prot · GT0923 · 2005-10-28 00:00:00 — Jag skulle vilja få tankar preciserade, med eventuella auktoritet bakom, så att vi kunde få en diskussion om avvägningarna i dess helhet och inte bara denna speciella del av detta mycket besvärliga frågekomplex. 11 (): Tack herr minister! Men det är faktiskt så att det är Socialdemokraterna som har regeringsinnehavet, eller hur? Visst, vi kan gärna hjälpa till att göra bra underlag, men initiativet måste finnas hos er. Jag trodde att ni var i regeringsställning, men ni kanske redan har lagt av. Det var ju lite tråkigt, höll jag på att säga, men det kanske var bra. Det hör rör, precis som ministern säger, offentlighetsprincipen, alltså hur man ska kunna gå ut med forskningsmaterial offentligt. Jag tror att om vi ska kunna få forskning framöver måste vi se över lagen. Jag tycker inte att den blev bra 2004 efter att ha läst igenom den ordentligt. Det som är bra i denna är, precis som ministern säger, etikprövningen. Det sker en väldigt kritisk prövning innan, och det är jättebra. Den ska vara stenhård, och man ska ha mycket på fötterna innan man går ut med ett forskningsmaterial. Men om man sedan ska kunna gå in och titta på materialet och då se att det är en person som kanske ifrågasätter allt, för det gör de ofta, med vilka ögon läser man detta material som sedan också kanske ska publiceras? Där är jag väldigt orolig för den enskilde forskningspersonens del, alltså den som det bedrivs forskning på. Vi kanske måste backa bandet och titta just på den här biten en gång till. när det just har kommit två prejudicerande domar är det väldigt lätt att säga: Visst, det är fritt fram att titta på allting för vem som helst i stort sett. Här är det två privatpersoner som har ansökt om att få titta på materialet. Även om de har akademisk utbildning är de inte professionella i just den sektorn. Hur läser de då materialet? Det här är helt tokigt. Jag tycker att det känns som en liten öppning när ministern diskuterar att det finns en viss möjlighet att börja se över det här igen. Annars är jag rädd att börjar oroa sig. Det finns en stor oro, i alla fall inom den medicinska forskningen, över hur man ska kunna få forskningspersoner framöver. 12 Utbildnings- och kulturminister (): Jag har en känsla av att försöker locka in mig i en bana där jag ska försöka kvälja dom här, att jag ska säga att de har gjort fel, att det inte stämmer vad de har gjort och att de har tagit fel på det ena och det andra. Jag tänker inte göra det. Jag konstaterar att domstolen har fattat vissa beslut och gått igenom den lagstiftning som finns och som som medlem av den lagstiftande församlingen har kommit fram till. Jag vill upplysa den talrika publiken om att det är som stiftar lagar i , inte regeringen. Jag är orolig över linje att ingen annan än de som ger en välvillig behandling, att ingen annan än de som är av samma profession och ingen annan än de som kan tänkas göra en positiv granskning ska tillåtas att titta i materialet. Det skulle innebära en forskningspolitisk tillbakagång av väldigt stora mått om ingen forskning där människor är inblandade skulle kunna bli föremål för kritisk granskning, om inga experiment skulle kunna upprepas därför att man inte ska kunna kontrollera hur de har gått till och om inga tolkningar skulle kunna ifrågasättas därför att ingen ska få se dem. Det tror jag inte skulle stärka forskningens förtroende, och jag tror inte att det skulle stärka tilliten till resultaten av den forskning som kommer fram. Jag tror att vi måste vårda respekten för vetenskapen så att forskning ska kunna granskas av forskarsamhället. Och måste forskarsamhället vara definierat på ett sätt som är relevant. Ska bara neuroexperter få granska sådant här och inte läkare? Är inte läkare som ska tillämpa kunskaperna i sin vardagliga gärning tillräckligt relevanta i sin utbildning och vetenskapliga skolning för att ha tillgång till detta under sekretess, undrar jag vad skillnaden skulle bli mellan forskning och journalistik. Här tror jag nog att vi måste vara försiktiga. Det var det som var min poäng när jag bad försöka skriva ned detta på papper så att man kan ställa för och emot och gå ett steg förbi detta att bara allmänt uttrycka oro över att allt är kass. Ni är faktiskt ett politiskt parti, och är ledamot av den lagstiftande församlingen. Det finns något som heter motion som man har här i . Det innebär att man föreslår att regeringen ska göra någonting, för det är nästan bara mot regeringen de här motionerna riktar sig. kan inte lämna walk over i den här frågan. För de grupper som är intresserade av och angelägna om det viktiga arbete som bedriver i den här frågan måste det framstå som konstigt att hon inte vill följa upp det genom att kräva ändringar av reglerna och säga vilka regler som hon vill ha annorlunda. Jag har en känsla av att hon försöker sitta på alla stolar på en gång och inte ändra några regler men ändå vara missnöjd med deras innebörd. röstade för de regler som gäller , men jag var inte inblandad. Det var en aktiv röst först i utskottet och sedan i kammaren. Men är ändå resultatet dåligt på något vis. Precisera då vad det är som ska ändras och hur de ska ändras! Den andra frågan om offentlighetsprincipen och sekretesslagstiftningen är väldigt svår. Det är svåra avvägningar som väcker mycket känslor. Då är det väldigt lätt att säga att det inte är bra och att något måste göras, men vad? Gå igenom de här avvägningarna i ditt parti och kom med ett förslag! Jag är inte av den åsikten att vi har nått nirvana där allt är perfekt. Jag vill gärna utveckla och förbättra lagstiftningen. Vi har svåra avvägningsproblem, och de kan säkert göras på annat sätt. Men om man är medlem av den lagstiftande församlingen duger det inte att bara yttra sig som en insändare. Kraven ställs lite högre, tycker jag. Hur ska det ändras, och på vilket sätt? Ska forskning kunna kontrolleras eller inte? Ska det bara vara av forskarens egen familj och hans privata närmaste vänkrets? Eller ska det också finnas utrymme för konkurrerande forskningstraditioner att göra det under sekretess? 13 (): Visst ska vi hjälpas åt, men det är ändå så att ministern måste ta initiativ om man vill titta över en lag. Det kan inte jag ta initiativ till. Det var därför jag vädjade och sade att man kanske måste backa bandet och börja titta över detta. Det kanske inte blir bra. I de här frågorna känns det som om vi är ute på lite osäker mark. Vi ska visst hjälpa till och titta på hur man ska kunna göra det. Jag hjälper gärna till, men jag tror att det är viktigt att vi vet vem som gör vad. Både tingsrätt och kammarrätt har ju gått in och dömt i detta fall. Om man visar en undersökning kan man upprepa den. Den typ av undersökning som den här professorn har gjort har ju upprepats på många ställen i hela världen efter att han har gjort den. Den är verkligen säkerställd. Men det är kanske just detta med att man ska gå in i materialet och titta som vi måste se över. Det kan vara känsligt för vissa integritetsgrejer. Och måste man kanske göra en utredning. Man måste alltså titta över det. Det är ingenting som man bara kan sätta på papper snabbt. Man behöver genomlysa hela processen. Jag tror att det behövs en ny omgång så att inte de här två domarna blir prejudicerande. Då är jag rädd för . Det är mitt budskap till ministern. Tänk en gång till! Det var så jag menade. Jag hjälper jättegärna till att tänka. Men det måste komma en signal från att detta behöver tittas på en extra gång så att vi inte gör fel i den här frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2005/06:45 om kemikalierna i våra kroppar 14 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att sådana kemikalier som vi bär på i våra kroppar ska sluta användas i material och varor. Först vill jag betona att jag delar den oro som ger uttryck för när det gäller kemikalier som lagras i kroppen och att dessa bland annat finns i varor i vår omgivning. Jag är också väl bekant med Världsnaturfondens och Kungl. Tekniska högskolans undersökning av förekomst av sådana ämnen i blodet hos ett antal testade familjer i olika EU-länder. Den typ av ämnen vi talar om är svårnedbrytbara, persistenta, och, anrikas i människor och andra levande organismer, det vill säga de är bioackumulerande. Spridningen av dessa ämnen känner inga gränser utan sker genom handel med varor och långväga transporter via luft och vatten. möter detta med att arbeta för åtgärder på alla nivåer; nationellt, på EU-nivå och globalt. I det internationella samarbetet prioriterar regeringen arbetet med den globala kemikaliestrategin, som kallas SAICM, högt och vi agerar nu kraftfullt för att den ska kunna antas . Andra viktiga internationella processer är om persistenta organiska föreningar, POP, och arbetet med kvicksilver under FN:s miljöprogram, . På EU-nivå är regeringens arbete med den nya europeiska kemikalielagstiftningen, Reach, bland de allra högst prioriterade frågorna inom miljöområdet. Hanteringen av just persistenta och bioackumulerande ämnen är prioriterade i Reach och kommer att innebära restriktioner för både tillverkning och användning. driver också frågan om att redovisa farliga ämnen i varor. Eftersom förhandlingarna kring Reach fortfarande pågår så är det ännu inte möjligt att bedöma i vilken mån den nya lagstiftningen kommer att bidra till att lösa problemet. deltar i flera andra processer av betydelse på EU-nivå. Den kommande revideringen av växtskyddsmedelsdirektivet och det pågående arbetet med registrering och utvärdering av både växtskyddsmedel och biocider är exempel på sådana processer. Eftersom kemikalieområdet i relativt hög grad är harmoniserat genom EU-lagstiftning så är utrymme att vidta nationella åtgärder begränsat. Men möjligheten att nationellt införa hårdare regler för hanteringen av kemikalier finns och utnyttjas också av regeringen. Detta gäller bland annat farliga ämnen som inte är reglerade eller inte kan förväntas bli reglerade på EU-nivå. har gått före med vissa bromerade flamskyddsmedel, kvicksilver och PFOS. Det finns också exempel där svenska initiativ lett till att regleringar införs på EU-nivå till exempel de giftiga så kallade HA-oljorna i däck. har också framfört starka invändningar mot förslag att undanta det bromerade flamskyddsmedlet deka-BDE i RoHS-direktivet om elektroniska produkter. Vi avser att driva den frågan vidare i EU. Det är mycket allvarligt att den unga generationen har så högt antal kemikalier i blodet. Barn exponeras och kan påverkas av miljöfaktorer på ett annat sätt än vuxna och vi vet för lite om kemikaliers effekter på barns hälsa. Regeringen anser därför att det är nödvändigt att åtgärda bristerna på kunskap och att förbättra barns miljö. I miljömålspropositionen finns flera miljökvalitetsmål, däribland Giftfri miljö och luft, som har bäring på barns miljö och hälsa. har också åtagit sig att ta fram en nationell handlingsplan för barns miljö och hälsa inom ramen för . Här är farliga kemikalier ett prioriterat område. Företagens arbete med åtgärder som produktvalsprincipen och miljömärkning måste stimuleras och stödjas. Med ökad kunskap och bättre tillgång till information om miljö- och hälsorisker med kemikalieanvändning så drivs arbetet framåt i företag, myndigheter och hos allmänheten. Forskningen kring kemiska hälso- och miljörisker är här av stor betydelse. Kunskapen om kemikalier måste förmedlas till tillverkare och användare av varor. Exempel på ett verktyg för kunskapsförmedling är databasen , som tagits fram av Kemikalieinspektionen och som innehåller information om vilka farliga kemikalier som förekommer i olika varugrupper. För att ytterligare intensifiera arbetet för att uppnå en giftfri miljö har regeringen i budgetpropositionen 2005 föreslagit ökningar av anslaget till Kemikalieinspektionen. Avslutningsvis vill jag peka på att svensk arbetsmiljölagstiftning begränsar användningen av farliga kemikalier på våra arbetsplatser. Svaret på fråga är sammanfattningsvis att arbetar långsiktigt inte bara nationellt men också globalt och på EU-nivå för att minska användningen av kemikalier som har sådana egenskaper att de kan lagras i kroppen. Lagstiftningen behöver kompletteras med frivilliga åtgärder, kunskapsuppbyggnad och bättre tillgång till information. Med de åtgärderna sammantagna är det min ambition att vi ska kunna nå miljömålet Giftfri miljö. 15 (): Jag vill tacka miljöministern för ett ambitiöst och engagerat svar på min fråga. Det visar att hon och regeringen tar de här frågorna på stort allvar. Det finns också en stor enighet i riksdag och i om att det här är oerhört viktigt. Den här enigheten borde ge en kanske ännu större kraft i arbetet. Jag ser det som en moralisk förpliktelse att förhindra den kränkning av människovärde och människoliv som det innebär att vi alla, oftast helt ovetande, har en cocktail av gifter skakande runt i vårt blodomlopp. Min fråga tar sin utgångspunkt i den undersökning som Världsnaturfonden och Kungl. Tekniska högskolan presenterat och som visar att av 107 undersökta kemikalier finns över 70 i blodet hos någon av försökspersonerna. Det finns störst antal i mormorsgenerationen, men där är det främst de äldre kemikalierna. Medelåldern har färre kemikalier i sig än den yngre generationen. I den yngre generationen finns också de nya kemikalierna mest företrädda, de som miljöministern mycket riktigt pekade på bromerade flamskyddsmedel och andra som ju finns i datorer, kläder, smink, ja överallt i vår miljö. Det är en ständigt pågående ofrivillig förorening av våra kroppar, genom inandning, genom huden, genom textilier och genom elektronik en pågående förorening som vi inte har kontroll över fullt ut. Små barn har inte undersökts, och förmodligen är det de som får allra mest av de här ämnena i sig genom att de oftast befinner sig på en lägre nivå i höjdled och kanske andas in damm där det rörs upp, till exempel. Miljöministern påpekar mycket riktigt att vi vet för lite om ämnena och deras effekter. Därför menar jag att försiktighetsprincipen måste skärpas. När vi inte vet måste den som vill introducera ett ämne på marknaden bevisa att det är ofarligt. Håller miljöministern med om den synen på försiktighetsprincipen? Miljöministern pekar på förhoppningar om att nå miljömålet Giftfri miljö. I utvärderingarna sägs det ju att det är mycket svårt att uppnå det miljömålet även med stora insatser. Det visar att vi måste förstärka kampen mot dem som inte vill agera kraftfullt, även om det är kommissionen, eller WTO. Den fria rörligheten kan inte vara viktigare än liv och hälsa! Delar miljöministern min uppfattning att det måste bli ett slut på användandet av de farliga kemikalier som tillförs, lagras och i vissa fall förökas i våra kroppar? 16 Statsrådet (): Jag kan försäkra att det nog inte finns en regering i världen som driver detta hårdare än vad gör. Vi agerar mycket aktivt i EU. Vi hör till dem som hårdast driver skärpta krav i EU:s kemikalielagstiftning. Vi leder och har ordförandeskapet i den process som handlar om den globala kemikaliestrategin, och vi har mycket tydliga miljömål i kring just det som frågade om, nämligen att vi ska fasa ut de farligaste kemikalierna. De ska bort ur användningen. Därför har vi också en mycket tydlig betoning på substitutionsprincipen. Vi har också, vill jag säga, varit en pionjärnation när det gäller tillämpningen av försiktighetsprincip och substitutionsprincip. Vi ska se till ämnenas egenskaper. Vi ska inte behöva bevisa att människor exponeras för dem för att de ska bort ur kretsloppet. Den positionen driver vi mycket starkt i EU-förhandlingarna . Vi är också ledande när det gäller kunskapsuppbyggnad. Jag vill betona detta: Utan kunskap kan vi inte agera mot kemikalier. Det handlar alltså om att skaffa kunskap, det handlar om information så att man får kunskap om vad som finns i varorna och det handlar om att fasa ut i en trestegsraket. Det är detta vi agerar för. Vi talar nu om nya ämnen som kommer fram. Jag håller med om att det finns ett starkt stöd för en stark kemikaliepolitik i riksdag. Det möter jag ofta. Tyvärr har vi dock ännu inte sett någon tydlig manifestation av detta från den borgerliga sidan eller alliansen i presentationen av den nya politik som man vill driva . Bland de arbetsgrupper som finns syns ingen miljöarbetsgrupp. Vi har heller inte sett några tydliga förslag om exakt hur ni vill driva kemikaliepolitiken, även om vi ofta hör att det finns ett starkt stöd för de principer vi arbetar för. En viktig fråga här handlar till exempel om hur långt vi är beredda att driva nationella åtgärder om vi inte kommer fram på EU-nivån. Jag tror att vi alla är eniga om att det bästa sättet är att driva en harmoniserad politik. Den starkaste politiken driver vi tillsammans eftersom de här ämnena sprids både genom varor och genom luft och vatten. En stark kemikalielagstiftning på EU-nivå är alltså vårt bästa skydd liksom ett starkt samarbete världen över. Men när det gäller till exempel bromerade flamskyddsmedel, som är ett av de nya farliga ämnen som just finns i våra ungdomars blod, som finns i till exempel elektroniken men också i textilier, ser vi nu att vi möter ett starkt motstånd av ett alltmer konservativt EU. har man, som jag nämnde i mitt svar beslutat sig för att ta bort deka-BDE, ett av de flamskyddsmedel som vi bedömer som mycket farligt, från elektronikproduktdirektivet, och det innebär att vi återigen kan få en spridning av deka. Vi kommer att gå fram i EU och driva frågan om ett nationellt förbud. Vi kommer också att se över möjligheten att göra det på andra områden. Min fråga till är: Innebär enigheten att och övriga partier i det borgerliga blocket också är beredda att driva till exempel frågan om bromerade flamskyddsmedel nationellt, om vi inte kommer fram på EU-nivå? Det tror jag är en nyckelfråga för att se om vi även i fortsättningen ska driva en skarp kemikaliepolitik. 17 (): Miljöministern vet mycket väl att har drivit och i motionsform framställt förslag om att vi ska fasa ut samtliga bromerade flamskyddsmedel i . Det är en fråga som vi naturligtvis kommer att fortsätta driva, och vi hoppas att vi får regeringen med oss i den delen. Vår EU-parlamentariker kämpar hårt inom den konservativa gruppen, som tråkigt nog inte är lika radikal som vi i när det gäller miljö- och kemikaliefrågorna. Det är en gigantisk uppgift som vi står inför. Miljöministern kan räkna med vårt stöd. Vi kommer att fortsätta driva på när det gäller det här arbetet. Vi har också starkt stött den svenska positionen och drivit på den när det gäller arbetet med Reach. Det är en gigantisk uppgift, och det kan få oöverblickbara konsekvenser om vi misslyckas. Därför är minsta tvekan farlig. Bara inom EU fanns över 100 000 olika kemiska ämnen registrerade, och har det tillkommit mängder med nya. Vi vet inte heller hur de reagerar med varandra. Varje ämne undersöks oftast för sig, vilket gör att gränsvärdena blir väldigt osäkra. Därför behövs en oerhört noggrann prövning, och bristfälligt testade ämnen måste betraktas som farliga tills motsatsen bevisats. Det är min syn på försiktighetsprincipen, och jag hoppas att miljöministern delar den. Den finns i både svensk lag, i EU och i internationella konventioner. När det gäller bromerade flamskyddsmedel används ett 70-tal sådana i , varav kanske tio är riktigt genomanalyserade. Flera tusen ton används fortfarande i , och halterna i modersmjölken och i naturen stiger. Som miljöministern också sade bryts de inte ned utan finns kvar. Redan i samband med Esbjergdelegationen 1995 var miljöministrarna överens om att de ska fasas ut. Det är viktigt att det arbetet nu sker med kraft. Det finns ersättningsmedel. Det är det fina i kråksången. Både branscher, och företag pekar på att de går att ersätta. Därför skulle jag önska att vi snabbt kunde komma fram till ett beslut om förbud för import av alla bromerade flamskyddsmedel. Är du beredd att arbeta för detta, trots den fria rörligheten för varor och tjänster? Det är viktigt att de företag och branscher som ligger i framkant och redan ersatt sina varor inte konkurreras ut av billiga importvaror där dessa medel fortfarande finns kvar. Alltså: Går det att driva försiktighetsprincipen starkare? Går det att se frågan på det sätt som jag gör? Är du beredd att arbeta för ett snabbt förbud av de allra flesta bromerade flamskyddsmedlen i ? 18 Statsrådet (): Jag är glad att Socialdemokraterna och är eniga om utfasningen av de bromerade flamskyddsmedlen. Här har vi varit mycket tydliga. Jag vet att representant i också arbetat mycket aktivt med dessa frågor. Min oro gäller, precis som antyder, var den stora konservativa gruppen står och var andra riksdagspartier står. Det vore intressant att få en presentation av alliansens miljöpolitik på det här området och se om alla partier är lika framåt som i fråga om utfasningen. Vi är nu på väg och arbetar aktivt för det. Som jag nämnde i mitt tidigare svar är vi på väg att till notifiera ett nationellt förbud mot deka-BDE. Vi arbetar också mycket aktivt när det gäller elektronikprodukterna. Jag är oerhört besviken över att vi, trots ett intensivt arbete, mötts av att kommissionen på ett sätt som vi ifrågasätter valt att undanta ett av de bromerade flamskyddsmedlen, nämligen deka-BDE, från det förbud som fanns för elektroniska produkter. av detta bromerade flamskyddsmedel finns i elektroniska produkter. Det är alltså mycket allvarligt. Vi har erfarit att har för avsikt att agera i den här frågan eftersom kommissionen förbigått parlamentet. Även den har en beredskap att agera i frågan. Vi har en gång råd och parlament tillsammans beslutat att deka-BDE inte ska vara tillåtet i elektroniska produkter. Det förbudet anser vi bör bibehållas. Vi anser inte att kommissionen kan dra bort det av egen kraft. står för fri rörlighet av varor och tjänster. Vi tycker att det är mycket viktigt att vi har fri rörlighet, en fri marknad i , en fri marknad i världen. Det har hög prioritet. Emellertid anser vi också att detta inte får gå ut över ett starkt miljöskydd, och det finns situationer när vi måste agera och säga att vi inte kan låta den fria rörligheten av varor och tjänster gå förbi miljökraven. När det gäller bromerade flamskyddsmedel har vi en sådan situation. Vårt första val är alltid att försöka få med alla EU-länder på ett gemensamt förbud så att vi kan enas om att ha fri rörlighet och ett starkt miljöskydd. Om vi inte kan det och det är fråga om ett mycket bekymmersamt fall, som deka-BDE, är vi beredda att agera. Det är därför vi nu notifierar deka-BDE till kommissionen. Vi ger också Kemikalieinspektionen i uppdrag att se över möjligheten till ett nationellt förbud för övriga bromerade flamskyddsmedel. Det gör vi i ett läge när vi ser att det är svårt att komma fram på EU-nivå eftersom motståndet är för hårt. Vi gör bedömningen att de bromerade flamskyddsmedlen hör till de nya farliga, ackumulerande ämnen som bör fasas ut, och där måste vi alltså agera mycket aktivt och ligga i framkant. Jag gläder mig åt att vi har samma uppfattning i den frågan. När det gäller försiktighetsprincipen vill jag än en gång försäkra att vi driver frågan om försiktighetsprincipen med full kraft. Den definieras i något olika termer. Det förs många diskussioner om det. Vi har i EU tillsammans drivit fram hur vi ska formulera den. Vi har en stark tolkning av försiktighetsprincipen, och vi driver den mycket tydligt också i de internationella förhandlingarna, där försiktighetsprincipen är uppe. Just när det till exempel gäller de persistenta och de ackumulerande kemikalierna har vi gjort stora framsteg, inte minst inom ramen för , beträffande en skärpt och tydlig tillämpning av försiktighetsprincipen. Det arbetet kommer vi att fortsätta med. 19 (): Jag vill tacka miljöministern för de goda omdömena om kristdemokratisk kemikaliepolitik och miljöpolitik. Jag kan försäkra ministern att jag inte mött några invändningar från de övriga partierna i alliansen.