prot · GS0960 · 2005-01-19 00:00:00 — Jag kan bara gratulera till att de lyckats få med sig regeringen på att uppenbarligen medvetet undergräva budgetlagen genom det sätt som de hanterar EU-avgifterna på och som vi från oppositionen kritiserar. Det är uppenbarligen en medveten strategi från sida, och den får stöd av , att upphäva den ordning som vi beslutat om, alltså genom att nonchalera den budgetlag som kammaren antagit. 89 () replik: Det var nog den konstigaste replik jag hört. Nej, det är ingen medveten strategi att försöka kringgå budgetlagen. Det som hänt de gångna åren, och det vet nog lika väl som jag, är att vi haft ett stort ohälsoproblem i . Då kan man förstås lösa det budgettekniskt så som åtminstone det största borgerliga partiet föreslagit, nämligen genom att sänka ersättningen för de människor som blir sjuka och därmed kanske tvingas gå från hus och hem. Det är inte den politik vi för, utan vi har tyckt att det varit bättre att försöka hålla så strama tyglar som möjligt på nya utgiftsökningar och när vi kommit till den här gränsen skjuta upp utbetalningen och i stället göra den . Det är bättre än att sänka sjukersättningen till . Jag tror nog att regeringen anser att är en igel i som kräver mycket, som får igenom mycket och som arbetar hårt på att genomföra så mycket som möjligt av grön politik. Vi har dock inte prioriterat frågan om att stoppa expansion. Vi har inte ens prioriterat att få fram de tydliga motiven för till varför det ska ske. gör vi det gemensamt i . Vi efterfrågar det, och vad jag förstår kommer vi att få den typen av resultatindikatorer som gör att vi gemensamt ska kunna granska den expansion som haft. Slutligen, herr talman, tycker jag att det är ovärdigt att tolka det som jag sagt om expansion i förhållande till den diskussion vi nu för om en bättre krisberedskap som att jag skulle vilja dra en gardin för diskussionen. Det enda jag sagt är att jag trodde att just kraven på ett minskat regeringskansli inte skulle eka så högt när man i alla andra debatter kräver att ska utökas med ett par man. 90 () replik: Snarare handlar det väl om att få ett regeringskansli som är effektivt, hushållande och gör de uppgifter som vi sagt enligt de lagar och avtal som finns. Jag kan inte se annat, herr talman, än att uppenbarligen tycker att det är helt okej att får låt oss säga mellan 500 och 800 miljoner utan att dessa granskas som de överskrider budgetlagen och de bestämmelser som finns när det gäller utbetalningar enligt de avtal vi har med EU. Han tycker uppenbarligen att den ordningen är helt tillfyllest och något som han kan acceptera. Jag ser andra vägar att arbeta efter, och då kan jag inte undgå att konstatera att medvetet försöker öppna dörren, eller minska trösklarna, för att hävda budgetlagen så att man får ordning och reda i ekonomin och från regeringens sida verkligen vidtar åtgärder. Ingen ska ju tro att de sjukskrivna är glada över de åtgärder som regeringen vidtagit, över att stå i rehabiliteringsköer. Det finns andra sätt, , att arbeta för att lösa de problemen, både vad gäller människor och ekonomi, än genom att överskrida budgetlagen. 91 () replik: Ja, det behövs ökade åtgärder för att stoppa ohälsan. Det kräver vi också. Jag hoppas att vi där kan komma framåt med Socialdemokraterna. Det krävs en god ekonomi i balans. Det har vi lyckats bättre med än det som var resultatet från borgerliga regeringar, om vi nu ska prata om resultatindikatorer. Och ja, , regeringen måste granskas. Jag började mitt anförande med att understryka just värdet av en granskning och förklara varför jag tycker att vi ska göra en granskning för att regeringen ska kunna bli bättre. Jag tycker inte att det finns någon motsättning där. Den viktigaste parlamentariska granskningen är den som vi gör i . Vi har kommit en bit på väg. När vi tittar på expansion är vi eniga dels om att den skett, dels om hur den skett. Vi är också eniga om att vi behöver ökade förklaringsmodeller till varför den skett. Där är vi eniga. Det finns ingen motsättning. Vi har ett enigt utskott. Borgarna har inte reserverat sig så visst finns det en enighet om detta. Och vi kommer att fortsätta den granskningen. 92 (): Det är inte min avsikt att förlänga debatten alltför mycket. Jag har bara en kort fråga med anledning av ett tidigare inlägg från . Jag har en oerhörd respekt för fakta, och alla gör vi nu och då faktafel. Jag för min del tycker att det är mycket pinsamt när jag kommer på mig själv med att inte ha lämnat korrekta fakta. sade i diskussionen att vi i reservationen hävdar att regeringen å det grövsta brutit mot budgetlagen. I reservationen står emellertid följande: Det kan enligt vår mening ifrågasättas om detta överensstämmer med budgetlagens krav på god hushållning. Låt mig ställa bara en fråga till . Ska uttrycket ifrågasättas om detta överensstämmer med i fortsättningen alltid tolkas som å det grövsta brutit mot? 93 () replik: Jag ber gärna om ursäkt om jag hade en felaktig tolkning av vad som stod i reservationen. Jag stödde mig på beskrivning av regeringens handlande enligt reservationen, men det var tydligen inte korrekt. Jag håller med om att det i reservationen står så som han läser. 94 () replik: Jag tackar för ursäkten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §.) 7 § Hyresrätt och bostadsrätt, m.m. Föredrogs bostadsutskottets betänkande 2004/05:BoU2 Hyresrätt och bostadsrätt, m.m. 95 (): står bakom alla sina reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall endast till reservation 6. Detta betänkande handlar om boendeformer, om hyresrätter och bostadsrätter. Det hade inte skadat om äganderätten och småhusägandets förutsättningar också hade varit föremål för dagens diskussion. Då hade bilden blivit mer komplett. Men även om vi begränsar oss till hyresrätter och bostadsrätter hoppas jag att debatten kommer att handla om just mångfalden av boendeformer och om valfrihet och trygghet i boendet. För att bemöta mångfalden bland familjer krävs en mångfald av boendeformer. Därför behöver valfrihet bli ett ledord för bostadspolitiken. Lika lite som regeringen ska avgöra vilka former av barnomsorg familjer bör välja ska staten detaljreglera vilken typ av bostäder som ska byggas för att tillgodose de behov som finns. De boende måste få möjlighet att påverka sin boendemiljö och sina boendekostnader genom medansvar och inflytande. Vi behöver stärka valfriheten och människors möjligheter att efterfråga en bostad som passar deras livsplaner. Innan juluppehållet hölls en hearing i bostadsutskottet. Temat var: Vilka verkningar har de genomförda bostadsrättsombildningarna haft? Representanter för forskning, myndigheter, bostadsföretag, hyresgäst- och bostadsrättsorganisationer fanns närvarande. Svaren blev olika beroende på vilken organisation eller institution som representerades. På motsvarande sätt kommer förmodligen också de olika citaten från den hearingen att användas här . Forskningsgruppen för samhälls- och informationsstudier skriver så här i sin rapport angående inställningen till utförsäljning av allmännyttan: Frågan om utförsäljning av allmännyttan är ofta knuten till ens politiska åsikter. Borgerliga väljare är generellt mer positiva till en utförsäljning än väljare som röstar på s, v och mp. Vänsterkartellen vill enbart förbjuda, stoppa och hindra medan vi i alliansen vill tillåta, riva hinder och göra det möjligt. Det framkom på hearingen att den personliga ekonomin sannolikt är en faktor som påverkar vilken inställning man har till en utförsäljning av allmännyttan, eftersom det är avgörande om man har ekonomiska förutsättningar till att äga sitt boende. Många av de svagare hushållen som vet att de understundom blir beroende av socialbidrag vågar inte gå med i bostadsrättsombildningen även om de vet att de då skulle kunna få en lägre kostnad. På många platser är det dyrare att bo i en hyreslägenhet än att bo i en egen bostad. För många familjer skulle ett eget ägande av boendet inte bara bli billigare genom den egna arbetsinsatsen utan också mer ändamålsenligt med förbättrade möjligheter till en utökad familj. En Sifoundersökning visar att en stor del av svenskarna vill ha ett betydande inflytande över sitt boende. vill bo i äganderätt, i bostadsrätt och i hyresrätt. Det finns alltså goda skäl att från politiskt håll underlätta för hushåll med lägre inkomster att äga sin bostad. Därför har presenterat åtgärder som dels gör det enklare att spara pengar till en insats, dels minskar kraven på en alltför omfattande egen insats. Vad gör nu regeringen för att möta befolkningens önskemål? Jo, den försvårar ombildningar genom olika pålagor och likriktar bostadsbyggandet genom att begränsa investeringsstöden till de minsta hyresrätterna. Socialdemokraternas politik har, förmodligen mot de ansvarigas intention, kommit att utgöra ett hot mot hyresrätten. års statistik över byggande och en tilltagande bostadsbrist är en dyster läsning, framför allt vad gäller hyresbostäder. Regeringen har alltför länge trott att tillfälliga investeringsbidrag ska råda bot på hyresrättens specifika problem. Så har det inte blivit. anser att hyresrätten har massor av fördelar. Men det krävs att hyresrätten som boendeform görs mer attraktiv och tillgänglig. Politiken måste inriktas på att skapa förutsägbarhet och långsiktig lönsamhet för byggande och ägande av hyresfastigheter, annars riskerar hyresrätten att försvinna från många områden. Vid sidan av ett långsiktigt finansieringssystem och fastighetsskattens avskaffande anser att det är helt nödvändigt att reformera hyressättningssystemet i den riktning hyresmarknadens parter tagit initiativ till. förslag lämnade i vissa avseenden en del övrigt att önska, bland annat vad gäller inflytande, som föreslås bli orimligt stort vid nyproduktion. Remisstiden gick ut , och vi vet att vi snart kommer att få möjlighet att kräva svar av regeringen om vad som blev av reformen. Kanske kan vi få lite inside information redan här . En nödvändighet för att hyresrättsmarkanden ska utvecklas är att likvärdiga villkor gäller för de olika aktörerna. Så är inte fallet . Revisionsföretaget tillsammans med branschorganisationen har utrett omfattningen av kommunernas stöd till de egna bostadsföretagen. fick 273 av 287 undersökta kommunala bostadsföretag kommunalt stöd på sammanlagt . sätter de hyresnormen för alla privata fastighetsägare. spelar i många fall en viktig roll för att kommuner ska kunna fylla sitt bostadsförsörjningsansvar. Kommuner ska kunna satsa på bostadssektorn och tillhandahålla billiga bostäder, men de kan inte tillåtas dra undan mattan för privata fastighetsägare. Snedvridningen av konkurrensen är en betydande orsak till att privata hyresrätter är en allvarligt hotad boendeform i många delar av . För att skapa bättre förutsättningar för hyresrätten att utvecklas bör allmännyttans roll som förstahandsnorm vid prövning av hyran avskaffas. Det är inte rimligt att allmännyttan med sina särskilda förutsättningar ska vara vägledande för hela hyresmarknaden. och privata bostadsföretag ska ha likvärdiga konkurrensregler. Den konkurrensvidriga situationen förstärks av statens stöd till kommuner med bostadsöverskott. lämnar myndigheten bara stöd till kommunala bolag. har starkt kritiserat detta, och Fastighetsägarna har anmält det till . anser att det behövs ett stödsystem som är öppet för alla fastighetsägare i de kommuner som har problem med bostadsöverskott. I vår reservation nr 6 tar vi upp behovet av samrådsförfarande för vräkningssituationer. Enligt vår mening bör det i samtliga fall där frågan om vräkning blir aktuell ställas krav på att hyresvärden medverkar i ett samrådsförfarande som syftar till att göra det möjligt för hyresgästen att behålla sin bostad. Den problemsituation som uppstår för barn vid vräkning har pekat på länge, men regeringen har inte insett problemet och har sagt nej till samrådsförfarande. efter den senaste debatten när vi tog upp frågan konstaterade regeringens egen arbetsgrupp, som fått till uppgift att beskriva och analysera situationen för barn som lever i ekonomiskt utsatta situationer, att 2 000 barn blir vräkta från sina hem. Detta upprörde naturligtvis regeringen. Nyvaken skickade man ut ett pressmeddelande om att det genast skulle tillsättas en utredning för att se över frågan. Självfallet är det bra. När människor sägs upp från sin bostad föreligger vanligen allvarliga sociala eller ekonomiska problem. Det finns goda skäl för samhället att i ett tidigt skede hjälpa till med att upprätthålla en dräglig bostadssituation. Särskilt viktigt är det när barn berörs. Det insatser som det allmänna riktar mot dessa personer och familjer måste vara effektiva och resultatinriktade för att göra det möjligt för familjen att bo kvar. Det får aldrig gå slentrian i de åtgärderna. Därför har vi kristdemokrater angående detta betänkande yrkat bifall till reservation 6. Vi utgår ifrån att regeringen gör en stor insats så att utredningen kommer fram till förslag som i fortsättningen leder till att inte 2 000 barn ska kastas ut på gatan i välfärdslandet . 96 (): Som vanligt står vi bakom alla de moderata reservationerna, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 5 under punkt 5. I betänkandet behandlas, som sade, förslag från den allmänna motionsperioden som handlar om hyresrätt, bostadsrätt och kooperativ hyresrätt. Som vanligt avslår utskottsmajoriteten alla förslag. Trots att vi påminns om problem på det bostadspolitiska området verkar utskottsmajoriteten nöjd både med den förda bostadspolitiken och med situationen på bostadsmarknaden. Uppenbarligen delar även regeringen belåtenheten eftersom det har varit tunnsått med propositioner . Det är tråkigt för alla som står i bostadskön och det är tråkigt för alla de tusentals människor i miljonprogramsområden som förvägras möjligheten att äga sin bostad. Men det är också tråkigt för debatten i den här kammaren. Eftersom regeringen och utskottsmajoriteten inte gör någonting förändras inte heller debattsituationen särskilt mycket . Socialdemokraterna, fortsätter att vara nöjda med situationen. Om något absolut måste göras förespråkar man alltid mer politiska ingrepp detta trots att det är uppenbart för de allra flesta betraktare att det är just politiska ingrepp i form av hyresreglering, stopplag och kraftiga subventioner som har skapat många av de problem som vi ser på bostadsmarknaden . Även i det här betänkandet går mönstret igen. Socialdemokraterna, försvarar på punkt efter punkt politisk styrning och reglering medan vi i alliansen inte sätter lika stor tilltro till de politiska lösningarna. Vi moderater menar att det är dags att rulla tillbaka den politiska makten och styrningen av bostadspolitiken till förmån för en ökad frihet för medborgarna. Det är vår bestämda uppfattning att bostadsmarknaden ska styras av människors efterfrågan och fria val och inte av regleringar och politiska beslut. Det är med de här glasögonen på som jag ämnar beröra några av de frågor som behandlas i betänkandet. Ett flagrant exempel på hur enskilda människors vilja har åsidosatts i ideologins namn är Socialdemokraternas och stödpartiernas kampanj för att göra det svårare för hyresgäster att ombilda sina lägenheter till bostadsrätter. De har höjt kraven för att en förening ska kunna göra en intresseanmälan och bilda en bostadsrättsförening från majoritet till kvalificerad majoritet bland hyresgästerna. Dessutom har man infört ett krav på folkbokföring på adressen för att hyresgästerna ska få vara med och rösta. Inte nog med det man har också fattat beslut om den så kallade stopplagen, som gäller från . Enligt den ska pröva alla överlåtelser av lägenheter som ägs av kommunala bostadsföretag. Det är denna mycket tveksamma lag som har förhindrat många människor från sina drömmar om att kunna äga sin egen lägenhet. Bland de drabbade finns flera tusen människor som bor i miljonprogramsområden runt , bland annat och . Det är särskilt tragiskt eftersom det finns starka skäl som talar för att de boendes möjlighet att äga och förvalta de hus som de bor i hade kunnat bidra till att motverka segregation och utanförskap i just de områden som domineras av kommunägda hyresbostäder. Vi moderater vill i motsats till Socialdemokraterna och stödpartierna underlätta och uppmuntra ombildningen. En bra början vore att skrota stopplagen och återställa de majoritetskrav som gällde före ändringen i samband med ombildningen till krav på enkel majoritet. Ett annat exempel från betänkandet där utskottsmajoriteten inte anser att enskilda människor vet sitt eget bästa är att de kooperativa hyresrättsföreningarna inte får bestämma om medlemmarnas upplåtelseinsats ska räknas upp i samband med återbetalning eller ej. Trots att ett sådant beslut rimligen bör fattas av de berörda i föreningen och trots att flera remissinstanser, bland andra kammarrätten i , och , ansåg att stadgevillkor som tillåter indexuppräkning borde vara tillåtna förvägrar utskottsmajoriteten föreningarna de möjligheterna. Det tycker vi moderater är fel. Ytterligare ett exempel på majoritetens övertro på politiska beslut är utskottets uppfattning att bostadsrättsföreningar ska ha underrättelseskyldighet gentemot socialnämnden trots att motsvarande system på hyresrättens område inte har fungerat särskilt bra. Dessutom kan det vara känsligt för styrelsen att vara skyldig att anmäla en granne till socialnämnden. Som vi bedömer det finns det också en stor risk att den berörde känner sig kränkt av socialnämndens inblandning. Eftersom inskränkningen av den enskildes integritet är större än nyttan tycker vi att det bör ligga på den enskilde bostadsrättsinnehavaren att ta kontakt med de sociala myndigheterna om han eller hon behöver hjälp eller stöd. Ett annat område där alldeles för stor tilltro sätts till politisk reglering är hyresmarknaden. För alla betraktare är det uppenbart att tillämpningen av den så kallade bruksvärdesprincipen har lett till en rad negativa konsekvenser på hyresmarknaden. Lågt byggande, låg rörlighet bland hyresgästerna och omfattande svarthandel är bara några exempel på det. Dessutom har bruksvärdesprincipens tillämpning vid uthyrning av bostadsrättslägenheter lett till ett minskat utbud på andrahandsmarknaden. Den som hyr ut med gällande lagstiftning riskerar att inte ens få täckning för sina kostnader för bostadsrätten i form av avgifterna och kostnaderna för det kapital som finns bundet i lägenheten. Andrahandshyresgäster har nämligen rätt att få tillbaka så kallad överhyra, det vill säga den del av hyran som överskrider en jämförelse med en kommunalägd hyresbostad i närheten. Därmed kan ägaren till bostadsrätten påtvingas att i praktiken betala en nettoutgift för en bostad som han inte nyttjar. Det är knappast en rimlig konsekvens av bruksvärdesprincipen och det leder definitivt inte till att fler lägenheter ställs till andrahandsmarknadens förfogande. Eftersom exempelvis unga människor på grund av dagens misslyckade politik har svårt att teckna förstahandskontrakt har detta bidragit till att öka svårigheten att skaffa en bostad. Vi moderater anser att det är viktigt att det andningshål som andrahandsmarknaden ändå utgör på en hårt pressad hyresmarknad omfattar ett större antal lägenheter. Därför tycker vi att det är viktigt att den som hyr ut sin bostadsrättslägenhet i andra hand också har möjlighet att få full kostnadstäckning. Det tycker vi är helt rimligt. Avslutningsvis, herr talman, vill jag beröra de motioner från som behandlas under punkterna 14. I dessa lyfter Vänstern fram ett antal saker som de menar är problematiska med just andrahandsuthyrning. Vi moderater står bakom utskottets avslagsförslag, men jag kan inte låta bli att poängtera att alla de problem som eventuellt är förknippade med en andrahandsuthyrning grundar sig på det faktum att det råder brist på just förstahandskontrakt. Om man vill reducera problem med andrahanduthyrning är således den i särklass bästa lösningen att se till att det byggs fler bostäder. På det området har vi i alliansen presenterat ett stort antal förslag. Bland annat måste det bli bättre ekonomiska förutsättningar för att bygga och förvalta hyresrätter. Vi tycker till exempel att man bör införa ägarlägenheter. Men dessa förslag har hitintills mötts av kalla handen både från regeringen och från utskottsmajoriteten här i kammaren. Dessvärre väljer de att klamra sig fast vid en övertro på den politiska styrningen av hyresmarknaden och vid det politiska motståndet mot ägande detta trots att mycket tyder på att det är just mindre politisk reglering som är lösningen på många av de problem som medborgare upplever på bostadsmarknaden. har bostadsmarknaden styrts av politiska regleringar och beslut. Resultatet är långt ifrån tillfredsställande. Därför är det att i stor utsträckning låta bostadsmarknaden styras av människors efterfrågan och fria val. För att det ska bli verklighet krävs uppenbarligen en ny regering och en annan majoritet i den här kammaren. Vi i den borgerliga alliansen ser problemen. Vi har presenterat en lång rad förslag till lösningar. hoppas vi att en majoritet av väljarna ger oss förtroende att börja detta viktiga förändringsarbete. 97 (): För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 13, men vi står självfallet bakom alla våra reservationer. behandlar vi i bostadsutskottet riksdagsledamöternas förslag från den allmänna motionstiden rörande hyresrätt, bostadsrätt och kooperativ hyresrätt. Förhoppningsvis kommer vi att få anledning att diskutera hyresrättsliga frågor igen med anledning av utredningen hyressättning, som remissbehandlats. Tre stora aktörer på den svenska bostadsmarknaden, , och , har tagit initiativet till en överenskommelse den så kallade trepartsöverenskommelsen. Detta har legat till grund för utredningen. Frågan är när regeringen avser att lägga fram en proposition eller till och med om regeringen avser att lägga fram någon proposition. Kan utskottsmajoriteten ge besked ? Det vore mycket trevligt. liberalerna har en helhetssyn på bostadspolitik. Frågor som berör hyresrätt och bostadsrätt är viktiga delar i denna. Det handlar om två upplåtelseformer och två varianter som skapar valfrihet. Det är två upplåtelseformer som kan övergå från den ena till den andra formen från hyresrätt till bostadsrätt. Det är upplåtelseformer som också var och en på sitt sätt ska innebära trygghet, flexibilitet, förutsägbarhet och tillgänglighet. De hyresrättsliga och bostadsrättsliga frågorna handlar om just villkoren för boendet. Vi i menar att bostadskonsumentens makt över det egna livet behöver förstärkas. Jag vill övergå till att beskriva förslag i detta betänkande. När det gäller ombildning till bostadsrätt anser vi att även boende i flerfamiljshus bör kunna äga och förvalta huset de bor i. Ombildning till bostadsrätt är en angelägen och möjlig väg för att få till stånd en blandning av upplåtelseformer även i miljonprogramsområdena. För många är det angeläget att kunna få förvalta huset man bor i, vilket också ger möjligheter att påverka sin närmiljö på ett mer omfattande sätt. Vi anser att majoritetsreglerna bör återställas till enkel majoritet, det vill säga att regelverket inte i onödan ska förhindra ombildning. I slutändan är det den ekonomiska kalkylen som kommer att påverka om man ombildar eller inte. Därmed menar vi att de argument som utskottsmajoriteten anför i betänkandet inte är rättvisande. Vi anser att en reformering av hyressättningssystemet är nödvändig. Ett viktigt skäl till att det inte byggs hyresbostäder är risken med den ekonomiska kalkylen. En friare hyressättning för nyproducerade lägenheter behöver införas. formas hyrorna i skärningspunkten mellan tre avgörande faktorer, nämligen bruksvärdesprincipen, hyresförhandlingarna och de kommunala bostadsföretagens roll. Om ska få en fungerande bostadsmarknad som bättre tillmötesgår människors önskemål och efterfrågan måste systemet moderniseras. Bruksvärdesprincipen syftade ursprungligen till att skapa ett starkt besittningsskydd för hyresgästerna.