prot · GT0947 · 2005-12-08 00:00:00 — Jag kan inte stå här och med säkerhet säga att det verkligen är neutralt jag kan nog inte heller tänka mig att det är det, utan detta är säkert något som måste ses över. Sedan har vi frågan om vilket system som ska gälla, vilket borgerligt partis fastighetsskatteförslag som ska gälla för en borgerlig regering. Det är lite märkligt. I varenda fråga här hänvisar , och till att detta får man prata om, detta får man förhandla om och det och det har vi kommit överens om. Annat är det med de borgerliga partierna som inte sitter med i regeringen. Vi har inte ens varit i den ställningen att vi behövt förhandla om detta. Naturligtvis kommer vi att komma överens om det här. Får jag fästa uppmärksamheten vid att debatten inte gäller fastighetsskatten i sig, utan det kan handla om neutralitetsfrågor för boendekostnader generellt. Jag ber er notera att betänkandet inte är ett skattebetänkande. 67 () replik: Jag måste ändå ge något slags exempel utifrån de förslag som finns från sida. En genomsnittlig taxering i , där vi var, ligger på runt . Man betalar alltså i fastighetsskatt. Er sänkning innebär för den enskilde egnahemsägaren. På grund av taxeringshöjningen blir det en ökning med , så det handlar om . Det är kanske mycket pengar som talar om, men utslaget på en normal egnahemsägares villabeskattning är det inte det här som är det stora problemet när man talar om boendekostnader det är vad jag har försökt att lyfta fram utan det är annat som har mycket större betydelse för boendekostnaden. Exempelvis skulle höjning av räntan direkt ge ökade boendekostnader med . Därför är det viktigt att föra en balanserad ekonomisk politik som gör att vi har låga räntor. Jag vill också gå tillbaka till den andra frågan. Ni skjuter in er på fastighetsskatten. När ni pratar om räntebidrag heter det: tar vi bort hela det här systemet. Men när den borgerliga regeringen en gång införde det här tyckte ni att det var ett bra system. Det var neutralt och rättvist gentemot de olika upplåtelseformerna. Men är ett sådant tänkande tydligen helt borta. Då undrar man naturligtvis varför. Vi kan väl också se att räntebidraget i sig kanske passar mindre bra i en låginflationsekonomi andra insatser behöver göras. Därför säger vi i att det är bättre att få ned själva produktionskostnaden så att räntekostnader, hyra och annat kan falla ut på en lägre nivå. Har ni ändrat uppfattning i den här frågan? Ni måste ju ha någon förklaring till att det man tyckte var bra är helt förkastligt. 68 () replik: Jag vill svara på detta med fastighetsskatten. Först och främst är det inte riktigt rätt räknat vi sänker . Å andra sidan kan man när det gäller neutraliteten och fastighetsskatten konstatera att det även finns en geografisk icke-neutralitet i detta. Den som har en villa i som kostar har kanske inte de största problemen, utan det är naturligtvis i storstadsområden och i vissa kustområden som de stora akuta problemen finns. Hade man valt att exemplifiera med en villa i hade man fått ett ännu lägre värde. När det gäller räntebidragssystemet kan man säga att i ett låginflationssystem är ett räntebidragssystem i budgeten kanske inte något stort problem över huvud taget, för det är egentligen inte någon större utgift. Men det är ändå en gökunge i budgeten man vet inte vart den kan ta vägen. Därför är det naturligtvis eftersträvansvärt att få bort sådana faktorer ur budgeten. Även om vi kunde tycka att det fanns ett visst berättigande tycker jag att vi ska försöka få bort det här ur budgeten. 69 (): har redogjort för vårt bostadsfinansieringsförslag. Jag tänkte bara helt kort ge en förklaring till de som trodde att vi skulle ta pensionärernas pengar. Nej, det handlar inte om det, utan det handlar om att vi långsiktigt kan ge bra ränta och bra avkastning på pensionspengarna. Det handlar om att vi när det gäller de senaste fem årens ränteavkastning på pensionspengarna med vårt system garanterar avkastning. Skulle det visa sig att ränteläge och annat ändras är det fullt möjligt att ändra vad staten ska återkalla. påstår att det här skulle vara någon sorts fondsocialism. Ja, om det var så väl. Här handlar det bara om ett sätt att finansiera. Det handlar inte alls om fondsocialism. Fondsocialism trodde jag var att använda fondpengar för att ta över ägandet i företag. Här är det fråga om ett sätt att få kapital för att bygga bostäder och därmed skapa arbetstillfällen i , inhemskt, vilket också kommer att påverka pensionerna positivt . Det jag egentligen har tänkt uppehålla mig vid är två saker, herr talman, och det är för det första integrationen i boendet och för det andra bostadsbidragens utformning . I betänkandet har ingen som helst reservation avseende integration i boendet. Skälet till det är att våra förslag kommer att behandlas i andra betänkanden. Jag kan inte låta bli att förundras över den syn som präglar den borgerliga reservationen på den punkten i betänkandet. var grunden för svensk politik Ett land, ett folk. Fullvärdig medlem i samhället var du inte förrän du assimilerats till majoritetskulturens identitet. Inte minst samer, romer och finsktalande minoriteter har bittra erfarenheter av den här politiken. För att bryta den förtryckande politiken började begreppet integration att användas. Integration borde då innebära en ömsesidig förändring av samhället, där alla kulturer och ursprung bedöms likvärdiga och som i processer berikar och påverkar varandra. Tyvärr har begreppet integration i svensk politik alltmer kommit att få samma betydelse som assimilering, och därmed har man förstärkt vi-och-de-synen. Det hördes inte minst i anförande hur vi-och-de-synen har fått ett oerhört starkt fäste i den borgerliga politiken. Den politik som syftade till en gemensam förändring har snarare blivit en politik som förstärker utanförskapet och ställer krav på minoriteter att anpassa sig till majoritetskulturen. Den borgerliga reservationen är en tydlig och nästan läroboksaktig uppvisning i hur fel det kan bli. Den borgerliga reservationens förslag är ensidigt inriktade på förändringar i det de kallar fattiga och utsatta områden, och inte på en enda punkt tar man upp de problem som finns i de mest segregerade områdena, nämligen rikemansreservaten, där fattiga människor och människor med utländsk bakgrund konsekvent stängs ute. Man skriver om behovet av bostadsrätter i de fattiga bostadsområdena, utan att tala om behovet av billiga hyresrätter i de områden som inte är tillgängliga för alla som inte har möjligheten att för dyra pengar skaffa sig en bostad. Man skriver inte en rad om hur diskrimineringen och den strukturella rasismen stänger ute många från de privilegierades områden. Det är självfallet både nödvändigt och önskvärt med blandade upplåtelseformer i alla bostadsområden. Men, herr talman, förändringarna måste börja i de områden där segregationen är som störst. I annat fall kommer bristen på bostäder som är tillgängliga för alla att minska ytterligare, och segregationen kommer därmed att förstärkas. Om vi börjar bygga hyresrätter i och i i i de delar där det fattas sådana, och vi ser till att skapa bostäder, kan vi sedan börja tala om att omvandla i de fattiga områdena. Det ena leder till det andra. Vi kan se i våra innerstäder hur segregeringen ökar därför att bostadsrätterna växer fram i en hastighet som inte är önskvärd för någon och stänger ute alltfler människor från dessa områden. Om segregeringen är problemet och vi skulle leka med tanken att den som lever i de mest segregerade områdena är den som är utsatt, därför att man inte är delaktig i det mångkulturella samhället, blir den borgerliga reservationen fullständigt obegriplig. Det står bland annat så här i den borgerliga reservationen: Bildandet av bostadsrätt i s.k. problemområden måste därför underlättas. Om det är ett problem att det är segregerat, som hävdar, kan man konstatera att i de mest segregerade områdena är det väldigt gott om bostadsrätter. Det står vidare i reservationen: Det är också nödvändigt att människor i utsatta bostadsområden uppmuntras att ta ett större ansvar för sin egen situation och ges möjlighet till ökat boendeinflytande. Om vi fortfarande tänker tanken att den som är utsatt inte är delaktig i det mångkulturella samhället, kan vi konstatera att i de mest segregerade områdena är ägandeformen villa den absolut vanligaste, där man alltså har ett mycket stort inflytande över sitt boende. Detta, herr talman, är tecken på hur den borgerliga reservationen framför allt hjälper till att stigmatisera de fattiga bostadsområdena och göra integrationspolitiken till en assimileringspolitik. har naturligtvis några förslag när det gäller det här. Jag tänker dra några av våra förslag vi har betydligt fler. Vi föreslår 1.att en bostadsförmedling med bostadsanvisningsrätt införs, 2.att kommuner i sin obligatoriska boendeplanering aktivt arbetar för blandade upplåtelseformer, 3.att socialtjänstlagen garanterar rätten till bostad, 4.att det ska utgöra grund för tvångsförvaltning när privata fastighetsägare medverkar till etnisk diskriminering och 5.att kommuner motverkar segregationen genom tillgång till allmännyttiga hyresrätter i alla bostadsområden med överkomliga hyror. Med andra ord: Bryt diskrimineringen, bryt den strukturella rasismen och skapa en lagstiftning som förhindrar diskriminering! Jag ska avsluta med att säga något om vår reservation om bostadsbidraget. Jag instämmer i det yrkande som har ställt, och för att vi ska få chansen att umgås lite längre under voteringen yrkar jag dessutom bifall till reservation 38. Bostadsbidraget har under en följd av år omvandlats från ett stöd för möjligheten att efterfråga bra bostäder till alltmer ett familjepolitiskt stöd. Vi tror att det är dags att återföra bostadsbidraget, och målet för bostadsbidraget, som en möjlighet för människor att efterfråga bra bostäder. Vi skulle därför egentligen allra helst vilja flytta bostadsbidragen från till , för att på det viset tydliggöra att bostadsbidraget är pengar för att man ska kunna efterfråga bra bostäder. Jag kan konstatera att urholkningen av bostadsbidragen har varit total, och det största felet är att man inte har räknat upp hyres- och inkomstgränser . Det betyder att det är allt fattigare människor som får bostadsbidrag. Och det är allt färre människor som lever två i familjen och som har barn som har möjlighet att få bostadsbidrag för att kunna efterfråga en bra bostad. Jag ska lite kort, herr talman, visa några punkter på vad vi vill göra. Vi vill se till att trångboddhetsnormen fastställs, så att man kan använda sig av en bra norm när trångboddhet har uppstått. Vi vill se till att 28-årsgränsen försvinner, så att även vuxna studerande men också många av de hemlösa som inte kan få bostadsbidrag får rätt till bostadsbidrag. Vi vill att en godtrosparagraf ska införas i regelsystemet, för att undvika risken att man inte vågar ta ett jobb eller något annat därför att man blir återbetalningsskyldig. Vi vill se till att inkomstöverföring från till ett annat blir möjlig. Om man får en tillfällig mycket stor inkomst ska det inte påverka bostadsbidraget, som det har gjort hitintills. Vi har dessutom en rad andra förslag, som vi har tagit upp i tidigare förhandlingar. Men det viktigaste av allt är att bostadsbidraget återigen måste bli ett verktyg för människors möjlighet att efterfråga bra bostäder i rimlig storlek. I detta anförande instämde (). 70 () replik: började med att säga att vi har haft i då Ett land, ett folk var grunden för svensk politik. Säger man det på tyska låter det riktigt ruggigt, , så det är väl skönt att vi har kommit ifrån det. Du lägger ett vi-och-de-perspektiv på diskussionen här och antyder att jag har lagt fram denna typ av perspektiv. Då frågar jag: Vad var det i mitt anförande som var ett vi-och-de-perspektiv? När du sedan pratar om att bilda bostadsrätt tycker jag att du har en syn på invandrare som är förfärande. Du förutsätter ju det ligger underförstått i ditt resonemang att det är bara svenskar som är intresserade av eller som har möjlighet att bilda bostadsrätt. Det är inte sant. Du måtte inte känna någon invandrare över huvud taget. Du pratar om rika reservat. Ja, det finns sådana. Men det är ju inte hundraprocentigt, för nog hittar du invandrare ute i i . Du bor ju själv i , . Du säger vidare att vi först måste se till att vi får hyresrätter i rika områden och att vi sedan kan tänka oss att bilda bostadsrätter i de så kallat fattiga områdena. Men är det inte det man de facto gör , ? Du var ju själv med och tittade på vad som sannolikt är elegantaste hyreslägenheter, , som är byggt mitt i ett rikt kvarter. Nog gör man så. Vad var det i mitt i anförande som fick dig att studsa till och tycka att det var ett vi-och-de-perspektiv? 71 () replik: Jag tror inte att jag kommer att kunna förklara det här för . Jag kan bara konstatera att jag inte för en sekund pratade om invandrare i mitt anförande. Jag tycker dessutom att det är ett ganska fånigt begrepp. Jag pratar om fattiga människor som stängs ute och diskrimineras. Jag pratar om etnisk diskriminering. Det finns gott om folk från andra länder som har en ganska god inkomst. Det har till och med visat sig att om du bryter på amerikanska har du ungefär fem gånger större chans att få jobb än om du inte bryter över huvud taget. Det är inte så enkelt. Det här handlar om diskriminering av vissa folkgrupper. Det handlar om diskriminering av fattiga människor och folk som inte platsar i den så kallade majoritetskulturen. Jag som vänsterpartist har inga problem med att folk väljer att bo tillsammans med andra med samma ursprung. Det är ett val som alltid har skett. Under hela migrationens historia har folk valt att bo tillsammans. Problemet uppstår när man minskar valmöjligheterna för folk och tvingar folk att bo i vissa speciella områden. Det är det ditt anförande går ut på. Ditt anförande går ut på att det är i de fattiga områdena som förändringarna ska ske, och inte genom att göra folk rika, genom att ge folk jobb eller genom att bekämpa diskrimineringen utan genom att bygga bostadsrätter i de här områdena. Det minskar utan tvivel tillgången på hyresrätter och folks möjligheter att skaffa bostad, och per automatik ökar också segregeringen i samhället. , jag valde att prata om vi-och-de-perspektivet utifrån de exempel som du tog upp om hur våldet, kriminaliteten och utanförskapet växer fram i vissa delar av städerna medan man har det jättebra i andra delar. I många av de rika områdena frodas en nazistisk vurm bland ungdomar. Det är inget ovanligt att sådant växer fram i de här områdena. Där var min tid ute. 72 () replik: Det var ju för väl det. förde in rasism och vet allt. Vem kan rasismen vara riktad mot om inte mot invandrare? Jag kan väl inte som svensk vara utsatt för rasism i ? Det var väl inte speciellt märkvärdigt att jag gjorde en koppling till invandrare. Sedan tyckte jag att du nästan bagatelliserade när du pratade om segregation. Den värsta segregationen som finns för dig är tydligen att rika människor bor i dyra och fina bostadsområden eller villaområden. Det är nästan ett skräckexempel på segregation för dig. Jag tycker inte heller om den typen av segregation, men för mig är det absolut inget problem. Däremot är det ett problem att fattiga människor klumpas ihop i fattiga områden som präglas av arbetslöshet, hopplöshet och så vidare. Det är den segregationen som jag tycker är problematisk för samhället. Sedan säger du att om man bygger bostadsrätter gör man folk rikare. Ja, men det är väl bra, ? Är det inte bra om folk blir rikare? är det ju så att folk vill det här. Även invandraren i vill naturligtvis bli rikare. Han när en dröm om att lyckas och få det bättre i det nya landet. Han är inte dummare än att han också vet att om man äger sin lägenhet bor man med största sannolikhet i en lite bättre miljö. Vi vet att miljön är bättre i bostadsrättsområden än vad den är i hyresrättsområden. Han vet också att han har gjort en investering som innebär en ekonomisk trygghet och ger en ökad frihet framöver. Vad är det som är så fel om några i vill omvandla sitt hus till bostadsrätter? Viljan och intresset finns där. Möjligtvis finns inte förmågan ekonomiskt. Men hjälp oss då i stället att tillskapa möjligheten så att de kan, i stället för att bara ideologiskt säga nej! 73 () replik: Återigen hamnar du i ett vi-och-de-perspektiv, . Återigen är det där du hamnar. Om man inte förstår att man måste bryta segregationen genom att bryta den överallt får man problem. Då kvarstår det plötsligt en brist på hyresrätter för folk som inte har möjlighet att efterfråga bostäder. Om man inte inser att detta är diskriminering, om man inte inser att det svenska samhället i många stycken är både strukturellt och rent faktiskt rasistiskt får man svårigheter att lösa de här problemen. Det är väl bra att de får bo där och ha det jättebra i de rika områdena, som du säger. Men hur ska de här människorna bli blandade då? Hur ska man kunna blanda i de här områdena om man inte tillåter vem som helst att bli granne? Det är bland annat din plånbok som förbjuder det. Sedan frågar du mig om bostadsrätter. Vad jag vet finns det ganska många bostadsrätter i . Fortsätt inte att odla bilden av att är ett stort ensidigt hyresbostadsområde! Det finns ganska många bostadsrätter. På ena sidan väg är det i stort sett bara bostadsrätter, och det finns en hel del bostadsrätter insprängda i andra delar av också. Jag känner folk som bor i de bostadsrätterna. Det är inte så att det inte finns bostadsrätter. Problemet för rosengårdsborna är att de inte kan efterfråga bostäder i andra delar av staden. För min del spelar det, som sagt, ingen roll hur man själv väljer att bo. Problemet är när man inte har valmöjligheterna. Visst ska antidiskrimineringslagen skärpas. Vi måste faktiskt se över hur de finansiella instituten verkar gentemot folk med annan bakgrund. Tror man inte att det är diskriminering och strukturell rasism som gör att folk inte kan få lån och att folk inte får möjlighet att starta egna företag på grund av sitt ursprung, vet jag inte riktigt vad begreppet rasism borde vara. 74 (): Jag tänkte tala lite om bostadssituationen för de äldre. Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Vi står inför en omfattande utmaning när befolkningen blir allt äldre. Om kommer en fjärdedel av befolkning att vara . Det ställer nya krav på hur vi organiserar både samhället och våra egna liv. När jag var barn levde folk inte efter sin pensionering. kan vi glädjande nog konstatera att många av oss kommer att leva ett tjugotal år efter pensioneringen. Men det kommer att ställa helt andra krav både på samhälle och på boendet. Detta påpekas i motioner som har kommit in till bostadsutskottet under den allmänna motionstiden. Det är bra att frågan om de äldres boende blir föremål för politiska samtal och kommer upp på den politiska agendan. Att åldras är ingen sjukdom eller omsorgsfråga. Själv konstaterar jag att bor gör vi hela livet de flesta av oss. Arbetar gör vi faktiskt knappt halva livet. Bostaden är i detta perspektiv en av de viktigaste förutsättningarna för hur vi kan leva och planera våra liv. I samtal med många äldre personer möter jag en utbredd osäkerhet inför samhällets möjligheter att ge stöd, vård och omsorg i livet. Många känner rädsla för att inte få tillsyn eller trygghet i sitt boende. Hur vi hanterar dessa frågor upplever jag som en av de stora utmaningarna . En av nycklarna till att känna trygghet inför sin ålderdom är vetskapen om att man kommer att ha ett boende som fungerar bra. De flesta äldre vill bo kvar hemma och inte i ålderssegregerade områden. I de få seniorbostäder som ändå byggs borde det vara möjligt att organisera bostäderna efter livsstilar och inte efter hur gammal man är. Att göra det möjligt för äldre att bo kvar hemma är också en rättighetsfråga. Men man ska också kunna erbjuda alternativa bostäder om så önskas. Var fjärde pensionär bor i allmännyttiga bostäder. Dessa bostäder består till en tredjedel av trevåningshus utan hiss. De är byggda . Det handlar helt enkelt om att förbättra möjligheterna att ta sig in eller gå ut och handla samt att någon kan komma på besök. Hissbidraget var en bra början, men mer behöver göras. Därför är det bra att i sin utredning om bostadsfinansieringssystemet, som han avlämnade till regeringen, pekar på frågan om anpassningen av bostadsbeståndet till den åldrande befolkningen och också på teknikutveckling, som kommer att behövas för att förbättra tillgängligheten för äldre. Ökad tillgänglighet är en fråga som också pekas ut av . Den fäster uppmärksamhet på att med en mer åldrande befolkning måste planerna anpassas efter dessa förutsättningar. Här kommer också kommunernas bostadsförsörjningsprogram in. De har här en viktig roll. Vi måste alla bli medvetna om den demografiska situation vi står inför och att bostädernas utformning och samhällsplaneringen är nycklar till att alla människor, oavsett ålder, ska kunna utvecklas som individer, påverka och bidra till samhällsutvecklingen samt mötas med respekt. Detta var ett av de utvecklingsmål som vi i utredningen 2005 pekade på. Det är ett av de krav som kd tar upp i sin motion. Det politiska målet var alla politiska partier överens om i den utredningen om framtiden för oss som blir äldre. Det målet skulle vi ha. Därför har vi alla ett ansvar att gemensamt förverkliga det. Alternativet blir annars att vi får fler äldre som blir isolerade i sina lägenheter, vilket är både ovärdigt och odemokratiskt. Det leder också till att samhällskostnaderna i form av sjukvårdskostnader ökar. Trygghet handlar också om den enskildes inflytande och självbestämmande och att man respekterar detta hela livet ut. För äldre har bostäderna en stor betydelse, och därför är det bra att vi har bostadsanpassningsbidrag. Dessa bostadsanpassningsbidrag har ju ökat . är det 63 300 människor som har bostadsbidrag. Vårt investeringsbidrag har gjort att vi också fått hyresbostäder som har god tillgänglighet, vilket har gjort att fler äldre människor har kunnat flytta in. På så sätt har man också fått i gång flyttkedjan. Det är viktigt att man har en god kvalitet i äldreomsorgen, men som jag sade är mycket av de äldres situation inte en äldreomsorgsfråga. Därför är det viktigt att vi också har höjt bostadsbidragen, som gör att man kan leva ett ekonomiskt självständigt liv . De höjer vi . 75 () replik: Vi ska väl inte förlänga debatten alltför mycket här . Jag ville bara göra en markering och fråga en sak, med tanke på att hon nu har stått och talat väldigt positivt om den motion som vi kristdemokrater har lagt fram, inte bara utan också föregående år. Jag tycker att det är sympatiskt att , som jag också vet har varit engagerad i äldrefrågorna, vill lägga tyngd på att det här är en viktig fråga. Men det hjälper ju inte säger nej till mycket konkreta förslag på hur man skulle kunna förändra den här situationen. Vi kan se på den yrkandesats där vi talar om futtiga 5 miljoner, som ändå skulle kunna vara ett startkapital för ett forum för äldres boende där man kunde samla den kunskap som man behöver för att kunna bygga ett framtida äldreboende som lever upp till de förväntningar som finns hos sådana som och jag, som kanske kommer att vara sådana personer som vill flytta in i en annan form av boende. Men då säger man tvärt nej. tycker man att det är oerhört angeläget att inrätta ungdomsbostadssamordnare och lägger jättemycket pengar på detta, därför att de ungas bostadssituation är som den är. Men vi har ju alltså en allvarlig situation för en stor grupp mycket äldre människor i , och då blir min konkreta fråga: Men varför har ni inte ställt upp på det här förslaget om ett forum för äldres boende? 76 () replik: har en del av det uppdraget , och kommer regeringen med en äldreplan.