prot · GT0946 · 2005-12-07 00:00:00 — Det vore intressant att få veta. För att göra det ännu mer konkret: Vill ta bort premierna ovanför taket i pensionssystemet? Vill man ta bort premierna ovanför taket när det gäller den nya sjukförsäkringsnivån? Sedan nämnde i förbifarten att i den här budgeten, i den här debatten, föreslår fler karensdagar. Då måste han ha läst fel i handlingarna, tror jag. Vi är inte emot karensdagar. Det var jag personligen som i regeringen drog ärendet en gång när den nuvarande karensdagen infördes. Vi tror att det behövs en självrisk i de försäkringar som finns. Man kan diskutera om det ska vara en eller två, men vi har för vår del landat på att det nog räcker med en. Det blev en stor skillnad i korttidsfrånvaron när den där dagen infördes. Det är bara att läsa forskningsrapporter. Det är inte korttidsfrånvaron som har ökat . Därför har vi i våra budgetförslag inte lagt fram något förslag , men vi är fullt beredda att diskutera det, och vi har principiellt försvarat karensdagar. läste väl fel på den punkten. Men framför allt vill jag gärna höra några synpunkter på den här principiella frågan: Ska vi ta bort försäkringspremierna? Eller ska vi höja alla taken till himlen? 54 () replik: Jag noterar och välkomnar det första som säger. Det är viktigt att kunna upprätthålla politiska allianser över andra gränser. Synen på socialförsäkringarna, inkomstbortfallsprincipen, är ett sådant exempel. Vi noterar att , trots att man inte nu anser att det finns möjlighet att höja taket, betonar att man kanske ändå skulle vilja göra det om pengarna fanns. menar vi förstås att de finns. Vi återkommer till det. Sedan är jag ganska van vid att kritisera . Det medger jag, och det ligger väl bakom åsikt också, att vi så sällan är överens. De som vill införa en karensdag till är och . Det är riktigt. Har jag sagt något annat var det nog bara en slip of the tongue, som man säger, min vana trogen att just hitta motsättningar gentemot . Det är i vanliga fall inte så svårt. Så till den principiella frågan om att ta bort taken eller avgifterna ovanför. Principiellt sett har jag inga problem med tankegången att ta bort taken. Det upprör förstås en och annan. Ska man verkligen, om man tjänar 10 miljoner, kunna vara sjuk och fortfarande få en så hög andel av sin inkomst? Ska man fullfölja principen är det inte orimligt. finns det nog bekymmer med den tankegången i praktiken i ett samhälle med begränsade resurser, för nog skulle det kosta ett och annat att helt avskaffa taken i socialförsäkringssystemen. Principen tycker jag ändå att man kan bibehålla. Jag kan trots allt notera att det är vi , och Socialdemokraterna som har hittat de pengar som behövs för att faktiskt kunna höja taket. Det är ju vad som görs i verkligheten som är det viktigaste. 55 BO () replik: Jag noterar att det som sade om och karensdagarna var en slip of the tongue. Det händer oss alla. Jag bara noterar att det är hedervärt att tala om när så har varit fallet, så har vi klarat ut det om inte annat för framtidens protokoll. I princip tycks vi kanske inte vara alltför långt ifrån varandra. Det ska, om jag förstod svaret rätt, inte tas ut försäkringspremier där det inte finns något försäkrat. För de flesta av oss vore det självklart i alla andra sammanhang. Om man brandförsäkrar en villa som sedan brinner ned och man i vissa fall får betalt bara för de två första våningarna och inte den tredje skulle alla tycka att det var jättekonstigt. Det är bara det att den där principen inte har fått slå igenom något vidare. Det jag ville invitera till har väl mera att göra med utgångspunkten att han själv och hans parti är för ett mera progressivt skattesystem. Det är fullt legitimt; det kan man vara. Vi är inte det, men man kan vara det. Det handlar om att se till att den progressiviteten tas ut just i skattesystemet och inte i socialförsäkringarna. Man vill ju öka legitimiteten för försäkringarna. Det är ju en uppgift som förenar ett antal här i salen. Vi har en reservation från borgerligt håll där det talas tydligt om det här med socialförsäkringar. utredning vill ha mera försäkringsmässighet etcetera. Skulle vi kunna få genomslag för det vore det väl alldeles utmärkt. Men tills vidare, herr talman, nöjer jag mig med att notera att man åtminstone från sida och möjligen från hans partis sida tycker att det inte ska tas ut avgifter där det inte finns förmåner. 56 () replik: Så öppnar han ändå en liten fallucka i sin debatteknik. Det jag har sagt är att jag tycker att man kan diskutera att höja taken, som vi nu gör. Man kan principiellt diskutera borttagande av taken. Men jag har inte sagt att man, om man inte tar bort taken, ska ta bort avgifterna ovanför tak. Det är en annan uppfattning. I den bästa av alla världar kan man alltid diskutera hur systemen borde se ut, men just nu är det ett faktum att det sker en omfördelning också inom systemet. Man tar ut avgifter på de högsta inkomsterna och de används trots allt för att människor ska kunna få den ersättning de har rätt till under tak. Tar man bort det utan att göra andra förändringar får man problem. Det är en del av de här systemens uppbyggnad också, att man faktiskt gör en omfördelning mellan dem som har och dem som inte har. Den här falluckan kliver jag över, men jag är ändå glad åt att vi är överens om så pass mycket som vi är. Det är värdefullt, som jag sade, att kunna konstatera det . 57 () replik: Jag tror för min och del inte att något statsråd i en ny regering ska tituleras fuskminister. Men jag tror att det är oerhört viktigt att någonstans fokusera ansvaret för tilltron till försäkringssystemen. målar upp bilden av ett polissamhälle där bidragspoliserna synar människor i sömmarna och närmast kränker den personliga integriteten, men hör jag ändå bekänna sig till något slags moralprincip. Han tycker att ordet moral är ett positivt ord. Då skulle jag vilja fråga: Är inte tilltron till försäkringssystemen, till socialförsäkringarna, en oerhört viktig fråga i ett välfärdssamhälle? Om nu människor, vilket vi tyvärr kanske måste befara i den bästa av världar, kan tänkas överutnyttja och missbruka de socialförsäkringssystem vi har, vilka tror att det är som drabbas av det missbruket? Ja, det är statskassan, kanske man kan säga. Men i grunden är det de som behöver de här insatserna och de här ersättningarna. Med tanke på den kostnadsexplosion vi har haft, det utrymme som finns i statsbudgeten och det hot som den skenande sjukförsäkringskostnaden är för hela välfärden skulle jag vilja påstå att varje överutnyttjad krona stjäls från dem som i själva verket behöver stödet. Tror inte att tilltron till försäkringssystemen trots allt är en viktig fråga att lyfta? 58 () replik: talar om skenande sjukförsäkringskostnader. Såvitt jag vet går ohälsotalet långsamt, alltför långsamt, ned något. Det sker en omfördelning mellan olika delar av systemen som man kan diskutera om den i alla delar är riktig. Att tala om skenande sjukförsäkringskostnader antyder att kostnaderna skulle springa i väg uppåt himlen. Det har de gjort . Men ohälsotalet sjunker faktiskt, även om det är knappt just . Jag sade inte polissamhälle. Jag tyckte att det var att gå lite långt. Därmed accepterar jag inte heller att sätter den etiketten på min utsaga. Den gamla arbetarmoralen i meningen Gör din plikt, kräv din rätt är alldeles utmärkt. Men dels måste den gälla för alla i ett samhälle, dels måste båda delarna av den utsagan gälla. Man måste både göra sin plikt och kräva sin rätt. Det som just nu är vindkantringen i debatten är att så många talar om: Gör din plikt. Dessutom är det riktat bara till den som är ställd utanför, vanligtvis utan egen förskyllan. Var är: Kräv din rätt? Kräv rätten till arbete. Kräv rätten till anställning. Kräv rätten till fackliga rättigheter, arbetsmiljö som duger och till att dina insatser faktiskt tas på allvar och utnyttjas. Den sidan talar den borgerliga alliansen väldigt lite om. Det är ganska rimligt, eftersom man har så få lösningar på det området. Varför inte, när vi ändå är inne på området, kräva att arbetsgivare som anställer svart arbetskraft slutar med detta? Kom med dramatiska insatser på det området. Det är ett problem för den enskilde som stängs ute från arbetsmarknaden att själv göra enorma insatser för att förändra situationen. Men när det går över tio arbetslösa på varje anställning som utlyses har man förstås problem. De måste lösas strukturellt och inte genom att den enskilde drabbas av moralpredikan. 59 () replik: Skenande kostnader eller inte, men på sju har kostnaderna för ohälsan ökat från 57 miljarder till 113 miljarder. Om inte det är skenande kostnader vet jag inte vad det begreppet skulle stå för. tror inte ens på att halveringen kommer att lyckas. Visst är det skenande kostnader, och visst är det så att de i grunden hotar hela välfärden och framför allt drabbar dem som verkligen behöver samhällets insatser. Jag skulle vilja fråga lite grann om försäkringsmässigheten. Menar att sjukförsäkringarna och socialförsäkringarna ändå ska ha ett mått av försäkringsmässighet och om det då också rimligen bör finnas någon självrisk? Ska det vara någon skillnad mellan att arbeta och att uppbära ersättningar? går hårt åt oss kristdemokrater när det gäller både ersättningsnivåer och karensdagar. Kan det inte ligga en poäng i att lägga tyngdpunkten i skattepolitiken som vi har gjort? Det handlar om att sänka skatten för människor med låga inkomster och medelinkomster och att låta oss som har arbete och försörjning vara med och betala för dem som drabbas och får behov av dessa ersättningar. 60 () replik: Jag missade en sak. Det är bara att erkänna det. Jag skulle ha frågat om diskussionen om en fuskminister och om man också skulle ha en parkera-fel-minister eller en följ-trafikreglerna-minister. har dessvärre ingen chans att svara på det. Vi kanske kan ta den debatten i annat sammanhang. Vi har som jag nämnde tidigare inga som helst bekymmer med att oegentligheter beivras. Det ska göras. Det är en kränkning av systemet att en enskild tar ut ersättning som han inte har rätt till. Men då måste man också erbjuda vägar in på arbetsmarknaden för alla dem som har en arbetsförmåga och vill vara med och delta, och det är många. Ska det finnas någon självrisk över huvud taget? Vi har inte lagt fram förslag om en hundraprocentig ersättningsnivå, till exempel. Det är värt att notera att det inte är på dagordningen att föreslå sådana saker. Det är lite förrädiskt att säga att man ska sänka skatten för dem med låga inkomster och medelinkomster. Det som vanligtvis händer är att i kronor räknat är det ändå höginkomsttagarna som får de största skattelättnaderna med de borgerliga förslagen. Dessutom minskar det offentligas möjligheter att agera om skatteintäkterna minskar. Det är verkligen värt att notera, inte minst ur ett jämställdhetsperspektiv, att transfereringssystemen vi har i utjämnar skillnaderna. Ta till exempel skillnaderna mellan män och kvinnor. Om vi ser på faktorinkomsten före skatter och transfereringar tjänar kvinnor av vad män gör . Men ser man hur det ser ut efter transfereringarna är den skillnaden fortfarande alldeles för stor men mycket mindre. Då tjänar kvinnor av vad män tjänar. Vid skatteuttaget sker en omfördelning. Män betalar mer skatt än kvinnor. I transfereringarna sker en annan utjämning. Där får kvinnor mer än vad män får. Den utjämningen vill vi inte avskaffa. Vi vill tvärtom stärka den. 61 (): Jag börjar mitt anförande med att yrka bifall till reservationerna nr 1 och 9. Jag står givetvis bakom alla reservationer där finns med, men för tids vinnande yrkar jag bara bifall till dessa två. har sjukfrånvaron i vårt land ökat dramatiskt och framstår som ett av de verkligt stora hindren för ekonomiska utveckling. har visserligen sjukfrånvaron minskat något lite. Men problemet med hundratusentals förtidspensionärer får vi leva med. Jag har i tidigare debatter kritiserat regeringen för att genom Operation sopa sjukskrivningarna under mattan frisera siffrorna och genom denna manöver minska antalet sjukskrivna personer. Jag tror inte att det går utan att jag träffar personer som varit långtidssjukskrivna och som mot sin vilja slussats över i sjuk- och aktivitetsförsäkringen, alltså blivit förtidspensionerade. De berättar hur de själva anser att de har arbetsförmåga kvar. Men kanske deras gamla arbetsplats inte längre var så lämplig. Det som är allra mest slående när man möter dessa personer är att de sällan eller aldrig fått hjälp med rehabilitering eller hjälp med att byta arbete. All statistik visar att av personer som varit passivt sjukskrivna för länge är det som kommer tillbaka i arbete. Trots denna kunskap händer det alldeles för lite. Det är bara en liten minoritet som får hjälp. Självklart finns det personer med en sjukdomssituation där förtidspension är den bästa åtgärden, men inte så ofta som . Vi måste få en bättre rehabilitering. Det är viktigt att alla får en snabb hantering av sitt ärende oavsett sjukdomsbild. Det är viktigt med snabba koordinerade insatser. Tiden är dyrbar. Det är mycket angeläget med en snabb hantering av varje ärende med snabba insatser så att människor inte slås ut som . Det är också viktigt att det finns en uppföljningsplan . Det behövs ett nytt sätt att arbeta där varje individ får en kontaktperson som fungerar som rehablots. Denna rehablots ska koordinera alla insatser kring individen. Bristen på koordinering och sammanhållet ansvar är det stora problemet inom alla trygghetssystemen. I stället för att belöna den personal som förtidspensionerar personer borde man kanske belöna dem som lyckas hjälpa människor tillbaka i arbete. har drivit frågan om finansiell samordning. Tyvärr kan vi konstatera att det system som regeringen har satt i sjön inte fungerar på ett tillfredsställande sätt. Regelverket är alldeles för snävt, och kravet på att alla fyra aktörerna både , arbetsförmedlingen, och måste vara med anser vi som djupt olyckligt. Det räcker med att en av aktörerna inte anser att man har möjlighet att medverka så blir det ingen samverkan alls. anser att det måste vara möjligt att göra om passiva bidrag till aktiva åtgärder även om inte alla aktörer är med. Det är viktigt med mycket större flexibilitet på detta område, där aktörerna får större frihet och större makt att använda de ekonomiska resurserna på ett effektivare sätt. Men det är också dags för större strukturreformer. enpartiutredning tänker inte särskilt nytt, utan det verkar mer som om det är hårdare tag och högre ersättning som ska gälla. Efter ett regeringsskifte måste en verklig parlamentarisk utredning tillsättas som vågar se både problemen och möjligheterna utan skygglappar. vill att utredningen undersöker möjligheten att skapa en samlad arbetslivsförsäkring. Det ska vara en samlad arbetslivsförsäkring både för arbetslöshet och sjukdom och en försäkring med gemensamma lokala arbetslivskontor i stället för dagens skadliga och ineffektiva uppdelning mellan försäkringskassor och arbetsförmedlingar. Detta skulle motverka den rundgång som många personer nu hamnar i. Med dagens system går man ofta från sjukskrivning till arbetslöshet och vidare till sjukskrivning och slutar som förtidspensionerad. är det alldeles för många personer som hamnar i fel system och genom detta får fel hjälp i stället för rätt åtgärder och det stöd som de skulle behöva för att komma tillbaka i arbete. Det är viktigt att alla människor garanteras ekonomisk grundtrygghet. Alla människor måste kunna lita på trygghetssystemen men också kunna påverka sin egen livssituation. Riskerna i trygghetssystemen måste spridas så att alla människor kan delta på lika villkor. Dessutom måste det inom systemet ske en rimlig omfördelning mellan individer men också över livet. Inkomstbortfallsförsäkringar är inte det enda sättet att skapa en trygghet för förvärvsarbetande vid sjukdom eller arbetslöshet. Inom ramen för en översyn bör såväl grundtrygghetslösningar som former för välfärdssparande som möjliga inslag i en arbetslivsförsäkring prövas. Både rättvisa och effektivitet talar för införandet av en samordnad arbetslivsförsäkring, där sjukförsäkring, arbetsskadeförsäkring och arbetslöshetsförsäkring ingår och där ersättningsnivåerna harmoniseras och myndighetsstrukturen slås ihop. Då blir det människorna som hamnar i centrum för insatserna inte insatserna som hamnar i centrum för människorna. ska jag kommentera några av våra reservationer. Reservation nr 9 handlar om medfinansieringen. Vi vet att en majoritet av sjukfallen inte är relaterade till arbetsplatsen. Det innebär att arbetsgivaren endast i liten omfattning kan påverka sjukskrivningarna. Medfinansieringsansvaret innebär i stället alltför stora kostnadsrisker för enskilda företag och gör det dyrare för företagen att anställa. För arbetsgivare innebär medfinansieringsansvaret ökade kostnader både i form av produktionsbortfall och kostnader . Dessutom leder det till ökad selektering på arbetsmarknaden, som drabbar personer med sjukhistorik och funktionshinder. Arbetsgivarna är mycket försiktiga när de ska anställa ny personal för att inte riskera att drabbas av ökade kostnader genom för mycket sjukskrivningar. Personer som har vissa kroniska besvär och genom det bedöms vara sjukskrivna ofta har svårare att få ett arbete med dagens system. Medfinansieringen medför också inlåsningseffekter som inte är önskvärda. Därför vill vi i att den ska upphöra redan från . Jag vill nämna en kategori människor som missgynnas av dagens sjukförsäkringssystem. Det är egenföretagarna. Trygghetssystemen som de är utformade diskriminerar småföretagare. En egenföretagare har fasta kostnader vid sjukdom och föräldraledighet. som företaget tillfälligt är stängt, med bortfall av inkomster, riskerar man ett mer långsiktigt inkomstbortfall genom att kunderna söker sig till andra företag. Egenföretagaren får också lägre tillfällig föräldrapenning än anställda. Därför anser att samma villkor ska gälla för företagare som för anställda. En annan grupp i vårt samhälle som inte får del av trygghetssystemen på ett tillfredsställande sätt är våra studenter. Eftersom regeringen anser att grundstrukturerna för de olika socialförsäkringssystemen ska ligga fast finns det inget som talar för att studenterna verkligen kommer att få del av trygghetssystemen. vill därför att regeringen tillsätter en ny studiesocial utredning som är parlamentariskt sammansatt och där det är viktigt att studenterna verkligen får ett stort inflytande. Studenter har, som alla andra, behov av ett tryggt och säkert trygghetssystem som inte missgynnar dem. Vi har också en reservation som handlar om kvinnoperspektivet. Vi är medvetna om att kvinnor står för av den samlade sjukfrånvaron. Det förhållandet har sannolikt en nära koppling till den ojämlikhet som finns mellan kvinnor och män både i arbetslivet och hemlivet. Kvinnor är överrepresenterade i yrken inte minst i den offentliga sektorn, där arbetstagarna upplever att de har liten kontroll eller liten möjlighet att påverka sin arbetstid och arbetssituation. Fler kvinnor arbetar med ansträngande uppgifter , både fysiskt och psykiskt. Kunskapen är sämre om prevention, rehabilitering och behandling just av kvinnors ohälsa. Analyser av och forskning om hälsoutveckling har ofta begränsats till specifika kvinnosjukdomar och psykiska problem. Folkhälsoarbetet måste därför vidgas för att belysa just kvinnors situation i andra perspektiv. I vårt budgetförslag, som redan har röstats ned av majoriteten här i , visar vi hur man ska kunna minska kostnaderna genom att övergå från passivt stöd till aktiva insatser bland annat i form av en rehabiliteringsgaranti. En rehabiliteringsplan ska utarbetas , och den försäkrade ska få tillgång till en rehabiliteringslots. Om garantin inte uppfylls bör den sjukskrivna ha möjlighet att få kostnadstäckning från för relevanta rehabiliteringstjänster från privata aktörer. Det räcker inte att lappa och laga ett fallfärdigt system. Priset är alltför högt i form av de tiotusentals människor som slås ut från arbetsmarknaden utan att få rehabilitering eller hjälp att hitta ett nytt jobb. Priset är också alldeles för högt för samhällsekonomin när vi betalar hundratals miljarder i passiva bidrag och när vi betalar till en försäkringskassepersonal som skriver över människor från sjukskrivning till förtidspension i stället för att ge dem hjälp. Detta görs i ett läge när vi måste få mer resurser över för att förbättra vården och omsorgen. Jag betvivlar att den nuvarande regeringen och riksdagsmajoriteten har kraften och modet att våga tänka nytt. Jag betvivlar att de vågar och har kraften att se människorna i stället för att bara fokusera på hur systemen ska kunna bevaras. Nej, det behövs en ny regering som inte bara lappar och lagar utan som vågar se verkligheten sådan som den är, som vågar se människan och som vågar göra något åt dagens misslyckanden. 62 (): Att drabbas av sjukdom är inte något man önskar sig. Trots detta drabbas vi alla förr eller . Om man är sjuk går man till läkare för att bli undersökt och eventuellt få ett sjukintyg. Efter det lämnar man in intyget till och en kopia till arbetsgivaren. har därefter att ta ställning till om personen är berättigad till sjukpenning eller inte. I flera fall har personer som i god tro blivit sjukskrivna av läkare och därmed stannat hemma på grund av sjukdom inte fått rätt till sjukpenning från och ställts utan försörjning. Det kan handla om att intyget från läkaren brister i information om arbetsförmågan. har beslutat att om ett intyg är oklart ska den sjukskrivne informeras . Man talar då om att det inte är säkert att personen i fråga får ersättning från . Det är väl bra att personen får detta besked , men vad händer rent konkret? Den sjukskrivne är hemma från jobbet på grund av sjukdom, godkänd av läkare. Om hon går till jobbet vilket hon egentligen inte kan eftersom hon är sjuk får hon ingen sjukpenning på grund av att hon arbetat. Här inträffar ett moment 22 ingen sjukpenning och ingen lön. Det finns enligt min mening fler tokigheter. Om arbetsgivaren inte lämnar in information om att en person är sjukskriven får den sjukskrivne inte ersättning . Det kan bli ännu värre. Den som har blivit utan utbetalningar från måste kanske till och med gå till kommunens socialtjänst för att få hjälp med pengar till mat och hyra. Vad händer då? Jo, eftersom det har blivit svårare att få försörjningsstöd det är så socialbidraget kallas numera ska det göras en grundlig utredning. Utredningen går ut på att om du exempelvis har bil eller bostadsrätt måste du först sälja dem för att få hjälp. kunde man gå till och få ett tillfälligt lån om man hade råkat ut för något extraordinärt, men det är stopp för det . Jag anser att det jag har berättat om är rena rama byråkratiska härdsmältan. Jag undrar om en redan utsatt person, exempelvis en ensamstående lågavlönad mamma som drabbats av utmattningssyndrom, inte ska ha möjlighet att komma tillbaka snabbt i arbete precis som alla andra. Att utsättas för ekonomisk stress och oro för att kanske bli vräkt eller för att inte ha mat till sina barn botar ingen. Den som har ett läkarintyg om sjukskrivning ska inte behöva oroa sig för sin försörjning på grund av saker som man själv inte kan rå för. Det måste vara möjligt att få ut sina pengar tills det har kommit klart besked. Då finns det en rimlig chans att fundera över hur man ska gå vidare och lösa framtiden för sig. Vi i har länge drivit att vi behöver enklare och mera lättförståeliga system som ser till hela människans situation. Vi anser att sjukförsäkringen, föräldraförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen i grunden borde vara ett och samma system. Människor ska inte behöva hamna mellan och arbetsmarknadsmyndigheternas stolar. Vår tanke är att detta gemensamma system också tar över ansvaret för kommunernas försörjningsstöd det som tidigare kallades socialbidrag och som är ett rent försörjningsstöd. Det är för många som hamnar utanför våra trygghetssystem .