prot · GT0934 · 2005-11-21 00:00:00 — Jag vill återigen bedyra det som jag sade i mitt förra anförande, nämligen att slår vakt om de handikappade. Det visar inte minst denna interpellation. Vi väcker denna interpellation för att ytterligare betona att vi vill arbeta för att det ska bli en större täckning. Vi vill också pusha regeringen så att vi i ett internationellt hänseende ligger bättre till. Det viktiga när det gäller det som sades om public service är att man kan ha avtal och där kan slå vakt om och ställa krav på att det ska ske en ökad och helst hundraprocentig textning av de svenskproducerade program som sänds första gången. Eftersom inte har möjlighet att gå upp en gång till i talarstolen kan jag nämna inställning i digital-tv-frågan. Där har vi också kritiserat regeringen, inte för att vi är emot tekniken, men däremot för att vi inte tycker att behöver ta de första barnsjukdomarna och gå före i detta sammanhang. Vi hade kunnat gå något långsammare fram. Vi har följt problemställningarna på och i , och ser vi lite grann hur det går. Undan för undan kommer man säkert att komma till rätta med detta. Men det är bakgrunden. Avslutningsvis har vi här diskuterat textning av tv-program. Men jag vill ändå skicka med ytterligare en sak till ministern nu när jag har chansen inför propositionen. Det handlar om att göra kulturlivet tillgängligt för de hörselskadade och för dem med nedsatt hörsel. Det innefattar inte enbart textning av tv-program utan också textning av biofilmer, dvd-filmer och teaterföreställningar. Med detta vill jag tacka för den här debatten. 37 Utbildnings- och kulturminister (): Jag tvivlar inte på och engagemang för de handikappade. Jag bugar för det, och jag har berömt det i alla mina inlägg. Men mitt problem är att ni vill ta bort de instrument som kan göra engagemanget effektivt. Därmed menar jag att engagemanget stannar vid munväder. Och jag beklagar att inte valde att använda sin talartid i kammaren för att berätta för hörselskadade hur man ska klara av att sätta press när det gäller tv-programmen om man vinner valet och avskaffar , och varför hon inte med ett ord kunde kommentera , som vi nu har tvingat till textning av alla icke direktsända svenska tv-program, och att man är emot att vi över huvud taget kan ställa sådana krav. talartid är slut, men hon har talat men inte med ett ord nämnt det som är huvudfrågan. Ingen tvivlar på engagemanget. Det finns ingen som tycker att det är bra att hörselskadade inte ska kunna se på tv. Det råder inget tvivel om det. Men det gäller ju att följa upp med en politik som fungerar. Ni vill ta bort instrumenten som gör det möjligt för hörselskadade att se på tv. Jag har inte hört ett ord om hur ni ska tvinga , , MTV och alla privata kanaler som finns att texta sina program. Ni har bara sagt att ni tycker att det är så viktigt att hörselskadade kan se på tv. Vi har ett tv-företag som heter och som vi här i kan ålägga sådana saker. Och vi är nu inne i en omfattande process, där tyvärr inte deltar, för att skärpa kraven. Om ni vinner valet kommer ni att rasera detta och ta bort allt med ett penndrag. Det är det löfte som ni går till val på. När det gäller har vi åstadkommit mycket av detta som vi nu talar om. Men dessa framsteg vill ni också undanröja. Jag beklagar att hela debatten har gått till spillo utan att hörselskadade, deras organisationer och deras tidningar har fått ett uns av upplysning om hur och avser att göra med denna viktiga fråga om olyckan är framme och de vinner valet. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2005/06:90 om situationen för svensk forskning 38 Utbildnings- och kulturminister (): har ställt fyra frågor till mig om situationen för svensk forskning. Hon efterfrågar min inställning till hur svensk forskning även i fortsättningen ska finnas i den internationella eliten, om regeringens mål för antalet forskarstuderande ska ändras, hur arbetslösheten bland forskarstuderande ska minskas samt om neddragningar vid universitet och högskolor. Fyra frågor i en och samma interpellation gör att det blir litet svårt att hinna gå in på alla utförligt i sak. Min svarstid är ju begränsad. Kvaliteten på svensk forskning är, som skriver, av hög kvalitet. Svenska forskare publicerar fler artiklar och citeras oftare än forskare från andra länder. Det är endast som kan uppvisa högre värden i sådana jämförelser, och det beror delvis på att den är placerad just i . När det gäller kvalitet mätt i olika former av citeringsindex, ser man att svensk forskning även där är bland de bästa i världen. Den andra frågan handlar om antalet forskarstuderande. är det land i världen där störst andel i en årskull avlägger forskarexamen. Behovet av forskarutbildade kommer att bli allt större , och vi kommer att fortsätta att satsa på forskarutbildning. Men det behövs en bra balans mellan examination och möjligheten att meritera sig. Regeringen har därför i samband med den forskningspolitiska propositionen gett hög prioritet för det som kallas postdoktorala insatser. Anslagen till lärosäten, forskningsråden och ökas kraftigt . En del av dessa medel kommer att användas för meriteringstjänster. De senaste årens internationella lågkonjunktur har inneburit att arbetslösheten har ökat något även bland forskarutbildade. Det beror dock inte på att vi har utbildat för många. Utbildning lönar sig, och forskarutbildade har generellt en lägre arbetslöshet än andra grupper i samhället. Vi kan knappast möta framtidens konkurrens genom att minska människors möjlighet till högre utbildning. Slutligen till det som kallar för neddragningar. Svensk forskning har fått ökade anslag , och kommer sammantaget ytterligare att tillföras. De direkta anslagen till våra lärosäten ökar med åren 20052008. Anslagen till de externa statliga forskningsfinansiärerna ökar med , medel som efter kvalitetsbedömning kommer att tillföras just de svenska lärosätena. Efter förslag i budgetpropositionen införs dessutom ett nytt stöd på för att stödja forskning och utveckling i de små och medelstora företagen. Dessutom satsas sammanlagt för att i samverkan med industrin göra strategiska satsningar som stärker position inom några nyckelbranscher. Det är alltså inte fråga om en neddragning av de statliga resurserna vid universitet och högskolor. Däremot sker det i vissa fall en omorientering mot områden som lärosätena själva beslutat att satsa på. Här spelar också forskningsråden och en roll med de satsningar på starka forskningsmiljöer som beskrevs i den forskningspolitiska propositionen. kommer detta att återspeglas i att även kvaliteten, mätt i olika citeringsstudier, kommer att öka. Sammantaget är jag optimistisk över framtid som forskningsnation. Vi är en av världens ledande forskningsnationer, och vi har konsekvent och kraftfullt prioriterat satsningar på forskning och på forskningens kvalitet. Jag vill fortsätta den satsningen och är övertygad om att det är den bästa vägen för att stärka både som forskningsnation och som helhet. 39 (): Jag tackar utbildnings- och forskningsministern för svaret. Jag skulle önska att jag kunde dela den optimism som utbildningsministern känner inför svensk forsknings framtid. Skälet till att jag ställt interpellationen jag ska erkänna att det är alldeles för många frågor och egentligen ett alldeles för stort område att täcka i en enda debatt är den diskrepans som jag ser mellan vad vi talar om från talarstolarna här och det som mina gamla kolleger talar om med mig när jag besöker dem på . lutar sig över bordet och säger till mig: Det måste bli bättre. Det måste vända. är inte den enda av mina kolleger som säger så till mig, men när han sade detta kändes det extra hårt. Både och jag vet att det, även om det skulle vända och de insatser som ministern talar om faktiskt skulle innebära att också folket på golvet ute på universiteten kände att det är en vändning, är för sent för . När terminen är slut slutar nämligen sin tjänst på . Efter att ha utbildat hundratals studenter och efter att ha handlett flera doktorander och producerat en god vetenskaplig produktion finns det inte längre plats för på universitet. Han är en av dem som drabbas av det som ministern beskriver som prioriteringar och omställningar och det som jag beskriver som neddragningar. Jag erkänner att det här inte är enbart politikens fel, utan det handlar om ett samspel mellan universiteten och politiken där vi uppenbarligen har fått en överproduktion på universiteten innebärande att man varit tvungen att göra vad som där ute kallas för besparingar och det som dök upp i form av till exempel 800900 färre tjänster jämfört med året innan. När jag träffar mina gamla kolleger kan jag nästan dela in dem i två kategorier: dels de som säger som att det nu måste vända, att vi har nått botten och att det nu bara måste bli bättre dels de som säger att det inte kommer att bli bättre, de som nästan har givit upp. Ett exempel på dem som givit upp kunde vi läsa om i : Tre meriterade kvinnliga biologer lämnar nu universitet. De har inte kunnat meritera sig som professorer men inte därför att de inte har meriterna utan därför att de aldrig har lyckats få en fast tjänst. Trots att egentligen numera skriker efter kvinnliga professorer får de inte en fast tjänst. Det är ett systemfel som det måste tas itu med, säger . Personligen tycker jag, och det tycker också mitt parti, att man gör rätt när man satsar mer på meriteringstjänster. Men jag kan känna att vi nu håller på att flytta arbetslösheten bland nydisputerade. kommer vi att se dessa bland dem som så att säga gått ut postdok- och meriteringstjänsterna. Risken är uppenbar att vi kommer att ha människor som lämnas till arbetslöshet i stället för . Min fråga till ministern är därför vilken politik han tänker driva för att så inte ska bli fallet. 40 Utbildnings- och kulturminister (): Jag beklagar naturligtvis att det finns personer i närhet som inte kan fortsätta på sin tjänst. Men verkligheten är att och högskolor har 53 000 anställda. har antalet professorer och lektorer ökat mycket kraftigt. Vad vi sett under det allra är att arbetsgivarna i högskolevärlden har valt att dra ned på antalet tillfälliga tjänster, på antalet tjänster som inte är fasta, för att i stället satsa på professorer och lektorer och på andra fasta tjänster för välmeriterad personal. Totalt sett menar jag att siffrorna ändå inte är så väldigt höga. Dock tycker också jag att det är väldigt trist att höra om de enskilda fallen och naturligtvis också att det sker nu när liksom övriga befinner sig i en lågkonjunktur och läget på arbetsmarknaden ännu inte vänt upp ordentligt och den alternativa arbetsmarknaden ligger nära till hands. Jag tycker att man ändå måste ha de rätta proportionerna när man diskuterar det här. lägger mer pengar än något annat land i hela världen, med undantag av och , på forskning finansierad med skattemedel. Det innebär att vi har råd med en större forskarutbildning, med fler anställda lärare, med mer välutrustade universitet och med en bättre lokalstandard på universitet och högskolor än några andra länder som det går att jämföra med. Det räcker dock inte för att luta sig tillbaka och vara nöjd. Jag vill satsa mer. Jag har varit med och drivit igenom att vi i vårt parti lovar väljarna att satsa av bnp på forskning även om tillväxten blir snabb. Det krävs stora anslagshöjningar till forskningen så att också forskningen kan hålla sin del i detta. Det här är mer än vad något annat parti i hela världen åtagit sig. Jag konstaterar att det betyder mycket högre anslag än vad har motionerat om för perioden fram . Framtiden för svensk forskning är, menar jag, ljusare än vad säger. Jag är optimistisk om svensk forsknings framtid och grundar det på att jag ser en säkerställd, fortsatt stabil finansiering en ökad finansiering. Jag ser det också på väl bibehållna kvalitetsmått inom forskningen både vad gäller hur mycket man publicerar och vad gäller kvaliteten på det som produceras såsom det tar sig uttryck i citeringsindex. Även om det planat ut vad gäller den stegring som varit har vi kunnat konstatera att den utplaningen är helt hänförlig till det medicinska området. I enlighet med det har vi i den forskningspolitiska propositionen bland alla områden satsat mest kraftfullt just på den medicinska forskningen. Vi fördubblade där den forskning på det medicinska området som finansieras via den kraftfullaste områdesprioritet som kommit något forskningsområde till del. Vi har tittat på statistiken, dragit lärdom av den och vidtagit mycket kraftfulla åtgärder för att säkerställa att också den delen av ska fortsätta att flytta fram sina positioner, precis som görs inom övrig naturvetenskap och andra områden. 41 (): Naturligtvis är bara ett exempel när det gäller de många som blir arbetslösa i det här landet. Varje person som blir arbetslös är en förlust och en stor sorg för alla, tror jag. Jag ville nämna med som exempel på det som pågår där ute. Det rör sig inte om planerade, välorganiserade omställningar. Jag är glad över att ministern vill satsa på svensk forskning, och ännu gladare är jag över att alliansen och i budget efter budget faktiskt har satsat mer på forskning än vad Socialdemokraterna gjort. Men det räcker inte med pengar, och det är det jag försöker hålla fram i den här diskussionen. Just nu räcker det alltså inte med pengar. Vi har en utveckling där resurserna per person, per seniorforskare, har krympt. Jag ska ärligt erkänna att den krympningen nu har minskat. Störst var skillnaden per person där ute när neddragningarna och skedde. Utplaningen har avstannat, men vi har inte fått det ökade tillskott per person som hade behövts för att få rimliga villkor för dem som arbetar. Det gör att man får hastiga omställningar: kraftiga neddragningar på ett område och snabb tillväxt på ett annat. Det finns strukturfel i hur vi finansierar svensk forskning och svenska universitet. Ett av dem gäller balansen mellan externa medel och fakultetsmedel. Att en institution har eller externfinansiering är naturligtvis roligt för den institutionen, för det innebär en stolthet: Man har lyckats och är duktig för att man kan dra in externa pengar. Men innebär det att man inte har någon frihet alls. De man får i fakultetsanslag blir uppbundna som medfinansiering till den forskning som man har fått externa medel för. Detta är ett exempel på systemfel som gör att vi får överproduktion vid universiteten som man egentligen inte har pengar för. Jag tycker att svensk forskning behöver mer resurser. Jag är glad att ministern också tycker det, men vi måste gå mer på djupet och inte bara se till pengar. Vi måste fundera på var systemfelen ligger. Min fråga till ministern är: Är ministern villig att göra en sådan djupare utredning om vad vi ska göra för att kostymen ska passa de svenska universiteten? Det hjälper inte att bara lägga ut sömmarna. Man måste kanske också banta på något sätt, så att man får en struktur som fungerar. 42 Utbildnings- och kulturminister (): Det var många saker på en gång. Jag väljer några av dem. skattebetalare lägger på forskning. Det är väldigt mycket pengar, och det räcker till väldigt mycket forskning. Det är viktigt för mig som skattebetalarnas ombud att se till att det finns mekanismer som säkerställer att vi, när vi tar ut så mycket pengar ur medborgarnas plånböcker, också är säkra på att de används på ett effektivt och bra sätt. Det tycker vi socialdemokrater, och det tycker jag. Jag får mycket kritik här i kammaren för att det är för skarp konkurrens om forskningsmedlen. säger att det är strukturfel i forskningsfinansieringen. Det är bra att vi har tillfört lite mer pengar, men det har ändå tvingats fram neddragningar. Det har tvingats fram hastiga omställningar, och det beror enligt henne på att det är strukturfel i finansieringen. Så beskriver hon vad som hände . Jag vill berätta, för åhörarna på läktarna och för protokollets läsare, vad det var som hände . Det finns ju en del forskning i som finansieras av forskningsstiftelserna. Det var ett kreativt påhitt under den borgerliga regeringsperioden att man skulle göra forskningsfinansiering beroende av börsen. Börsen var kompisen som skulle se till att saker och ting gick upp i himlen för evigt. Men så visade det sig att börsen inte var en evig vinstlott. Rätt som det var gick börsen nämligen ned, och då satt alla de som var beroende av forskningsstiftelsernas börsinkomster med skägget i brevlådan. Deras forskningsanslag kunde inte förnyas, för stiftelserna hade förlorat pengar på börsen. kommer och säger att det är strukturfel som tvingar fram hastiga omställningar och neddragningar i forskningsfinansieringen. Skälet till dessa neddragningar var ju att det när hade ansvar för statsfinanserna blev ett sådant moras i statsfinanserna att man fick ta pengar från pensionsfondernas aktier för att finansiera sådant man inte hade råd att finansiera över budgeten. Med den budgetkosmetika som använde var det så att säga statsfinansiellt gratis. Sedan kom det surt efter, när börsfinansieringen visade sig vara instabil och otillräcklig. Det finns bara en stabil finansiering av forskningen. Det är skattebetalarnas och väljarnas vilja att på ett permanent sätt avstå egna inkomster, betalade med skatt, till svensk forskning. Jag tycker att det är kurage om vi politiker säger till våra väljare: Vi tycker att det är motiverat med 25 miljarder i skatt för att finansiera forskningen. Det finns inga trolleritricks som löser cancerns gåta gratis utan att man betalar pengar till forskare som får lön för det. Många av de frågor som ställer till mig verkar egentligen höra hemma på , eller på de andra lärosäten som har ansvar för hur man använder sina pengar. Jag var på en forskningspolitisk debatt i , och där var det en person en rektor, tror jag som sade att det inte spelar någon roll hur mycket pengar det kommer uppifrån, för om man får pengar till fyra tjänster anställer man i alla fall sex personer. Det kommer alltid att vara en sådan överansträngning av resurserna att man upplever att man knappast har näsan över vattenytan. Om det land som är nummer tre i världen när det gäller att lägga mest pengar på forskning upplever att det är kris överallt och att man överallt ständigt måste dra ned, så är det knappast självklart att det är forskningsfinansieringens struktur som måste reformeras. Det kanske ligger någon annanstans också, till exempel i att lärosätena, som använder pengarna, måste få ett annat sätt att agera. 43 (): Jag har naturligtvis ingen annan uppfattning än ministern när det gäller att de pengar man lägger på forskning ska användas på effektivaste sätt. Det jag betvivlar är att det är så just . Den sista slängen i ministerns anförande har jag hört förut från socialdemokratiska utbildningsministrar. Man säger att det inte är politikens fel att det ser ut som det gör. Det är de dumma universitetsledningarna som anställer för mycket folk. Men regeringen har trots allt varit med om att sätta upp ett antal mål för universiteten. Antalet doktorandutbildningar är väl en av de frågor som vi inte har hunnit diskutera . Jag får komma tillbaka med en annan interpellation om det. Detta är ett exempel. Regeringen har ställt upp ett krav för universiteten. Man ska ha en stor utexaminering av forskarutbildade. Det får naturligtvis effekten att man måste dra ned någon annanstans. fastställde regeringen hur många platser det skulle vara på naturvetenskapliga utbildningar. Det ledde till en överproduktion på det området, för det blev färre studenter än det fanns platser. Det finns ett antal sådana områden där de politiska styrmedlen bidrar till överproduktionen på universiteten. 44 Utbildnings- och kulturminister (): Låt mig påminna om hur det har gått till när det gäller doktorandutbildningen, som ju är det som syftar på här. Den socialdemokratiska regeringen satte upp målet att antalet doktorer som examineras skulle fördubblas, men utan tidsgräns. Man sade det som ett visionärt mål. Sedan fick vi en borgerlig regering. Den tyckte att detta var otillräckligt, så man bestämde att forskarutbildningen skulle fördubblas . Jag tycker att det var ett bra och djärvt beslut. Det har den efterföljande socialdemokratiska regeringen genomfört. Därför känns det lite konstigt att stå här och debattera med en folkpartist, som säger att regeringen har ålagt universiteten alldeles för ambitiösa mål när det gäller forskarutbildningen. Min åsikt är den omvända. Det här är en stor tillgång för , och det är en stor tillgång för våra universitet och lärosäten. Vi har en rekryteringsbas med disputerade lärare som kan ta ansvar för en fortsatt utbyggnad av kunskapssamhället i , och som kan se till att ställning i den globaliserade, kunskapsbaserade ekonomin stärks. Annars blir vi utlämnade till att konkurrera i världen enbart med den väg som framstår som det alternativ som förespråkas här i , det vill säga lägre ingångslöner, enklare produktion, ökad arbetskraftsinvandring i de mest lågkvalificerade yrkena, sänkta minimilöner och sänkt a-kassa, så att folk ska tvingas ta jobb med ännu lägre löner. för mer kvalificerade jobb och för mer kvalificerad konkurrens på världsmarknaden är min ledstjärna som utbildningsminister. Jag tycker att det känns trist att behöva debattera med akademiskt verksamma motståndare om att vi har för mycket satsning på forskning, att vi har för mycket engagemang i kunskapsfrågorna i . Jag tycker tvärtom. Jag tycker att det hade varit bra om vi var fler som kunde alliera oss i den kampen mot andra som gör andra prioriteringar. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2005/06:83 om prestige och allvarliga oklarheter bland forskare och myndigheter vad gäller algblomningar 45 Statsrådet (): har ställt en rad frågor till mig med anledning av algblomningar. Jag vill inledningsvis säga att jag är helt överens med om att miljö är en mycket viktig fråga, och den har länge varit högt prioriterad av regeringen. frågar mig om mitt förtroende för regeringens miljövårdsberedning är ograverat samt om jag avser att vidta åtgärder mot bakgrund av att innanhavet har flippat. Låt mig börja med att beskriva Miljövårdsberedningens roll. Miljövårdsberedningen är regeringens råd i miljöfrågor, och det är jag i egenskap av miljöminister som är ordförande i beredningen. Det är även jag som ordförande som utser ledamöterna i beredningen, och det gör jag med utgångspunkten att de ska ha en bred och generell miljökompetens. Jag har fullt förtroende för de ledamöter som sitter i beredningen. Miljövårdsberedningens ledamöter överlämnade till mig en promemoria om övergödning, Strategi för hav och kust utan övergödning. I samband med att den här promemorian överlämnades skrev även delar av Miljövårdsberedningen en artikel tillsammans med tre forskare från . För tydlighetens skull vill jag poängtera att dessa tre forskare inte är ledamöter i Miljövårdsberedningen, eftersom det är den här artikeln som hänvisar till i sin interpellation. Jag vill även poängtera att regeringen grundar sina beslut på underlag från en rad olika myndigheter och kommittéer. Bland dessa finns Miljövårdsberedningen och . Miljövårdsberedningen har i sin promemoria framfört att det finns iakttagelser som tyder på att har bytt jämviktsläge och gått från att vara ett relativt näringsfattigt till att vara ett näringsrikt hav. Om ett sådant skifte skett krävs det sannolikt mer långtgående åtgärder för restaurering av havet än vad som annars är nödvändigt. har regeringen presenterat en havsmiljöskrivelse. I den pekar regeringen ut den strategiska inriktningen för det svenska havsmiljöarbetet . I havsmiljöstrategin aviserar regeringen bland annat ett uppdrag till att utreda förutsättningarna för att på teknisk väg restaurera . frågar mig vidare om jag avser att låta en oberoende utredning utreda hur insatserna för att förbättra miljötillstånd bör genomföras. Regeringen har gett i uppdrag att tillsammans med berörda myndigheter utarbeta en aktionsplan för havsmiljön. Den ska redovisas .