prot · GS0989 · 2005-03-11 00:00:00 — Det är riktigt som han säger; man kan säkert säga att underförstått finns rättigheten att ha ett politiskt uppdrag. Men problemet uppstår när det inte finns en tydlighet i lagstiftningen så att till exempel kyrkan eller andra civilrättsliga organisationer, företag och så vidare har klart för sig att detta är en generell rätt. Sedan måste man givetvis kunna ha undantag. Det exempel som tar upp är relevant i sammanhanget. Det finns också många andra. Man kan ju inte sitta som kommundirektör och dessutom vara ledamot av kommunfullmäktige. Det är inte rimligt. Jag efterlyser att man tar initiativ till att skapa en generell rätt för att inneha ett offentligt politiskt uppdrag. Sedan får man försöka specificera när det ska göras undantag i sammanhanget. Jag skulle vilja att statsrådet övergav den passiva hållningen och aktivt försökte ta en fajt för att skapa denna generella rätt i lagstiftningen. 32 (): Nomineringsprocessen inför valet på olika nivåer är redan i gång. De politiska partierna söker engagerade personer som vill åta sig olika politiska uppdrag. Alla yrkesgrupper måste få engagera sig i politiken. Det tycker jag har framgått av debatten. Jag tror personligen att det kan vara en fördel att personer som har människovårdande yrken får tillfälle att vara förtroendevalda i en socialnämnd. Det är viktigt att kyrkan engagerar sig i politiken. Jag tror också att sunt förnuft, jävsbestämmelser och LOA-regler som statsrådet nämner i sitt svar är fullt tillräckliga grunder för att överväga om en person ska kunna åta sig uppdraget att verka i en socialnämnd. Vi får hoppas att detta olyckliga utspel från en biskop inte hämmar rekryteringen av kyrkans folk till politiska uppdrag. Ett enskilt ärende har engagerat massmedierna, men många har känt sig ifrågasatta i sina politiska uppdrag. Jag hoppas att statsrådet kommer att bevaka ärendets fortsatta gång inom och eventuellt vidta åtgärder. 33 Statsrådet (): Jag kan tillförsäkra och även att jag kommer att följa de här frågorna. Jag hade ett möte med representanter från förtroendevalda och representanter för de olika partierna i syfte att öka antalet förtroendevalda. I den problematik som då togs upp var det ingen person som berörde problemet med att fritidspolitiker eller andra politiskt förtroendevalda inte tog sina uppdrag därför att de skulle få repressalier från arbetsgivare och så vidare. Jag tvekar inte när det gäller att det problem som ni tar upp finns, men det tycks inte finnas något generellt problem i detta sammanhang. Att införa en annan lagstiftning när inte problematiken är klarlagd tycker jag är att förhasta sig. Däremot vill jag nämna det arbete som vi gör för att öka antalet fritidspolitiker. Jag vill rikta det tyngst vägande skälet till att vi har färre fritidspolitiker tillbaka till er. Det är bland annat kommunsammanslagningarna, men det är också sammanslagningarna och borttagandena av stadsdelsnämnder runtom i . Många, inte minst borgerliga partier, företräder en sådan politik. Jag hoppas att inte ni fullföljer den. Det ger alldeles för få möjligheter för medborgare att komma nära sina förtroendevalda. Jag kommer själv från en bakgrund som fritidspolitiker i en stadsdelsnämnd, och där kunde jag se vilket bra demokratiskt instrument detta är för att komma nära medborgarna. Det skapar också fler träffytor mellan förtroendevalda och medborgare. Jag hoppas alltså att ni inte själva verkar för att minska antalet förtroendevalda genom att ta bort politiska uppdrag. 34 (): Jag hoppas att statsrådet vill arbeta vidare för att rätten att inneha politiska uppdrag ska ges en starkare ställning. Det är glädjande att det inte är något stort problem. Men problemet är att det har uppstått ett problem och att det kan växa. Det kan vara en boll som kommer i rullning. En arbetsgivare eller någon part kan ha en dold agenda, men utnyttjar möjligheten att rikta repressalier mot någon för att man har ett visst politiskt uppdrag. Det kan till exempel gälla att man ogillar det politiska parti som vederbörande representerar. Det kan alltså dyka upp problem, och det är därför jag efterlyser en tydlighet i agerandet från regeringens sida. Jag fruktade att skulle kasta frågan tillbaka till mig eftersom jag sitter i , men han gjorde inte det. Vi ska ju utreda valsystemet, och där får vi anledning att ta upp den här typen av frågeställningar. Jag vill tacka statsrådet för debatten, och jag hoppas att statsrådet aktivt vill engagera sig till stöd för att man ska kunna inneha ett politiskt uppdrag. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:366 om sexklubbars könsdiskriminerande reklam 35 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att förhindra sexklubbarnas verksamhet och den aggressiva könsdiskriminerande reklam som de bedriver. Som beskriver vet vi att det förekommer kriminell verksamhet i form av till exempel koppleri, köp av sexuella tjänster, narkotikabrott och misshandel i anslutning till sexklubbarna. Denna del av verksamheten kan vi komma åt genom den rådande lagstiftningen. I detta sammanhang bör också framhållas att det enligt ordningslagen (1993:1617) är förbjudet att anordna offentlig pornografisk föreställning. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anordnar en offentlig tillställning i strid mot förbudet kan dömas till böter eller fängelse . Sexklubbars och de reklambärande bilarnas kvinnoförnedrande budskap ska givetvis motarbetas. Denna fråga är prioriterad och ryms inom sexualiseringen av det offentliga rummet, som är ett av fem fokusområden inom regeringens fastlagda jämställdhetspolitik . Den grundläggande orsaken till att dessa klubbar existerar och att reklamen finns handlar om att vi lever i en könsmaktsstruktur. Mer specifikt är det mäns efterfrågan som är grundorsaken och drivkraften, medan normaliseringen av kvinnoförnedrande bilder, utsagor och handlingar möjliggör dess fortsatta existens. För att motverka denna normalisering av kvinnoförtrycket är det viktigt att satsa på medvetandegörande och kunskapshöjande insatser, opinionsbildning och attitydförändrande åtgärder. Att främja de goda krafterna som arbetar med denna fråga är en förutsättning för att få till stånd en långsiktig förändring. beviljade därför regeringen till ideella organisationer för arbete mot sexualiseringen av det offentliga rummet. Dessa organisationer har stor kunskap och lång erfarenhet av att arbeta med dessa frågor. Vi kommer att följa detta arbete noga och ta till oss dess resultat. Utmaningen just nu handlar också om att analysera och formulera konkreta åtgärder som regeringen kan vidta gällande denna fråga. Det pågår därför ett arbete inom detta område. har bland annat knutit till sig forskare, representanter från organisationer och från reklam- och mediebranschen för att dessa ska bidra med sin expertkunskap. Sexualiseringen av det offentliga rummet är en bred fråga som handlar om påverkan i vårt vardagsliv genom reklam, tv och ett medieutbud i förändring, bland annat genom Internet och ny informationsteknik. De redskap och metoder som står till buds handlar här i stor utsträckning om riktlinjer, självreglerande organ och påverkanskanaler som finns utanför lagstiftningen. Exempel på sådana vägar är etiska riktlinjer för medieproducenter och att se över effektiviteten hos de självreglerande organ som finns. Sexualiseringen av det offentliga rummet handlar också om konkreta övergrepp och kränkningar av kvinnor och flickor i deras vardagsliv, men också exempelvis på de sexklubbar som tar upp i sin interpellation. Därför kan vi inte utesluta också en översyn av hur lagstiftningen ser ut på exempelvis reklamområdet. Arbetet på detta viktiga område är, som sagt, pågående, och jag avser att avvakta resultatet av de insatser vi påbörjat. 36 (): Tack för svaret. Det är jättebra att det pågår ett arbete, men det vore väldigt bra om det blev något resultat av det arbetet också. Det här inte precis någon ny fråga. Stockholmarna har upprörts över att det kör omkring bilar på stan med jättestora bilder på lättklädda kvinnor i utmanande positioner som ska locka folk till porrklubbar. Hur kan då påstå att det är en prioriterad fråga att få bort dem? Det har pågått . Vi har en lag som förbjuder sexköp, men det går inte att med lagliga medel stoppa reklam för sexköp. Hur går det ihop? Det är klart att det är detta det handlar om. Porrklubbarna är ju de nya sambandscentralerna för försäljning av sex nu när gatuprostitutionen har trängts tillbaka. Det finns, som sagt, belägg för att det förkommer både brott mot sexköpslagen och koppleri i anslutning till sexklubbarnas verksamhet, förutom en massa annan brottslig verksamhet som knarkförsäljning med mera. Problemet med slavhandel ökar . Tjejer från närliggande länder transporteras hit under falska förespeglingar och tvingas sedan till posering och prostitution. Att reklam för den verksamheten inte tycks gå att förbjuda är fullständigt ofattbart, och det sänder verkligen ut dubbla budskap. Det har gjorts flera försök att stoppa porrklubbsverksamheten och reklamen för den. presenterade vi kristdemokrater ett antal förslag, bland annat handlade det om att pröva att beslagta bilarna med porreklam genom att tillämpa bestämmelser angående koppleri. Det prövades aldrig. avslog vänstermajoriteten i ett förslag från som gick ut på att staden skulle skriva till regeringen och begära åtgärder mot sexklubbarna. Det hade man gjort utan framgång tidigare, var svaret. skrev den borgerliga majoriteten till regeringen för att få hjälp att stoppa den här porreklamen, men regeringen gjorde ingenting. har den nuvarande majoriteten i tänkt om och beslutat att än en gång begära hjälp av regeringen. Det är den jag också begär här . Just nu ligger ett ärende hos länsrätten, och det handlar om att fullmäktige i ville göra ett tillägg i de allmänna lokala ordningsföreskrifterna för att kunna förbjuda de här bilarna med porreklam. har avslagit det med motiveringen att förbudet skulle strida mot yttrandefriheten. Då är min första fråga: Delar bedömning att det strider mot yttrandefriheten att förbjuda reklam som går ut på att försälja kvinnokroppar? 37 Statsrådet (): Som statsråd kan jag inte recensera en dom i länsrätten och säga huruvida den är bra eller dålig. Det tror jag vet. Jag känner till det initiativ som man tog i där man beslutade sig för att detta var en kränkning av det offentliga rummet. Man ville därmed förbjuda dessa bilar, något som undanröjde med hänsyn till yttrandefriheten. Jag vet också att om jag skulle komma med ett förslag till om ett förbud för denna reklam skulle svara att detta står i strid med yttrandefriheten och att jag måste pröva alla andra möjligheter för att se om jag på något annat sätt kan få bukt med denna förnedrande reklam, vilket också har uttalat att det är. Därför har jag för avsikt att på så som möjligt återigen ta till mig de resultat som kommer från de projekt som vi nu har gett medel till. Vi kallar också till oss experter för att se vad vi ytterligare kan göra. Vi kommer också att med intresse följa den norska lagstiftning som finns. Jag tror att vet att jag är engagerad i de här frågorna. Jag hade förmånen att jobba med de här frågorna tillsammans med när hon hade dem på sitt bord. Det är en väldigt svår väg att gå fram när det gäller lagstiftning, men låt oss inte undvika detta när vi har prövat alla andra metoder. Men jag måste göra ytterligare försök med självsanering och för att hitta andra vägar, annars tror jag inte att jag har möjlighet att få det genom och genom . Jag välkomnar också ytterligare förslag från för att ta itu med de här mycket kränkande bilderna som rullar runt på stan. Utifrån de internationella besök som jag har gjort var jag bland annat hos kvinnokommissionen i skulle jag vilja tala om vilken stor respekt man har för svensk lagstiftning, inte minst när det gäller sexhandel. är unikt som har en lagstiftning där vi straffbelägger köp av sexuella tjänster. Regeringen ser köp av sexuella tjänster som en del av mäns våld mot kvinnor. Den lagstiftningen har visat sig vara väldigt resultatgivande, inte minst när det gäller handel med kvinnor. har betydligt mindre trafficking, som inte är något annat än människohandel och slavhandel, än vad våra närmaste grannar i har. arbetar vi med att försöka exportera den lagen. Därför har vi också en handlingsplan och en grupp som arbetar inom för att sprida denna lyckosamma lag ut i världen. 38 (): Det är intressant att själv vidgar debatten lite till att handla om könsdiskriminerande reklam i allmänhet. Det var egentligen det som vi om inte direkt samarbetade om så i fall hade en del seminarier om ihop när jag var civilminister. De flesta politiker vill ju inte ta i detta, precis som faktiskt gör nu också när han säger att detta är så svårt och att han ändå kommer att få mothugg så det är ingen idé att han ens försöker. Men jag gjorde faktiskt ett försök, och det försöket finns i Ds 1994:64 där en utredare tog fram ett förslag på hur man skulle kunna komma åt den könsdiskriminerande reklamen utan att ändra i yttrandefrihetsgrundlagen. Det handlade helt enkelt om ett tillägg i marknadsföringslagen. Detta lades på hyllan eller i någon byrålåda när Socialdemokraterna kom tillbaka till makten . Men jag kan upplysa om att det finns om det skulle behövas något underlag inför framtida lagstiftning. sade ju i sitt första svar att regeringen inte kan utesluta också en översyn av hur lagstiftningen ser ut på exempelvis reklamområdet. Jag tycker att det känns lite senkommet när det här förslaget har legat . Det var inte heller särskilt pregnant. Min fråga är: Ska det eller ska det inte göras någon översyn av lagstiftningen när det gäller att komma åt den här reklamen? diskuterade vi förbud mot innehav av barnpornografi. Yttrandefriheten användes då som ett argument mot det förbudet. Jag förstod aldrig hur dokumenterade övergrepp på barn kunde försvaras med hjälp av yttrandefrihetsargument. har dessbättre kritiken mot oss som då jobbade för den förändringen tystnat. De flesta inser att skyddet av barn måste vara överordnat allt annat, inklusive en förändring av yttrandefrihetsgrundlagen. Jag är lika frågande till att försäljning av kvinnor kan försvaras med yttrandefrihetsargument. Jag förstår att det kan finnas gränsdragningsproblem i vanlig reklam. I det fall vi nu talar om, bilarna som kör omkring med porreklam, där kvinnokroppen används för att locka till sexköp och annan förnedrande och kränkande behandling av kvinnor, borde inte avvägningen vara så svår. Det är ju det det handlar om. Man kör omkring med jättebilder på avklädda kvinnor och säger: Kom till den här klubben och utnyttja dem. Det är en så grov kränkning att det inte kan råda några avgränsningsproblem. Tänker göra en översyn av lagen och åtminstone försöka få ett stopp på detta? 39 Statsrådet (): Jag kan i det mesta hänvisa till mitt föregående svar. Vi har delat ut till olika projekt. Det intressanta i de projekten är dels kartläggningen, dels utbildning, information och opinionsbildning. Det gäller att se och lära sig vad bilderna står för. I den värsta av världar blir detta normalt. Det är något som sjunker in och blir en normalisering och stereotypisering av kvinnors och mäns roll, en objektifiering och underordning. Jag försäkrar, precis som jag gjorde i mitt svar, att en sista utväg är att överväga lagstiftning. För att den ska gå igenom i måste det vara en sista utväg och jag måste visa att jag i övrigt har gjort vad som står i regeringens makt. Jag kan ändå glädja med att det också händer saker. Något som vi har sett med oro på klubbarna är utnyttjande av ungdomar när det gäller sexuell posering. Den rekryteringen av unga människor vill vi stoppa. Därför har det lagts ett förslag och har antagit regeringens proposition. träder en lagändring i kraft som ska hindra utnyttjande av barn och ungdomar för sexuell posering. 40 (): Jag tycker att initiativet för att motverka sexualiseringen av det offentliga rummet är jättebra, men det täcker inte riktigt in detta. Det här är så utpräglat kränkande. Vi behöver inte lära oss mer. Jag kan förstå att som ny minister tycker att det här är en fråga som han måste tränga in ifrån allra första början. Så kan det inte vara. Eftersom Socialdemokraterna byter ministrar så ofta kommer vi aldrig till skott om varje ny minister säger: måste jag lära mig mer innan jag vågar lägga fram ett förslag. Det finns faktiskt en hel del som vi skulle kunna utnyttja. Jag hoppas att tar tag i detta. Jag tror på engagemanget. Dessvärre tror jag inte riktigt på att det kommer att genomföras i praktiken eftersom det redan nu framhålls hur svårt det är. Jag tror att man måste gå på. Man måste våga skapa opinion, förändra attityder och få med sig opinionen utanför så att det blir ett tryck på . Då går det att få igenom sådana här förslag. Jag tror att det trycket redan är ganska starkt, så jag önskar bara lycka till. Förändra lagstiftningen, . 41 Statsrådet (): Avslutningsvis vill jag bara säga att det är bra att veta att jag kan räkna med kd:s stöd vid en eventuell slutsats om att vi inte kommer vidare utan att också ta till lagstiftning. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2004/05:402 om överförmyndare 42 Statsrådet (): har frågat justitieminister vilka åtgärder justitieministern avser att vidta för att bekämpa hot och andra former av trakasserier mot tjänstemän vid kommunernas överförmyndarmyndigheter samt om justitieministern avser att se över möjligheten att tjänstemän vid dessa kommunala myndigheter ska komma att omfattas av ett sekretesskydd. Överförmyndare och ledamöter i överförmyndarnämnd väljs av kommunfullmäktige och innehar således ett förtroendeuppdrag. De kan delegera att avgöra vissa grupper av ärenden till en tjänsteman med behövlig kompetens. Eftersom arbetsfördelningen inom regeringen är sådan att frågor om de förtroendevaldas situation tillhör mitt ansvarsområde som demokratiminister så svarar jag på interpellationen. Det finns flera brott som aktualiseras när det gäller hot och våld mot förtroendevalda och tjänstemän. Bland dessa kan nämnas olaga tvång, olaga hot, ofredande, förtal, förolämpning samt våld, hot och förgripelse mot tjänsteman. Det är mycket allvarligt för vårt representativa demokratiska system med hot, trakasserier och våld som riktas mot förtroendevalda. Det är i ett demokratiskt samhälle oacceptabelt att människor som väljer att engagera sig politiskt därigenom utsätter sig själva och sina närstående för en reell risk att bli utsatta för hot eller våld. Mot bland annat denna bakgrund har regeringen tillsatt en parlamentarisk kommitté som arbetar med förslag till åtgärder som motverkar och förebygger hot och våld som riktas mot våra förtroendevalda. Kommittén ska redovisa sitt arbete och i kommitténs uppdrag ingår bland annat att kartlägga och analysera förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda samt överväga om det i något avseende finns behov av att förändra skyddet för de förtroendevalda. Kommittén har inte i uppdrag att arbeta med förslag till åtgärder som motverkar och förebygger hot och våld som riktas mot tjänstemän men resultatet av kommitténs arbete bör i vissa avseenden kunna användas då hot, trakasserier och våld riktas mot kommunala tjänstemän. har också frågat om sekretesskyddet för befattningshavare vid dessa myndigheter ska ses över. I sekretesslagen finns en bestämmelse om sekretess i myndigheternas personaladministrativa verksamheter för uppgifter om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att någon enskild eller någon närstående till den enskilde utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Vissa yrkesgrupper är dock mer utsatta för hot och trakasserier än andra. När det gäller sådana myndigheter där personalen särskilt kan riskera att utsättas för våld eller annat allvarligt men har regeringen därför getts möjlighet att föreskriva extra stark sekretess för vissa typer av uppgifter till exempel adressuppgifter. Sådan sekretess har också införts för till exempel polis- och åklagarmyndigheterna. Det bör alltid krävas goda och starka skäl för att inskränka offentlighetsprincipen. Regeringen har inte fått någon begäran om förstärkt personaladministrativ sekretess från överförmyndare och överförmyndarnämnder. Det finns därför inte tillräckligt underlag för att bedöma det faktiska behovet av förstärkt sekretess när det gäller överförmyndarna. Jag vill avslutningsvis framhålla betydelsen av att hot och våld mot förtroendevalda nu utreds. Det ska bli intressant att se vad kommittén kommer fram till och vad en fortsatt beredning av frågan kan ge. I avvaktan på detta avser jag inte nu att ta initiativ till några ytterligare åtgärder beträffande hot, trakasserier och våld mot förtroendevalda. 43 (): Det är glädjande att den här kommittén har tillsatts. Det är ett väldigt viktigt uppdrag kommittén har. Jag hoppas bara att inte tjänstemännen hamnar mellan stolarna. Kommittén handlar ju framför allt om förtroendevalda. Det är mycket angeläget att även tjänstemän ska kunna känna sig trygga i tillvaron. Det handlar faktiskt om grundtryggheten för dessa människor. Jag vet att ministern inte kan kommentera enskilda fall, men jag vill ändå nämna några fall som visar hur det kan gå till. En människa har satts under förvaltare och upplever att det är långsiktiga behov som går före kortsiktiga behov. Förvaltaren väljer alltså att betala mat, hyra och försäkring. Detta kan uppröra huvudmannen, eller den som är satt under förvaltare. Risken är då att denna person går vidare och vänder sig till överförmyndaren, och i större kommuner bärs bördan där väldigt mycket upp av de tjänstemän som arbetar där. Ett annat fall kan det vara när två gode män har hand om ett underårigt barn. Konflikter mellan dessa gode män kan då leda till att detta går ut över överförmyndarens tjänstemän. Det kan vara en dragkamp som handlar om vårdnad om barnet och inflytande över barnets liv. I detta spel kan tidigare skilsmässor, konflikter, missbruk och så vidare dras upp, och man kan då använda personuppgifter hos överförmyndarens tjänstemän för att försöka förbättra sin situation. Vad det rent konkret handlar om är att dessa personer har rätt att ringa till kommunen och få ut personuppgifter om exempelvis en enskild jurist som jobbar hos överförmyndaren hennes eller hans personnummer, personliga hemadress, hemtelefonnummer och till och med meritförteckning, cv. Det är alltså väldigt personliga uppgifter som röjs och som kan användas dels för egen , dels för rena hot och trakasserier. Det finns exempel där man ringer hem till tjänstemannens familj när denne inte hunnit komma hem från jobbet utan minderåriga barn svarar och då utsätts för hot. Man ringer till tjänstemannen och säger: Vi vet var dina barn går i skola. Vi vet var du bor. Vi kan stå där och vänta, och du har ingen chans att förhindra det. Det här leder till personlig katastrof för de berörda tjänstemännen. Detta var ju inte vad man väntade sig när man tog jobbet. För en förtroendevald är det inte heller vad man väntade sig, men det är ändå en lite mer offentlig situation. För dessa tjänstemän blir det än mer chockartat att utsättas för de här hoten. Det kan dessutom röra sig om fler än ett fall. Alla som är missnöjda med sin gode man eller förvaltare vänder ju sig till överförmyndaren, som har tillsyn över förvaltare och gode män. Det kan alltså röra sig om flera fall och om människor som känt sig kränkta så att aggressioner har byggts upp. Jag tycker att det är väldigt angeläget att just dessa tjänstemän inte faller mellan stolarna med tanke på att man funnit att det finns en hotsituation för tjänstemän vid andra myndigheter. Det är sorgligt att var man råkar jobba ska avgöra om man ska få det här sekretesskyddet. Det är någonting väldigt enkelt de här tjänstemännen begär, nämligen att kommunen inte automatiskt ska tvingas lämna ut deras personuppgifter.