prot · GS09142 · 2005-06-17 00:00:00 — Det är i våra kommuner som välfärden formas. Det är här våra barn går på dagis och i skolan. Det är här, alltså i kommunerna, som de äldre får sin omsorg. Det är kommunen som sköter våra grönområden och skapar trivsel för oss som bor där. fick landets kommuner och landsting en nivåhöjning på statsbidragen jämfört med på 6 miljarder. Om det tillåts mig, herr talman, vill jag säga att för min hemstad betydde det att man fick 40 miljoner mer jämfört med . Och om jag tillåter mig att översätta detta innebär det att om kommunalpolitikerna i bestämmer sig för att använda dessa pengar för att anställa fler undersköterskor så kan de anställa 120130. Jag stryker under att om de bestämmer sig för att använda den modellen så kan de göra det. Jag hörde mycket tydligt talmannens harkling. Den var talande. Jag ska därför avsluta med några funderingar. De känner ni igen, för ni har hört andra socialdemokratiska företrädare fundera på motsvarande sätt och ställa frågor. Jag har funderat väldigt mycket på: Hur blir man friskare om man får lägre ersättning från sjukförsäkringen? Hur får man lättare ett jobb om man får lägre ersättning från a-kassan på tal om det där med att trygga människor vågar pröva sina vingar? Och blir det mindre vinterkräksjuka på dagis om pappa eller mamma måste vara hemma och får lägre ersättning? Jag tror att ni har tänkt fel, eller jag påstår alldeles bestämt att ni har gjort det. Dessutom, och det ska jag avsluta med, herr talman: ni inte sluta att tala om att människor lever på bidrag? Vi i har bestämt oss för att när man blir sjuk ska man ha en rimlig ersättning. Och vi har sagt: Låt oss lösa det gemensamt. Vi kallar det för sjukförsäkring. Vi har också sagt att när man blir arbetslös ska man ha pengar så att man kan köpa bröd, smör och mjölk och kläder till barnen och att vi ordnar det gemensamt. Vi kallar det för arbetslöshetsförsäkring. Ni kallar det för bidrag. Kan ni inte sluta med det? Ni har ju faktiskt varit med och infört både sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen. Skäms inte för det! Var i stället lite stolta inte nöjda, men stolta. Vi är alldeles övertygade om att en generell välfärd, trygghet och rättvisa är bra för alla, bra för hela vårt land, bra för tillväxten. Trygga människor vågar ta språnget. Jag yrkar bifall till finansutskottets förslag, som jag tackar och företrädare för ett gott samarbete. 7 () replik: Låt mig först säga att för mig är det helt okej att finansminister gör företagsbesök i och utbyter tankar om det ekonomiska läget med i . Min enda synpunkt var att han valde en lite dum dag för att göra detta. Det är nämligen så att just nu debatterar hans proposition om de ekonomiskpolitiska riktlinjerna. Det är inte alls så att hans frånvaro går min ära förnär. Men det hade kanske varit passande om han var i när debatterar och beslutar om hans proposition. Det hade varit bra om han var här för att stå till svars för regeringens och Socialdemokraternas misslyckande med jobben. Det gör inte . är stolt men inte nöjd och sade positiva saker om jämställdhet, barnbidrag, förskola, den älvsborgska arbetarrörelsens insatser för frihandel, låg inflation och låga räntor, fungerande lönebildning, Saltsjöbadsanda och att trygga människor vågar pröva sina vingar. På intet av dessa områden har jag hört några invändningar från någon borgerlig företrädare. Däremot blev svaret skyldig när det gäller vad vi ska göra för att ändra den situation och den verklighet som gjorde att det var nära 1,5 miljoner människor i vuxen ålder som inte gick till jobbet. Ni har hållit på med att säga att kampen mot arbetslösheten är prioriterad. Men när, , kommer de nya jobben? När blir det färre än 1,5 miljoner människor som saknar en möjlighet att gå till ett riktigt jobb? 8 () replik: Det var inte med finansministern skulle utbyta tankar. Det var med människor av kött och blod. Det var med kunder i och han skulle göra det. framställer det som att jag försöker att svänga mig med vackra ord, men jag tycker om uttrycket Trygga människor vågar pröva sina vingar. Det är politik, mina värderade kolleger. Man vet att om man blir arbetslös klarar man att köpa bröd, smör och mjölk och kläder till barnen. Då är det lättare att ta ett nytt jobb. Om man blir sjuk och vet att man inte behöver gå ifrån hus och hem, eftersom vi har en allmän generell sjukförsäkring som är inkomstbaserad, blir man tryggare. Då går det lättare, och det går inte nedåt. Det var bara det jag försökte att säga på mitt, jag erkänner det, lite annorlunda sätt. Jag gjorde det i stället för att hemfalla till det som i sitt huvudanförande lite föraktfullt kallar för sifferexercis. Sedan hade han sifferexercis jag vet inte hur . Det var bara det som det handlade om. 9 () replik: Jag betvivlar inte att kunderna på i är människor av kött och blod. Men jag kan avslöja för att till och med de borgerliga riksdagsledamöterna här är människor av kött och blod. Det vore passande om finansministern debatterade de ekonomisk-politiska riktlinjerna när vi har en sådan viktig debatt i riksdag. Han har 364 andra dagar på vilka han kan förlägga sina företagsbesök. Jag delar uppfattning att trygga människor vågar pröva sina vingar. Det är viktigt att vi har fungerande trygghetssystem i vårt land som fångar upp människor som råkar illa ut till följd av sjukdom, arbetsskada eller arbetslöshet. Jag sade också det väldigt tydligt i mitt inledningsanförande. Det är också viktigt att vi avväger trygghetssystemen så att de inte bara fångar upp och ger tryggheten till människor utan att systemen också är utformade så att de ger bra drivkrafter till arbete. Som jag också sade i mitt inledningsanförande är våra system inte särskilt väl avvägda när å ena sidan vi blir allt friskare och lever allt längre och å andra sidan alltfler blir sjukskrivna och alltfler förtidspensionerade. Det är till och med så att regeringen aktivt vill föra över människor från sjukskrivning sjukskrivning till sjukersättningen, det vill säga förtidspensionen. Där är ersättningsnivån , det vill säga en procentenhet lägre än den vi föreslår i sjukförsäkringen sjukskrivning. Det måste vara proportioner i argumentationen, . Ägna nu någonting av de sista två minuternas talartid till att besvara frågan. Ingenting har hänt med jobben och utanförskapet av socialdemokratiskt styre i det här landet. När ska det börja hända någonting? När ska de nya jobben komma? När ska socialdemokraterna ge svar på frågan till de nära 1,5 miljoner människor i vuxen ålder som inte gick till jobbet ? 10 () replik: har de som vet allt bäst, ekonomerna, talat om: går den ekonomiska konjunkturen upp, nästnästa kvartal kommer jobben. Vi gick på det för . Vi trodde på ekonomerna. Vi trodde på experterna. Men tror vi inte på dem längre. Det har hänt någonting. Jag menar inte att det är argan list. Troligen kan de som kan ekonomisk historia inte tala om för oss vad det var som hände förrän . Det kanske är ett paradigmskifte. Det är därför vi med början i budgetpropositionen satte in dessa mycket skarpa medel. Jag förstår att försöker att få bort detta med systemskiftet. Det är inte högsta sanning längre. Jag kan tala om var systemskiftet har dolt sig. Det har försvunnit men är återfunnet, för att möjligen travestera . Systemskiftet finns i detta betänkande från finansutskottet med början på s. 92 under rubriken . Där finns systemskiftet. Om man tjänar och är pensionär och är ska man få mer i skatt än om man är och tjänar lika mycket. Där har ni systemskiftet, på tal om att hålla ihop generationerna. När det gäller sjukersättningen, förtidspension, förtiger ni att förtidspensionerna ska omprövas för att människor ska kunna få hjälp. Jag erkänner att vi inte är världsbäst på det. Vi måste bli bättre för att människor ska kunna komma tillbaka. Jag har ett lika öppet sinne som hade i går. Det var det ena. Det andra är att förtidspensionärerna dessutom får bostadsbidrag om de har låg förtidspension. 11 () replik: har en trevlig och trivsam debattstil. Det har varit intressant att lyssna på honom även om det inte blivit några svar på de frågor som många med rätta ställer. När kommer det att blir bättre? När kommer jobben? När kommer ohälsan att gå ned? Ohälsan har ökat . Kostnaden för ohälsan har ökat med . Ökningen har avtagit något. Den ligger nu på omkring 17 miljoner per arbetsdag. Det hade varit väldigt kul om hade svarat lite på de frågorna. Det kanske kommer i nästa replik. har funderat på hur man blir friskare. Det är inte vår uppgift här att skriva ut olika recept. Jag kan berätta en sak för . Införandet av karensdagen innebär en sådan remarkabel medicinsk effekt när man ser till det antal människor som tillfrisknade att man får gå tillbaka till penicillinets upptäckt ungefär för att hitta något motsvarande. Hur vi konstruerar systemen har ganska stor betydelse. Den statistiken har man pekat på tidigare. Jag vill fråga om en sak. Jag håller helt och hållet med honom att grunden för den svenska modellen är kollektivavtalen. Det ska vi slå vakt om. Det vill vi kristdemokrater göra. Vi lever nu i ett öppet EU med nya medlemsländer. Vi har ett fall här, nämligen det lettiska byggföretaget som fick ett uppdrag av en kommun att bygga om en skola, nämligen . Det uppstod en blockad. Och det råder nu en stor osäkerhet om rättsläget. tycker inte och hans partikamrater att arbetsgivarorganisationen ska syssla med detta. Skulle det då inte vara en uppgift för det socialdemokratiska partiet att stödja den processen för att kunna klarlägga rättsläget, så att vi får ett bättre fundament för att slå vakt om kollektivavtalen? Det är väl inte så, , att man vill behålla denna osäkerhet om rättsläget när det gäller kollektivavtalet i det nya, stora och gränslösa EU? 12 () replik: tycker tydligen att det är helt okej att debattera med mig i motsats till vissa andra debattörer här vars ära det går förnär att göra det. Men tack så mycket för de vänliga orden. Jag har funderat mycket på detta med ohälsan. Jag undrar om inte vår kollega här i , , har en poäng. Han brukar säga så här: Vi fokuserar alldeles för mycket på det som man inte kan göra och för lite på det som man kan göra. Sedan delar han upp en arbetsuppgift i tio delar. Då kanske man av något skäl, till exempel att man är blind, inte kan göra fyra av dessa tio saker. Men man kan göra sex av dessa saker jättebra. Varför koncentrerar vi oss då inte på de sex sakerna? Jag tror att har en stor poäng i detta. var jag tvungen att karikera lite grann. Men jag undrar om det inte är där som vi ska söka lösningarna. Låt oss främst inrikta oss på vad människor kan göra och inte på det som de inte kan göra. Och så stöttar vi dem gemensamt genom generella system. En för alla, alla för en, höll jag på att säga. Men det var kanske inte så bra. Jag har en fråga när det gäller karensdagar. Menar att vi ska ha till? När det gäller kollektivavtal kan vår utgångspunkt formuleras utomordentligt enkelt: I gäller svenska lagar och svenska kollektivavtal. Jag förutsätter att kommer att klara ut rättsläget. Det tar tid, men det kommer man säkert att göra. Men ska vi i avvaktan på det gå förbi domstolen? Ärendet är ju där . 13 () replik: Jag respekterar att inte känner till detta fall. Det var så att det lettiska byggföretaget drevs i konkurs. Det ställdes i blockad. Och den här processen avstannar. Det som har hänt är att finansierar den processen. Men det har ju rönt oerhört stark kritik från socialdemokratiska statsråds sida, så stark att man nu hotar med att lyfta ut samtliga statliga företag från och kanske tillskapa en helt ny organisation. Det är därför som jag frågar : Om ni nu vill slå vakt om kollektivavtalen, vore det då inte klokt att klarlägga detta rättsläge? Om det nu är fel att gör det borde vi kanske här göra en insamling så att denna process kan fortsätta, alltså med någon mer neutral finansiär för detta. Fundera på det . Sedan talade om att vi ska ta vara på det friska. Javisst, men det är ju detta som icke sker. Man har ju en känsla av att det snart inte finns pengar till någonting i vårt land. Det finns inte pengar till rehabilitering. Jag läste att pengar för detta på många håll nu är slut. Och varför har vi inte pengar? Jo, det är ett för bistert företagsklimat, . Det är för många hinder att anställa. Det är för mycket regelkrångel. Socialdemokraterna har gjort goda ansatser i fråga om en mängd saker men icke fullföljt dem. Jag ska ta ett exempel. Småföretagsdelegationens förslag var ett vallöfte års val. Men mer än hälften av förslagen ligger fortfarande i de djupa skrivbordslådorna på . Det är självklart att vi nu måste ta itu med detta och göra någonting åt det. Först då kommer det att finnas pengar till rehabilitering. gör vi kristdemokrater i vårt budgetalternativ en stor omprioritering och satsar 3,7 miljarder mer på just rehabilitering och på att införa en rehabiliteringsförsäkring. Och en myndighet ska så att säga hålla i den som ska tillbaka ända tills man är framme. bollas man mellan fyra olika myndigheter. Kunde vi inte, , enas om att fokusera på och kraftsamla för att se till att det blir resurser som kan föra människor tillbaka till arbetslivet? 14 () replik: Jo, det kan vi enas om. Men det måste vara ett tillägg. Vi måste ställa krav på de arbetsgivare, offentliga och privata, som dessa människor ska tillbaka till. Jag kan inte leda detta i bevis, men har det inte hänt någonting också på svenska arbetsplatser eftersom sjuktalen faktiskt har blivit så mycket större? Har det inte hänt någonting? Jo, man har slimmat organisationerna allt hårdare. Det gäller också offentlig sektor, särskilt efter det saneringsarbete som vi var tvingade att göra efter valet. Det vet , och jag ska inte säga mer om det. Det behövs alltså bådeoch, inte antingeneller. Men då måste man ha ett öppet sinne och inte bara försöka genomföra ett systemskifte. Det är det som ni är på väg att göra. Ni vill genomföra ett systemskifte. Jag läser i er reservation att ni till och med vill ifrågasätta avtal. Jag kan tala om vilken sida som det står på, om vill ha reda på det. : I den debatt som vi hade i går, då vi företräddes av , bidrog ni på något sätt till att devalvera arbetslöshetsproblemen genom att ni räknade in allt som rör sig. Det gör ni också. Jag har på nytt hört siffran en och en halv miljon. Då blir det mycket värre för oss alla som ska försöka ordna detta. er, och glöm systemskiftet, för det är kört! 15 () replik: Jag debatterar så gärna med finansutskottets värderade ordförande. Jag tycker att det är en rimlig ordning. Men det hade också varit klädsamt om ansvarigt statsråd hade närvarat. Och jag vet att talmannen brukar efterlysa lite större närvaro där. Den här fysiska frånvaron är inte så väsensskild från den mer mentala frånvaro som finansministerns företrädare brukade bidra med. Så jag är helt nöjd med detta. sade tidigare att vi inte skulle kalla det för bidrag utan försäkring. Och det är helt riktigt att det i hög grad handlar om just försäkringar, även om det finns bidrag också. Men problemet är att det inte finns någon tydlig försäkringsmässighet i socialförsäkringarna. Det tror jag är en väldigt viktig orsak till att människor i stället har övergått till att kalla det för bidrag. Och det är en mycket viktig orsak till att dessa system behöver reformeras. De behöver reformeras för att fungera bättre och verkligen skapa trygghet, och skapa trygghet i förändring och göra att människor kan ställa om i stället för att bli ställda av, som jag talade om . Då kan man ställa frågan: Hur kommer det sig att Socialdemokraterna, till skillnad från oss liberaler, säger sig vilja värna socialförsäkringarna men inte är beredda att reformera dem så att man verkligen kan få dem att vara väl fungerande? Vi har till och med ett majoritetsbeslut här i . En av mina frågor till är alltså: Varför sätter ni er på tvären när det gäller att ta ett brett parlamentariskt grepp om detta? Det gjorde vi i fråga om pensionsreformen, vilken visserligen inte till sista lilla murstenen är klar men som ändå i väldigt hög grad är på plats. Och det har varit ett av de viktiga skälen till att står starkt jämfört med andra länder. Ett annat skäl för detta är, som TCO uttrycker det: Ribban på arbetsmarknaden har höjts på alla områden, och gamla åtgärder verkar inte fungera tillräckligt bra. Trygghetssystemet behöver ju förändras. Varför är ni så nöjda med det som bevisligen inte fungerar tillräckligt bra? Det är nämligen av den arbetsföra befolkningen som står utanför. Och menar jag inte de kräksjuka. 16 () replik: Jag tar åt mig när någon politisk kollega och motståndare, men även meningsfrände, uttalar sig, som jag tycker, nedsättande om någon som jag har stor respekt för. Jag tycker inte att ska tala om förre finansministerns mentala frånvaro. Jag gör det med en viss skärpa i rösten. Jag tillåter mig faktiskt det. vet naturligtvis att vi förbereder en parlamentarisk utredning om försäkringssystemen. Förra chefen för arbetar med frågan. Hon kartlägger, funderar, prövar, undersöker och lägger ut forskningsuppdrag. Syftet är att det ska ända i en parlamentarisk utredning. Jag skulle uppskatta om vi kunde få en bred parlamentarisk enighet både om att tillsätta en sådan utredning och något som är ännu viktigare om resultatet av en sådan utredning. Men av naturliga skäl kommer det att ta . För kan jag tala om att fattade beslut om en allmän sjukförsäkring. Av ekonomiska skäl , inflation och sådant fick den dåvarande socialdemokratiska regeringen med statsminister skjuta upp det hela i fyra eller om det kanske till och . Vi hoppas att det inte blir likadant igen. Men det finns goda skäl för att göra en översyn. Där är vi helt överens. Sedan säger att på grund av bristande försäkringsmässighet kallar folk ersättningarna för bidrag. Men, , folk kallar dem inte för bidrag, utan folk kallar dem för sjukkassa eller a-kassa. Det är ni som kallar dem för bidrag. Det är det som är problemet. Det är ni som mal och mal om detta. 17 () replik: Jag är ganska övertygad om att när samtalar med människor i regi av kallar också de dessa ersättningar för bidrag. Jag tycker att detta är ett problem. Jag vet inte vad man ska kalla bostadsbidrag och socialbidrag om de inte ska kallas för just bidrag. Beträffande bristen på samband mellan avgifter och förmåner att man betalar in med anonyma skatter och inte ser att det verkligen är en vettig prövning och att villkoren inte kontrolleras är det bara att läsa till exempel Riksrevisionsrapporten. Ni pratar om att det ska omprövas . Men det framgår helt klart av att det inte fungerar så i verkligheten. Det vet människor. De flesta läser inte de högtravande texterna i olika riksdagsdokument. De flesta riksdagsmännen läser kanske inte heller det finstilta. Hemma på min gata ute i en förort är det ingen som har läst om att förtidspensioner ska omprövas . Däremot vet man att det finns de som kanske är förtidspensionerade och som ägnar sig åt annan verksamhet och så vidare. Detta är ett jätteproblem därför att det underminerar tilltron. Därför ifrågasätter människor det här över huvud taget. Det är det ena. Det andra är att det inte fungerar som omställning i tillräckligt hög grad, utan det fungerar just som en avställning. Vi tar inte vara på det friska. Arbetsmarknadspolitiken behöver reformeras bland annat just därför att den i mycket högre grad måste fokusera på vad man kan och i mycket mindre grad på vad man inte kan. När människor som kanske inte fungerar i en arbetssituation får stanna kvar i långtidssjukskrivning i stället för att komma in i en omställningsperiod blir de just ställda åt sidan. Man tar inte vara på det friska. Sedan har vi senfärdigheten med reformen. Det tog innan ni ens började. Om man inte hade råd att införa försäkringen så har vi nu faktiskt inte råd att låta bli att reformera den. Jag blir alldeles stressad av den här senfärdigheten. Vi måste ta itu med detta mycket snabbare av ekonomiska skäl men framför allt därför att människor inte kan vänta. 18 () replik: Om det är så att någon hemma på har förtidspension och ägnar sig åt andra verksamheter alltså om det innebär att den här personen arbetar är jag säker på att vet vad hon ska göra, för det är fiffel och båg att göra så. Då ska man inte ha , utan då ska man ha . Ordning och reda ska det vara! Om talmannen tillåter skulle jag vilja skämta till det lite grann här, för att nu anknyta till huvudanförande. Jag tänkte att detta med blir en jätteintressant diskussion det där skulle ju ta . En kollega skrev på ett papper som jag har här jag ska inte säga om det var han eller hon. Han eller hon skriver i alla fall: Har maktpakten någon lösning på detta med den hotande packisen, och är det i så fall sänkta ersättningsnivåer till arbetslösa och sjukskrivna? Jag gör så här för att få en övergång till en mycket allvarlig fråga. Det gäller byggnadsarbetaren, muraren, som är och som har slitit hårt, haft hårt fysiskt arbete. Det har varit kallt. Han har åkt hit och dit, fram och tillbaka. Blir han friskare för att han får ersättning när axlarna inte längre orkar med? Tror ni verkligen på detta, eller är ni så råbarkade? Jag tittar rakt in i ögonen. Jag tror inte att han är det och inte heller inte någon av er är det. Så råbarkade är vi inte. Men jag måste ändå fråga: Är ni så råbarkade att ni tror att axlarna på muraren, , blir bättre därför att han får ersättning? 19 () replik: I sådana här debatter kommer det ofta fram lite nyheter. stod, tycker jag, för en nyhet, i alla fall ett nytt grepp. Han skyllde den höga arbetslösheten på ekonomerna som har sagt att kommer jobben. Regeringen har alltför länge trott på ekonomerna och, underförstått, alltför sent börjat satsa på arbetsmarknadspolitik. sade att någonting har hänt. Glappet mellan hög tillväxt och detta med att jobben kommer har blivit större någonting har hänt. gav faktiskt själv svaret i sitt huvudanförande: Vi ska konkurrera med kunskap, kompetens och kreativitet. Men problemet är att den socialdemokratiska regeringen och den politik som majoriteten här för hämmar detta. Var femte elev går ut skolan utan godkända kunskaper. Ni har inte lyckats få fram ett kompetenskonto och inget livslångt lärande eller sådant. Er forskningspolitik innebär att ni har väldigt små grundanslag. Forskarna får ägna sig åt att söka olika forskningsmedel. Ni hämmar kreativiteten genom att inte öppna för en bredare arbetsmarknad. Jag tänker då på vård och omsorg och även på utbildning områden dominerade av kvinnor. Ni hämmar just det som ni efterfrågar. Ni sitter alltså själva på problemet på arbetsmarknaden. Därför är min fråga: Är du, , beredd att lätta på ändalykten och släppa fram just det du efterfrågar? 20 () replik: deltog , riksbankschefen, , två professorer och jag själv på ett seminarium som hade. Jag frågade just: Vad är det som har hänt? Varför blir det inte som ekonomerna sagt? Hur har mönstret brutits och varför? Har det skett ett paradigmskifte? Riksbankschefen, och de två professorerna blev mig svaret skyldiga av naturliga skäl, för jag hade själv svaret: Vi kan inte se det . Men ekonomihistorikerna kommer troligen att kunna se om det var någonting särskilt som hände. KI-chefen ringde senare upp mig och hade funderingar. Han påstod inte alls att jag hade rätt. Men vi hade ett tankeutbyte som vi brukar säga. Det är alltså inte så väldigt enkelt, . Jag måste passa på att ställa en fråga. På s. 103 i betänkandet säger ni i er fyrpartireservation, reservation 1: En utgångspunkt är vidare att dagens skatteskala ska gälla för inkomster från olika socialförsäkringar, arbetslöshetsförsäkringen och pensioner. Ja, pensioner har jag tidigare talat om vad det är för rimligt i att den som är ska ha mer i skatt än den som är om den som är yrkesarbetar. läste jag er reservation för, tror jag, sjunde gången. Jag kan inte fatta att jag har varit så blind. Gäller det som sägs också om man får i sjukförsäkringen? Skiljer ni mellan dem som yrkesarbetar och dem som är sjuka och har sjukförsäkring?