prot · GT0933 · 2005-11-18 00:00:00 — 1 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2005/06:105 Till Interpellation 2005/06:105 av Axel Darvik (fp) Kvalitet i högskolan Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa utomlands. Interpellation 2005/06:109 Till Interpellation 2005/06:109 av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. 2 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2005/06:FPM21 Europeisk grannskapspolitik KOM(2004)373 till utrikesutskottet 3 § Valfrågor m.m. förenklad ordning Föredrogs betänkande 2005/06:KU5 Valfrågor m.m. förenklad ordning. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 4 § Ny vallag Föredrogs betänkande 2005/06:KU9 Ny vallag (prop. 2004/05:163). 1 (): Detta betänkande tar huvudsakligen upp valtekniska frågor, varav en del är ganska viktiga men kanske inte så sensationella. Det heter att den nya vallag som behandlas här ska vara mer lättillgänglig och pedagogisk, och det är väl lovvärt. En sak som är bra i det nya lagförslaget är att man permanentar rätten att brevrösta för svenskar som befinner sig utomlands. Det är ett krav som vi från vår sida länge har drivit. I övrigt handlar betänkandet som sagt mest om tekniska eller mindre frågor: säkrare budröstning, brevröstning, bättre tillgänglighet med mera. Som en liten utvikning kan jag nämna att det faktiskt är väldigt lätt att rösta i . Av de tio kriterier som i har ställt upp som faktorer som underlättar högt valdeltagande uppfyller nio. En sak som brevröstning är naturligtvis viktig för ett högt valdeltagande. Detta bör man ha i åtanke när man jämför valdeltagandet i vårt land med det i andra länder. Det tionde kriteriet, som vi inte uppfyller, är att det blir böter om man inte går och röstar. Om vi skulle införa det och dessutom driva in böterna skulle valdeltagandet kanske stiga ytterligare. De riktigt viktiga valfrågorna ligger i utredningar, framför allt i . Jag syftar på sådant som skilda valdagar, frågan om det ska vara högre eller lägre proportionalitet i de olika valen med mera. De får först avgöras där och inte i samband med de motioner som tas upp i detta betänkande. Beträffande proportionaliteten finns stora åsiktsskillnader. Det märks även på motionerna. Jag vill erinra om att det faktiskt var högerregeringen som införde dels allmän rösträtt för män, dels proportionalitet. Men det var då, det. har det gått , och det kan finnas anledning att fundera på om proportionaliteten ska öka eller minska. Men det får vi återkomma till. Det finns dock, tycker jag, två principiellt viktiga ärenden som tas upp i detta betänkande. Det första gäller dubbelvalsavveckling, det vill säga när en och samma person står på flera listor på olika håll i landet och det är personval. Då blir resultatet mycket svårförutsägbart för väljarna. Det förslag till förändring som har lagts fram här avvisas av utskottets majoritet på, tycker jag, goda grunder, även om det finns en poäng med förslaget. Hur man än ändrar systemet kommer det att bli svårt för väljarna att förutse vad som ska hända om man har flera listor och personval och det på en av dessa listor, kanske en rikslista, går igen en känd person. Hur ska man då komma till rätta med detta? Man har försökt. Det fanns ett råd för utvärdering av val, som egentligen misslyckades med detta. Man föreslog något som vi i KU inte kunde godkänna. Jag tror inte att man ska försöka lagstifta i frågan eftersom det finns något som heter fri nomineringsrätt. Hur man än vrider och vänder på detta tycker jag personligen att det är en moralisk fråga. Det är orätt att ge väljarna intrycket att en och samma person kan väljas in om runtom i landet. Då går frågan tillbaka till partierna och hur de vill resonera i dessa frågor. Det andra viktiga ärendet, som här avslås med motiveringen att frågan är under beredning, gäller öppenhet i parti- och kandidatfinansieringen. Naturligtvis står alla goda krafter och dit räknar jag alla riksdagsledamöter för så stor öppenhet som är möjlig och lämplig. Det gäller både för partiets finansiering och för kandidatfinansiering i samband med personvalskampanjer. Men jag måste vända mig mot det som antyds på flera håll, nämligen att man skulle kunna tänka sig lagstiftning. Jag ser det från en rent konstitutionell utgångspunkt. Partierna är inte delar av staten. De är ett slags åsiktskoalitioner som vill förändra politiken. Att tänka sig att samma insyns- eller öppenhetsregler som gäller den offentliga makten också ska gälla för partierna är att ställa saker och ting på huvudet. Men, som sagt, det ska vara så stor öppenhet som möjligt, frivilligt. Det ligger också i partiernas och de enskilda kandidaternas intresse. Slutligen, herr talman, vill jag kort beröra vår enda reservation från , om elektronisk röstning. Den avslås, men den får ändå ett ganska gott mottagande såtillvida att det sägs att man håller på med frågan, att man ska genomföra försök och att man är intresserad av elektronisk röstning. Men detta har vi hört länge, så man får se vår reservation som en markering av att något bör hända. KU gjorde en intressant studieresa till . Det visade sig att detta land, med 1,2 miljarder invånare, kan genomföra elektronisk omröstning och ha resultatet klart , om jag minns rätt. Det är ganska imponerande. Det är lite konstigt att man här i ska räkna upp alla problem och svårigheter som finns med elektronisk röstning varje gång frågan kommer upp. I har man för all del inte brevröstning på samma sätt som vi. Det fanns något som hette brevröstning eller poströstning där, men då handlade det om valmaskiner som fraktades med elefanter till närmaste station, där den elektroniska sammanräkningen skedde. Det var ändå imponerande att man lyckades genomföra en elektronisk omröstning och få resultatet klart mycket snabbare än vi kan. Det finns all anledning att vara alert i den här frågan framöver. Därmed, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservation 5. 2 (): Det representativa demokratisystemet bygger på att väljarna utser de partier och personer som ska företräda dem fram till nästa val. Då är det viktigt att valet genomförs på ett säkert och tillförlitligt sätt, att det finns goda möjligheter för väljarna att göra sina val, att tillgängligheten är god och att väljarna är väl medvetna om hur själva valhandlingen och processen går till. Fusk av den typ som förekom i till exempel det förra valet måste förstås på alla sätt undvikas. Väljarna måste känna tilltro till att valsystemet verkligen speglar deras vilja. Det är förstås lika viktigt att de människor som fungerar som röstmottagare är väl bekanta med den lagstiftning och de regler som gäller vid genomförandet av val. Ambitionen med den nya vallag som vi debatterar och som vi ska fatta beslut om är precis det som sade. Den ska vara lättillgänglig och mer pedagogisk än den förra. Den är skärpt i den meningen att den minskar möjligheten till fusk. En annan förändring är att från och med nästa val kommer hela ansvaret för genomförandet att föras över till kommunerna. Det mesta i den nya vallagen och hanteringen och genomförandet av valet är bra. Men det finns några saker som jag skulle vilja nämna. Det gäller till exempel tillgängligheten till vallokalerna. Vi i anser att rätten ska vara lika för alla. är lagen formulerad på ett sätt som jag ska nu ska läsa upp. Det står nämligen så här i vallagen: Om en vallokal inte är tillgänglig för fysiskt funktionshindrade väljare får röstmottagarna ta emot deras valkuvert utanför vallokalen om det kan ske under betryggande former. Den skrivningen är på gränsen till eller har egentligen redan passerat gränsen till en kränkande formulering, anser jag. Vad texten säger är att en funktionshindrad väljare kan rösta på trappan. Frågan är om någon av oss som finns härinne skulle finna oss i att stå utanför vallokalen och rösta. Följaktligen anser jag att den särskilda paragraf som uttrycker det som jag läste upp ska tas bort. Vi måste hävda nödvändigheten av tillgänglighet. I den nationella handlingsplanen för handikappolitiken framhålls att samhället ska utformas så att människor med funktionshinder blir fullt delaktiga i samhällslivet och särskilt när det gäller deltagande i allmänna val. Det har tidigare beslutat. I kommunerna används skolor och andra gemensamma lokaler som vallokaler. Eftersom dessa självklart ska vara tillgängliga för alla bör det inte vara något stort problem. När det gäller människor som är synskadade och deras möjlighet att behålla sin valhemlighet har vi i den nya vallagen gått halva vägen, kan man säga, genom att den som hjälper den synskadade att rösta beläggs med tystnadsplikt. Det är förstås viktigt att fortsätta den vandringen så att synskadade kan rösta helt själva utan medhjälpare. Jag tror faktiskt att tekniken är så väl utvecklad att det skulle vara möjligt om bara en beställning görs. En annan fråga som jag vill ta upp handlar om ökad proportionalitet i de kommunala valen. Det finns två vägar att lösa det på. Den ena handlar om att ta bort valkretsarna. Den andra handlar om att införa utjämningsmandat även på nivå precis som det är i landstings- och riksdagsvalen. Enligt min och uppfattning är det inte tillfredsställande att det finns möjlighet att laborera med valkretsar för att uppnå förändringar och önskade valresultat. Det är heller inte tillfredsställande att mandaten kostar olika många röster i de olika valkretsarna. Det är också därför vi fem partier reserverar oss , , till förmån för att det ska bli en fråga för grundlagsberedningen. Vi anser att ska få ett tilläggsdirektiv som handlar om just detta, det vill säga lägga fram ett förslag till ökad proportionalitet i kommunerna. Ytterligare en fråga som jag vill ta upp handlar om kommunernas kompensation för de kostnader det utökade ansvaret för med sig. Det får inte bli som i många andra fall när staten flyttar ansvar till kommunerna. Det får inte bli så att kommunerna kompenseras nu första gången som vi genomför val och därefter att staten snålar med pengar eller hittar på nya uppgifter så att kommunerna tvingas minska till exempel tiden för öppethållande av förtidsröstningsställe. Jag känner en oro för att det kan bli just på det viset om kommunerna underkompenseras ekonomiskt, och det är inte bra. Det finns ett tydligt samband mellan antalet dagar för förtidsröstning och valdeltagande. Det är lätt att förstå, eftersom det är så många som en tredjedel av alla väljare som just förtidsröstar. Kommunerna måste därför enligt vår uppfattning garanteras kompensation för de kostnader som förtidsröstningen för med sig. Några andra frågor som lett till reservationer från andra partier handlar till exempel om att få lägga sin röst i valurnan. Jag förstår tanken. Men jag tror att det är lite knepigt att hitta ett bra system för det så länge vi till exempel genomför tre val . hör jag och till den grupp som anser att det vore bra med skilda valdagar. När det blir aktuellt kanske den här frågan kan övervägas och prövas på nytt. Det finns en annan reservation som handlar om elektronisk röstning. Jag är en av de ledamöter som var med i . Ju mer vi satte oss in i frågan, desto mer komplicerat blev det. Man skulle förstås önska att det gick att rösta på Internet eller helt elektroniskt på ett förtidsröstningsställe eller i en vallokal. Det är dock inte genomförbart på ett enkelt och säkert sätt, har vår utredning visat. Därför är det inte möjligt . Det är angeläget att öppenhet och insyn präglar stödet och finansieringen av de politiska partierna. Det måste förstås gälla oavsett arten och graden av stödet. Enligt vår uppfattning är det viktigt att även de så kallade indirekta stöden i form att exempelvis gratistjänster och annat från till exempel fackliga eller andra organisationer redovisas öppet. träffades en överenskommelse mellan riksdagspartierna beträffande redovisningen av hur partierna finansierar sin verksamhet och kandidaterna sina valkampanjer. Vi kan förstås inte utesluta att det kan bli aktuellt med lagstiftning . anser jag och att det är mycket viktigt att slå vakt om förenings- och åsiktsfriheten. Därför måste vi vara väldigt försiktiga när det gäller nya lagregleringar. Det är riktigt som sade. De politiska partierna är inte en del av staten. Partiernas frivilliga överenskommelser måste därför råda i första hand. De måste till exempel kunna utvecklas vidare. Jag vill nu avsluta mitt anförande. Det gör jag med att yrka bifall till reservationerna 3 och 4, men jag står förstås bakom alla reservationer som har skrivit på. 3 (): Vallagen beslutas om i betydande enighet trots att den är en vanlig lag. Det är viktigt att notera att det är centralt att det finns breda majoriteter bakom den. Det handlar om det demokratiska systemet, och där måste finnas en bred konsensus. Möjligen borde man för framtiden fundera kring om den inte borde ha samma status som riksdagsordningen, det vill säga att huvudbestämmelse ska antas med minst tre fjärdedels majoritet. Det är inte säkert att framtidens partier är så goda demokrater. Man skulle kanske skapa en större säkerhet här. Men det får vi fundera vidare på. Här ska jag peka på några saker där vi kristdemokrater har en avvikande uppfattning från majoriteten. Det finns väldigt mycket tekniska frågor. Risken är att jag blir lite teknisk. Jag ska börja med ett begrepp som har sex stavelser, nämligen dubbelvalsavveckling. Det är så att om en kandidat kandiderar i flera valkretsar och dessutom blir vald i dem uppstår det ett problem om kandidaten är personvald och det inte finns någon annan kandidat som är personvald, det vill säga fått fler röster än spärrgränsen. Gällande vallag stipulerar nämligen att den tillträdande kandidaten som ska ha mandatet det vill säga när någon är avvecklad i en valkrets som kandidat ska utses enligt den så kallade listtrohetsprincipen. Den ska hämtas från den eller de listor som bidragit till att den dubbelvalsavvecklade ursprungligen blivit personvald. Listtrohetsprincipen är emellertid bara motiverad när mandaten tillsätts utan personvalsröster, alltså på grundval av listornas röstetal och därefter framräknade jämförelsetal. Den bakomliggande tanken är att olika listor från samma parti representerar olika riktningar inom partiet eller för fram olika typer av kandidater med avseende på ålder, hemort och liknande. Om en personvald kandidat tillträder ett mandat så gör han eller hon det inte på grundval av de röster som har tillfallit den eller de listor på vilken han eller hon varit uppsatt, utan enbart på grundval av det personliga röstetalet. Det är därför strängt taget felaktigt att beskriva de gällande reglerna om att ersättande kandidater vid dubbelvalsavvecklingen av en personvald tas från den eller de listor som bidragit till att kandidaten blivit vald. De gällande reglerna för dubbelvalsavveckling kan alltså innebära att ett partis mandat besätts med en person som inte har fått en enda personröst och som dessutom står på en lista som har fått betydligt färre röster än en annan lista för samma parti i valkretsen. Detta tycker inte vi är rimligt. Därför borde vallagen ändras på följande sätt: När ett mandat har blivit tillsatt på grundval av personligt röstetal, men där den som har blivit vald tillträder ett mandat i en annan valkrets och således dubbelvalsavvecklas, ska mandatet tillträdas av den som erhållit det näst största personliga röstetalet. Om det inte finns någon kandidat som erhållit fler personliga röster än den i valet gällande spärrgränsen ska mandatet tillsättas enligt de regler som tillämpas när det inte finns någon personvald kandidat, alltså på grundval av valsedlarnas röstetal och framräknade jämförelsetal, utan avseende på från vilken lista den dubbelvalsavvecklade har hämtats. Detta innebär att mandatet när det inte finns någon personvald tillsätts med en person från den eller de listor som fått flest röster i valkretsen. Jag ser även om det inte lär ha någon praktisk betydelse när vi voterar här att reservationen dessvärre är formulerad som ett tillkännagivande. Den borde har formulerats som en lagändring här och , vilket ju för övrigt också gjordes i vår motion på den här punkten. Som röstande är det en symbolhandling att kunna gå till vallokalen på valdagen och rösta. Men när så det slutliga skedet i valhandlingen ska utföras, nämligen att röstsedeln ska läggas i valurnan, så har inte den röstande rätten att kunna få fullfölja röstningsprocessen. Då är det röstmottagaren som övertar detta och slutför röstförfarandet. Vi ser ofta bilder från runtom i världen där ledande kandidater röstar och lägger ned sitt valkuvert i valurnan, men så gör man alltså inte i . Enligt vår mening borde vi kunna finna ett system där det också i , i likhet med många andra länder, skulle kunna vara möjligt för den röstande att i vallokalen själv lägga ned sin röstsedel i valurnan och därmed slutföra sin valhandling. Det har viss symbolisk betydelse. Men frågan är inte utredd ordentligt, och bör därför utredas i lämpligt sammanhang. När en kommun indelas i valkretsar höjs den naturliga småpartispärren med automatik till om varje valkrets innehåller 2526 mandat och till om valkretsen innehåller endast 15 mandat, vilket nu är det lägsta antalet mandat enligt gällande vallag. I synnerhet den senare nivån överstiger kraftigt spärrgränsen för såväl val till landsting som riksdag. Nuvarande vallag för valkretsindelning, utan regelverk för när justeringar ska göras från två till tre eller fler valkretsar, innebär att justeringar kan göras mer eller mindre godtyckligt men också av rent politiskt taktiska orsaker för att hålla något eller några partier utanför. Därför kan nuvarande vallag ge som resultat att en majoritet av väljarna i en kommun blir en minoritet i den valda församlingen. Enligt vår mening bör även de kommunala valen ha ett proportionellt system med utjämningsmandat som undanröjer ovan nämnda effekter. Problemet kan också lösas genom att man tittar på hurdan rätten till valkretsindelningen är. Dessa frågor är otillräckligt beredda, även om man längre tillbaka i tiden, jag tror det var , tittade på dem ganska noggrant. De bör tas upp till förnyad prövning i enligt vår mening eftersom man där ändå ser över det kommunala valsystemet i samband med vissa andra frågeställningar. Det är glädjande att fem av sju partier står bakom detta. Jag vill vädja till de konservativa krafterna att släppa sin konservatism på den här punkten. Jag yrkar bifall till reservation 4. 4 (): I detta betänkande behandlas som sagt en proposition om en ny vallag som grundar sig på ett betänkande av vallagskommitté Ny vallag. Jag och några till från utskottet hade förmånen att ingå i den utredningen. Vi hade till uppdrag att se över vallagen och redigera och skriva om den så att den blev mer lättillgänglig, lättläst och begriplig. I någon mån tror jag att vi lyckades; i alla fall tyckte regeringen det, som har grundat sitt lagförslag på utredningens förslag med några smärre ändringar. Den gällande vallagen är ganska snårig i den meningen att en mängd bestämmelser upprepas. Där finns också detaljbestämmelser som kanske inte hör hemma i en lag. Därför föreslog vi i kommittén, och regeringen föreslår det också , att en del sådana bestämmelser överförs till en förordning. Helt lättbegriplig är nu inte ens den nya vallagen. Vissa av de regler som måste finnas i en vallag blir med nödvändighet, skulle jag tro, ganska snåriga när man försöker reda ut dem i löpande text. Den som är intresserad kan titta på 14 kap. 10 § där man försöker reglera hur partiers mandat översätts till levande ledamöter. Vi hade en idé i kommittén om att man kanske skulle kunna göra om det där till en matematisk formel eller någonting sådant, men det visade sig att det inte gick. Det är väl fortfarande oklart om någon som inte redan från början vet hur man gör skulle kunna ta reda på hur man gör genom att bara läsa vallagstexten. Det återstår nog för forskningen att reda ut. Jag yrkar bifall till reservationerna nr 1 och 7, och jag står även bakom reservationerna 4 och 8. Reservation 1 gäller dubbelvalsavvecklingen. har redan redogjort för det. Jag tror knappast att jag går i land med att förklara saken bättre än vad gjorde. Jag vill bara understryka det som sade om att den nuvarande och den nu föreslagna regleringen innebär en del orimliga konsekvenser vid dubbelvalsavveckling. I själva reservationen uttrycks det ganska tydligt: De gällande reglerna för dubbelvalsavveckling kan innebära att ett partis mandat besätts av en person som inte har fått en enda personröst och som dessutom står på en lista som har fått betydligt färre röster än en annan lista av samma parti i valkretsen. Detta är ologiskt och orimligt. Det är inte så, skulle jag vilja hävda, som regeringen och majoriteten i utskottet hävdar att detta följer av något slags logik i personvalssystemet. Det är lite grann så man resonerar. Man säger: Detta kanske är ett problem, men det får man ta om man nu ska ha personvalssystemet så som vi har. Det är inte på det sättet! Precis som sade är detta en ologisk del av valsystemet. Om vi skulle följa logiken bakom personval respektive listval så skulle man följa reservationens förslag. Men det kommer andra talare efter mig som kanske kan förklara lite närmare varför och jag har fel på den här punkten. Jag misstänker att ni inte kommer att lyckas, men försök! Reservation nr 7 gäller en ny fråga, tror jag. Jag har inte sett den uppmärksammas. Den handlar om reglerna för hur man utser ersättare i . Frågan uppmärksammas av mitt partidistrikt inför det kommande valet. Man tyckte nämligen att man ville gå fram i landstingsvalet med en gemensam lista för de olika valkretsarna i . Det beslutades att man skulle göra så. Sedan upptäckte man och jag var inte heller medveten om det att reglerna faktiskt innebär att om man går fram med en sådan lista så riskerar man att få bara ett fåtal ersättare totalt. Jag tror att det är tre stycken. Även om man får en grupp på 15 eller någonting sådant så får man ändå bara tre ersättare. Jag ska inte gå in på exakt hur det där är konstruerat. Detta beror på att reglerna för utseende av ersättare i landstingsvalet är desamma som för utseende av ersättare här i . Det rimliga vore naturligtvis att man hade samma regler i , som man ju i alla fall förr brukade säga är en sekundärkommun, som man har i kommunfullmäktige. Man får alltså det antal ersättare som fullmäktige har bestämt, i regel halva antalet ordinarie ledamöter. Det där borde man helt enkelt ändra på. Det är också ett ologiskt inslag i vallagen. Jag ska säga några ord om frågor som har tagits upp i de föregående inläggen. Vi tar som sagt inte upp det här med insyn i partiers finansiering. Jag vill bara säga att jag tycker att det ligger en hel del i de tveksamheter som anfördes både av och av . Tanken är alltså att partier inte ska ses som en del av statsapparaten. Därav följer att man bör vara försiktig med lagstiftning som reglerar partiers inre liv. Jag är också för att man har full insyn i partiers finansiering, men jag är tveksam till lagstiftning. Detta har inte så tydligt varit mitt partis uppfattning. Mitt partis uppfattning har varit mer positiv till en lagstiftning på området än vad jag ger uttryck för . Men det kommer ju ett slutligt ställningstagande i frågan när och om ett lagförslag presenteras. Sedan har vi detta med elektroniskt röstförfarande. Jag var också med i . Det var en fascinerande resa på många sätt, inte minst genom att vi fick se med vilken effektivitet som man trots allt kunde genomföra val i detta enorma land. Jag tror ändå att argumentet är lite förfelat. Vi tittade som sagt på detta i utredningen om en ny vallag. är ett relativt litet land med en ganska liten befolkning.