prot · GS0962 · 2005-01-21 00:00:00 — Jag tror att den period då kvinnorna försvinner i forskarvärlden är den mellan doktorandtjänst och en fast tjänst på , alltså lektorat och professur. Det är i livet som postdoktorand och forskningsassistent. Skälet till det är att i det livet befinner man sig också i den period då man ska bilda familj. Att gå ut ur sin forskning under kanske ett eller när man är hemma och vårdar barn är oerhört besvärligt när forskningen är finansierad med just externa medel. Det skulle vara bra om det hade funnits en konstruktion där forskarassistenttjänster, som finansieras med externa medel, inte bara flyttades så att man fick till, utan om man är föräldraledig skulle man kunna få en belöning genom att tiden som forskarassistent dubblades för den tid man har varit borta. Är man hemma skulle man alltså få extra inom sin forskarassistenttjänst, för det behövs för att komma tillbaka i forskning. Det behövs för att bygga upp sin meritering igen, så att man kan söka mer externa medel eller tjänster. Det finns alltså ett antal sådana här styrmedel som skulle kunna utvecklas för att ta bort den död som många yngre forskare, framför allt kvinnor, upplever i glappet mellan att ha doktorerat och att få en fast tjänst inom forskningen. 20 Utbildnings- och kulturminister (): Det här börjar bli spännande. Två folkpartistiska kvinnor har varit uppe och hållit, som jag tycker, väldigt välformulerade och kloka anföranden om behovet av jämställdhet och om problemen för kvinnor att göra akademisk karriär. Det är frågor som socialdemokratiska forskningsministrar har engagerat sig i och fått mycket skäll för. Efter att ha lyssnat på de här två inläggen börjar jag förstå lite varför det har varit så kontroversiellt, för den akademiska världen skåpas ju ut av de två folkpartisterna med ord som extremt navelskådande, att det är den akademiska trångsyntheten som styr och att livet på universiteten är av den arten att det starkt bromsar kvinnors möjligheter till karriär. Jag måste säga att jag förstår mycket av den kritiken. Jag ser många av de mekanismer som ni beskriver. Men har ju stått här i kammaren och sagt att det är just denna värld, som samma beskriver som trångsynt, extremt navelskådande och bromsande för kvinnors möjligheter, som ska ta hand om ännu mer makt över forskningskarriärerna med mindre extern styrning. förväntas jag styra ännu mycket mer, men jag får inte ägna mig åt någon politisk centralstyrning. Jag tycker att detta är ett spännande parti att möta i en debatt. Det vore trevligt att få detta ytterligare belyst. Ska jag styra mer som forskningsminister eller ska jag styra mindre? Ska jag göra som säger och överlåta ännu mera makt till dessa institutioner som är trångsynta och navelskådande och sluta med politisk centralstyrning? Eller ska jag göra som de två senaste folkpartisterna förordar och styra hårdare och mer, ta i mer och inte tolerera denna trångsynthet och navelskådning lika mycket utan verkligen se till att få fason på denna värld som inte förmår att styra sig själv för att den bromsar den modernisering av som hela behöver? Jag tror att vi är överens om detta. 21 (): Jag tackar ministern för att han tycker att det är givande att debattera. Det är inte alla ministrar som gör det. Vi är glada när vi har dem i kammaren. Det blir återigen uppenbart och tydligt att för en socialdemokrat finns det antingeneller, mer eller mindre, svart eller vitt. Jag fick en viskning här om att det inte är frågan om att styra mer eller styra mindre. Det är väl snarare frågan om vart vi är på väg. Hur ska vi styra rätt? Det är väl snarare den diskussionen vi ska ha. Ska vi styra rätt kanske? Visst är det så, precis som vi var överens om, att den akademiska världen är en spegling av resten av vårt samhälle. Naturligtvis behöver vi samma typ av styrning där som vi behöver annars. För övrigt kan jag inte se att jag har fått några som helst svar förutom det skriftliga svar jag fick på min interpellation. Jag vet fortfarande inte vad ministern avser att göra för att förbättra detta. Han vill bara höra om han ska styra mer eller mindre, inte vad han ska göra inom det mandat han redan har fått. gav ut Doktorandspegeln. Det är någonting som brukar tas på stort allvar av omvärlden. Här redovisar man att forskarutbildningen i är en utbildning som leds av män för män. Det är den allmänna summeringen av intrycken. Trots att nära hälften av doktoranderna numera är kvinnor är fortfarande åtta av tio handledare män. Man säger också att inom framför allt de matematiska, naturvetenskapliga, tekniska och medicinska utbildningarna bidrar forskarutbildningen i ringa utsträckning till att doktoranderna reflekterar över egna värderingar. Man får inte heller någon förståelse för sociala och kulturella skillnader mellan könen. Det är alltså inom de naturvetenskapliga ämnen som man inte anser sig kunna få förståelse för de sociala och kulturella skillnaderna mellan könen. Jag undrar om ministern i ljuset av detta kan tänka sig att gå ifrån sitt något diffusa övervägande att vidta åtgärder till ett mer konkret agerande. 22 (): Jag tycker att det är roligt att ministern tycker att det är roligt att debattera med folkpartister och att folkpartister har förmågan att visa att detta är komplexa frågor, för det rör det sig om. Problemet ligger just i vad man som politiker ska styra. Jag tycker att ministern ska ha en kraftfull styrning av systemen, men inte en så kraftfull styrning som man faktiskt har när det gäller specialdestinerade medel till vissa områden. VR är inte ett exempel på en del av forskningsvärlden där man har varit speciellt duktig på att styra mot jämställdhet, och det gäller kanske framför allt VR:s bröder och systrar i . visade till exempel ganska tydligt att det fanns nästan strukturella problem med jämställdheten där när det gäller tilldelningen av externa medel. Jag tror inte att man får en bättre jämställdhet genom att lägga mer på och mindre på fakulteterna. Jämställdhetsarbetet är ett långsiktigt arbete. Jag kan se många goda exempel där man använder fakultetsmedel för att styra mot jämställdhet, men eftersom det är en så liten del av verksamheten på till exempel de tekniska högskolorna har man egentligen inte möjlighet att göra de här satsningarna. 23 Utbildnings- och kulturminister (): blir jag anklagad för att säga att allt är svart eller vitt och att allt är enkelt. Förut drev jag linjen att vi behöver flera olika sorters forskningsfinansieringar och forskningsmiljöer. Då fick jag veta att det bara var en som var något att ha. De andra skulle vi tala mindre om för de var offer för politisk styrning. Det illustreras lite av diskussionen om där missförhållanden kom fram. Det ledde till ett resolut ingripande där forskningsrådet byttes ut. Det var ett exempel på ett politiskt ingripande det som fördömde därför att det var en centraliserad politisk styrning av forskningen som skadar forskningens framgångar, nyfikenhetens frukter i form av nya mobiltelefoner och sådant som grundforskningen ger. som säger att detta är långsiktiga och komplexa frågor efterlyser , som jag uppfattar det, enkla, snabba lösningar simsalabim. Jag beskrev hur vi med regleringsbreven, vårt mest tydliga politiska centrala styrinstrument på det här området, kräver av högskolorna att de ska öka andelen kvinnor. Av de 1 000 nyanställda professorer som vi har fått är var femte kvinna. Det är nästan dubbelt så många som i beståndet av professorer. Vi ökar takten. Vi accepterar inte detta. Det är centraliserad politisk styrning. Det är ett instrument som accepterar den syn som har, nämligen att det tar tid, att det går gradvis och att man måste ha långsiktiga ambitioner. Det här är komplexa frågor. Jag skulle inte vilja beskriva position i detta som intellektuell respekt för svårigheter utan som populism. Det här är allt åt alla. De som vill ha det ena representeras av en folkpartist, och de som vill ha något annat representeras av en annan folkpartist. Det är han som kritiserar jämställdhetsarbetet som politiskt centraliserad styrning. Det krävs helhet och ansvarstagande, inte allt åt alla. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2004/05:281 om finansieringen av teknisk forskning 24 Utbildnings- och kulturminister (): har ställt följande fyra frågor till mig, nämligen på vilket sätt jag kommer att stärka möjligheterna att starta projekt inom det tekniska området utan extern finansiering, stödja forskning inom process- och produktionsteknik, göra bättre på att förädla den kunskapsproduktion som sker i , både inom högskola och industri till produktion av varor och tjänster samt förändra villkoren för forskare så att den ekonomiska stressen inte går ut över kreativitet och nytänkande. Dessa fyra frågor handlar i grunden om samma sak, omfattningen av den offentliga finansieringen av svensk forskning. är ett av de länder som avsätter mest offentliga resurser för forskning och utveckling, FoU. Sammantaget avsatte staten och de skattefinansierade forskningsstiftelserna 2004, vilket motsvarade av BNP. Detta motsvarar mer än per invånare och år, vilket är högst i . har även ett mycket FoU-intensivt näringsliv, och den största andelen av FoU i finansieras av näringslivet, nämligen 2001. Dessa insatser från stat och näringsliv gör att är ett av de länder i världen som avsatte mest resurser för FoU, av BNP. Men detta är inte tillräckligt. Resurserna för forskning och forskarutbildning kommer därför att öka ytterligare. Efter förslag i budgetpropositionen har beslutat att svensk forskning åren 20052008 tillförs ytterligare . En forskningspolitisk proposition kommer att presenteras för med en bedömning av hur dessa medel bör fördelas. Regeringen kommer att göra särskilda satsningar för medicinsk forskning, teknisk forskning, forskning om hållbar utveckling samt förstärka stödet till starka forskningsmiljöer. Propositionen kommer att ta upp insatser kopplade till forskningen som kan bidra till att kunskap omsätts i produktion av varor och tjänster. Dessutom kommer även lärosätena att tillföras ytterligare medel för forskning och forskarutbildning. Genom att nya resurser tillförs lärosätena för forskning och forskarutbildning får dessa större resurser för egna prioriteringar. Men det är viktigt att forskningsprojekt med offentligt stöd genomgår en vetenskaplig granskning som garanti för hög vetenskaplig kvalitet. Därför är det viktigt att forskningsprojekten även har ett externt stöd från de statliga forskningsråden och Verket för innovationssystem som finansierar forskning inom alla områden utifrån kvalitetskriterier. Av denna anledning avser regeringen att tillföra de statliga forskningsfinansiärerna nya medel, varav stödet till teknisk forskning är en viktig del. Flera instanser har påtalat att process- och produktionsteknik behöver ökat stöd, och i samband med att finansiärerna tillförs nya medel för teknisk forskning får dessa större möjligheter att tillföra nya resurser även för forskning inom process- och produktionsteknik. Regeringen har även givit Verket för innovationssystem, , ett uppdrag att lämna förslag till FoU-program inom området produktionsteknik och har för detta område avsatt en planeringsram om . Regeringen avser även att öka stödet till starka forskningsmiljöer. Forskarna i dessa miljöer får därigenom en långsiktig finansiering med tillräckliga resurser för att koncentrera sig på forskning . De bästa forskarnas kreativitet ska inte hindras av ekonomisk osäkerhet. Det är också viktigt att utnyttja den kommersiella potentialen av de forskningsresultat som tillkommer genom offentligt finansierad forskning. Regeringen vill i detta syfte se över möjligheterna till förändringar i rätten till resultaten av lärares uppfinningar för att öka drivkraften till kommersialisering. Därför har regeringen tillsatt en utredning som ska klarlägga de rättsliga konsekvenserna av ett avskaffande av det så kallade lärarundantaget, vilket ger lärare vid universitet och högskolor rätt att exploatera de uppfinningar som de gör i samband med sin tjänst. Jag hoppas att jag därmed har besvarat alla fyra frågor på ett utförligt, uttömmande och som jag själv tycker tillmötesgående sätt. 25 (): Jag vill tacka ministern för svaret. Jag tycker att jag fått ett svar som är tämligen tillmötesgående. Den del av svaret som jag känner störst glädje över är den som handlar om att man nu verkar ha fått insikt om vikten av de lite tyngre tekniska forskningsområdena såsom processteknik. Jag har under sett att stöden konkurrerats ut av mer populära områden som bioteknik, nanoteknik och så vidare; man är ju på dessa områden mycket beroende av den externa finansieringen. För att ska kunna ha en bra processindustri och jag tror att kan ha en bra processindustri, allt behöver inte flyttas till länder i till exempel det forna behöver vi en högteknologisk forskning också på dessa områden. Jag brukar säga att inte tillhör världens största företag för att de uppfann omeprazol utan för att de tillverkar och säljer Losec. Jag tror att det är viktigt för att ha en sådan utveckling. Ministern skriver i första delen av sitt svar till mig att de fyra frågorna i grunden handlar om samma sak omfattningen av den offentliga finansieringen av svensk forskning. Där håller jag egentligen inte med ministern; det var i alla fall inte min mening när jag skrev interpellationen. För mig handlar det om fördelningen mellan hur vi på bästa sätt använder de medel vi har för att få ut bästa möjliga forskning. Som kommande från forskarvärlden har jag ett jätteproblem. Jag har dessa fina siffror från ministern på hur mycket satsar på forskning och så vidare, och jag accepterar det. Det är säkert sant. Men jag har även mina kollegers subjektiva uppfattning om hur verkligheten är, och jag tror att den subjektiva uppfattningen också är sann, nämligen att villkoren för den enskilda forskaren i har blivit allt sämre. Låt mig ge ett exempel för att illustrera detta. I går var jag med miljö- och jordbruksutskottet och besökte ett analysföretag som heter i . De investerar ca 30 miljoner i ny analysutrustning . Jag frågade vad omsättningen var, alltså hur lång livslängd de ansåg att ett analysinstrument har. Då gick jag tillbaka och tänkte på min egen avdelning och hur det ser ut där. av den utrustning som vi har på avdelningen fanns där redan när jag började 19861987. Gammal analysutrustning är ungefär som en gammal bil. Om grejerna är behöver man ägna mycket tid åt att lappa och laga dem. Om just detta handlar nästan hela den diskussion vi haft , nämligen om andelen fakultetsmedel kontra externfinansiering. När man som de tekniska fakulteterna har av sin finansiering externt då har man inte pengar i sin verksamhet för de mindre glamorösa sakerna. Man kan få pengar för att köpa en ny NMR-kamera, men inte för att köpa en ny pH-meter. Det är grundskillnaden mellan oss. Det handlar inte om att vi inte vill satsa på VR, men vi vill satsa mer på fakultetsmedel än på VR. 26 Utbildnings- och kulturminister (): Jag vill protestera mot språkbruk, även om jag delar många av de åsikter hon uttryckt i sina frågor. Jag uppfattar att mitt svar speglar en stark samsyn mellan och mig på de fyra områdena. Jag vill emellertid inte använda nedsättande omdömen om så viktig forskning som nanoteknik och bioteknik. Det är bra att man hittat omeprazol genom den statligt finansierade forskningen och att den privata sektorn sedan kunnat ta vid och göra läkemedel som lindrar smärta och gör livet bättre för hundratals miljoner människor, vilket det ju handlar om. Jag vill inte sälla mig till dem som säger att det här är pop, trender, nycker. För mig är det precis motsatsen. upptäckter i gav patent och bot och lindring . Det är ingen pop och glamour över detta, och jag menar att det inte heller kommer att vara det över genteknik och annat som just nu ofta anses vara pop och trend. Jag vill tvärtom ytterligare öka statusen för dessa områden. Men det ska inte ske på bekostnad av det som kallar det mindre glamorösa. Även jag inser att det är svårare att få allmän acceptans och förståelse för behovet av process- och produktionsteknik. Även jag tycker att det är väldigt viktiga områden. Men man måste låta ord och handling gå ihop. Jag sade i mitt svar att vi kommer som forskningspropositionen handlar om, och som vi presenterade i budgeten, att satsa för process- och produktionsteknisk forskning. Vi gör det tillsammans med näringslivet som lägger in lika mycket. Vi får alltså . Det är mycket pengar till detta i massmedierna osynliga forskningsområde. Jag tycker att det speglar att vi handlar på det vis som efterlyser. och jag kan ta varandra i hand och vara överens om att det var en bra sak. Problemet är bara att den professionella instans som vi behöver för att kunna hantera plus 600 miljoner och se till att de går till de bästa projekten, de mest produktiva och professionellt drivna projekten, enligt ert förslag inte ska få mer att ägna åt detta. De ska få mindre för , 2006, 2007 och 2008 enligt förslag. Jag föreslår att de ska ha mer. Det är en skillnad, , på nästan 2 miljarder i kapacitet att ägna åt sådant. Följ upp orden med handling, och lova här att stödja mitt förslag till ökad satsning på process- och produktionsteknisk forskning när jag snart lägger fram det på bord. 27 (): Eftersom jag är biotekniker och läkemedelsteknolog i bakgrunden är jag därmed naturligtvis väldigt glad åt alla pengar som trillar åt det hållet. Jag tycker att bioteknik, nanoteknologi och så vidare är viktig forskning. Men den har fått pengar på bekostnad av annat. Strömningslära, processanalys och reglerteknik har fått mindre. Jag har varit orolig för den utvecklingen. Sedan till frågan om anslagen till och andra anslag. Allting är en prioritering. har prioriterat upp att lägga pengar till fakultetsmedel och har därmed till viss del prioriterat ned . Personligen är jag väldigt förtjust i . Jag sitter för den delen med i ett av dess anslagsområden inom just bioteknikområdet. Men, och det är ett viktigt men, all teknisk forskning får inte vara den som är baserad på att det finns motsvarande medel anslagna från näringslivet. Det måste också finnas ett utrymme för teknisk forskning att bara vara baserad på idéer från forskarna. Vi ska inte alltid behöva stå på kö till våra näringslivspartner för att få med dem i ett forskningsområde. Jag hade tänkt tala om för ministern här hur länge sedan det var man på min institution startade ett doktorandprojekt som inte var externt finansierat. Men det kan jag faktiskt inte tala om, eftersom det aldrig har hänt. har området livsmedelsteknologi aldrig kunnat starta ett doktorandprojekt på statliga medel. Det är farligt. Vissa idéer kan vara väldigt svårsålda ibland i början, till exempel till näringslivet. De idéerna kan sedan vara väldigt viktiga. Jag har kolleger som har haft drömmar om att få utforska ett visst område men som aldrig får möjligheten därför att all deras forskning är baserad på externa medel. Jag tror faktiskt att just teknisk forskning och medicinsk forskning är mer beroende av att få ökade fakultetsmedel än humaniora och de andra forskningsområdena där mixen är bättre. Det har att göra med en mix. Har man externfinansiering domineras all verksamhet totalt de externa medlen. Det är ett problem. Det är ett problem när nästan all tid går åt till att hitta på hur man ska söka nästa externa finansiering. Det är en väldigt viktig och ganska intressant diskussion. Var ligger gränsen? Det skulle aldrig vara bra att man enbart hade fakultetsmedel. Det är viktigt med den akademiska konkurrensen. Men man ska inte tro att den akademiska konkurrensen bara finns i de externa medlen. För att bli professor på ett av våra bättre universitet behövs att du ska ha granskats när du fick din docentur. Du ska ha granskats när du fick din professur. Du befinner dig egentligen i en tävling och är föremål för en granskning. Att tro att vetenskaplig kvalitet bara garanteras genom att man har en extern finansiering är också lite svagt. 28 Utbildnings- och kulturminister (): Jag ställde faktiskt bara en enda fråga till . Det var om process- och produktionsteknik. Det dominerade hela första inlägg. Men efter det att jag ställt den enkla frågan försvann det ur det andra inlägget. Det fanns inte ett ljud om det. har kvar av sin talartid. Var snäll och ägna dem åt den lilla enkla frågan: Hur vill själv, inte partiet, omsätta de varma orden om process- och produktionsteknik, de icke-glamorösa forskningsområdena som har så stor betydelse, i praktisk egen handling? Blir det minus nästa period eller plus ? Det är en skillnad på kanske bortemot i möjligheter att jobba med det området. Använd de till att spekulera och resonera lite om hur du kommer att ställa dig när de två valalternativen läggs på bordet . säger att det inte får vara så att allt ska gå via näringslivet. Också forskare som har nyfikenhet måste få utrymme att göra någonting av den även om de inte kan locka näringslivet. från var här och representerade näringslivsintressen och talade för dem. Hon har lämnat rummet. Men jag kanske ändå kan få höra hur resonerar. är det så att 1,2 miljarder av 25 miljarder i offentlig forskningsfinansiering går via . Det är 1,2 miljarder av 25 miljarder. får det att låta som att detta är den enda forskningsfinansiering som finns och att de andra 24 miljarderna är utträngda av denna miljard. Det går inte att bedriva forskning om man inte kan locka näringslivet. påstår fullkomligt orimliga saker. Om det är gamla instrument på en institution som känner väl till kan det väl inte skyllas på näringslivet om annan finansiering svarar för 24 av 25 miljarder? Den 25:e miljarden är inte att man går till näringslivet. Det är som har till uppgift att med en liten del av de statliga forskningsmedlen efterfråga, finansiera och granska sådan forskning som har mer direkt behovsinriktning och mer kort väg till tillämpning. Enligt nidbild styr 1 miljard av 25 miljarder hela forskningen. Jag vill inte nu begära att ska ägna tid åt det. Jag ska inte ställa någon fråga på den punkten. Jag vill bara ha svar på den lilla enkla frågan om den oglamorösa process- och produktionstekniska forskningen. Ska den öka med 600 miljoner eller ska den minska med långt över 1 miljard? Det vill jag höra de två återstående minuterna av talartiden. 29 (): Jag ska försöka ge ett svar på den frågan. Det är så att inom vissa forskningsområden blir man enormt beroende av finansiering, och det kan man inte vara. Jag kommer faktiskt att göra så: Jag ska gå till folk inom det område som har forskning. Jag ska prata med dem, och jag ska försöka påverka dem att kanske släppa en liten krona mer till också, för jag tycker att det är ett viktigt område. Men för mig är det fortfarande viktigare att processteknologin och de områdena också får andra finansieringsområden. Jag skulle faktiskt mycket hellre se en statligt finansierad forskarskola inom de här områdena än Vinnovasatsningen. Det här handlar ju om på vilka sätt vi finansierar de här forskningsområdena. Är det bara via näringslivsbaserad forskning, alltså forskning där vi behöver ha hälften finansierad från näringslivet, eller är det också via till exempel fakultetsmedel? Jag tror att det är en viktig fråga, därför att näringslivet gör sin del, och det är viktigt, men det är också viktigt med det långsiktiga och med möjligheten att använda fakultetsmedel och fakultetsforskning också till de här områdena. Det är klart att vi avsätter jättemycket pengar till forskning, och del är där en liten del. Men på enskilda forskningsområden det är dem jag pratar om och framför allt inom den tekniska forskningen är externa medel en så dominerande del att det faktiskt är felaktigt styrande. 30 Utbildnings- och kulturminister (): Det här är ju sista repliken.