prot · GS0964 · 2005-01-26 00:00:00 — Vad har man för handlingsplan när garantierna inte beaktas, och vad hade man för handlingsplan i fråga om vad man skulle göra om det visade sig att garantierna inte beaktades? Om man inte hade en konkret handlingsplan var ju garantierna ingenting värda. Vad hade man för plan, och hur hade man avsett att agera om man såg att bröt mot dem? 13 (): upplevde vi tidernas värsta terrordåd. Vi såg på tv hur föll samman, och vi trodde nog inte riktigt våra ögon. Men det hände, och efter har vi tvingats uppleva terrordåd i , på , i och i många andra delar av vår värld. Tyvärr kan vi nog utgå från att terrordåd kommer att ske igen. Vi från är bestämda i fråga om att svenska rättsliga myndigheter och regeringen måste ha långtgående befogenheter i kampen mot terrorism. Och vi ska ha ett samarbete med andra länders underrättelsetjänster. Inom EU har vi och ska ha ett gott samarbete för att bekämpa terrorismen. Men återigen: Terrorism får inte bekämpas genom att vi bryter mot mänskliga rättigheter. Vår demokrati måste vara så stark att vi kan skydda vårt land med demokratiska medel. Långtgående befogenheter innebär också ett långtgående ansvar. Migrationsministern försöker glida undan. Under två inlägg har vi inte hört ett enda erkännande eller medgivande om att misstag har begåtts. Kritik har kommit från många olika håll. har här nämnts Human Rights Watch, Amnesty, andra myndigheter, och så vidare. Kan vi åtminstone inte få höra ett litet medgivande om att det faktiskt har begåtts misstag, eller är det så svårt att medge att till och med statsminister regering kan begå misstag? Jag tror faktiskt att det skulle öka trovärdigheten om man gjorde det. Man kanske åtminstone skulle fundera på det i stället för att välja att förneka och försöka dölja misstagen. frågade också: Hur skulle ni i oppositionen ha gjort? Vi har fått ett par bra förslag när det gäller kommunarrest, husarrest, anmälningsplikt och andra medel som vi har använt i andra sammanhang. Men, som sade, om det fanns bevis för att de båda männen planerade terroristbrott är det ett brott redan enligt svensk strafflag, även på planeringsstadiet. Och ska vi givetvis kunna döma dessa män för dessa brott. Det kan ju inte vara en otänkbar lösning ens för migrationsministern. Enligt UD:s rättschef har utrikesminister begärt en förklaring från ansvarig minister angående tortyren. Det kunde vi läsa i en tidning . Denna begäran gjordes , men enligt tidningen har vi ännu inte fått någon godtagbar förklaring. Detta kanske visar hur UD prioriterar frågan. Frågan ställdes , och det har gått . Har ni bara väntat och accepterat att det inte kommer någon förklaring, eller vad har gjort för att få en förklaring till vad som hände när de båda männen kom till ? 14 (): Kampen mot terrorism är en global angelägenhet för världens alla demokratier. Så brukar det sägas, och om detta är vi nog alla eniga. Det har talats om att de båda män vi diskuterar här var misstänkta terrorister och att de därför skulle utvisas trots förbudet mot att utvisa människor till länder där de kan riskera tortyr. Jag får inte det här att gå ihop. Om kampen mot terrorism är en global angelägenhet för världens alla demokratier, också , skulle misstänkta terrorister givetvis lagföras och ställas inför rätta i . Då skulle vi kunna leva upp till de internationella konventioner vi har om att inte utvisa människor till länder där de riskerar tortyr och bekämpa terrorismen och dra vårt strå till stacken. Det, , är en balanserad och realistisk politik där man lever upp till FN:s och konventioner och bekämpar terrorismen. Den är, precis som sade, oresonlig mot terrorismen, och den är oresonlig mot brott mot mänskliga rättigheter. Den vilar på en insikt om att demokratin inte kan försvaras genom att sättas på undantag. ska inte vara en för terrorister. Så sägs det, och självklart inte. ska inte heller blint lita på amerikanska eller andra ibland torterande säkerhetstjänsters breda och diffusa beskyllningar baserade på en nästan fundamentalistisk världssyn som uttrycks i ord som: Den som inte är med oss är mot. måste pröva den typen av anklagelser självt och i vårt rättssystem. ska inte vara en för terrorister. Men ska heller inte vara ett land som sänder tillbaka människor till länder där de riskerar tortyr och som urvattnar . När det kom fram anklagelser om att männen hade utsatts för tortyr, när vi insåg att vi inte hade kunnat följa upp den garanti vi hade fått, när vi insåg att den inte ens var värd det papper som den var skriven på, när vi inte fick enskilda möten med de utvisade männen och när vi inte fick en rättvis rättegång vände sig med detta enbart till . Man ställde frågor till om huruvida de anklagelser som hade kommit fram stämde om att männen hade varit torterade i . Nej, det stämmer givetvis inte, var svaret. Ja, vad skulle de svara? Vi hamnade i torterarnas knä. Vi valde att vända oss till dem som hade misstänkts för att utföra tortyr. Det vi naturligt skulle ha valt att göra är givetvis att kräva en internationell granskning, kräva en granskning under internationell överhöghet. Vi vet att fler regeringar är inblandade än den svenska, den egyptiska och den amerikanska minst. Då behövs det en internationell granskning. I samma stund kunde vi givetvis sätta i gång med en nationell granskning, med en nationell kommission, för att se vad det är som har hänt. Det är rimligt. Det frågas här av statsrådet : Hur skulle ni då ha gjort? Vad är det ni egentligen vill ha? Jag tänkte avsluta med att svara på de frågorna: Vi vill ha ett som i internationell rätt och i den internationella kampen mot terrorismen inte går i amerikanskt ledband utan självt provar anklagelser. Vi vill ha ett som när det kommer fram anklagelser om tortyr inte sätter sig i torterarnas knä utan ser till att få en utredning av dem i enlighet med den riksdagsmotion som är inlämnad. Vi vill ha ett som låt mig avsluta med att återge statsministern själv inser att kampen mot terrorism ska bedrivas med respekt för folkrätten och de mänskliga rättigheterna och där rättsstatens principer ska hävdas. Vi försvarar regeringsförklaringens och de internationella konventionernas vackra ord. Det är det vi vill ha ett där orden faktiskt också har innebörd. 15 Statsrådet (): Jag tycker nog inte att det är jag som glider undan, ! Jag har redovisat regeringens ställningstagande. Jag har redovisat regeringens underlag för det ställningstagandet, och jag har redovisat de avvägningar som regeringen har gjort. Det fanns, återigen, två alternativ. Det ena alternativet var att ge permanenta uppehållstillstånd till två personer som svenska säkerhetspolisen bedömde planerar terroristrelaterad brottslighet. Det var det ena alternativet. Det andra alternativet var att avvisa dessa människor till där de kunde ställas inför rätta. Men för att kunna göra den avvisningen utverkade regeringen garantier för att de skulle behandlas väl. Regeringen menar att om man ska bekämpa terrorism måste man också ställa terroristmisstänkta inför rätta. Därför är naturligtvis när det handlar om avvisning garantierna en väldigt central fråga. Det är flera som har frågat hur regeringen kunde lita på de här garantierna. Jag vill i alla fall säga någonting om det. Den bedömning som gjordes var att hade ett mycket starkt eget intresse av att leva upp till de här garantierna. Man har själv lidit mycket svårt av terrorhandlingar. Det fanns ett inrikespolitiskt tryck, och det fanns ett utrikespolitiskt tryck. Man hade ett eget intresse av att leva upp till garantierna. Det andra var att den person som gav de här garantierna var en person som hade kontroll över vad som hände i häkten och fängelser. Det var också en person som hade access till den högsta politiska ledningen det var ministern och chefen för säkerhetstjänsten; det var oerhört viktigt. Dessutom gjordes konsultationer med flera andra länder som hade lång erfarenhet av vad som händer i egyptiska fängelser, som hade egna medborgare i egyptiska fängelser. Den sammantagna bedömningen var att dessa garantier var trovärdiga. 16 i (m): Kampen mot den internationella terrorismen måste vara gemensam gemensam över nationer, partier, organisationer och människor för att vi tillsammans och gemensamt ska slå vakt om det öppna samhället och den personliga friheten och för att tillsammans värna om demokrati och respekten för mänskliga fri- och rättigheter. Vi har diskuterat att regeringen har långtgående befogenheter och därmed borde vara mån om att det finns en tilltro till att den typ av känsliga ärenden som vi diskuterar sköts på ett korrekt sätt. Jag är bekymrad över att den här debatten tyvärr nog inte har bidragit till att tilltron ökar. Det är bekymmersamt att man inte tar tillfället i akt. Jag ger migrationsministern och regeringen en sista chans att idka viss självkritik för att visa en probleminsikt men också skapa förutsättningar för att vi gemensamt ska kunna känna en delaktighet i denna gemensamma kamp mot terrorismen. Jag tror att en förutsättning för att vi ska kunna gå vidare är att regeringen på något sätt återkommer till med besked om vilka lärdomar man dragit av denna affär och om man har förbättrat sina rutiner inom för hur denna typ av ärenden kommer att hanteras. 17 (): Jag tycker att det har varit en intressant debatt. Jag känner dock att det blir väldiga övertoner och tycker att går över gränsen när man påstår att regeringen sitter i torterarnas knä. Vi har en mycket mycket svag regering i det här landet, en regering som säkert skulle kunna platsa i som världens svagaste. Men det beror på och . Det är ju ni som har sett till att den här regeringen finns. Det är ni som stöder den och som har folk i , och det är ni som stöder regeringsförklaringen så det här med tomma ord ska nog passa sig lite för. Det här är svåra avvägningar. I kommer också vi, när vi får bestämma, att skilja mellan svenska och utländska medborgare. Man ska veta att det när man kommer till vårt land och söker asyl inte är en självklarhet att man får asyl. Vi kommer också när dessa frågor ska prövas att vara ärliga och säga att all den information som ligger till grund för att människor som är en säkerhetsrisk ska utvisas inte kan vara offentlig. På några av talarna låter det som att allt detta hur enkelt som helst kan läsas upp i en domstol. Sedan är det bara att döma folk. Men det fungerar inte så, om man är ärlig. Den här verksamheten bygger på att man har samarbete med andra säkerhetstjänster, och det ska den svenska ha med den amerikanska, den brittiska och många andra länders som delar våra demokratiska grundvärderingar. Då handlar det om att kunna dela med sig av information och se till att vi får information för att kunna skydda och svenska medborgare. Då kan den leda till att någon ska avvisas. Sedan kan jag tycka att det är mycket viktigt att vi försöker föra en del av den här processen till domstol så att det inte blir som , att regeringen i det här ärendet är både en motpart och dömande instans. Men det är en annan fråga. Vi bör också se till att insynen i våra säkerhetstjänster förbättras. Där har föreslagit att se över hur man använder sin administration, hur man följer regelverket och fullföljer sin policy. Vi har också pekat på att behöver en terroristsamordnare i det svenska för att samordna de insatser som behövs för att bekämpa terrorism och se till att det görs med acceptabla metoder. Men regeringen har inte gjort någonting. Man har inte ens verkställt 11 september-utredningen fastän den har legat på bordet nästan hur länge som helst. Det är en mycket allvarlig situation som vi har i . Vi är svaga när det gäller att bekämpa terrorism men också med avseende på hur vi behandlar människor i den villervalla som råder när man ska fatta tuffa beslut. 18 (): Det har varit en nödvändig debatt, och det är väl det positiva med den. Om den har skapat större klarhet är väl mera tveksamt, och det är kanske det negativa med den här debatten. Det vi har debatterat här är det som hände i skuggan av , ett samhälle och en värld i psykos och där det naturligtvis på många sätt fanns utrymme för övertoner. har vi en lite större distans till de här händelserna. Jag hoppas att vi av det som har hänt, och möjligen också i någon mån av den här debatten, har lärt någonting för framtiden när vi ska möta nya utmaningar och nya hot mot demokratin och rättssäkerheten och människovärdet. De hoten är sannerligen inte avvecklade utan reella i vår värld också framöver. Vår öppenhet, det svenska samhället, ska inte kunna missbrukas. Kampen mot sådant missbruk måste vara tydlig, men det måste ske med respekt för rättssamhället och människovärdet. , fru talman! Det finns en rad områden där vi i denna kammare och i den politiska debatten i övrigt ska bryta våra olika synsätt mot varandra. Det är positivt, och det är demokratins substans. Men det finns vissa områden, och jag tycker den fråga som vi har diskuterat här gäller ett sådant område, där det skulle vara en oerhörd styrka om vi som politiska partier kunde ha en gemensam syn som är bra för vårt land och för den rättssäkerhet som vi alla värnar om och som är bra för den människosyn som vi alla står bakom. Därför beklagar jag att regeringen valt en annan väg att gå på kollisionskurs med det politiska etablissemanget, valt att mörka, valt att inte vilja ta en öppen debatt så som vi hade önskat. Det tycker jag är det bestående intrycket, som jag tycker tyvärr består även efter debatten här . 19 (): När vi i begärde den här debatten var det därför att det fortfarande fanns mycket oklarheter. Det var mycket som inte hade kommit fram om vad som egentligen hände . Tyvärr har den här debatten inte gett mycket större klarhet. Min fundering efter den här debatten är att jag har förstått att regeringen var oerhört aktiv när det gäller att skaffa sig garantier från . Man tog många kontakter, och man skaffade sig garantierna. Man tog snabba beslut i regeringen om att faktiskt verkställa avvisningen. Man tog också ett beslut om att det skulle vara en snabb avvisning, så snabb att man var tvungen att använda sig av de amerikanska planen. Min fråga efter den här debatten blir fortfarande: Varför har man inte agerat lika snabbt när det gäller informationen till de avvisades juridiska ombud? Varför har man inte agerat lika snabbt när det kom fram information om att männen utsattes för tortyr? Varför har man inte agerat lika snabbt för att ge information till mot tortyr när det gällde hustru? Man var tydligen väldigt aktiv och agerade snabbt i det första skedet, men man har inte varit lika aktiv och snabb när det gäller att stå upp för rättssäkerhet och mänskliga rättigheter. Jag hade velat sluta den här debatten med att ändå ställa frågan till regeringen om regeringen var beredd att försöka reparera de skador som uppstått och de misstag som begåtts, om man var beredd att ändra på rutiner, om man var beredd att ge hustrun upprättelse och möjlighet till ny prövning och om man var beredd att ge El uppehållstillstånd i nu när han inte ens är dömd. Men jag har förstått, fru talman, att regeringen inte ens är beredd att säga att något fel har begåtts, och då lär man inte heller vara beredd att reparera något. Jag hoppas att man kommer till större insikt framöver. 20 (): Visst har migrationsministern redogjort för dåvarande regeringens bedömning, men fortfarande har inte migrationsministern tagit tillfället i akt att medge att misstag har begåtts. Var det ett misstag att lita på garantierna från ? Var det ett misstag att inte kontrollera att garantierna efterlevdes? Var det ett misstag att inte svensk säkerhetstjänst skötte avvisning på , alltså på svenskt territorium, även om andra länders säkerhetstjänster skulle hjälpa till? Var det ett allvarligt fel att och tvångsmedicinerades på svenskt territorium? Var det ett misstag att undanhålla information om tortyr för att inte skada relationerna med ? Migrationsministern har ett sista inlägg , en sista chans att medge att misstag har begåtts. 21 (): Om jag mot bättre vetande skriver ett kontrakt med en känd skojare ser jag till att ha en plan för att göra något om kontraktet bryts. Om man sluter en garanti med en diktatur ser man till att ha någonting att ta till om diktaturen fortsätter att bryta mot de mänskliga rättigheterna och man misstänker tortyr. Man ska se till att ha ett granskningsorgan berett att plocka fram för att kunna se vad det är som har skett, för att kolla upp uppgifter. Har man inte det, och det är det jag menar, , hamnar man i torterarnas knä. Då kan man inte göra annat än att fråga de misstänkta torterarna om det har hänt något, och de kommer självklart att säga nej. Man kan inte stå upp för individens mänskliga rättigheter. Från en bra debatt går man med fler svar än frågor. Tyvärr har jag fler frågor när jag går från den här debatten än vad jag hade när jag kom in i salen. vet jag inte vad syn på FN, de mänskliga rättigheterna, tortyrkommittén och tortyrkommissionen egentligen är när det gäller. Det är ju när sådant här inträffar, när vi har misstänkta terrorister, som de mänskliga rättigheterna sätts på prov. Det är då de måste gälla. Det är då de måste fungera. Annars är de inte värda det de ska vara värda. Det finns fortfarande en möjlighet att vi får några svar. Statsrådet har till sitt förfogande. Jag har upprepat en sak i mina inlägg, och det är att vi kan påbörja en väg tillbaka till ett land som står för de mänskliga rättigheterna genom att åtminstone granska vad som har skett. Om regeringen är så oförmögen till självkritik som det verkar kan man åtminstone svara på om man kan tänka sig att tillsätta en nationell och få till en oberoende internationell granskning under FN. Svara på det, statsrådet, så har vi åtminstone ett svar när vi går härifrån. 22 Statsrådet (): säger att menar att det inte är självklart att människor som kommer hit ska få asyl. Jag måste säga att jag blev lite förvånad över den attityden, eftersom väldigt hårt driver att alla människor ska få en sorts amnesti. Alla människor som kommer till och som har kommit till ska få uppehållstillstånd detta oavsett om vi vet vilka de är eller inte. Man undrar lite över tuffa inställning som ger uttryck för. Jag vill betona en sak, och det är att asylrätt är till för människor som flyr undan orättvisor. Asylrätten får aldrig tillåtas att användas av människor som flyr undan rättvisan. Det är väldigt viktigt och någonting som är fastslaget i folkrätten. Det står i , och det har också fattat beslut om. Ingen stat får bli en för människor som ägnar sig åt terrorverksamhet. ska vi inte avvisa människor som riskerar tortyr eller annan omänsklig behandling. Här finns en inbyggd spänning som naturligtvis ställdes på sin spets vid avvisningen av de två terrormisstänkta egyptierna. Denna inbyggda spänning måste hanteras. Man måste göra riskbedömningar. Man måste eliminera risker, vilket regeringen gjorde genom att utverka garantier. Man måste fatta beslut, och man måste också stå upp för de beslut som är väldigt svåra att fatta. Som jag sade har regeringen redovisat sitt beslut och hela underlaget för det beslutet. Det finns inget ytterligare att redovisa. Vi har ett underlag som kan ligga till grund för en diskussion om hur man ska hantera detta konkret. Jag sade inledningsvis att regeringen är väldigt tydlig när det gäller vilken väg vi ska gå. Kampen mot terrorismen ska fortsätta, och det ska också kampen för mänskliga rättigheter. Men vi får se till att detta inte spelas ut mot varandra. Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Tredje vice talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 24 februari24 mars. Kammaren biföll denna ansökan. Tredje vice talmannen anmälde att skulle inträda som ersättare för varigenom hans uppdrag att ersätta finansminister skulle upphöra . 4 § Anmälan om ersättare för statsråd Tredje vice talmannen anmälde att () skulle ersätta finansminister den 24 februari24 mars. 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Framställning 2004/05:RS1 till Motioner 2004/05:Bo1Bo4 till bostadsutskottet /05:Ju27Ju29 till justitieutskottet /05:Sf11Sf15 till socialförsäkringsutskottet /05:N8 och N9 till näringsutskottet /05:U6U8 till utrikesutskottet /05:Fi1 till finansutskottet Föredrogs lagutskottets betänkande 2004/05:LU6 Sjöfylleri. Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 9 §.) 7 § Immaterialrättsliga frågor Föredrogs lagutskottets betänkande 2004/05:LU7 Immaterialrättsliga frågor. 23 (): Jag vill nu påannonsera lagutskottets betänkande nr 7, Immaterialrättsliga frågor. I betänkandet behandlas ett antal motionsyrkanden gällande bland annat gemenskapspatent, patent på biotekniska uppfinningar, datorrelaterade uppfinningar, upphovsrättsligt skydd, arenarätt med mera. Majoriteten i utskottet föreslår att avslår samtliga yrkanden under hänvisning till tidigare ställningstagande och pågående arbete. I betänkandet finns det åtta reservationer. 24 (): Denna debatt är något av en förpostfäktning inför den debatt som vi kommer att ha när vi behandlar den utlovade propositionen om en ny upphovsrätt. I en fri och demokratisk värld är den enskilda äganderätten av central betydelse. Det är ju en av statens viktigaste uppgifter att skydda och värna den. I bondesamhället var värnandet om jorden av central betydelse. När sedan industrisamhället bröt fram var äganderätten kring produktionsmedlen det viktigaste. Vi har en ny tid, och äganderätten till idéer får allt större betydelse. Precis som det i bondesamhället var av yttersta vikt att skydda och värna äganderätten till åkrar och ängar är det angeläget att skydda idéer som lägger grunden för ny kunskap, nya uppfinningar och ny konst i dess vidaste betydelse. Vi får därmed alla ett rikare samhälle. Idéer som kan skyddas med patent driver fram en utveckling där människor genom att satsa på forskning och uppfinningsrikedom kan driva utvecklingen framåt till gagn för hela samhället. Effektiva och rimliga kostnader för patent är därför en av de mest angelägna uppgifterna för lagstiftarna på såväl nationell som europeisk och internationell nivå. För konstnärer, artister, författare och producenter av olika konstnärliga verk är upphovsrätten till deras verk av stor betydelse. Äganderätten och möjligheten att kommersialisera dem gör att de kan leva på sin konst. Ny teknik har på ett föredömligt sätt möjliggjort för oss att sekundsnabbt sprida information över världen. IT har gjort det möjligt att sprida information till miljontals människor genom ett antal knapptryckningar på en dator. Denna fantastiska teknik har också, som alltid, en negativ sida. Tekniken har gjort det möjligt att utan att upphovsmannen kan påverka vad som sker sprida musik, film och litteratur över hela världen och att verken utan kostnad laddas ned av användare över hela världen. För oss som är uppvuxna med rullbandspelare och en svartvit kanal på tv med Hylands hörna kan det vara lite svårt att alltid förstå vidden av denna utveckling, men när man tränger sig in i denna värld inser man vilka utmaningar som vi lagstiftare står inför när vi vill hävda upphovsmännens rätt till sin egendom. Hur ska vi som tonårsföräldrar kunna förklara för våra ungdomar att de begår ett brott när de laddar ned musik som snurrar runt där ute i cyberrymden? Som alltid tror jag att en klar och god lagstiftning är grunden för en bra utveckling på detta område. Därtill kommer en omfattande utbildning och information om vilka konsekvenser brott mot upphovsrätten medför både för den enskilde och för den som producerar musik och film. Ungdomarna är oerhört beroende av både filmindustrin och musikindustrin. Jag tror också att branschen som sådan måste utveckla möjligheterna för kunden att på rimliga villkor ladda ned film och musik på ett lagligt sätt. Vi ser därför fram emot regeringens proposition på detta område. Vi lovar att vi på ett konstruktivt sätt ska granska och opponera när den kommer.