säger att det borde införas språktest som krav för medborgarskap, vilket var huvudnumret för det kan ingen förneka i förra valrörelsen, säger man då att det är den enskildes fel att man inte vill lära sig svenska? Ja, vad säger man annars? Vad är det annars för signal man vill sända med ett sådant krav? Hade det varit svenskundervisningen som var för dålig hade man ju kunnat ställa krav på att sfi-undervisningen skulle förbättras, som gjorde. säger man att det är fler poliser som är lösningen, kanske inte piketpoliser där var väldigt noga utan det ska vara närpoliser i stället. Det är det som är lösningen. Det är så det faktiskt har formulerats. Det är det enda nya krav som har kommit med i det här avseendet. Det är lösningen på integrationsproblematiken och på att det inte ska bli en fransk situation i , som man har talat i varnande ordalag om. Är det inte så att man skapar en bild av att det just är människorna i förortsområdena, de med invandrarbakgrund, som utgör problemen, som samhället måste skydda sig ifrån? säger att aldrig har sagt det här. Ja, men då har du chansen nu! Ta avstånd från kraven om språktest! Berätta för mig att ni inte anser att det är poliser som löser problemen i förorterna! Och, om du vill vara riktigt socialliberalt radikal, säg att också offentliga anställningar skulle kunna vara en väg framåt! Varför inte satsa på riktiga jobb i offentlig sektor i stället för jobb- och utvecklingsgaranti med löner under kollektivavtalsnivå? Ställ dig i bräschen för det skulle kunna vara: ett parti som trots allt står upp för att den offentliga sektorn är viktig och att man kan anställa människor där för att ge människor chansen att få tillträde till arbetslivet. 79 () replik: I vissa frågor brukar och jag kunna vara överens när det gäller asylpolitiken, men i det här fallet måste jag tyvärr göra ledsen och säga att jag inte håller med. Jag håller med om att det är bra med språktest för att bli svensk medborgare. Vi har aldrig gått ut och sagt att man måste ha språkkunskaper för att kunna ta ett jobb och så vidare, men för att bli svensk medborgare har vi sagt att det är viktigt att man ska kunna svenska språket. Jag har två skäl som jag kan nämna. Bland annat tror jag att det lättare kan sätta press på män som inte vill låta sina kvinnor få studera. Det är ett skäl. Ett annat skäl är faktiskt att den som är svensk medborgare får välja personer till den här kammaren, och jag tycker att det är viktigt att de som väljer personer till den här kammaren vet vad de personerna står för. Kan man inte svenska ordentligt kanske man heller inte förstår vad budskapet är. Det tycker jag är ett skäl. När det gäller närpoliser kan jag säga att jag själv bor i utkanten av ett utsatt område. Där fanns det till en närpolis som kände alla som bodde i området och kunde stävja alla små bus från ungar och alla situationer då det riskerade att bli bråk eller någon var på väg att råka illa ut i samhället. finns det ingen närpolis, och då riskerar man att det blir mycket våldsammare och mycket besvärligare av det skälet. 80 () replik: motsätter sig inte närpoliser. Vi har varit med om att utöka polisutbildningen så att fler poliser utbildas . Det är ingen vänsterpolitik att det ska finnas så få poliser som möjligt det har det aldrig varit. Men jag ställde ju frågan mycket mera exakt än så. Jag gav en chans att säga att poliser inte är lösningen på integrationsproblematiken. väljer att fortsätta försvara poliser och säger inte alls att det finns andra lösningar. Det kan vara en lapsus i replikskiftet. Låt oss hoppas på det. Sedan avslöjar trots allt sin människouppfattning lite grann när hon talar om språktest som en förutsättning för att man ska lära sig svenska. Jag hade ju kunnat säga att språkkunskaper är viktiga. Där skulle vi kunna vara helt överens. Språkkunskaper får man genom att man tar den vilja människor har att lära sig, uppmuntrar den pedagogiskt med god kvalitet i sfi-undervisningen och svenska 2-undervisningen utbildningen över huvud taget. Då tar man vara på den gnista som människor har att vilja lära sig och att vilja tillhöra. Språktest som krav för medborgarskap är något helt annat. Det är ju att säga: För att du ska vilja lära dig svenska så måste jag kräva det av dig inte uppmuntra och inte välkomna. Det är ett krav. Språktestet är ett krav för medborgarskap. Jag vet inte hur långt vi ska leda det resonemang som vi just fick höra om att det är bra om människor som röstar och kan väljas in i kan svenska. Är det någon som ifrågasatt det?