prot · GT099 · 2005-09-29 00:00:00 — 1 § Statsministerns frågestund 1 TREDJE VICE TALMANNEN: Vi hälsar statsministern välkommen. 2 (): Ert oklara vänstersamarbete leder till en hel del frågor om hur det egentligen ligger till. En representant säger att ni nu är i färd med att bilda regering. En annan säger emot. En representant säger att ni nu har en överenskommelse om att ha vetorätt vid försvarssamarbetet. En annan säger emot. I ett tredje fall får det väldigt brutala konsekvenser. En representant säger: kan flyktingar komma fram från sina gömställen. Det är fritt fram. Det finns ingen risk att det får några konsekvenser. Men det får rätt brutala följder som vi nu kan se. Därför är det rimligt att ställa frågan till den som är högst ansvarig för att samarbetet är utformat på det här sättet: Ska det fortsätta så här? Ser ni inte att det inte fungerar? Är ert besked att ni ska regera tillsammans eller att ni ska separeras till opposition var för sig? 3 Statsminister (): Vi har just presenterat en gemensam budget. Vi ser fram emot att högeralliansen gör samma sak, men det får vi nog vänta på för att uttrycka sig försiktigt. När det gäller flyktingpolitiken sitter vi just nu i en gemensam arbetsgrupp, och vi kommer förhoppningsvis alldeles strax att klara ut de oklarheter som finns. 4 (): Det var just den budgetöverenskommelsen som ledde till dessa frågor. Det sägs att en följd av den är att det nu finns en vetorätt på försvarsområdet. Den har också lett till att den här uttolkningen av situationen för gömda flyktingar existerar. I ett annat sammanhang har sagt: Nej, det blir ingen regeringssamverkan med ett tydligt besked. Frågan är om detsamma gäller för . Vad blir i så fall konsekvensen ifall Socialdemokraterna underkänner andra möjliga regeringspartner efter det val som stundar? Ska det vara ett gemensamt alternativ till vänster eller ska det vara uppsplittrat? Skillnaden mellan er och de partier som ingår i är att vi vill regera gemensamt, och vi tror att vi kan göra det. Det är det som skiljer de två blocken åt i svensk politik . 5 Statsminister (): Vi har en märklig situation i svensk politik. Vi har en högerallians, och jag tror att ni vill regera tillsammans, men ni kan inte presentera en politik tillsammans. Vi är tre partier som har ett samarbete som gör att vi kan presentera en sammanhållen ekonomisk politik för sysselsättning, välfärd, miljö och jämställdhet. Men vi har inte på något sätt bundit oss för att sitta tillsammans i en regering efter nästa val. Vi kan mycket väl tänka oss att fördjupa samarbetet och utveckla det. Formerna för det avgörs ytterst av svenska folket i val. Jag för min del kommer att gå till val med en riksdagsgrupp som säkert rekommenderar mig att säga att jag ska sikta på en socialdemokratisk regering. Det gjorde vi 1998 och det gjorde vi 2002, och det har gått riktigt bra för . Hur det sedan går 2006 återstår fortfarande att se. Men kom inte och säg att det saknas en gemensam politik, för en sådan har vi redovisat. Däremot saknas den ju på den kant som du anser dig vara ansvarig för. 6 (): har det kommit tre larmrapporter om den svenska skolan. I går visade en avhandling från att alltfler grundskoleelever läser sämre och allt färre elever läser bra. I går visade också SCB att av högstadieeleverna instämmer i påståendet: Det brukar inte vara lugnt i klassrummet. presenterade en undersökning som visade att bara en av fem 15-åringar läser någon skönlitteratur. Det finns en djup oro för den svenska skolan ute i vårt samhälle, och jag vill fråga statsministern, skolminister: han nöjd med det som han har åstadkommit för den svenska skolan? Är han ens stolt? 7 Statsminister (): Vi har anledning att vara stolta över den svenska skolan, det är ingen tvekan om det. Men vi är ju inte nöjda, verkligen inte. Den dagen man är nöjd med ett samhällsområde har man i praktiken slutat att vara reformist, och jag är en ivrig och outtröttlig sådan. Jag ser också en del av de problem som ser. Dock har jag har en annan utgångspunkt för hur vi ska reformera den svenska skolan. Jag tror inte på det folkpartistiska anslaget om hårdare tag mot barn och ungdomar. Jag tror på en linje där man har fler vuxna i skolan och fler väl utbildade pedagoger som möter barnen sådana som de är, barn som ofta kommer från besvärliga sociala förhållanden, barn som är utsatta för ett massivt kommersiellt tryck. Det är så vår samtid ser ut. Det finns inga enkla svar och enkla lösningar på detta, och jag varnar definitivt för dem som stod för en social skolpolitik, men som har bytt fot och står för den hårda linjen med hårdare tag både mot unga och mot ungdomar. 8 (): säger att han är reformist, och det är väl det som är problemet på det här området. När han var skolminister genomförde han ju två reformer som blev katastrofala, gymnasiereformen och kommunaliseringen. säger att han vill ha utbildade anställda, men efter kommunaliseringen har antalet outbildade lärare ökat dramatiskt. Det är bara ett exempel på det som går snett i den svenska skolan. När informationer av den här typen strömmar in, är det inte uppenbart att det behövs någonting annat? De socialdemokratiska recepten för den svenska skolan har visat sig inte fungera. Problemen bara växer och växer i en värld där vi behöver mer kunskap och mer konkurrenskraft. Men resultatet blir att vi får en till stor del förlorad generation därför att skolan inte ger eleverna de chanser som de har rätt till. Är det inte dags för en radikal omläggning av er skolpolitik? 9 Statsminister (): Låt mig redogöra för det socialdemokratiska receptet för kammaren och tv-tittarna. Det är fler lärare i skolan, fler vuxna med en speciell kompetens utöver pedagogik som stöttar elever med sociala problem. Det är en satsning på de skolor och på de områden i landet som har de sämsta resultaten och de största sociala problemen. Det är en identifiering tidigt i skolan av de killar och tjejer som inte hänger med och som inte klarar framför allt sin språkutveckling. Men det handlar inte om och där skiljer vi oss från hårdare tag, inte om repressionen som idé för hur man ska vända en pedagogisk situation. Vi ser människan. Vi ser den lilla krabaten som kommer in i klassrummet, otrygg och skör, med en hemsituation som är allt annat än bra alla gånger. Den killen behöver inte hårdare tag. Den killen behöver ses. Han behöver uppmärksammas. Han behöver stödjas. Han behöver ledas in i ett vuxenliv där andra vuxna har fallerat. Det är det som det handlar om. Här finns en social dimension som förenade våra partier, men som skiljer oss djupt åt. Detta beklagar jag, fru talman. 10 (): Om man tittar i ett internationellt perspektiv kan man se att halkar efter på ett viktigt jämställdhetsområde. Andelen kvinnor som startar och driver företag i är mycket, mycket låg. Den har faktiskt sjunkit till . Det är ungefär tre av tio företag som startas av kvinnor. Och vi ligger långt efter , och många andra länder. När man tittar på regeringens satsning när det gäller kvinnors företagande kan man se att de branschsatsningar som görs i budgeten och annat är väldigt riktade mot typiskt manliga branscher. Sedan är det en liten, liten skärv på 15 miljoner som ska delas ut för att stärka kvinnors företagande i . Jag måste säga att jag blir mycket överraskad när jag ser den här prioriteringen. väljer regeringen att lägga så lite resurser, trots att man ser att nyföretagandet bland kvinnor går ned och att andelen är så låg. Jag vet att statsministern säger att han är feminist. Jag undrar: Hur slår den feministiska övertygelsen igenom i de här satsningarna? Har statsministern något mål med det här med kvinnors företagande? Ser ni någon andel av företagen som det är viktigt att kvinnor driver? 11 Statsminister (): När det först gäller nystartade företag ligger den svenska ekonomin i topp i fråga om den förmågan. Vi har också bakom oss vårt bästa år med, tror jag, 42 000 nya företag. Så det är ingen brist i den meningen. Sedan kan ha rätt i att företag startas i mindre utsträckning av kvinnor i än vad som sker i vår omvärld. Men det är inte företagsklimatet som det är fel på, utan företagsklimatet i är uppenbarligen något bättre än i omvärlden. Varför startas det då färre företag av kvinnor i än i vår omvärld? Jag tror att det beror på att vi har en sektor i svenskt samhällsliv, den offentliga sektorn, som är bättre utbyggd än i andra länder. När den offentliga sektorn har fallerat i andra länder har kvinnor tvingats att starta företag för att över huvud taget överleva. Låt oss inte rasera den offentliga sektorn för att åstadkomma en sådan situation. Låt oss i stället positivt satsa på olika typer av åtgärder som gör att fler kvinnor vågar, vill och kan starta företag. Den allmänna näringslivssituationen är alltså god. Gemensamt behöver vi försöka hitta instrument för att också få fler kvinnliga företagare. 12 (): Om man pratar om företagande i allmänhet kan de här siffrorna stämma. Det är också många som faller bort i konkurser och annat. Men faktum kvarstår: Kvinnornas andel har minskat till . När den borgerliga regeringen tillträdde låg nyföretagandet bland kvinnor på . Jag var personligen med och tog fram ett omfattande program för att stärka kvinnors företagande, och vi fick upp det ganska rejält. var vi uppe i . är vi nere i igen. Den nationella satsning som regeringen gör är på ! Vad är det för någonting? Och ni har miljarder till andra satsningar. Jag tycker bara att det är så underligt att ni inte ser potentialen bland alla dessa kvinnor som vill starta och driva företag. Dessutom nekar ni ju kvinnor att starta företag inom de branscher där kvinnor har särskild kompetens, nämligen den offentliga sektorn. Jag har inte fått svar på mina frågor. Vad är målet? Vad tycker statsministern att vi borde ligga på för nivå? Hur slår er jämställdhetspolitik och synen på jämställdhet igenom just på det här området? Då tror jag inte att svaret är 15 miljoner, för det är per kommun. 13 Statsminister (): Jag var lite försiktig när jag gav mitt första svar om den svenska näringslivsstrukturen och den offentliga sektorn. Jag sade att jag inte på något sätt vill rasera den för att därigenom tvinga fram ett ökat kvinnligt företagande. bekräftar att det var det som var tanken. Vi hindrar uppenbarligen kvinnor i den offentliga sektorn från att starta företag. Det är din bild. Kom då ihåg att den offentliga sektorn vård, omsorg, skola är arbetsplatser som i väldigt stor utsträckning just upprätthålls av kvinnor. De är inte företagare men utomordentligt skickliga och professionella och anser sig säkert göra en insats för samhället, även om de inte är egna företagare. Om 15 miljoner räcker kan vi diskutera. Oppositionen har säkert mer pengar än vad vi har det brukar ju vara så. Satsa då mer, så får vi se vad det är som avgör om det blir en utveckling här eller inte. Jag är lika lite nöjd som , men vad målet ska vara kan diskuteras. Definitivt ska inte instrumentet vara att fördärva den offentliga sektorn. Arbetsgivarnas ekonomiska ansvar för sjukskrivna 14 (): Socialdemokraterna, har infört vad som kallas ett medfinansieringsansvar för arbetsgivarna. Det innebär att arbetsgivaren ska betala av sjukpenningen för en anställd som är sjukskriven än . Det innebär stora risker för en småföretagare, och det drabbar människor med kroniska sjukdomar och en lång sjukdomshistoria som söker sig till arbetsmarknaden. Ett exempel är , den unge cancersjuke som var med i Aktuelltsändningen . Hans arbetsgivare tvingades säga upp honom för att man inte hade råd med medfinansieringen. I stället för en politik som skapar arbete och hjälper människor tillbaka till arbetslivet skapas ett samhälle där människor slås ut. Frågan är: Är statsministern stolt över ett där den sjuke får allt svårare att få ett jobb? 15 Statsminister (): Om det vore så som beskrev det, skulle jag självklart vara varken stolt eller nöjd. Men har ju fel. Vi har en utveckling som innebär att sjukskrivningarna dramatiskt faller. Vi har det lägsta antalet nyanmälda sjukskrivningar . Vi har en nedåtgående tendens också för långtidssjukskrivningarna. Och vi ser nu också att tillströmningen av förtidspensionärer börjar avta. Jag tror att det beror på att vi har engagerat näringslivet, arbetsgivarna i ett ansvarstagande genom en medfinansiering för de människor som är sjuka. Sedan kan det finnas enstaka fall av det slag som du beskriver, men det förtar inte bilden av att den här politiken är på väg att bryta en utveckling som förut var utomordentligt alarmerande. Över detta trendskifte mot färre sjukskrivna är jag naturligtvis stolt. Men jag är aldrig nöjd med någon orättvisa eller orättfärdighet som finns där, så låt oss titta på det utestående fallet så ska vi se vad vi kan göra. 16 (): Det trendskifte som statsministern talar om är en lite krusning på en trend som har varit negativ under mycket, mycket . Effekterna har företagarna visat i en undersökning, att så många som av landets småföretagare tvingas att säga upp sjukskriven personal på grund av just statsministerns politik. Inte ens en tiondel av de sjuka kan erbjudas rehabilitering. Och det beror inte på att arbetsgivarna och småföretagarna är ogina och allmänt ondsinta. De sitter i en mycket trång situation. medfinansiering kan vara skillnaden mellan att överleva och att inte överleva. Till och med , regeringens samarbetsparti, säger nu att man vill lägga fram ett förslag om att avskaffa det här systemet för åtminstone småföretagen. Det är kommuner och landsting som har de stora problemen med sjukskrivningarna. Men regelverket utformas återigen så att det slår brutalt mot småföretagaren. Man inser inte att det är där vi kan skapa de nya jobben och att det är där vi har möjligheten att bygga ett med många arbeten. 17 Statsminister (): Vi har olika krav på vad som ska vara en samhällsförändring av vikt. Attefall tycker att de fall vi nu har i sjuktalen är en krusning det är en 25-procentig reduktion och att de miljardbelopp som vi nu sparar är en krusning. Med den lite lättsinniga attityden är ju allt samhällsförändrande arbete egentligen meningslöst. Nej, det här går just nu kraftfullt åt rätt håll. Dessutom kan man väl lika gärna läsa den undersökning som Attefall refererar till på det andra sättet. Jag såg också nyhetstelegrammen om de av småföretagarna som ville säga upp sina långtidssjukskrivna. Efter den våldsamma propaganda som har varit mot den här reformen är det väl ändå ganska imponerande att tänker fortsätta att ta sitt ansvar och vill ta sitt ansvar. Kanske beror det på att medfinansieringen är utformad på ett sådant sätt att de kompenseras också ekonomiskt. Och jag skulle tro att de kompenseras lite mer för det här än vad det kostar dem. När vi summerar det här är jag ganska säker på att såväl näringsliv som fackföreningar och samhälle kommer att vara om inte nöjda så åtminstone stolta över utvecklingen. Omvandling av deltidsarbete till heltidsarbete 18 (): arbetar över 200 000 människor deltid. De flesta är kvinnor, och de flesta vill arbeta mer. De flesta finns i de kvinnodominerade yrkena, inom offentlig sektor och inom servicenäringarna. Vi vet också att kvinnor som grupp tjänar av vad män som grupp tjänar. De här kvinnorna lever på deltidslöner och den 80-procentiga delen, och det följer sedan med in i pensionerna också. avsatte våra två partier gemensamt pengar i budgeten för ett så kallat Helaprojekt. Man lät människor inom de yrkesområden där deltidarna fanns gå upp till heltid. Det här visade sig vara bra för arbetsgivarna, för löntagarna, för alla. Min fråga till statsministern blir nu: Är statsministern beredd att ta ytterligare initiativ för att vi ska kunna omvandla de här deltiderna till heltider så att heltiderna blir norm och deltiderna undantag? 19 Statsminister (): Svaret på den frågan är ja, åtminstone i den del av arbetsmarknaden som gäller den offentliga sektorn. Jag är styrkt av en upplevelse som jag hade i går, då jag besökte kommun och tittade på deras arbete med att erbjuda heltider. Det visar sig att av 6 000 anställda i kommun är det nu hundra som inte fått sitt önskemål om mer arbetstid tillgodosett. Dessutom har lyckats med att sätta av resurser för att höja kvinnolönerna, och göra det utöver de avtalslösningar som har presterats. De har klarat båda de här sakerna, och de gör det inom ramen för en sund kommunalekonomi, naturligtvis med en stark styrning och ledning. Det går att göra det här. Det visar exemplet . Och om inte tillräckigt många följer efter är det väl i slutänden lagstiftning som gäller. 20 (): Jag är glad över det beskedet; att vi tillsammans kan ta initiativ till en lagstiftning ifall vi finner att det går för sakta när det gäller att säkra kvinnors ställning på arbetsmarknaden och också kvinnors löneläge. Då blir min fråga: Är statsministern också beredd att tillsammans med och andra ta tag i den andra delen, som är att kvinnor frivilligt och ofrivilligt väljer deltiden, det vill säga att de tar ett större ansvar för detta med hem, barn och det obetalda arbetet? Vi vet att det här med barnen ofta grundas . Det handlar om föräldraförsäkringen, där det just nu diskuteras olika förslag. Det finns detta med att man delar på tre och har någon gemensam del. Det finns dagens modell. Det finns vidare den modell som vi vet skulle vara bäst ur barnperspektiv och också för kvinnors del på arbetsmarknaden, nämligen den individualiserade föräldraförsäkringen. Kan vi ta ett gemensamt initiativ där också? 21 Statsminister (): Innan vi diskuterar ett sådant initiativ tror jag att vi ska pröva några andra lösningar. Föräldraförsäkringen är oerhört uppskattad av barnfamiljerna. Det är en reform som är en stor framgång. I den arbetsmarknad som vi har finns det naturligtvis inbyggda drivkrafter som gör att vi får ett ojämlikt uttag. Det gäller exempelvis det vi har pratat om, deltidstjänster, där man förlorar på att den ene tar ut sin del av föräldraförsäkringen i en parrelation. Där finns också de kvinnolöner vi har pratat om och de problem vi har haft med taket, som har gjort att den som har haft högst inkomst i familjen inte alla gånger har blivit kompenserad av försäkringen för inkomstbortfallet. Vi vill pröva de vägarna först, innan vi går vidare med andra åtgärder. Vi känner oss rätt trygga där, för vi har ett massivt stöd av barnfamiljerna för att göra så. Det är min bestämda uppfattning att det även är deras önskan. vet vi att samhällsförändring ibland också måste drivas, och skulle det här inte fungera får vi komma tillbaka med ytterligare åtgärder. 22 (): gjorde en stor insats för miljöarbetet i Europeiska unionen. Det handlade om en strategi för att komma till rätta med de tiotusentals kemikalier som hanteras och säljs inom EU och som vi har väldigt dålig kunskap om. Vi vet inte hur de påverkar vår hälsa eller miljön. Jag tycker att det är oansvarigt mot medborgarna, och inte minst oansvarigt mot dem som utsätts för de här kemikalierna i sitt arbete. Det är ungefär var femte arbetstagare i EU, 32 miljoner människor, som utsätts för cancerogena ämnen i sina arbeten. Det är oansvarigt mot dem att vi inte tar reda på vad de här ämnena kan ha för konsekvenser för deras hälsa och för miljön. Därför utförde svenska ministrar, och min egen dåvarande gröna EU-parlamentariker , ett stort arbete som resulterade i ett förslag om hur man skulle komma till rätta med det här. Därefter har det bedrivits en enorm lobbykampanj från kemikalieindustrin, och mycket tyder på att den håller på att vinna. Det är den största lobbykampanjen i hela EU:s historia, och det här förslaget håller på att haverera . Jag anser att har ett ansvar, och jag vill fråga: Har statsministern för avsikt att ta upp den här frågan med de andra statsministrarna i EU snart? 23 Statsminister (): Jag delar uppfattning om att det här har varit en svensk profilfråga, och är en svensk profilfråga. När vi hade ansvaret för miljökommissariatet var detta den svenska profilfrågan också i det sammanhanget. drev den här frågan. Vi har drivit den under vårt ordförandeskap, och vi har också sett parlamentariker göra stora insatser. det här tillbaka. Det har signalerat är utomordentligt oroande, för det förändrar grunderna för hela ansatsen. Det lägger tillbaka ansvaret hos industrin för att den ska informera om vad det är för faror och risker som finns med detta. I så fall är det ytterst tveksamt om vi kan stödja det här REACH-initiativet, som det ju också kallas för. Jag kommer att driva frågan. Vi kommer att göra det till en fråga som också andra svenska ministrar och politiker kan engagera sig i. Och jag är ganska säker på att det finns fler inom EU som har samma oro över denna lobbykampanj som uttrycker. 24 (): Jag tolkar svaret som att statsministern är beredd att under något ministermöte lyfta denna fråga och dryfta problemen med sina statsministerkolleger. Jag tror att detta är väldigt viktigt, för många inom miljörörelsen, inom fackförbund som organiserar arbetare som utsätts för kemikalier och bland allmänheten förväntar sig att just ska ta det här initiativet eftersom vi från svensk sida var så drivande när den här grundstrategin togs fram. Om och statsministern inte väljer att ta det här ansvaret är risken att den nuvarande, urvattnade, varianten av REACH blir slutresultatet. Det skulle leda till att vi inom EU har den sämsta lagstiftningen bland i-länderna när det gäller krav på kunskap om kemikalier, och det är inte ansvarigt. Vi har kanske 30 000 kemikalier som används som vi inte vet någonting om. Det är utomordentligt oroande, som statsministern säger, men det finns också en möjlighet att göra något, och jag tror att det är statsministern och den som har den bästa möjligheten i det här läget. 25 Statsminister (): Jag tackar för det förtroendet. Med stöd ska vi göra vad vi kan för att baxa den europeiska unionen i rätt riktning. Följden av utlokalisering av statliga myndigheter 26 (): kunde vi som reser med kollektivtrafiken här i läsa i tidningen att maximalt 90 av 1 200 anställda skulle flytta med de statliga myndigheter som omlokaliseras till , , , , och . är det många som slutar och börjar på andra jobb här i , som har en god tillväxt. Frågan är om tillväxten är tillräcklig för att förse arbetsmarknad med de nya jobb som krävs. Dessutom är ju många av medarbetarna specialister med en ganska smal arbetsmarknad att verka på. Därför är det viktigt att nu mobilisera alla goda krafter från staten, kommunen, näringslivet och de fackliga organisationerna för att gemensamt underlätta för alla dem som jobbar på myndigheter och som av olika skäl inte kan flytta utan behöver ett nytt jobb i . Vilket ansvar tar staten för att leda en sådan mobilisering för ? Jag undrar: Vad kan de oroliga som arbetar vid berörda myndigheter och inte kan flytta med förvänta sig för besked när det gäller åtgärder och tidsplaner? 27 Statsminister (): Vi har på regeringssammanträdet tillsatt en särskild utredningsman, , som har erfarenhet av den här typen av omställningar från andra sektorer. Han har som uppgift att se till att den här omställningen görs på ett sådant sätt att människor kommer så lite i kläm som möjligt. Jag säger det sista därför att det inte är smärtfritt. Vi inser det. Det kan vara lätt att säga att man väl kan flytta med till en ort som som är attraktiv, vacker och så vidare och kanske glömma bort att det kan vara lika svårt för en stockholmare att flytta till som det är för en jämte att flytta till . Det är inte lätt, men vi ska göra vad vi kan för att underlätta den saken. Vi sätter också av i denna budget för att ha extraresurser att stötta verken med när de går in i denna fas. erfarenheter har varit av det slaget att medarbetare inte alltid har följt med. Ändå har man klarat en god kvalitet i den statliga myndigheten. Och de som inte har följt med har ofta hittat en ny anställning, inte minst i det snabbt växande och vackra . Konferens om mänskliga skyldigheter 28 (): Statsministern har haft ett FN-uppdrag.