prot · GS09104 · 2005-04-13 00:00:00 — I stället för att föreskriva att alla barn och ungdomar ska ha skolplikt borde skollagen garantera alla elever rätt till de kunskaper som ska förmedla. Om det tar att tillgodogöra sig de kunskaperna, eller om det tar henne nio eller till och med , är mindre intressant. uppgift måste vara att ge alla elever grundläggande kunskaper innan de går vidare till gymnasiet. Ingen elev ska behöva vänta tills man är för att lära sig läsa, skriva och räkna när man kommer till det individuella programmet. Regeringen sätter skygglappar för ögonen och proppar i öronen. Den verkar inte vilja se och höra om de problem som finns i dagens skola. Det går inte att göra som mitt lilla barnbarn, som blundar för allt som han inte vill se och tror att det inte finns. står bakom alla reservationer men yrkar bara bifall till reservation 15. 157 () replik: Jag ska börja min replik med att rätta mig själv. Jag ska yrka bifall till reservation 19, inte nr 20. Därmed var det gjort. Men jag tyckte också att det fanns anledning att ställa i alla fall någon fråga till representant i den här debatten. Låt mig ta två citat. Sedan skulle jag vilja höra din kommentar, om du ställer upp på dem. Gymnasieskolan ska vara en skola med en minsta gemensam kunskapsbas för såväl studie- som yrkesförberedande utbildningar, t.ex. bör kärnämnena vara gemensamma för samtliga utbildningar. Nästa citat: Den kunskap som motsvarar högskolebehörighet är viktig för att kunna vara en aktiv samhällsmedborgare och också för att kunna få ett arbete. Ställer upp på de beskrivningarna? 158 () replik: När det gäller kärnämnena har vi matte, svenska, engelska som det är oerhört viktigt att alla har grundkunskaperna i. Sedan är det så när det gäller det här yrkesförberedande att det kan hända att du kanske inte på en gång har nått de här kärnkunskaperna. Då måste du ges möjligheter att läsa upp dem. Det är det som vi ställer stora krav på. Jag hann inte riktigt med på ditt andra citat, för jag skrev lite . Jag hoppas att du kan ta om det en gång till. 159 () replik: Mitt andra citat var: Den kunskap som motsvarar högskolebehörighet är viktig för att kunna vara en aktiv samhällsmedborgare och också för att kunna få ett arbete. De här två citaten är hämtade ur utbildningsutskottets majoritetstext, som står bakom. tillbakagång in i den moderata och folkpartistiska utbildningspolitiken verkar ha gått ganska fort i och med en . Man har gått från ett ställningstagande till ett helt annat ställningstagande. Därför tycker jag att det är märkligt att man står bakom utbildningsutskottets skrivningar i den här frågan. Där är man ganska tydlig tillsammans med oss andra. Sedan pläderar man för en annan politik, både i DN:s debattartikel och från talarstolen. 160 () replik: Självklart är det önskvärt att kunna ställa på det du säger om det här med arbete och högskoleutbildning. Men vi vet ju av erfarenhet, både och jag som båda har jobbat med barn, att vår dröm kanske inte går att nå till . Men det finns möjligheter genom att man kan lära sig på många olika sätt. Vi brukar ofta säga att barn föds med 100 språk men vi berövar dem 99. Vi i vill inte beröva dem det. Vi vill att de ska kunna jobba och lära sig på andra sätt än bara teoretiskt. Det är därför som vi också prioriterar det här med yrkesinriktade program , för att vi ser att vi är tvungna att göra det. Men som jag sade inledningsvis vill vi satsa på i allra första hand, och det kommer jag att utveckla i debatten . Drömmen är självklart att alla ska nå kunskapsmålet. Det är en utopi. Men det finns en önskedröm om att man ska nå så mycket som möjligt. När det individuella programmet är det näst största programmet har vi större möjligheter att satsa ännu mer på högskoleinriktade program och på yrkesinriktade program, som kan vara befogade för många. Och som jag sade är många av dem som väljer yrkesinriktade program väldigt högt begåvade men skoltrötta för tillfället och vill därför varva yrkesutbildning med teori. 161 (): blir ni nog lite förvånade. Men det är egentligen som talar genom mig. Jag lånar min röst till henne eftersom hon har förlorat sin. Men ni kommer att känna igen tongångarna här ändå, det lovar jag. Det var inte så länge sedan som en gymnasieproposition som innehöll elva viktiga punkter för att stärka kvaliteten i gymnasieskolan debatterades här i kammaren. Det har inte gått så , men det kan finnas anledning att betona viktigaste ståndpunkter. En av de viktigaste förändringarna blir förslaget att utveckla en ny lärlingsutbildning så att man kan nå de gemensamma målen på olika sätt och med varierande pedagogik. har drivit frågan om en lärlingsutbildning. Vi måste vara beredda att gå vidare med att individanpassa utbildningen och förstå att alla människor är olika och att vi behöver en mångfald i fråga om metoder för att nå resultat. Det är viktigt med en modern lärlingsutbildning som höjer statusen för dessa yrkesutbildningar och bidrar till ett fördjupat lärande. Lärlingsutbildningen ska bli en attraktiv utbildning i nära samarbete med näringslivet. En lärlingsutbildning tillsammans med ett förändringsarbete med kärnämnen som bättre anpassas efter utbildningens karaktär samt större kurser kan bidra till en ökad motivation och därmed bättre resultat hos eleverna. Vi måste vidga synen på kunskap och vilka vägar till kunskap som kan väljas. Det räcker inte att elever i gymnasiet får teoretisk kunskap för att skapa ett bra samhälle för alla människor. De praktiska formerna av kunskap har tyvärr länge haft en underordnad ställning, och vi har främst fokuserat på teoretisk kunskap. Det är en viktig uppgift för skolan att ge dessa praktiska kunskaper en bättre ställning, och denna reform är ett led i detta arbete. För oss i är det viktigt att ha en mer mångfasetterad syn på kunskap och att framför allt ha en gymnasieskola som i hög grad är anpassad efter olika individer och olika förutsättningar. Praktisk kunskap består ofta av färdigheter, om att veta hur till skillnad från teoretisk kunskap som traditionellt brukar handla om att veta att eller att veta om. Estetiskt och annat praktiskt arbete ska genomsyra skolan. Om eleverna ges goda möjligheter att uttrycka sig genom exempelvis bild, musik och drama får detta en gynnsam inverkan på hela arbetsklimatet i skolan. Vi behöver i ökad utsträckning en flexibel och individanpassad gymnasieutbildning som tar hänsyn till varje elevs unika behov och förutsättningar. Ett sätt är att främja utvecklingen av profilklasser, profilskolor och nivågrupperingar och genom att göra skolan lustfylld med utgångspunkt i elevers egen verklighet. Att öka kvaliteten på det individuella programmet genom att det alltid ska vara heltid, så att fler fullföljer sin utbildning, ger fler möjligheter att välja att läsa vidare. Det är viktigt att elever på det individuella programmet inte lämnas i sticket med bara några timmars undervisning . Fokus måste vara på att eleverna ska stanna i IV så som möjligt, att de ska få det stöd som de behöver och kunna gå över till ett nationellt program. Frågan om frisökning har vi drivit under arbetet med både utredningen och propositionen, och det är en viktig reform. Att ge eleverna en ökad frihet att söka sig till den skola som de vill blir ett ytterligare steg på vägen till en skola där elevers intresse och egen vilja står i fokus. Det ökar elevernas motivation och kan förbättra studieresultaten. kan man trots en mängd goda undantag känna att det kanske borde ha hänt mer när det gäller pedagogisk utveckling i gymnasieskolans olika ämnen. Att kärnämnena i högre grad bör präglas av utbildningens inriktning borde vara en självklarhet. Det betonas i gymnasiepropositionen att så ska ske, och en sådan utveckling måste ytterligare stödjas. Vi måste i skolan utgå från eleverna där de befinner sig och möta dem i deras verklighet. På detta sätt kan man öka intresset och känslan av relevans för kärnämnen. Kritiskt tänkande, analys och problemlösning bör utgöra en naturlig del av alla undervisningsmoment. Vi vill att undervisningen i konflikthantering, jämställdhet och samlevnad ska förbättras och ges större utrymme i gymnasieskolan. För att elever, lärare och övrig personal ska kunna känna delaktighet i skolan och dess verksamhet krävs att de kan vara med och påverka sin skola utifrån demokratiska principer. Skolstyrelser där eleverna är i majoritet är en framkomlig väg. För att kunna få elever att ta ansvar måste man ge dem ansvar. Det är viktigt att det då handlar om att ett reellt inflytande ökat. Elevernas inflytande över den dagliga arbetssituationen är det som måste öka. Jag yrkar bifall till reservation 9 där vi tillsammans med Vänstern tar upp en viktig jämställdhetsfråga. Vi vill att Myndigheten för skolutveckling ska få i uppdrag att utarbeta kurser i enlighet med det koncept som har använts för flickornas kurser i teknik, det vill säga kurser som ger pojkar möjlighet att prova på yrken inom vård, skola och omsorg. Det är minst lika viktigt att det finns män inom dessa sektorer som att det finns kvinnor inom de mer traditionellt manliga. 162 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande UbU6 och avslag på samtliga reservationer och motioner. I detta betänkande behandlas 56 yrkanden från den allmänna motionstiden som gäller gymnasieskolan. Yrkandena handlar bland annat om behörighet till gymnasiet och högskolan, livslångt lärande, examensformer, fritt val av skola, jämställdhet, yrkesprogrammen, arbetsplatsförlagd utbildning, lärlingsutbildning och entreprenörskap. Jag ska beröra några av dessa områden. Frågan om behörighet till gymnasieskolan behandlas i betänkandet Utveckling av gymnasieskolan. Där underströk utskottet vikten av att reglerna för behörighet i gymnasiets nationella program upprätthålls. Elever som saknar godkänt betyg i svenska, svenska som andra språk, engelska eller matematik och inte kan antas till gymnasieskolans nationella program innan de har skaffat sig nödvändiga förkunskaper ska i stället erbjudas plats på ett individuellt program. Utskottet har ingen annan uppfattning . Att eleverna slutar utan att ha uppnått behörighet till gymnasieskolan är djupt otillfredsställande. har ansvar för att möjliggöra för eleverna att nå målen för utbildningen, och det måste ske. Utskottet vill peka på att det pågår ett kvalitetsarbete i för att nå detta mål. Till exempel fortgår arbetet med att implementera kvalitetsprogrammet ska vara bra skolor. Utgångspunkten är att statens stora ekonomiska satsning på skolan, bland annat genom personalförstärkningar, måste följas av tydliga insatser för att uppnå en nationellt likvärdig och kvalitativt god utbildning. Även det förhållandet att elever slutar sina gymnasiestudier utan att ha slutfört studierna är enligt utskottets uppfattning djupt otillfredsställande. Det är viktigt att man tar reda på vilka orsakerna är till att eleverna går på ett individuellt program. Enligt förhåller det sig så att en tredjedel, ca 3 000 elever, inte har kommit in på sitt förstahandsval eller inte alls har sökt på grund av skoltrötthet, vilsenhet eller därför att de trott att de skulle få jobb. Dessa elever blir återvisade till gymnasieskolan och kommer då till ett individuellt program. Där läser de i kapp och går sedan över till ett gymnasieprogram. Cirka hälften av eleverna har redan avbrutit ett gymnasieprogram och är alltså behöriga men går på ett individuellt program. En viktig faktor är att de inte har kommit in på sitt förstahandsval. De har avbrutit ett gymnasieprogram. Dessutom har vi de elever med utländsk bakgrund som har kommit sent till och inte klarar av svenska språket. Det är då ganska självklart att de inte klarar utbildningen. Jag tycker att det är viktigt att man i gymnasieskolan arbetar med att eleverna i så stor utsträckning som möjligt kommer in på sitt förstahandsval och att de får stöd när de börjar sin gymnasieutbildning så att de klarar av den och inte hoppar av den. Det har visat sig att det ofta är så att eleverna inte kräver så mycket stöd för att klara det. Det gäller att vara väldigt vaksam och se när eleverna behöver stödet. Sedan har vi den grupp som inte har gymnasiebehörighet. kan förebygga detta genom ett ökat samarbete med gymnasieskolan bland annat. För att ytterligare stödja dessa elever har regeringen presenterat propositionen Kunskap och kvalitet elva steg för utveckling av gymnasieskolan. Jag vill ytterligare en gång understryka att det är oerhört angeläget att gör sitt jobb. Men bortsett från om gör sitt yttersta kommer vi alltid att ha elever som går till gymnasieskolan utan att vara färdiga så att säga. Det kan inte vara så att gymnasieskolan stöter bort dem, utan självklart ska man ta hand om dem och hjälpa dem vidare. har beslutat om nämnda proposition, Kunskap och kvalitet elva steg för utveckling av gymnasieskolan. Där föreslås stora förbättringar när det gäller individuella program. Ett viktigt beslut är att utbildning som påbörjas efter på ett individuellt program ska bedrivas i en omfattning som motsvarar heltid. Jag tror att det kommer att göra väldigt stor skillnad. Syftet med förslaget är att stärka gymnasieskolans förutsättningar att i direkt anslutning till möta och fånga upp de elever som saknar behörighet att söka till ett nationellt program. Gymnasieskolan ska på så sätt kunna erbjuda en utbildning som har hög kvalitet och som kan utgöra den nödvändiga bro mellan och gymnasieskolan som behövs för att minimera studieavbrott och avhopp. Regeringen tillför kommunerna för att studier på det individuella programmet ska kunna bedrivas på heltid alltså ytterligare en förstärkning. Utskottet vill framhålla möjligheten att enligt 5 kap. 4 § skollagen inrikta ett individuellt program mot studier på ett nationellt eller specialutformat program ett programinriktat individuellt program. Den möjligheten finns . Eleverna kan där utifrån egna förutsättningar läsa gymnasiekurser i kombination med olika stödinsatser och bli behöriga. Möjligheten att följa ett sådant program är ett steg när det gäller att tydliggöra att studier på ett individuellt program ska leda till att man övergår till ett nationellt eller specialutformat program. Utskottet vill understryka att kommunerna enligt utskottets uppfattning så långt som möjligt bör erbjuda elever programinriktade individuella program på heltid. Det är inget som hindrar att man gör det . När det gäller yrkanden om att gymnasieskolan ska vara en förberedelse för ett livslångt lärande delar utskottet den uppfattningen men menar att den förberedelsen ska ske ända från förskolan och upp genom hela utbildningsväsendet. Gymnasieskolan ska vara elevanpassad och flexibel, och det finns det goda förutsättningar för det gäller bara att använda verktygen. Men 180-gradersomsvängning i skolpolitiken åt höger med att sortera elever visar inte vägen till en flexibel och elevanpassad gymnasieskola. Jag är väldigt besviken på som ju tidigare haft en helt annan inriktning, som påpekade. av de elever som slutade i 2003 fortsatte direkt till gymnasieskolan. Av alla elever som började i gymnasieskolan 1998 fick slutbetyg . /04 lämnade av eleverna årskurs 3 i gymnasieskolan med slutbetyg. Självklart ska vi inte slå oss till ro med dessa resultat, utan det är viktigt att vi jobbar vidare och försöker höja kvaliteten i gymnasieskolan. I betänkandet Utveckling av gymnasieskolan slog utskottet fast att gymnasieskolan ska vara en skola med en minsta gemensam kunskapsbas för såväl studie- som yrkesförberedande utbildningar. Därför ska kärnämnena vara gemensamma för samtliga utbildningar. Gymnasieskolan är inte enbart en förberedelse inför högre studier utan också en förberedelse inför arbetslivet och för livet som aktiva samhällsmedborgare. Utskottet avvisar därför förslag om införandet av tvååriga linjer. Utskottet menar att den gymnasiala yrkesutbildningen måste hålla hög kvalitet och ha hög legitimitet. Därför är det arbetsplatsförlagda lärandet och ett nära samarbete med arbetslivet ytterst angeläget från kvalitetssynpunkt. För att det ska vara attraktivt att välja ett yrkesinriktat program är det dessutom viktigt att det finns ett brett utbud av eftergymnasial utbildning. När det gäller den nya lärlingsutbildningen har regeringen gett i uppdrag att utreda och lämna förslag till utformning och reglering av detta. Det ska redovisas . Utskottet delar den oro som flera motionärer upplever vad gäller hantverksutbildningarnas fortlevnad men utgår från att kontakter och den utredning som pågår kommer att belysa vilka branscher som är speciellt lämpade att omfattas av lärlingsutbildning. Det blir intressant att följa de olika gymnasieskolornas arbete med att höja kvaliteten och vara mer flexibla och elevinriktade. 163 () replik: började med att erkänna problem inom både och gymnasieskolan. Jag tror att till och med kallade det för djupt otillfredsställande att så många hoppar av gymnasieskolan som sker. Det gläder mig att hon delar min uppfattning på den punkten; hon har helt rätt. Men det som skiljer mig från är att jag inte har haft makt att påverka gymnasieskolans utveckling , vilket hon har haft. Därför vilar ett tungt ansvar på och hennes kollegers axlar. Även om nu har kommit till insikt om problemen kvarstår frågan vad man ska göra för att komma till rätta med dem. Jag skulle vilja fråga vad avser att göra för att se till att tusentals elever inte slås ut från gymnasieskolan och känner sig misslyckade. 164 () replik: Först och främst: Jag nämnde i mitt anförande att vi har givit en förstärkning om 450 miljoner för att stödja just de elever som har svårigheter. Det tycker jag är det viktigaste, för vi har inte råd med att egentligen någon elev inte går igenom. Därför ser jag där en insats. Vidare tillför vi på olika sätt kommunerna pengar för att de ska stärka utbildningen. Det här är de insatser vi kan göra. Det är ju ett delat ansvar, så kommunerna måste också se till att ett bra jobb görs. Är det brister när det gäller kompetensen bland lärare ska man se till att de lärarna får kompetensutveckling och så vidare. Det är alltså många olika saker som kan göras, och som också görs! 165 () replik: Det spelar ingen roll hur mycket pratar om åtgärder som ska sättas in. Grundproblemet kvarstår ändå, det vill säga att alla elever i dagens gymnasieskola tvingas att läsa ämneskurser som ger dem högskolebehörighet. Motivet bakom det är vällovligt. Men resultatet är inte att alla blir behöriga att gå vidare till högskolan. Tvärtom är resultatet att tusentals elever, framför allt på de yrkesförberedande programmen, slås ut. Jag är smått intresserad av att höra om är beredd att göra en omvärdering just för att göra något åt de problem som hon själv erkände i sitt huvudanförande. Tycker alltså att 3040-procentiga avhoppsfrekvenser på en del yrkesförberedande program är ett rimligt pris att betala för att upprätthålla en kollektivistisk likhetspolitik? 166 () replik: Vi står inte för någon kollektivistisk utbildningspolitik. Det där är något som ni på den borgerliga kanten tjatar om. Vi ser till den enskilde eleven, och det har vi alltid gjort. Jag är ganska trött på den här diskussionen. Det är ett väldigt cyniskt sätt att sortera yrkesinriktade program och högskoleförberedande program och värdera dem utifrån att de som går på yrkesinriktade program inte klarar någonting. De klarar sina kärnämnen men inte den teoretiska delen. Jag har inte mött speciellt många yrkesmän och yrkeskvinnor som inte är både teoretiska och praktiska. Då klarar man ju inte jobbet. är yrkena så avancerade att man måste ha bådeoch. Man kan inte till exempel bara meka med bilar, utan man måste också kunna svenska och matte. Därför är det cyniskt att lämna de här eleverna utan de kunskaperna. Det handlar bara om att vi måste höja ribban och göra ännu fler insatser. Jag tror på dessa förslag om att vi måste öka samarbetet mellan till exempel karaktärsämnen och kärnämnen så att man får svenskan mer integrerad. Då kan man känna att svenskan och matten är verktyg och inte ämnen. Jag har pratat med väldigt många ungdomar som absolut inte vill ha en lägre nivå på kärnämnena än vad vi har . 167 AXEL DARVIK (fp) replik: erkänner problemen i skolan. Det är bra att det har kommit så långt att vi har en gemensam problembild. av 20-åringarna når inte upp till målet för gymnasieskolan. Resultatet för dem är att de varken får med sig någon högskolebehörighet eller några yrkeskunskaper som gör att de kan klara sig i yrkeslivet. Arbetslösheten bland ungdomar är just nu den högsta . Jag tycker mig ändå kunna skönja en viss retorisk förskjutning hos Socialdemokraterna. Det gäller den tidigare utbildningsministern och den nya ledningen också. Detta manifesteras också i att flummets höjdpunkt, förslag, faktiskt landade i papperskorgen. Det är många som tycker att det var tur. Ser man tillbaka har vi en historia av att, delvis tillsammans med Socialdemokraterna, ha kämpat för en kunskapsskola, men gled vi ifrån varandra. Socialdemokraterna poängterade inte längre på samma sätt att kunskapen var det absolut viktigaste och att alla ska ges möjlighet att utvecklas. Jag hoppas nu att man kanske börjar hitta tillbaka till det här bildningsidealet. Jag skulle vilja ställa en fråga. Vilken syn har på individens möjligheter att mer själv kunna få välja vilken typ av utbildning man vill gå, det vill säga om man vill ha en studentexamen, om man vill ha en yrkesexamen eller om man vill gå ett lärlingsprogram för att få lärlingsexamen? Jag hoppas att det har väckts en del tankar och nya insikter som gör det möjligt att på allvar ge upp den flummiga skolpolitiken. 168 () replik: Jag har en bakgrund i arbetarrörelsen. Där har kunskap varit det centrala. Det har varit ett viktigt instrument för att man ska kunna gå vidare i livet och få bättre förutsättningar. Jag är , men jag har växt upp med det. Samma sak gäller bildningsidealet man skaffar sig inte bara ämneskunskaper, utan man skaffar sig också en bildning. Det är hedersord för mig. Jag tycker att det är cyniskt när man tycker att en grupp av elever ska ha en bättre fil och en annan grupp ska ha en sämre fil och sämre förutsättningar. Det kan jag aldrig ställa upp på. Det gäller att oförtrutet jobba vidare för att få eleverna att nå så långt som möjligt. Sedan är det ju så att man väljer fritt . Om man inte klarar utbildningen har skolorna möjlighet att låta eleverna välja bort en del kurser. Men det är ingenting man ska ta till i första hand. Det viktiga är ju att man lägger ribban högt och försöker se till att alla elever når så långt som möjligt. Därför vill jag inte att man, när det nu går tungt, genast ska sänka ambitionsnivån och säga att vissa ska gå tvååriga linjer. Det tycker jag är cyniskt. 169 AXEL DARVIK (fp) replik: Förlamningen i Socialdemokraternas och regeringsunderlagets skolpolitik sänder ut tydliga signaler. Det finns en splittring mellan stödpartierna och regeringen och det finns en splittring inom Socialdemokraterna mellan olika attityder i skolpolitiken. Det ger den här förlamningen. Det gör det också omöjligt för vänsterkartellen att ta tag i de här mycket besvärliga problemen. pratade en del om det. Det finns en del som hon inte ville prata om. Vi har en grym utslagningsmaskin i gymnasieskolan . av 20-åringarna når inte upp till målet för gymnasieskolan. Den här grymma utslagningsmaskinen tuggar vidare om man inte gör något åt problemen. Du säger att man får välja fritt. Ja, det handlar om att välja fritt inom en tydlig och tajt socialdemokratisk ram som man inte får gå utanför. Vi vill däremot ge individen möjlighet att själv få välja. Vill man läsa en yrkesutbildning ska vi kunna erbjuda en yrkesutbildning med hög kvalitet där det är ett tydligt fokus på att man sedan ska kunna få ett arbete. Vill man läsa vidare på högskola ska det finnas sådana program på gymnasiet som ger kunskaper så att man klarar av högskoleutbildningen.