prot · GS0990 · 2005-03-15 00:00:00 — För det andra säger statsrådet att arbetslinjen är av högsta prioritet och gäller alltjämt. Men återigen: Hur ser statsrådets bild ut av den verkligheten? Arbetslösheten ökar, sysselsättningen sjunker, var fjärde vuxen människa arbetar inte . Varför ser verkligheten ut så, statsrådet? är 550 000 människor förtidspensionerade i . Omkring 264 000 personer uppbär sjukpenning. Det handlar faktiskt om 800 000 människor. Varför ser verkligheten ut så, statsrådet ? Sex av tio sjukskrivna och sex av tio förtidspensionerade är kvinnor. anser av dessa sjukskrivna kvinnor att de kan arbeta , men de gör det inte. Varför ser verkligheten ut så, statsrådet ? För det tredje säger statsrådet att regeringen ser mycket allvarligt på fusk inom bidrags- och försäkringssystemen. Men än en gång: Vad görs, och hur ser verkligheten ut? Regeringen har underlåtit, enligt mitt sätt att se, att ta krafttag mot fusk. De allra flesta i vill se hårdare tag mot fusk, helt enkelt därför att fusk drabbar dem som har det allra sämst allra hårdast. Problemet är att det lönar sig alldeles för dåligt att arbeta i dagens . Många till och med förlorar på att gå från bidragsförsörjning till yrkesarbete. Det är därför verkligheten ser ut som den gör. Vi moderater för en konsekvent arbetslinje: Det ska alltid löna sig bättre att arbeta än att leva på bidrag, och man ska kunna leva på sin lön. Ansvar, trygghet och frihet är nyckelorden. Man ska kunna känna trygghet genom förmågan till egen försörjning. Då kan man ta ansvar för sig själv och sin familj. Då upplever man en verklig frihet. Arbete åt alla är väl en bra målsättning, statsrådet ? 56 Statsrådet (): har skrivit i sin interpellation att Socialdemokraterna värnar om bidragsberoendet. Det där är ett politiskt ord. Det kan man, och kanske till och med ska, använda i den politiska retoriken för att belysa sin egen uppfattning. Men det är likafullt ett ord som styr tanken i någon riktning. Att en stor mängd människor lever på bidrag är den bild som vill frammana. När räknar upp hur många som är sjukskrivna och hur många som är förtidspensionerade får han det att låta som att är dessa individer sjukskrivna dag ut och dag in, månad ut och månad in, år . Så är det inte. Det är skillnad om en person är sjukskriven eller om tolv personer är sjukskrivna varsin månad eller om 24 personer är sjukskrivna . Alltihop summerar till helårstal. Vet när bidragsberoendet, som kallar det, var som högst? Ja, det var inte 2002, och det var inte 1997. Det var , när och de andra borgerliga partierna hade regerat. Då var flest människor räknat i så kallade helårstal beroende av bidrag, med vokabulär. Så var det, . Ni var värst. Bidragsberoende tror jag inte att skulle säga om en företagare vars fabrik brunnit ned när fabriksägaren får ut pengarna från försäkringsbolaget. Han skulle inte kalla den fabriksägaren för bidragsberoende. Han har fått ersättning från en försäkring för att han har råkat ut för en skada. På samma sätt är det för den som är sjuk. Den personen får ersättning från ett socialförsäkringssystem, som man ska ha när man har drabbats. Det får den arbetslöse. Det är inte bidrag, det är en försäkringsersättning som man får när man har drabbats. Vi har satt upp målet att halvera sjukskrivningarna till 2008. Det ska vi göra, det har jag sagt , genom att medverka till att människor blir friskare, inte fattigare som de blir med förslag om sänkta ersättningsnivåer. Vi är på god väg att lyckas. Inflödet till sjukskrivningarna, alltså personer som blir sjukskrivna, har gått ned så kraftigt att vi nu är nivå, det år då vi alla tyckte att det var ganska rimliga tal i sjukskrivningarna. Där är vi . Det är färre personer som kommer in i sjukskrivning än det har varit på mycket . Det kommer naturligtvis att påverka de andra förloppen, hur många som blir långtidssjukskrivna och hur många som blir förtidspensionerade. Långtidssjukskrivningarna går ned. Det gjorde de inte . Då fick jag stå i den här talarstolen och svara för varför i hela världen det inte hände någonting med långtidssjukskrivningarna. kan jag nu redovisa att ungefär 40 000 färre är långtidssjukskrivna. Några har gått till förtidspensionering, det är sant. Det beror på två saker. Den ena är att många har varit just långtidssjukskrivna. Den andra är att vi har en kraftig demografisk effekt. Det är få som går ur förtidspensioneringarna. Många kommer in just . 57 (): Statsrådet ägnade sig som jag förmodade åt att säga saker om politik som inte stämmer. Och han svarade givetvis inte heller på mina frågor. Varför lönar det sig inte att arbeta? Varför ökar arbetslösheten och minskar sysselsättningen? Vi moderater har en offensiv och modern politik för att få fler människor i arbete. Socialdemokraterna har ingen lösning på allvarligaste problem, att för få arbetar och för många tvingas att leva på bidrag. Ena dagen ska socialdemokrater höja skatterna, företrädesvis genom höjda kommunalskatter, fick vi höra i medierna. ska de inte det utan i stället höja andra skatter. Vilka andra skatter ska ni höja, statsrådet? infördes friår, och regeringen höjde bensin- och fordonsskatter ihop med . Är det kanske dessa skatter som står för dörren och ska höjas än en gång? Den här politiken går inte ihop. Den fungerar inte. Jag tycker att det visas tydligt. För att fler ska arbeta krävs det för det första att det lönar sig att arbeta, för det andra att antalet jobb växer, inte minskar i och för det tredje att det blir enklare att driva företag i . Jag älskar , och mycket är bra här. Men vi har verkligt stora problem att lösa eftersom handlingsförlamningen enligt mitt sätt att se är ganska total. Statsrådet vet säkert att var sjunde skattekrona används till att betala sjukpenning och förtidspension. Det motsvarar mer än väl de samlade kostnaderna för alla landets grundskolor, gymnasieskolor och fritidshem. Så här kan det inte få fortsätta. Vi måste göra en satsning på skolan, vården och omsorgen. Därför vill vi moderater satsa mer än regeringen på detta. Jag funderar på om statsrådet tycker att det är en bra avvägning att satsa för framtiden på skolan och på vården. Låt oss sänka skatten på arbete. Låt oss hjälpa alla ensamstående mammor och pappor att kunna leva på sina löner. Låt oss se till att det lönar sig att återgå i arbete när man är arbetslös. Låt oss vara rädda om alla jobb som vi har i . När man läser regeringens egna mål i budgetpropositionen kan man ju se att det blir lite knepigt. Man förstår människor som befinner sig i den situation som de gör när man kan läsa att det för ett par med två barn krävs en månadslön på för att arbetet ska ha någon kortsiktig privatekonomisk avkastning. Människor som är arbetslösa och ska försöka få ett jobb måste alltså tjäna för att det ska vara lönsamt att gå från bidrag till arbete. Det krävs många åtgärder, och vi har förslag, exempelvis sänkta arbetsgivaravgifter för långtidsarbetslösa. Det är dags att vi kommer till handling i den här frågan. 58 Statsrådet (): återkommer till frågan om att det ska löna sig att arbeta. Jag håller med om det. har på i varje fall tre ställen i interpellationen åberopat att har kommit med en undersökning som på något sätt visar att det inte skulle löna sig för några grupper att arbeta. Jag vill vara försiktig med den rapporten. har i vart fall starkt distanserat sig från den av det jag har hört i medierna. Om de inte har tagit helt avstånd så har de i alla fall starkt distanserat sig och ifrågasatt slutsatserna i rapporten. Jag ska inte recensera den, men det känns i varje fall för mig inte bra att åberopa den som en forskningssanning i den delen. Vi tycker att är en bra nivå. Det är ett skydd mot inkomstbortfall som gör att vanligt folk har möjlighet att leva ett hyggligt liv också när de drabbas av arbetslöshet eller sjukskrivning. Man kan lägga på och få ett bättre skydd genom avtal. Man kan inte få högre. Därefter finns det en minskningsregel som innebär att man slår i taket. Det är också rimligt, och det fungerar. Jag tror inte att sjukskrivna undersköterskor, tvätteriarbetare, städare eller vilka grupper man nu tar, handelsanställda som har låga löner, tycker att de är överkompenserade när de är sjuka. Jag tror inte att de tycker det. Frågan är om ens tycker det. Gör ni det känns det konstigt. Möjligen gör ni det, därför att när pratar om nödvändigheten av skattesänkningar känner vi till vilka förslag lägger fram. Det är sänkta skatter. Vi vet det. Men sättet att finansiera är att ta just från de grupper som har det allra knepigast, de som är sjukskrivna, de som är förtidspensionerade och de som är arbetslösa. De får se ersättningsnivån sjunka från ned till , för någon grupp också ned till . Det drabbar dem, men det drabbar också dem som inte har blivit sjuka. Att försämra tryggheten på det dramatiska sättet innebär stora konsekvenser också för dem som för ögonblicket är i arbete men som känner oro för att jobben ska försvinna, att ens arbetsplats ska läggas ned eller att jobben ska reduceras och man riskerar att bli arbetslös. Det kommer att skapa otrygga människor som kommer att vara mindre benägna att vara med om de förändringar som är nödvändiga på arbetsplatserna och i arbetsuppgifterna för att vi ska kunna utveckla våra jobb, stå oss väl i konkurrensen och vara etta på de nya jobb som kommer att efterfrågas. Det är där vi ska hämta vår framtida tillväxt. Det är i de nya jobben. Trygga människor kommer att vilja medverka till det. I är det rädda människor på arbetsplatserna som ska gå in . Jag tror inte att det är en bra politik. 59 (): Om statsrådet inte över huvud taget litar på är det väl nog skrämmande att läsa regeringens egen rapport. Där konstateras att det finns människor, ensamstående, av dem som arbetar, som har inkomster som inte når upp till socialbidragsnivån. Det krävs en inkomst på för att kunna gå från bidragsberoende till att ta ett jobb. Det är väl nog så skrämmande. Jag förstår att det ligger i statsrådets retorik att skrämma med moderat politik, men jag tror inte att det går hem. Svenska folket ser tydligt vad vill ha för politik. Vi ser det i dagens opinionssiffror. Människor vet att vi vill ha ett samhälle där fler jobbar för den framtida välfärden, inte färre. Vi måste bli fler. Vi satsar mer pengar än regeringen på rehabilitering och så vidare. Vi vill att folk ska komma tillbaka i jobb och inte fastna i dagens situation. Vi måste bli fler som arbetar om vi ska klara den framtida välfärden, om vi ska få en bra skola för våra unga, om vi ska få en anständig vård som är bra för alla sjuka, om vi ska få ett tryggt rättssamhälle så att var och en kan gå på gator och torg. Problemet, statsrådet, är att med den cementerande politik som förs blir vi färre och färre som kan vara med och bidra och ge resurser till den gemensamma välfärden. 60 Statsrådet (): Jag möter, som jag förmodar också gör, många människor ute i vardagslivet, på arbetsplatser och på andra ställen. Jag möter numera rätt ofta människor som är oroliga och ibland inte alldeles nöjda med den socialdemokratiska politiken. De jag träffar på arbetsplatserna säger inte att det är moderat politik de vill ha. Jag träffade skogsarbetare i går i . De säger inte att de vill ha mera av politik. Vad säger de? De säger att de vill ha mera av socialdemokratisk politik. De vill ha mera av åtgärder i arbetsmarknadspolitiken. De vill att fler ska delta i utbildning. De vill ha bättre arbetsmiljö. De vill att arbetsgivarna engagerar sig mer i arbetsmiljöarbetet. Jag får krav på mig att sätta press på arbetsgivarna så att deras arbeten blir så anständiga att de kan arbeta ett helt yrkesliv. Det möter jag. De människor jag träffar vill ha mer av socialdemokratisk politik, inte mer av moderat politik. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2004/05:426 om resursbrist på den svenska arbetsmarknaden 61 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska trycket på den svenska arbetsmarknaden från så kallade svartjobb, för att underlätta för utländska företag att ta jobb i när det inte finns tillräckligt med svenska resurser att möta behoven på bland annat byggmarknaden och, slutligen, för att underlätta för människor att ta ansvar för att vara anställbara under hela sitt arbetsliv. När det gäller frågan om svartjobb beslutade i enlighet med regeringens förslag att tilldela för att förbättra kontrollen av dem med F-skattsedel. Regeringen gav 2004 också i uppdrag att se över vissa frågor rörande tillämpningen av reglerna om F-skattsedel. föreslog i sin slutrapport bland annat en möjlighet för att under vissa omständigheter utfärda tidsbegränsade F-skattsedlar. Rapporten bereds inom . För att hindra svartjobb i byggbranschen har vidare ett förslag med ett så kallat byggentreprenadavdrag presenterats i en departementspromemoria utarbetad av . Promemorian har varit ute på remiss och bereds nu inom . Inom mitt eget politikområde har insatserna för ungdomar förstärkts eftersom en svag etablering på den riktiga arbetsmarknaden är en inkörsport till den svarta ekonomin. Mellan och finns ett förstärkt anställningsstöd för åldersgruppen . Kvaliteten i ungdomsprogrammen har förstärkts genom mer vägledning och jobbsökaraktiviteter. Långtidsarbetslösheten bland ungdomar har halverats. Avseende frågan om underlättande av utländska företag att ta jobb i är det självfallet så att utländska företag är välkomna att verka i . Vi välkomnar fri och öppen konkurrens. Det var bland annat mot denna bakgrund regeringen inte bara stödde utan också var drivande för att få den till stånd, bland annat under det svenska ordförandeskapet 2001. Utvidgningen innebär att företag i de nya medlemsstaterna får tillgång till den svenska marknaden och att svenska företag får tillgång till deras marknader. Det är positivt. Men alla företag ska konkurrera på lika villkor. Lönedumpning och annan social dumpning är inte acceptabla sätt att konkurrera på i . Vi vill slå vakt om den svenska arbetsmarknadsmodellen, som fungerar bra. Därför har regeringen bland annat tillsatt en utredning som ska se över om de fackliga kollektivavtalsbärande organisationerna har de verktyg de behöver för att bättre kunna bevaka att företag som tecknat kollektivavtal också följer dem. Jag håller alltså inte med när hon säger att andra stängs ute från den svenska arbetsmarknaden. De är varmt välkomna hit, men det får inte leda till en social dumpning. Jag kan också tillägga att förhindrande av social dumpning är ett av syftena med EG:s utstationeringsdirektiv. Jag stöder den målsättningen. När det gäller frågan om anställbarhet antar jag att det är individuell kompetensutveckling avser att träffa med sin fråga. Regeringen har i en bilaga till budgetpropositionen för (prop. 2004/05:1 Utgiftsområde 14 bil. 1) utförligt förklarat de tekniska problem förslaget medfört och motiverat sitt handlande. konstitutionsutskott har i sitt granskningsärende 2004/05:22 ställt tre frågor till regeringen. Ett svar är sänt till . Svaret behandlas , såvitt jag förstår, i . Jag kan inte föregripa detta arbete. Kompetensutveckling är primärt individens och arbetsgivarens ansvar. Staten kan dock understödja kompetensutveckling. Här måste det understrykas att kompetensutveckling av arbetslösa är en av hörnstenarna i arbetsmarknadspolitiken. deltar 28 000 personer i arbetsmarknadsutbildning inklusive förberedande utbildning. Genom ett riktat statsbidrag till kommunerna finansierar staten 46 000 helårsplatser inom den kommunala vuxenutbildningen. Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning finansierar 12 000 helårsplatser. Det finns därutöver goda möjligheter att finansiera studietiden inom studiemedelssystemet. finns dessutom ett särskilt rekryteringsbidrag för vuxenstuderande som läser på grund- eller gymnasienivå. Regeringen kommer att lägga fram förslag om utökade möjligheter för äldre studerande att få studiemedel och om ett särskilt stöd till studerande med barn. 62 (): Jag tackar statsrådet för ett utförligt svar. Det är många frågor som snurrar i tiden. Jag anser att det här är allvarligt. Det behövs många kraftfulla åtgärder för att få den svenska arbetsmarknaden att fungera bättre och för att fler människor ska komma in på den igen. Det är många som har blivit utslagna, både med arbetslöshet och för att de har blivit sjukskrivna och förtidspensionerade. Jag ser inte de kraftfulla åtgärder som verkligen kommer att göra det lättare för bland annat kvinnor att starta företag. Inom den svarta sektorn är det en väldigt stor andel kvinnor som jobbar som städare och med att ta hand om hus och hem. Att införa ett ROT-avdrag var inte något större problem, men ett RUT-avdrag, där man underlättar för kvinnor att skapa sig en ny företagsmarknad och att komma bort från svartmarknaden, har regeringen inte kommit med några stora förslag om. Jag skulle välkomna att man kom med sådana förslag. Vad gäller ungdomarnas svarta arbetsmarknad är det viktigt att de får stöd och handledning, som ministern säger. Men vad jag också har upplevt är att många ungdomar som har en färdig akademisk utbildning saknar stöd från arbetsförmedlingen. De hamnar kanske också på den svarta marknaden. De kör svarttaxi eller tar underliga jobb som finns på olika ställen på marknaden. Jag anser att det behöver göras mer där än vad ministern här föreslår. När det gäller utländska företag som har det besvärligt att komma in på den svenska arbetsmarknaden är vi helt överens om att vi inte ska ha en social dumpning eller lönedumpning. Det är väldigt viktigt att vi är överens om det och att vi verkligen ser till att så inte är fallet. Men då måste man också se till att både tjänstedirektivet och utstationeringsdirektivet blir mycket tydligare. finns det alltså skillnader som gör att man inte riktigt vet. Framför allt är tjänstedirektivet fortfarande uppe till diskussion, och det behöver förtydligas och förklaras. Man är väldigt ömsint när det gäller företag som finns i , men vad händer när företagen flyttar ut från ? Då är det ingen som kan göra någonting, för företagen hamnar i ett annat land. Tekoindustrin flyttade ut, och det händer också det är massor med jobb som flyttar. Kanske måste vi göra förändringar i det svenska systemet också, för att det inte ska bli så stora skillnader och också för att vi ska kunna behålla de jobben. Svenska företag stängs ute från utvecklingen i andra länder, eftersom vi inte har ett fungerande tjänstedirektiv i EU. Jag hoppas verkligen att man ska hitta en bra lösning på det här, så att de kan få möjligheter att arbeta på olika länders arbetsmarknader och att vi på det viset får en positiv utveckling i , där vi behöver en förnyelse på många områden. Kompetensutvecklingen är det oerhört viktigt att vi kan genomföra på ett bra sätt. Arbetslivet förändras, och livssituationer förändras. Vi behöver möjlighet att göra något annat än det vi håller på med. I Lissabonprocessen talar man väldigt mycket om det livslånga lärandet, och det är jätteviktigt. De insatser som statsrådet här föreslår är bra, men de räcker inte. Det finns människor som inte är arbetslösa och som egentligen bara behöver kunna spara så att de kan få möjligheten att vidareutveckla sig även om de inte råkar vara arbetslösa. Hur löser statsrådet krav på det livslånga lärandet? Det finns inget förslag i det här svaret. Jag undrar: Vad avser ministern att göra på det här området? 63 Statsrådet (): Det var väldigt många frågor som tog upp i sin interpellation, och har hon lagt till ytterligare några. Jag försökte fånga upp de flesta i mitt svar, men jag ska återkomma till ett par som togs upp i interpellationen och där jag har ett par undringar. säger att det finns ett utstationeringsdirektiv i EU och att det måste börja tillämpas för att tillgodose svenska behov av bland annat billiga bostäder. Hur menar att det blir billigare bostäder om man tillgodoser behovet av att utländska företag kommer till ? Hur tänker ni då? Sedan säger att jag säger ja och amen till att andra stängs ute från den svenska marknaden som Ams efterfrågar mera resurser för att se till att svenskar ska utbildas till det arbete som ska utföras i . Vi har ingen som helst längtan efter att stänga ute företag från andra länder tvärtom. Kom hit och arbeta, och konkurrera med svenska företag i ! Men gör det på lika konkurrensvillkor när det gäller löne- och anställningsvillkor i varje fall! Jag har tidigare försökt och försöker även nu förstå och , men det finns en tvetydighet i deras budskap. Å ena sidan säger du både här och tidigare att vi är överens om att svenska avtal ska gälla i . säger ofta men det ska bli möjligt att anlita billigare arbetskraft, eller det ska i varje fall inte vara avtal . Då blir min fråga: På vilket sätt vill underlätta för företag att arbeta i ? Anledningen till att jag återkommer till detta som har med i sin interpellation är att det finns en oro bland många tusentals löntagare i som tycker att och kanske alla de borgerliga partierna, men diskuterar jag med inte är pålitligt i frågan om just svenska kollektivavtal i . kommer både byggnadsarbetare, målare med flera för att manifestera sin tro på det svenska kollektivavtalet och uppmärksamma partier på nödvändigheten av att vi inte tillåter social dumpning i . Får jag då vara ofin nog att ställa frågan också till : På vilket sätt vill ni i förhållande till dagens regler underlätta för företag att komma hit? Kan vi lita på när det gäller kollektivavtalsfrågan? Kan vi lita på när det gäller att motsätta sig försämringar av konfliktreglerna, såsom andra borgerliga partier föreslår? Kan vi lita på när det gäller arbetsmarknadsregelverket? 64 (): Det är ju ett sätt att debattera, att ställa motfrågor. Några ska jag försöka svara på. Vad vi behöver i det här landet är också tydligare regler. Våra regler är inte riktigt anpassade till EU:s, eftersom vi inte har några fastställda minimilöner. Därför tror jag att det är viktigt att vi via de fackliga organisationerna och arbetsgivarorganisationerna hittar något sätt att fastställa lägstalöner. innebär det att lägstalönerna i har en annan funktion än vad de har i andra länder, och vi behöver få regler som fungerar i samarbetet mellan andra länders företagare och arbetstagare, med tanke på hur det ser ut i . En social dumpning är definitivt ingenting som vi vill ha det vill ingen ha. Jag kan ställa en fråga till det. Det är många som är oroliga för sina jobb här i som kan utsättas för press. Men de som blir avskedade på grund av att företaget flyttar ut, vem ska trösta dem? Det är många människor jag ser det inte minst hemma i som upplever att man lägger ut produktionen till andra länder. De får en konkurrens som är ännu värre än den som vi kan få här i . Det är klart att priserna skulle gå ned om vi hade en annan konkurrens än vad vi har. Vi har en oerhört stor konkurrens på många områden. Det är alltså tekoindustrin, men det finns ingen tekoindustri att tala om i . Vi kan se det även på jordbrukssidan men också på många andra områden. De företag som måste ha sin verksamhet i , bland andra byggföretagen, är inte utsatta för samma prispress och samma konkurrensvillkor som till exempel bilindustrin. Vi ser vad som hände när inte fick den tillverkning som vi alla hade hoppats på, eftersom man kunde förändra de tyska reglerna på ett annat sätt än de svenska. Vi kan hantera de här frågorna på olika sätt. Vi kan gå in med förbundna ögon och hoppas att det ska gå bra eller också kan vi se sanningen i vitögat. Sanningen är inte enkel. Sanningen är förmodligen att oavsett vad vi vill och vad vi hoppas måste vi anpassa våra regler och vårt system efter hur det ser ut i andra delar av och andra delar av världen. Det kanske är bättre att vi förbereder oss för det och hittar nya sätt att samarbeta och nya sätt att lösa problemen så att vi inte blir överraskade och plötsligt upptäcker att botten har gått ur den svenska arbetsmarknaden ännu mer än vad som sker . Jag fick inget svar på frågan om kompetensutveckling.