prot · GS0995 · 2005-03-23 00:00:00 — Det kunde vara oäkta barn, som man sade . Någon granne avled, och så tog man hand om det barnet också. Det fanns fosterbarn som räknades som biologiska barn. , när vi har en helt annan familjebildning, så är det ännu viktigare att man fortsätter på samma sätt och slår vakt om barnen och skapar en trygghet för dem. Man måste ta hand om alla. 14 () replik: har vi ju inte så väldigt många samhällen där alla tar hand om alla. säger här från talarstolen att det inte är så att barn från splittrade förhållanden mår sämre än barn från stabila familjer. Då frågar jag: Var finns den kunskapen? Var finns den statistiken? Var finns den forskningen? 15 () replik: , som vi hade den här debatten i kammaren, kom det en utredning som visade att barn till skilda föräldrar inte mår sämre än barn i familjer. som jag satt i utredningen om huruvida homosexuella skulle få adoptera barn läste jag att det inte finns något som entydigt säger att barn till skilda föräldrar eller i splittrade familjer mår sämre. Det är inte familjebildningen som har betydelse, utan det är relationen, hur man tar hand om varandra, vilket stöd man får i familjen och i samhället. handlar det om att tillåta ytterligare en typ av familjebildning som ska göra att man skapar en trygghet för barnen. Det tycker jag är viktigt. Det viktiga för de här barnen är ju att ha en rättslig trygghet som man har en emotionell trygghet. Den kan bara vi här i riksdag ge dem. 16 () replik: Detta är mycket intressant. Föregående replikskifte klargjorde en hel del. Det känns som om är rätt på det klara med vad hon tycker i den här frågan. är det inte bara du som står för ert partis ståndpunkt. Någonstans känner jag att det är där som frågan fortfarande ligger. De allra flesta partier har tagit ställning för vad man tycker i den här frågan. fanns det inget klart ställningstagande. När kommer ett klart ställningstagande från Socialdemokraterna i frågan? 17 () replik: Jag sade att vi inte har diskuterat färdigt i den frågan. Det räcker inte att vi i vår riksdagsgrupp har en diskussion. Det här är en fråga för hela partiet. Vårt högsta beslutande organ är partikongressen. Vi har kongress . har jag inte sett några kongressmotioner . Det arbetar man med just , men jag kan nästan lova att den frågan kommer upp på kongressen. Man kan kanske vänta sig ett avgörande efter det. Det är vad jag hoppas på. 18 () replik: Det var intressant. Då avvaktar vi det. Den andra biten som jag tog upp handlade om ekonomiska frågor som slår extra hårt mot kvinnor som har varit utsatta för misshandel, som behöver skilja sig eller lämna maken. I en motion har jag tagit upp försäkringar och skadestånd. har vi tagit ställning för att skadeståndet inte ska vara med i bodelningen, och där har vi också en utredning som är på gång. Det känns mycket bra. Det var väldigt många motioner och väldigt många som tryckte på i den här frågan. I den här motionen tog jag också upp bankväsendet, och det har jag också en reservation om. Så fort man lyfter upp den frågan säger man: Oh, det är civilrättsliga avtal. Och det kan man inte göra någonting i, om, för, med och så. Jag tycker att det är lite spännande när man hör att det inte går att göra någonting åt saker och ting. Det är klart att det gör. Det är rätt intressant att fundera på vad det är som gömmer sig bakom när man säger att det inte går att göra någonting åt det. Ofta finns det en hel del strukturer i samhället som vi alla är uppväxta med och uppfostrade utifrån. Vi vet vår plats, och vi vet vad som gäller eller inte. Jag kanske inte har exakt rätt lösning på hur det ska se ut, även om jag har målat upp det i min motion. Det borde ändå vara av intresse att titta på de här frågorna och se över det här. Jag möter många kvinnor. Jag tror att vi skulle kunna ha en heldag här där de paraderar förbi och talar om hur detta har fungerat för deras del. En sak är om man tittar på lagen och säger att det finns saker och ting som ska göra att kvinnor inte ska behöva hamna snett på grund av detta. Men när man möter alla kvinnor som trots allt gör det får man ju fundera på om det är kartan eller verkligheten vi ska gå efter för att försöka göra någonting åt detta. Hur ser du på det? 19 () replik: Svaret har ju redan läst förstås. Det är samma som förra gången. Jag ska ärligt säga att det inte är någon fråga som jag har engagerat mig jättemycket i. Men trots allt har jag också varit ute mycket på kvinnojourer och träffat många kvinnor. Jag har aldrig mött någon som personligen har tagit upp detta med mig. Men jag kan lova att om det väcks ytterligare en motion i denna fråga, och det kan man nog lita på, ska jag titta på frågan lite noggrannare för egen del och se om jag kommer att övertygas ännu mer av experterna eller om jag kommer att följa linje. 20 () replik: Jag vill ta vid där inledde. Det gäller Socialdemokraternas syn på de olika konkreta frågorna som vi ska diskutera i detta betänkande. Jag citerade tidigare vad som står i verksamhetsplan, nämligen att de familjerättsliga lagarna inte ska innebära en omotiverad särbehandling av homosexuella. Det är en princip som rimligtvis borde vägleda den nu sittande regeringen i dess arbete, får man förutsätta. tog upp Socialdemokraternas ståndpunkt i själva huvudfrågan om man ska ha en gemensam äktenskapslagstiftning eller inte. Den frågan tänker jag inte upprepa. Men, fru talman, vi har ju ett antal andra frågor som är mycket viktiga så länge vi har separata lagstiftningar för äktenskap respektive partnerskap. Det gäller till exempel frågan om att det finns ett separat uppdrag för förrättande av borgerlig vigsel och ett annat av förrättande av partnerskap. Vi vet att av dem som är borgerliga vigselförrättare fortfarande inte förrättar partnerskapsceremonier efter att partnerskapslagen kom till stånd. Vad anser Socialdemokraterna? Anser Socialdemokraterna att de olika bestämmelserna som åstadkommer rättslig särbehandling när det gäller formerna och villkoren för ingående av partnerskap i förhållande till äktenskap ska utjämnas eller inte? Varför har Socialdemokraterna dröjt med att titta på denna fråga efter tillkännagivande 2000? 21 () replik: Jag håller med om att detta har tagit tid. Det var en rad omständigheter som gjorde att det här inte kom fram . Det måste ske i samband med ett nytt val. Det är ju då vi väljer partnerskaps- och vigselförrättare. Det borde ha gjorts om det skulle ha gällt i det valet. gjorde det inte det, men kommer det, . I nästa val kommer det bara att utses vigsel- och partnerskapsförrättare. Det blir ett enda uppdrag. Där är vi helt eniga med departementet. Frågan är på väg till , och det ser ut som om det finns en enighet hos en majoritet i lagutskottet och, förmodar jag, även hos ledamöter. 22 () replik: Den här frågan är ju en följetong. tillkännagivande kom 2000, men meddelade justitieminister i ett frågesvar till att han hade tagit initiativ till en lagändring för att göra partnerskapsförrättare och vigselförrättare till ett gemensamt uppdrag. Han räknade med att en departementspromemoria om denna fråga skulle vara färdig års utgång. Det står att läsa i detta frågesvar som överlämnades . är det tredje gången som Socialdemokraterna säger att det har tagit lite tid, men lovar man att man äntligen ska komma till skott. Frågan är vad det är som gör att det här beskedet är mer värt än de två tidigare. Och förresten, , vart tog den där departementspromemorian vägen? 23 () replik: 2003 hände det ändå ingenting, för det är ju inte som det ska utses nya förrättare. Det är ju fyraårsmandat för dem också. Och som jag sade: Lagändringen är på väg! Den kommer att ligga på bord , och vi får möjlighet att besluta om den frågan. Det finns ju enighet om den. Att det har tagit så här kan också bero på att varje gång vi står här i lagutskottet så talas det om nya utredningar, och man vill i princip ha allt . Men vi har inte de resurserna. Departementet har inte de resurserna att man kan ta fram varenda lagstiftning direkt. Det innebär ju ganska mycket arbete, och vi har en hel del stora ärenden. Då räcker varken tiden eller pengarna till. 24 (): har inte några särskilda yttranden eller reservationer i betänkandet, vilket vi troligen hade haft om vi hade haft den möjligheten, men det beror ju på att vi inte har någon ordinarie ledamot i utskottet. Rätten att ingå äktenskap är en mänsklig rättighet. Det kan man se i artikel 12 i om de mänskliga rättigheterna. Då är det ganska självklart att vissa människor inte ska undantas på grund av sexuell läggning. Från sida tycker vi att det är bra att det nu äntligen tillsatts en utredning om en könsneutral äktenskapslag. Vårt parti har redan tagit ställning, också på partikongresser, . Sedan går jag över till den fråga som har debatterats ganska mycket av tidigare talare. Jag tycker att det borde ha varit en parlamentarisk utredning, men är det viktiga att utredningen kommer fram med resultat. Formerna för utredningens tillsättande får tas upp i KU. Många av de motionsyrkanden som betänkandet behandlar kommer upp i den här utredningen, men låt mig ändå peka på några av ställningstaganden. För är den enda skillnaden mellan homosexuella och heterosexuella att homosexuella föredrar en person av samma kön. Det är samma form av kärlek, vänskap, respekt, omsorg, lojalitet och ömhet i ett sådant förhållande som när det gäller heterosexuella. Att i lagstiftningen ha äktenskap och registrerat partnerskap är en diskriminerande skillnad, och det är det vi vill få bort, förhoppningsvis . Som ett led i strävan att nå en icke-diskriminerande lagstiftning är det fullt berättigat att kräva en äktenskapslag som gäller lika för alla, oavsett sexuell läggning och könstillhörighet. Partnerskapslagen var ett historiskt viktigt stort steg i arbetet, men fyller inte samma funktion. Den blir i stället en tydlig fingervisning om hur lagstiftningen skiljer på heterosexuella och homosexuella. Partnerskap ses ju alltjämt som ett andra klassens äktenskap, och så ska det inte vara. anser att det inte finns några sakliga motiv längre att behålla nuvarande ordning. Partnerskapslagen bör därför avskaffas, och i stället bör en könsneutral äktenskapslag införas. Människor med samma kön får inte manifestera sin kärlek eller ge varandra ett löfte med åtföljande rättsligt skydd som andra i lika stor utsträckning. viger inte homosexuella på samma sätt som heterosexuella. Detta system är förlegat. Staten och kyrkan är skilda från varandra, och det är dags att ta konsekvenserna av detta fullt ut. Att införa lagar mot diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet är bara meningsfullt till en viss gräns om man har kvar system som är institutionellt eller strukturellt diskriminerande, och det menar vi att dagens system är. Barn som växer upp i stabila relationer, talar om. De stabila relationerna finns oavsett föräldrarnas sexuella läggning. Varför lyfter kd upp stabila relationer i detta sammanhang när det handlar om könsneutralt äktenskap? Alla barn har lika värde, oavsett vilken familjeform de lever i! vill införa ett system med borgerlig vigsel: Två människor som vill vigas ska få samma civilrättsliga vigsel oavsett kön. och andra samfunds vigselförrättande ska inte ha civilrättslig följd. Om enskilda trots allt vill ha en särskild ceremoni i samfund ska de naturligtvis få det, men det är deras ensak. Det ska inte hänga ihop med skapandet av ett civilstånd. Både 2003 och 2004 har majoriteten i utskottet avslagit motioner men håller med om att det finns anledning att överväga frågan om huruvida samäganderätt borde kunna upplösas i en bodelning. Jag delar synen på att det behövs en översyn av samäganderättslagstiftningen. Det står också i betänkandet att det ska göras. Men vad har hänt, trots regeringens positiva uttalande? Jag ger en sista chans, men har det inte hänt något blir det en skarp votering. Det gäller även frågan om tidsfrist för bodelning. Det är mycket viktigt att när man väl har bestämt sig så ska inte den ena parten kunna obstruera. Jag stöder även det och fört fram i reservation om att det alltid ska göras en uppdelning av lån som tagits för gemensamt bruk och att personligt betalningsansvar ska gälla för den make eller sambo som utnyttjar en gemensam kredit efter att äktenskapsskillnad har registrerats. Jag yrkar alltså bifall till reservation 8. Det är bra att nu öppnar för gehör för dessa synpunkter, för det är en viktig fråga. Många kommer till skada på grund av att man inte har haft möjlighet att bestämma att dela på dessa lån. Det är inte rimligt att vi i dagens ska ha ett system som värnar om de patriarkala strukturerna. Vidare anser jag att de socialt konstruerade könsrollerna hämmar både kvinnors och mäns möjligheter att forma sina liv. För att förändra detta anser jag att det krävs en ständigt pågående fri diskussion, inte minst här i , och ett medvetandegörande om könsrollerna i skolan, familjen och samhället i stort. Kvinnor och män bemöts olika utifrån konstlade krav och förväntningar på sig själva och på varandra, bland annat på grund av stereotypa uppfattningar om könen. Detta försvårar för människor att utvecklas som fria individer. Den ojämställdhet vi ser i samhället , där mannen är strukturellt överordnad kvinnan, beror bland annat på konstruerade könsnormer. Jämställdhet är när alla människor, oavsett kön, är fria att göra sina livsval utan att begränsas av könsnormerna. Det krävs radikala förändringar i samhället och ökad acceptans för människor som utan att skada andra väljer att bryta mot normer och konventioner. Därutöver anser jag att sexifieringen i medier och reklam måste stoppas. Det tror jag vi alla kan vara överens om i den här kammaren. Det schabloniserade skönhetsideal för kvinnor och män som förmedlas via medierna och modeindustrin behöver ifrågasättas och diskuteras. Det kan göras dels genom konsumentmakt och upplysning, dels genom att ge granskning av reklam och medier hårda och klara direktiv. 25 () replik: Varför lyfter upp stabila relationer enbart i detta sammanhang? Hur kan man ställa en sådan fråga? Lyfter vi inte upp vikten av stabila relationer i väldigt många sammanhang? Det är viktigt för oss. Vi talar om stabila relationer, och man talar om diskriminering och så vidare. Det är inte diskriminering för att man vidhåller att det finns vissa fenomen som kan ha olika namn och olika innehåll. Vi talar om stabila relationer. Jag tycker att det helt enkelt är önskvärt att en man och en kvinna som förorsakar ett barns tillblivelse också gemensamt tar ansvar för barnet. Det tycker jag är önskvärt. Sedan går det inte alltid av skilda anledningar, och då får man självklart lösa det och stödja de möjligheter som finns för att hitta det som är bäst för barnet. Det är dock ingenting som hindrar att man i dessa sammanhang har ett önskestråk om stabila relationer som ger trygghet. sade , och jag befarar att tycker detsamma, att det inte är familjerna som ger barnet trygghet utan att det är och annat. Men vi tror på familjens uppgift, och vi kommer att säga det om och om igen. Jag tror också på den forskning som kommit fram till att familjen har ett oerhört stort ansvar för den grundtrygghet som ett barn får med sig. Vad menar egentligen? Vad ska människor ha för ansvar för de barn de sätter till världen? Ska människor ha något ansvar över huvud taget? 26 () replik: Det är intressant att höra hur ord läggs i ens mun. väljer att ta upp ordet enbart, men så sade jag inte. I stället frågade jag varför man i just detta sammanhang väljer att lyfta upp stabila relationer. Eftersom det handlar om könsneutrala äktenskap är det som att indirekt säga att könsneutrala äktenskap inte är stabila relationer. För mig handlar det om relationer människor emellan, och det måste den sociala familjen kunna ta ansvar för. Men i juridisk mening, vilket är det som vi diskuterar här och , handlar det om lagstiftningen, och i den juridiska meningen har det, precis som också lyfte fram, inte funnits något säkerställt skydd utan man har behandlat människor olika beroende på sexuell läggning. Självklart finns det barn även i homosexuella familjer, och de måste även ha ett starkt juridiskt skydd. De har alldeles säkert en relation i familjen som gör att det finns en trygghet för barnet. När sade att det är önskvärt att de som bildar familj och skapar dessa barn tar ansvar, tänkte jag : Oj, nu kanske kan tänka sig att ett barn kan ha fler än två föräldrar. Detta har också diskuterats, alltså att det kan finnas fler än två juridiska föräldrar. I ett barns liv kan det nämligen även finnas sociala föräldrar, som tar minst lika stort ansvar som de biologiska föräldrarna, om inte mer. 27 () replik: Jag anser att de biologiska föräldrarna har ett ansvar för barnet som står över annat ansvar. Och jag anser fortfarande att man inte bara kan åsidosätta den biologiska kontakten och den biologiska familjen och säga att den ersätts av en social familj. Jag säger också att det kan vara önskvärt att den biologiska familjen även är den sociala familjen. Sedan säger att man ska göra uppdraget till ett enda. Det har även andra anfört. Den diskussionen får vi ta senare, men jag kan redan nu presentera vår syn som är att man självklart ska respektera den religionsfrihet som finns i det här landet, som finns i vår grundlag. Den ska respekteras också när man har uppdrag som vigselförrättare eller partnerskapsförrättare. Därför ska detta naturligtvis inte göras till ett enda uppdrag, utan det ska finnas möjligheter att välja för den som förrättar uppdraget. Det hela beror ju på hur man ser på dessa frågor. För många har relationen mellan människor också ett slags andlig eller religiös innebörd, och då måste man ta hänsyn till det. Det är inte bara att driva frågan utifrån en enda linje. Man måste se bredden i frågorna, och då kan jag inte förstå varför vi från sida ska komma med bestämmelse efter bestämmelse om hur det ska ske, i stället för att möta de problem och ändamål som behövs. Slutligen vill jag säga att det är lätt att stå och tala om respekt för uppfattningar och respekt för människor. Jag skulle önska att vissa partier i kammaren också visade respekt för dem som inte står för de dominerande uppfattningarna. 28 () replik: Efter det inlägget, när det talas om biologiskt ansvar, kan man ju fundera på om det även gäller adoption. Jag tror inte att tycker det. talar om särregler, att man inte ska behandlas lika beroende på om de som ingår ett äktenskap är av samma kön eller om de är av olika kön. Det är den juridiska frågan har att besluta om. Om människor sedan på grund av sin tro vill låta viga sig i ett visst samfund ska de självfallet få göra det, men det är ingenting som vi behöver skapa juridiska regler för i . Det juridiska äktenskapet ska vi besluta om genom lagar, och det har vi uppenbarligen väldigt olika uppfattningar om. 29 (): Jag ska gå över till att tala lite ekonomi och juridik. I min advokatbyrå fick jag besök av , en kvinna som varit gift och hamnat i en skilsmässosituation. När hon var avled hennes far i en trafikolycka, och hon kom då att ta över faderns fritidshus i för övrigt byggt av farfar. Där hade hon lekt som barn och vistats . När hon gifte sig handlade det om kärlek, lycka och passion, men inte om ekonomi och juridik. Ingen tog upp frågan om äktenskapsförord; det skrevs alltså inget äktenskapsförord. Hennes fråga till mig var: Måste jag nu i samband med skilsmässan dela med mig av fritidshuset till min man? Med dagens lagstiftning var det mycket enkelt för en advokat att svara på: Ja, den måste delas i två lika delar. Hon hade en fråga till. Hennes man hade studerat vid och blivit färdig precis innan de gifte sig. Han hade en studiemedelsskuld på ungefär 200 000 när skilsmässan kom. Hennes fråga var om de också måste dela på skulden. Även på den frågan var svaret från advokaten enkelt: Ja, mannen har rätt att kräva täckning för sin skuld med de . Vi tar det ur fastigheten, för det är den dominerande tillgången. Resten av värdet av fastigheten delas i två lika delar. Hon fick alltså inte ens behålla hälften av sin farfars stuga. Jag tror att alla som hör detta inser att vi måste ändra reglerna om hur man delar egendom i samband med skilsmässa. Jag läser också in det i utskottsmajoritetens svar på motionen, där man hänvisar till en arbetsgrupp bestående av professorer i juridik som har ett uppdrag av att harmonisera lagstiftningen på det här området. Men hur länge ska vi vänta? Hur många ska behöva dela med sig av sin egendom på det viset? Jag hade hoppats på en annan behandling av motionen och att vi nu åtminstone skulle kunnat gå in i en utredning om att ändra på likadelningsprincipen eller ändra på reglerna kring enskild egendom. Tyvärr får vi väl vänta till, eller kanske handlar det . En annan sak jag tänkte ta upp gäller tidsfristerna vid bodelningar. För kom en man och begärde att få en bodelningsförrättare utsedd efter det att skilsmässan var ett faktum. Ärendet drevs till som sade nej. Det hade gått . Det var naturligtvis bra att de kom till det resultatet. kom en annan man, och då hade det endast gått efter skilsmässan. I det fallet sade okej och tillsatte en bodelningsförrättare. Det blev alltså en bodelning. Som alla känner till finns det inga lagregler om den här tidsgränsen, men praxis har alltså visat att någonstans är vad som gäller. Vi måste som lagstiftare bestämma oss och lägga in en tidsfrist. Var den sedan ska ligga har jag själv ännu inte tagit ställning till. Vi kan jämföra med sambolagstiftningen. Där har vi lagt in en tidsfrist efter upphörandet av samboendet. Det är en ganska , men att i äktenskap ha tycker jag är . Tyvärr får vi väl inte igenom den här reservationen heller. Jag förstod inte riktigt inställning i detta, men Vänsterns och Socialdemokraternas känner vi till. Jag hoppas att tänker stödja den här reservationen. Jag avslutar med att yrka bifall till reservation nr 10 om tidsfrister för bodelning och reservation nr 14 om egendomsförhållanden. 30 () replik: Jag tänkte bara kommentera den viktiga fråga som tar upp, nämligen tidsfristerna vid bodelning. Jag gör mig till språkrör för majoriteten i utskottet: Vi tycker faktiskt precis så som lyfter fram. Det står också tydligt i utskottets betänkandet att utskottet inte har någon annan uppfattning än motionärerna vad gäller den frågan. Vi förutsätter att man från departementet kommer att vidta åtgärder. Jag tycker att det är viktigt att lyfte upp jämförelsen med sambolagen. Där finns det en sådan tydlig bestämmelse. När man läser i utskottets betänkande ser man att majoriteten inte har någon annan uppfattning. 31 () replik: Det är naturligtvis mycket glädjande att konstatera att vi är på samma linje, att vi har samma mål. Den fråga som kvarstår gäller medlet. Vi har sett ett antal skrivningar i olika betänkanden där utskottet förutsätter att regeringen gör vissa saker. Från oppositionens sida är vi inte nöjda med de skrivningarna. Vi vill ha till stånd tillkännagivanden, och vi vill faktiskt också att regeringen följer dem. 32 () replik: Självklart vore det bra om regeringen kunde följa alla tillkännagivanden och uppmaningar som lämnar till regeringen. Men om vi skulle få igenom alla våra krav tror jag att vi skulle få se inte bara delar av och som departement utan kanske hela som utredningsdepartement. Jag håller i sak med och . Men till saken hör det jag lyfte upp i en tidigare debatt . När vi som ingår i ett samarbete med regeringen ser vilken enorm dagordning som finns och hur många punkter det är som ska utredas har vi full förståelse för att en prioritering måste göras. Det är med den utgångspunkten som vi från inte har velat gå fram med ett tillkännagivande i frågan, trots att vi tycker att den är så otroligt viktig. I det här fallet tror jag dessvärre inte att ett tillkännagivande skulle snabba på det hela. 33 () replik: Jag är tacksam för att vi har samma mål. Vi får väl diskutera medlen fortsättningsvis. Det är inte bara denna fråga, utan det här är en allmängiltig fråga.