prot · GS0972 · 2005-02-09 00:00:00 — Vi har sett kampen mot terrorism som sakta men säkert håller på att montera ned dessa viktiga principer. Vi har sett tortyr. Vi har sett utomrättsliga avrättningar. Vi har sett människor bli fängslade utan rätt till rättegång. Vi har sett stater som använder sig av terroristbekämpningsmanteln för att begå övergrepp mot sin egen befolkning på ett sätt som har setts. Folkrättsbrott som tidigare aldrig hade accepterats ursäktas i efterhand med terroristbekämpning, demokratiutveckling och mänskliga rättigheter för den enskilde individen. Därför har man kunnat sätta folkrätten ur spel. Motsättningar mellan folkrätten och mänskliga rättigheter har målats upp. Jag säger inte att det är lätt. Den enskilde individens rätt till skydd jämfört med staternas rätt till suveränitet är svåra och komplicerade frågor. Men det innebär inte att man kan acceptera att man sätter folkrätten ur spel och ursäktar det i efterhand. Det vi har kunnat se är att efter folkrättsbrotten har brott mot mänskliga rättigheter följt. Väldigt många har velat koppla den utvecklingen till tiden efter världen stod inför ett nytt fenomen som krävde nya ställningstaganden och nya metoder. Det stämmer delvis, men dessa krafter och metoder har funnits . Skillnaden är att det tidigare skedde i det fördolda. När övergreppen upptäcktes fördömdes de i kraftiga ordalag. har världen tystnat. har helt andra möjligheter öppnats i terroristbekämpningens namn. Man behöver inte ens begå övergreppen i det fördolda. angrepp på blev klassat som självförsvar. agerande i innebär att övergrepp begås i terroristbekämpningens namn. Vi har tidigare upptrappning av utomrättsliga avrättningar. Samarbetet med har förstärkts. Man säger att det är viktigt i terroristbekämpningens namn och för världens säkerhet att också är en viktig samarbetspartner. Regimer världen över har tagit tillfället i akt att slå till mot oppositionella utan att behöva oroa sig för alltför mycket kritik från omvärlden. Jag skulle kunna ge många fler exempel. står vi inför ett val. Ska folkrätt, demokrati och mänskliga rättigheter kunna försvaras måste det också ges ett verkligt innehåll och inte bara vara vackra ord. Listan på övergrepp som sker i världen skulle kunna göras mycket lång, men protesterna hörs inte längre. Jag saknar i utrikesministerns tal något om de övergrepp som sker och hur ser på dem. är ett folkrättsvidrigt krig där FN ställdes åt sidan. Vad alla tycks ha glömt är vad man sade var anledningen till attacken, nämligen massförstörelsevapen. Man sade att hotade världen, att inom väldigt faktiskt kunde anfalla resten av världen med massförstörelsevapen. Därför var attacken nödvändig. har inga massförstörelsevapen hittats. säger man att kriget i var ett krig för demokratin. Det var ett krig för att avsätta och befria folket. Efter ockupationen tillsattes en interimsregering som i efterhand har sagt att man vill att ockupationsmakterna ska stanna. Med detta har och den svenska utrikesministern sagt att är ockuperat. har det hållits val i . Man kan ställa sig frågan: Var det ett demokratiskt val under de premisser som fanns? Det fanns inga möjligheter till valövervakning eftersom läget var alldeles för våldsamt. Det fanns ingen möjlighet att kontrollera om valet gick riktigt till. Det fanns inte de demokratiska grunderna i en situation där landet är under ockupation att kunna genomföra ett fullt demokratiskt val. Var då valet inte betydelsefullt? Jo, det var det. Vad det irakiska folket visade när man gick och röstade var att befolkning är beredd att ta ansvar för . befolkning vill ha demokrati och kan driva fram demokrati. Det visar att befolkning måste ges möjligheten att ta ansvar för sin egen utveckling, att ockupationen måste upphöra och att ockupanterna måste lämna landet. Här måste FN gå in och ta ett större ansvar. Då måste världen också erkänna att detta var ett folkrättsbrott, att är ockuperat, att irakierna nu har visat vilken väg de vill ta och att man måste ge den möjligheten till folk. IsraelPalestina är en konflikt vi har följt . Den senaste tidens process och presidentvalet i öppnar för nya möjligheter. De samtalen och överenskommelsen om vapenvila måste man se som något oerhört positivt. Men man får inte bli blåögd. Man måste se att det är långt kvar för att det ska kunna bli en fred i och . Det som krävs , herr talman, är att omvärlden också sätter press på . fortsätter att bygga apartheidmuren. fortsätter att ta mark från palestinierna. fortsätter att öka sina bosättningar. fortsätter att behandla palestinierna som andra klassens medborgare. Vi måste i denna fredsprocess kräva att man inte gör avsteg från den internationella rätten och från Haagdomstolens utslag. Vi måste kräva att detta inte får bli en del i förhandlingsprocessen utan att palestinierna måste få sina internationella rättigheter tillgodosedda innan en ordentlig fredsprocess kan komma i gång. Situationen i har flera talare berört. Situationen i är katastrofal. FN kunde på sitt senaste möte inte enas om att människor skulle kunna ställas inför den för de brott som begåtts av då motsatte sig detta. Det får dock inte innebära att FN, och EU slår sig till ro. Man måste trycka på. Framför allt måste man nu se till att öka stödet till den afrikanska unionen för att denna ska kunna gå in och utföra sitt oerhört viktiga arbete. Det är viktigt att det också blir den afrikanska unionen. Det har framförts kritik från den här talarstolen mot att man nu säger att den afrikanska unionen ska göra detta. Samma personer brukar dock prata om vikten av att vi kan ta ansvar i vårt eget närområde, och det är också viktigt att vi låter den afrikanska unionen få ta ansvar i sitt närområde. Men det krävs mycket stöd och ett stort mod. Det finns också konflikter i världen som sällan berörs. En sådan är konflikten mellan och . har gjort allting som FN ålagt dem, men vägrar att följa detta. Vi kräver att FN och den också agerar för att ska bli fritt. Det finns många fler viktiga frågor och områden som man skulle vilja ta upp, herr talman, men tiden räcker inte till. Jag har i detta anförande framför allt velat lyfta fram den negativa utvecklingen när det gäller den internationella rätten. Jag har också velat lyfta fram den dubbelmoral som finns i världen. På vissa länder ställs det krav att förbättra mänskliga rättigheter; andra länder kritiserar vi inte ens. häver vi vapenembargot mot därför att vi har handelspolitiska intressen. säger vi är världens största demokrati med vilken vi har en nära värdegemenskap. Trots att man har Guantánamobasen, , och riktas ingen kritik. Ska mänskliga rättigheter och kampen för demokrati bli verklighet måste det bygga på principen om alla människors lika värde, oavsett var i världen brotten begås och oavsett av vem oavsett om det är av en stormakt eller av ett litet land, oavsett om det är av ett land som kallar sig demokrati eller av en diktatur. Mänskliga rättigheter är individens rättigheter. Mänskliga rättigheter bryr sig inte om ifall det är en stormakt eller ett litet land, en diktatur eller en demokrati som utför brotten. Ska utrikespolitik kunna ha något ordentligt innehåll får inte kampen för demokrati och mänskliga rättigheter föras med brott mot just dessa rättigheter. behöver en utrikespolitik som inte bara är vackra ord utan där de fylls med verkligt innehåll. utrikespolitik behöver en vision en vision där kampen för demokrati och mänskliga rättigheter, respekten för folkrätten samt fattigdomsbekämpningen ges ett verkligt innehåll och inte bara är vackra ord, ett innehåll där inte egenintresset sätts före de principiella värdena. 6 (): Det finns mycket att göra i den internationella politiken. Freden är fortsatt en utmaning i den stora konfliktbågen från norra till . Där finns kärnvapenhotet i och . Där finns konflikten IndienPakistan och IndienKashmir, förutom vad som återstår att göra i och i . Vad händer med ett växande med möjlighet att upprusta och köpa vapen? Kommer KinaTaiwan-frågan, med inblandat, att bli nästa stormaktskonflikt? Dessutom har vi hot om våld och terrorism samt de brott mot mänskliga rättigheter som sker på alltför många ställen i världen fortfarande. Men den kanske största utmaningen finns på miljöområdet. Världsnaturfondens årliga rapport 2004 konstaterar att mänskliga samhällen konsumerar mer av jordens förnybara tillgångar än vad de levande ekosystemen förmår återskapa. Med andra ord blir världen som går fattigare och mindre förmögen att upprätthålla liv. tillkommer 70 miljoner fler människor, merparten av dem med fullständigt berättigade krav på bättre liv än vad deras föräldragenerationer har fått uppleva. Utsläppen av klimatförändrande gaser från fossilbränsleanvändningen växer snabbt, världens oljeberoende likaså. står fossila bränslen kol, olja och fossilgas för eller mer av energitillförseln i de flesta industriländer. För världen som helhet har denna del ökat med , en sjudubbling, . Allra värst är . En människa som lever i eller lämnar ett ekologiskt fotavtryck efter sig som är dubbelt så stort som en europés och sju gånger större än det en genomsnittlig människa i eller lämnar. Det ställer stora krav på oss alla, men det gör det inte minst på , som förbrukar allra mest av de ändliga naturresurserna. Länder som och växer. Enbart i ökar andelen transporter . Konsekvenserna för världens miljö när alla människor i dessa länder vill ha samma levnadsstandard som den vi har här i väst kommer att bli stora. Vilken enorm tickande bomb mot en trygg värld är inte detta. Den största utmaningen är därför att fasa ut de ändliga bränslesystemen och skapa energi- och bränslesystem som är långsiktigt hållbara och förnybara. Med förnybara bränslen kan vi minska utsläppen, minska sårbarheten och skapa arbete och sysselsättning inte minst i länder som är i stort behov av jobb. Det mesta av råvarorna till sådana lösningar finns inte minst i utvecklingsländerna. Kärnkraften är inte en sådan lösning. Närmare hälften av all olja produceras i instabila regioner. Ett fortsatt starkt beroende av oljan, och därmed fortsatt beroende av säker leverans från dessa regioner, innebär stora risker säkerhetsmässigt. Den omständigheten talar för att ett fortsatt fredsarbete bör ha största prioritet framöver, men det talar också för att den internationella politiken bör sätta fokus på miljö-, bränsle- och energifrågorna. Det är dags att föra upp dessa frågor på den internationella agendan på ett betydligt kraftfullare sätt än som har skett . Det fanns inte ett enda ord om en uthållig jord och värld i regeringens deklaration. Min fråga till utrikesministern blir: Är regeringen beredd att sätta miljöfrågorna på den internationella agendan? Är regeringen beredd att internationellt driva omställningen av bränslesystemen mot ekologiskt hållbara och förnybara bränslen? Valet i blev en framgång. Det kunde genomföras trots hot om våld och terror. Alla som stod upp mot våldet och vågade kandidera, liksom alla som vågade gå till valurnorna är att gratulera. De gjorde det därför att de tror på en demokratisk utveckling i . De gjorde det med livet som insats. De måste nu ges all hjälp och allt stöd internationellt så att inte deras förhoppningar om ett demokratiskt och fredligt går om intet. Deras första steg mot en hoppfullare framtid får inte vara förgäves. Det är viktigt att på allvar visar att man vill åstadkomma ett fritt, demokratiskt styrt . De kan inte fortsätta spela den dominerande roll som de själva har åtagit sig utan får aktivt stödja ett FN-övertagande av den fortsatta processen. Det är mycket som talar för att EU borde påta sig ett större ansvar i . Det skulle kunna ha en återhållande effekt på våldsutvecklingen. EU kan och bör göra större insatser, i varje fall när det gäller utbildandet av poliser, utvecklandet av rättsväsendet och insatser för att få det civila samhället på fötter, allt detta med FN i rollen som huvudaktör. är det viktigt att de demokratiska partierna får stöd i sitt fortsatta demokratiarbete i . Valet av ny palestinsk ledare efter har öppnat möjligheterna till fortsatta samtal och förhandlingar mellan och . Det kan förhoppningsvis vara ett första viktigt steg mot en lösning på en historisk konflikt som sett ut att aldrig kunna lösas. Båda parter bör nu anstränga sig att komma vidare till en slutlig lösning med en palestinsk stat inom säkra och erkända gränser, som kan leva i fredlig vänskap med sina grannstater. Även här bör och EU agera. har av tradition drivit en aktiv utrikespolitik. Vår alliansfrihet gör att vi kan tala utan bindningar i världen. Vi kan göra vår röst hörd och räkna med att bli respekterade. har gett lyskraft åt kampen för fred, demokrati och solidaritet med fattiga i världen. Det här är en position som vi ska värna. Det förutsätter att vi gör det med omdöme, att vi agerar genomtänkt med fasthet och med konsekvens. Vi ska vara modiga i utrikespolitiken. Alliansfriheten ger oss den möjligheten. Men det har varit dåligt med modet och röststyrkan . Frimodigheten har avtagit, och röstläget har sänkts. Regeringens agerande i tsunamikatastrofen var inte snabbt. Det vet vi. Men det var inte heller särskilt modigt. I fallet med de utvisade egyptierna var agerandet långt ifrån modigt. Det var närmast en underkastelse för stormakten . Det var inte modigt att undvika att tidigt ge besked till EU-ledningen om att inga löften fick ges till om ett hävande av vapenembargot. Det var inte och det är inte modigt att vara lågmäld gentemot och om det som sker i eller för den delen om den ryska inblandningen i det genomförda presidentvalet i . Det är inte modigt att undvika att kalla det som sker i i för vad det verkligen är, ett folkmord. Det är inte modigt att vid officiellt besök hos president undvika att ta upp känsliga saker som kränkningarna av mänskliga rättigheter och det som hänt i och på . Det hade varit modigt att kunna säga att står upp för fred och nedrustning och att står på sida när det gäller att stoppa EU från att häva vapenembargot mot och hålla tillbaka export av vapen till en stormakt. Den svenska statsministern säger sig vara god vän med president . Det misstror jag inte alls. Goda vänner ska och bör vara ärliga mot varandra och våga säga sanningen åt varandra. En god vän som undanhåller sanningen är inte någon god vän. När tänker statsministern, utrikesministern och den visa att de är goda vänner till den amerikanska regeringen? När kommer den att vara ärlig och säga sanningen till den amerikanska? När ska man säga sanningen om att krigsfångar på inte är acceptabelt, att behandling av fångar i stil med vad som hände i inte är acceptabelt, säga att miljöfrågorna måste ges högsta prioritet, att det är hög tid för att skriva under Kyotoprotokollet, precis som nu har gjort? När ska den bevisa för det svenska folket och för våra samarbetspartner i andra länder att vi fortfarande talar med hög röst i utrikespolitiken? Vi ska göra vår röst hörd, och vi ska göra det också i samarbete med andra. Om , som , inte helhjärtat engagerar sig i försvagas den europeiska rösten globalt. Därmed tystnar också den enda organisation som kan balansera den amerikanska dominansen på världsfronten. är inne på ett stickspår om vi av andra börjar betraktas som tysta, försiktiga och ängsliga i utrikespolitiken, om vi betraktas som ett land här uppe i norr som vill vara vän med alla och inte stöta sig med någon på bekostnad av solidariteten med utsatta i världen. vill att ska fortsätta att tala med hög och ljudlig stämma i utrikespolitiken. Vi ska fortsätta att stå upp för de svaga och fattiga i världen, för mänskliga rättigheter, för hållbar utveckling, för fred och nedrustning och för värnet om demokratin. 7 (): Tack för att det finns folk kvar i kammaren, på läktaren och förhoppningsvis hemma i tv-sofforna. firas 100-årsminnet av FN:s förre generalsekreterare födelse. Så här uttrycker sig denna kloka statsman och tänkare i boken : Livsströmmen genom årmiljoner, människoströmmen . Ondska, död och nöd. Offervilja och kärlek. Vad betyder jag i detta perspektiv? Med samma ständiga självprövning bör även vi i , ansvariga som vi är för utformningen av många svenska ställningstaganden i världen, pröva vårt arbete. kom jag hem med i . Det var ett lugnt, seriöst, disciplinerat och vackert jättearrangemang i , där i stället världens likaledes kloka gräsrötter träffades. Här manifesterade över 150 000 vanliga människor sitt engagemang och sin vilja att bidra till en i grunden rättvisare och fredligare världsordning. Under fem dagars seminarier, kulturprogram och manifestationer diskuterades, analyserades, kritiserades och formulerades en långsiktig agenda som tar parti för de svaga i världen, för nollsvält, och som inte stämmer in i marknadsmegafonernas ekonomistiska ylande. Det var minst sagt befriande att få vara där! De civila organisationer som deltog på litar mer på direkt medmänsklig samverkan än på formella strukturer. De har nämligen alltför ofta visat sig medföra det gamla vanliga förtrycket, fast kanske maskerat till demokratiska beslut. Tilltron till som en äkta demokrati var i detta forum rejält urholkad, liksom att det skulle vara demokratins tillskyndare i världen. Väggmålningar, pamfletter och flygblad vittnade om hur anfallskriget mot uppfattats; som en draksådd ur vilken ingen genuin demokrati kan få näring och växa på länge . Därmed är det inte sagt att valet i var fel. Nej, i det rådande läget måste man verkligen bejaka det. Men ockupationen pågår ju! Uppbyggnadskontrakt skrivs företrädesvis med amerikanska bolag. Legitimiteten för den utifrån framskapade demokratiseringsprocessen är svår att bevisa, och split mellan olika folkgrupper gror. Med andra ord: Drakar skördar bara giftig frukt på de flesta områden. agenda, liksom Afghanistaninvasionens, har tvingat sig på mig under hela min riksdagstid, trots sin brist på konstruktivitet och mening. I stället för debattutrymme för hur vi till exempel bättre ska kunna bidra till att FN:s millenniemål om halverande av hungern, om utbildning för alla, om aidsbekämpning och om halverande av mödra- och barnadödlighet ska ske, eller hur de fattiga ländernas egna strategier för detta ska kunna bli så välförankrade som det var tänkt, har vi måst lägga tid på, , att bevisa att vi som var mot folkrättsvidriga invasioner inte automatiskt var för eller talibanstyret. Verkligheten, , vad än säkerhetsrådet har beslutat om att ockupationen formellt skulle upphöra , är dock att 150 000 soldater är kvar och att utplåningsräden mot med tusentals döda tillåts ske utan svensk officiell protest. Den illegitima ockupationen fortsätter. Men med det felaktiga hotet om massförstörelsevapen som förevändning fyllde kriget dock sin funktion: Världens största ekonomiska och militära makt säkrade sina oljeintressen till det facila priset av 1 500 döda amerikaner och mot ett litet nätt budgettillskott på ca bara för . Notera då att det i de färska beräkningarna i FN:s nya plan för att uppnå millenniemålen framgår att det fattas totalt i biståndsmedel för att uppfylla målen ända . Alltså för ett krig mot för utveckling i hela världen . Så ser prioriteringar ut. I och annorstädes talades det även, och talas, om risken för att en amerikansk invasion av står för dörren. Men vi gröna vill gärna höra att vårt utrikesdepartement kraftfullt vill och tänker försöka förhindra det. Det räcker med . Det räckte med . Förtroendekrisen mot finns alltså där, djupt rotad hos tusentals civila Social Forum-organisationer, hos vanliga sydamerikaner som till exempel mina rumskompisar i från den lilla fredsgruppen i , hos aktivister från hela världen liksom hos oss gröna. senast har begärt att amerikanska försvarsdepartementet ska få återuppliva ett atombombsbyggarprojekt, som fortfarande vägrar ratificera provstoppsavtalen för kärnvapen. Det blir inte bättre av att världssamfundet inte på allvar vågar ställa kärnvapen under lupp, att och upprustar och att kärnvapenländerna och fortfarande inte är pålitliga i sin konflikt. Stora delar av är dessutom starkt kontaminerat av utarmat men långtidsverkande och starkt sjukdomsalstrande uran. Det verkligt storskaliga hotet från massförstörelsevapnet kärnvapen är således långt ifrån över, och är i fara. Det här kommer upp på en internationell konferens i . På tal om vapen, , kan du också här garantera oss i och medborgare att det rykte som har läckt ut från Svärds utredning om en katastrofal urvattning av våra strikta vapenexportregler, vilka vi så länge berömt oss av, inte kommer att verkställas? Det ryktet kräver en omedelbar och kraftfull dementi här och för att inte massdemonstrationer ska utbryta i landet. Detta med vapenspridning och export har självklart bäring på en ny och bredare global säkerhetsdiskussion, som kan sägas ha startat på allvar efter fruktansvärda härjningar och som vi i länge arbetat för. Förebyggande sårbarhetsstrategier och effektivt akut bemötande måste förenas med långsiktig hållbarhet, både hemma och borta och i metoder, i produktionssätt, i miljö- och energisystemen tack, ! likväl som i infrastruktur, planering och beslutsgångar. Hade till exempel mangroveträsken fått vara orörda runt där vågen slog till, och hade vår lyxkonsumtion av jätteräkor i nord varit förbjuden och korallreven inte skövlats eller blivit sköra av klimatpåverkan, hade vågens kraft och hastighet dämpats avsevärt. Lidandet hade också blivit påtagligt mycket mindre om man inte tillåtit att hotell byggts direkt på stranden, som traditionen egentligen förbjuder. Men är cirka två tredjedelar av världens mangroveträsk förödda därför att vi konsumenter i nord inte förstått sambandet mellan odlade jätteräkor, skövlad mangrove och vad som sker då en jättevåg slår till. Så här resonerar även två betydelsefulla och kloka kvinnliga tänkare från syd: Vandana , ekofeministen från , och den gröna fredsprisvinnaren, kenyanskan . De lär oss att söka naturens visdom och koppla ihop fred, miljö och demokrati med säkerhet för människor. Säkerhet innebär inte längre bara frånvaron av militära hot, utan också just kunskap om och konkret handlingsberedskap inför till exempel klimatkatastrofen, som redan är ett faktum. En sådan bredare syn på global säkerhet och med facit från den ohyggliga flodvågskatastrofen i julas och orkanens skogsskövlingar i måste innehålla strategier mot klimatproblematiken, mot internationell terrorism och statsterrorism, mot världsvida epidemier och hunger samt förebygga fördelningskonflikter om vatten, olja och mat. Slutsats: Vad världen nu behöver är en annan sorts tänkande och klokskap än den kortsiktiga och den ekonomistiska mer , och och mindre Timbro och CNN, bättre och bredare definitioner på vad säkerhet är än vad vapenmånglarna och försvarspakterna vill få oss att tro, ett återupprättande av antikärnvapenarbetet och ett absolut vidmakthållande av den svenska restriktiva vapenexporten, vanliga människors intuitiva och traditionella kunskap, det civila samhället, många fler kloka kvinnors insikter och deltagande i beslut om uppbyggnad av en bättre värld samt i allt konfliktarbete, det vill säga i enlighet med FN:s resolution , ökad kunskap om hur konflikter kan lösas med fredliga medel, genom så kallade smarta sanktioner, civila fredskårer och tydliga konfliktförebyggande åtgärder där ska pengarna läggas samt ökad förståelse mellan kulturer, kanske i form av ett euroislam-projekt. Vi behöver också akut en stor gemensam klimatfond för att bemöta och förebygga alla de skadeverkningar som obönhörligt kommer att fortsätta i årtiondena framöver, även om skulle ansluta sig till målet om halvering av växthusgaserna. Istäcket runt , mina vänner, har blivit hälften så tjockt . Världens små öriken, med i spetsen, skräder inte orden när de utpekar de rika ländernas skuld till växthuseffekten. träder i funktion, men koldioxidproducenten nr 1 i världen, , vägrar fortfarande ansluta sig. Tillbaka till det oförglömliga .