prot · GS09122 · 2005-05-18 00:00:00 — Regeringar måste lära sig att inte subventionera riskfylld byggnation, utan i stället vara noga med att nyanlagda områden uppförs på säkra ställen. Infrastruktur i utsatta områden kan förstärkas. Och skuldavskrivningar för kan frigöra resurser som krävs för katastrofförebyggande åtgärder. Allt enligt rapporten. Vad har hänt? Har man tagit till sig den klokskap som trots allt finns när det gäller både förebyggande och hur man arbetar med humanitära katastrofer? Artikeln i dagens , som nämnde, om biståndet efter och att det bygger upp ny fattigdom, visar också på de risker som finns om det inte sker en samordning. Vad gör den när det gäller FN:s ansvar? Enligt artikelförfattarnas åsikt är FN osynligt när det gäller att mobilisera resurser för långsiktig återuppbyggnad. Vi lade en motion på skrivelsen om humanitärt bistånd. I vår motion nämnde vi också tre olika områden som vi ansåg som viktiga. Alla områden är viktiga när man ser till personerna som drabbas av humanitära katastrofer, men , och är tre områden som är värda att nämnas. Naturkatastrofer och konflikter har med stor tydlighet visat behovet av en väsentligt stärkt beredskap för stora humanitära kriser och att det behövs insatser på flera plan. Tre av våra yrkanden i den motion som vi väckte ska jag nämna, och de ligger helt i linje med den artikel som Sidas generaldirektör, , har i dagens . För det första krävs det en kraftfull förstärkning av kapaciteten för att hantera katastrofer i de värst drabbade länderna. För det andra behöver forskningen intensifieras kring naturkatastrofer och deras orsaker, och fortsatt kunskapsuppbyggnad kring klimatförändringen och dess konsekvenser är viktig. Det behövs för det tredje en bättre samordning för den internationella beredskapen för större katastrofer. Vid väpnade konflikter är brotten mot de mänskliga rättigheterna oftast som värst, och det är då som den civila befolkningen drabbas hårdast. Därför är det nödvändigt med ett omfattande internationellt bistånd som kan värna människoliv och lindra de humanitära följderna av väpnade konflikter. Däremot säger vi kristdemokrater nej till att använda biståndspengar för militära aktioner. Vår ståndpunkt är att om man öppnar för den möjligheten kommer det alltid att finnas skäl för att tumma på biståndet. Kristdemokrater har också tillfogat betänkandet ett särskilt yttrande om kvinnors viktiga roll i kris- och konflikthanteringssituationer. Efter naturkatastrofer har kvinnors insatser stor betydelse för att man ska nå en så snabb och smidig återgång som möjligt till något slags normal vardag, vilket har betydelse inte minst för barnen. Och, herr talman, det är viktigt att säga att kvinnors medverkan i anslutning till humanitära insatser i samband med konflikter också är av grundläggande vikt. Kvinnor har en särskilt utsatt situation vid väpnade konflikter och måste involveras i verksamhet som syftar till försoning, förebyggande av konflikter och byggande av fred. Vi vill framhålla och det här är någonting som jag har tagit fram varje gång vi har diskuterat biståndet vikten av kvinnors medverkan såväl i beslutsfattande på olika nivåer när det gäller att förhindra och lösa konflikter som i försoningsarbetet på det lokala planet där kvinnors deltagande har avgörande betydelse för möjligheterna att nå ett långsiktigt resultat. Men det har också betydelse för den kunskap som behövs när man bygger upp läger för kvinnor. Det vi har sett efter tsunamikatastrofen är till exempel en så enkel sak som att i läger där familjerna bor bereds inte kvinnorna möjligheten att gå undan och göra sin toalett. Det finns en stor vilja hos enskilda att hjälpa till. Men bland alla dem som rycker ut och vill komma till de här länderna och hjälpa till finns det också människor som vill utnyttja en katastrof. systerorganisation i har sagt att det väller in människor som utnyttjar barn i katastrofens kölvatten. Där ser vi också just den lokala befolkningens rop på hjälp men också vad vi som biståndsgivare kan ställa upp med och hur vi kan stötta de organisationer som arbetar lokalt just med att rädda de barn som utsätts för människohandel. 124 (): Vi debatterar i kammaren utrikesutskottets betänkande politik för humanitärt bistånd, och jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på de två reservationer som finns i betänkandet. De handlar om avdragsrätt för gåvor till ideella biståndsorganisationer och om en omfördelning mellan Sidas anslagsposter. Den sista är ju en diskussion som finns mellan och regeringen, och det är ganska naturligt att man kan ha lite olika perspektiv på hur man ska fördela ansvaret när det gäller anslagsposterna. Jag märker från debatten lite vilka partier som har representanter i styrelsen. Men så kommer det väl att vara även . Man kan se saker i lite olika ljus. Jag tycker att det är angeläget att här i kammaren få debattera, förstärka och förtydliga syn på det humanitära biståndet, men jag vill understryka den breda enighet som ändå har präglat arbetet och texten i sin helhet i betänkandet. En bakgrund kan vara att väldigt mycket av det som vi har skrivit i betänkandet är praxis, även om det finns en del förtydliganden och en del saker som vi inte har gett uttryck för på samma sätt tidigare. Målet för det humanitära biståndet är att bidra till att rädda liv, lindra nöd och upprätthålla mänsklig värdighet till förmån för nödlidande människor som har utsatts för eller står under hot att utsättas för väpnade konflikter, naturkatastrofer eller andra konfliktliknande förhållanden. I den dagliga debatten är det ofta svårt att hålla isär vad som är humanitärt bistånd och vad som är andra former av insatser. Och ibland går det naturligtvis i verkligheten ute på marken också ihop. Det som är tänkt att vara det ena kan därför att det uppstår en akut situation kastas om, och man kan använda resurserna i en annan form. Det får vi alltid vara beredda på. Däremot ska vi inte villkora. Vi får aldrig villkora det humanitära stödet. Människor har rätt till stöd oberoende under vilken diktatur de lever, vilket styrelseskick som finns, om de lever i en demokrati eller inte. Endast efter det att regeringens skrivelse lämnades till oss i ägde flodvågskatastrofen i rum. Jag ska inte beskriva de händelserna här eller beskriva katastrofens följder. Jag vet att vi har anledning att återkomma till det här därför att den här katastrofen hade den omfattningen att vi kommer att följa den och följa våra biståndsinsatser och effekterna av dem . Men jag tror att vi ändå har lyft upp de frågorna så pass mycket i kammaren att jag ska stanna där. Men vi kommer att ha anledning att återkomma till detta. Jag vill bara konstatera att vi ska vara väl förberedda på att en katastrof kan inträffa var som helst, när som helst men att ett kännetecken för en katastrof är just dess oväntade ankomst, att den ankommer på ett oväntat sätt. Sedan vet jag också att det finns delar i katastrofen som kan förebyggas genom demokrati, öppenhet, fria medier, att människor är delaktiga, att det finns ett rikt socialt nätverk. Detta kan aldrig hindra katastroferna totalt, men det är ett verkningsfullt instrument i flera fall av katastrofer, inte minst när det gäller hungerkatastrofer. Vi kommer att behöva insatser i kommande katastrofer, men vi måste vara förberedda på det oförutsägbara. Jag menar att vi snabbt måste fatta beslut om att sända iväg humanitärt bistånd, och jag menar att det har skett så. finns det ju en utredning under ledning som ska titta på om det finns något ytterligare vi kan förfina. Jag tror alltid att det kommer att finnas saker som vi kan förbättra och förändra därför att vi verkar i en internationell miljö där förutsättningarna är föränderliga, och vi ska vara en kugge, en del, i samarbetet kring biståndsfrågor. Då måste vi förhålla oss till situationen på marken men även till vad andra gör för insatser. När vi i betänkandet skriver om väpnade konflikter och deras förhållande till humanitärt bistånd bör det vara en mer förutsägbar situation, om än svårhanterlig, i förhållande till naturkatastrofer. Men i en konflikt ska det humanitära biståndet främst inriktas på civilbefolkningen men även på väpnade styrkor som inte längre deltar i stridigheter. Det finns sådana här grupper även i en krigssituation som är berättigade till humanitärt stöd. Vi benar här i betänkandet ut biståndet, hur det ska förhålla sig i specifika situationer och hur man ska kunna bidra till en positiv utveckling, men jag vill understryka vikten av det förebyggande arbetet. Att starta ett krig är ett medvetet beslut, men motsatsen, att avstå från vapen, är också ett aktivt ställningstagande. Därför vill jag, herr talman, peka på något som är självklart för min generation, upplösningen av unionen med och att den blev fredlig. Men det var långtifrån en självklarhet. Min farfars far , då knekt i socken, lämnade knekttorpet, som det hette, i för att hörsamma inkallelsen från kungen att tåga, som man då sade, mot norrbaggen. åkte mot gränsen till ett krig som fruktades. Jag tror att vi har glömt att det var så . Men han kom som väl var snart tillbaka igen välbehållen. Det var gott för dem som då levde men också i allra högsta grad för oss som växt upp och som samverkar i goda relationer med . Det firar jag gärna. Den lyckliga upplösningen av unionen mellan och ger mig inspiration till mitt arbete här i , till arbetet med att förebygga kriser och konflikter, och spelar väldigt stor roll för att vi har ekonomiska resurser och ork för att engagera oss utanför våra egna länder. Jag hoppas att många använder detta år till att fördjupa sina kunskaper om vad som hände 1905, om våra relationer och länder. Inte minst handlar det om vad vi kan lära av historien när det gäller att undvika väpnade konflikter, hur det gick när slutade att kriga, i alla fall länderna med varandra. samverkar våra länder i stället konstruktivt kring humanitärt bistånd. Men om jag som denna får önska något är det att våra kolleger i blev tydliga i sitt stöd till SRHR-frågorna. Det var en liten utvikning, men det är en nödvändig markering att också tala om unionsupplösningen och vårt starka samarbete med på biståndsområdet i de här dagarna av firande. Det blev ett par förtydliganden från mig, och det blir ett par till som är nämnda i betänkandet. Det handlar om vikten av kvinnojourer i biståndet respektive genderhandläggare på ambassaderna. satsar nu rejält på biståndet. Det är glädjande. Den internationella solidariteten är en viktig hörnsten i den socialdemokratiska politiken och ett givet redskap för att förbättra för världens fattiga. Men för att biståndet ska vara så effektivt som möjligt är det också viktigt att debatten hålls levande om hur vi garanterar kvaliteten. Det handlar bland annat om att biståndet inte hamnar i korrupta händer och att det verkligen långsiktigt bidrar till fattigdomsbekämpning. Inte minst är det viktigt att komma ihåg genderperspektivet i biståndet och att kontinuerligt driva det perspektivet. Det ska vara en självklarhet i såväl det nationella som det internationella arbetet. I budgeten avsätts medel för att stödja kvinnojourer nationellt här i . Det är bra, men vi måste också se till att genom biståndet stödja kvinnojourer internationellt. Jag vill att en funktion på Sida inrättas för att kunna bygga upp ett sammanhållet svenskt stöd till kvinnojourer i de länder som omfattas av bistånd. På så sätt kan biståndet på ett bättre sätt bidra till skydd för kvinnor och barn, och kvinnojourerna i kan också på ett mer koordinerat sätt utbyta kunskap och erfarenheter med systrar i olika världsdelar. De gemensamma erfarenheterna kan bli ett viktigt underlag för kvinnors villkor runtom i världen. Jag kan upplysningsvis säga att s-kvinnor nu har skrivit till Sida i den här frågan och efterfrågat just den här funktionen. Jag vet att flera Sida-styrelseledamöter är närvarande eller kanske läser protokollet, och jag hoppas att det blir stöd för det här i styrelsen. Det krävs också mer strukturella insatser, exempelvis inom utrikesförvaltningen, för att en satsning på genderperspektivet i biståndet ska kunna genomföras fullt ut. är bra på genderfrågor på en policynivå, men mer måste till för att det ska bli handling i biståndet. Jag tror att det behövs en genderhandläggare på de svenska ambassaderna i länder som omfattas av bistånd. Dessutom måste vi vara tydligare och tuffare med vad vi förväntar oss av de organisationer som utför biståndet på plats, exempelvis frivilligorganisationer och kyrkor. Det kan även handla om FN-organ och större delar av det internationella samfundet som bedriver bistånd. Det krävs oerhört mycket tid och kraft för att få genomslag för det som vi vet är så nödvändigt i de kretsar som vi samarbetar med. En förståelse för vikten av genderperspektivet måste vara grundläggande oavsett vilket land som berörs av biståndet. Visst kan genderfrågor vara känsliga att diskutera i många länder, men kanske just därför ska vi ta upp genderperspektivet oavsett vilket land som avses. Alla biståndsländer kan anses som känsliga för den som tycker att det är så, men jag tycker att vi sätter dagordningen och inte låter bli att ta upp detta bara för att andra tycker att det är besvärligt och känsligt. För oss är det viktigt, angeläget och prioriterat. Det krävs också fortsättningsvis gemensamma grepp och tag på olika nivåer för att genderfrågorna ska kunna få ett riktigt genomslag i biståndet allra längst ut där det bäst behövs. Vi har en gemensam ambition som kommer till uttryck i det här betänkandet. 125 () replik: Jag tycker att det var ganska skojigt att höra tala om unionsupplösningen den här dagen när vi debatterar det humanitära biståndet. Men det jag begär replik för att påpeka är att gör sig lite lustig över de partier som har representanter i . Jag vill bara förtydliga, herr talman, att , socialdemokrat, också sitter i och har undertecknat denna skrivelse på vilken vi bygger reservationstexten. Jag vill bara göra det väldigt tydligt och klart att hela står bakom den här texten. Lära och liv är tydligen inte alltid så enkelt att få ihop. Man kan tycka en sak som partiets företrädare i en statlig styrelse och någonting annat när vi debatterar här i . Jag skulle vilja höra lägga ut texten om det. 126 () replik: Du ställer en specifik fråga som gäller en annan ledamot. Då får den personligen svara på det. Det ligger lite tid sedan den här skrivelsen inkom. Det finns en enighet i mitt parti och från majoritetens sida kring det ställningstagande som vi har tagit här. Jag kan bara konstatera att man har sett på den här frågan från lite olika perspektiv vid tiden för skrivelsen. Jag har inte kunnat se att man från sida har kunnat peka på att det finns några praktiska problem. Om det är något som behöver justeras finns det en översyn. Jag utgår ifrån att det kommer att komma fram på det sättet. Jag kan bara konstatera att när det har behövts humanitära insatser snabbt har det också verkställts och fattats beslut väldigt snabbt. Inte minst när det gäller vet vi att det var så. 127 (): Vi vet att det humanitära biståndet kan effektiviseras. Vid akuta behov måste man kunna effektuera snabbare. Sidas generaldirektör har påpekat att förändringen i regleringsbrevet medför att biståndsinsatser fördröjs och att flexibiliteten ekonomiskt har försvunnit. Det är det som styrelsen har gått ut och skrivit om också. Visst finns det problem. Man skulle kunna effektivisera och förbättra flexibiliteten enormt. Det vi reservanter vänder oss emot är att man ska gå till regeringen för att inhämta tillstånd för att kunna effektuera snabba akuta insatser på det här sättet. Det är väldigt förvånansvärt att Socialdemokraterna inte inser detta. Jag begärde replik för att förtydliga att det sitter representanter från Socialdemokraterna i , vilka har undertecknat den skrivelse som ligger till grund för vår reservationstext. 128 () replik: Jag vet inte vad har bestämt sig för att argumentera emot. Jag har aldrig påstått någonting annat än vad jag sade i repliken. Jag tycker att det är viktigt att vi också ser att det finns ett politiskt ansvar för det humanitära biståndet. Jag möter allt oftare krav från till exempel att man ska stoppa bistånd. Då är det inte tal om att man riktar de kraven mot Sida som myndighet. Då är det mot regeringen. Det är väldigt disparata uppfattningar som kommer fram från sida. Ni får väl samla ihop er till en enig linje, så kanske det också är lättare att bemöta er på ett samlat sätt. Att ha olika uppfattningar beroende på vilken delfråga som är uppe ger inte tyngd och trovärdighet i argumentationen att det är sakfrågan i sig som är den mest angelägna. Jag tycker att det är väldigt oroväckande att man ur perspektiv ska använda biståndet alltmer som en påtryckning. Jag känner också stor oro för den reservation som handlar om skatteavdrag, att det är ett sätt för att backa från sin ambitiösa ambition när det gäller vilken nivå man vill att biståndet ska läggas på. Jag kan bara konstatera att vi får återkomma till den frågan. 129 () replik: I betänkandet har yrkanden behandlats på så sätt att man har hänvisat mycket till FN. Bland annat säger man i betänkandetexten att överlappningen mellan olika FN-organ har minskat och samordningen mellan icke regeringsorgan och mellanstatliga organ på fältet har blivit bättre och att man ser att det har blivit bra när man ser på tsunamikatastrofen. Man säger också att det humanitära systemet behöver förbättras genom åtgärder på tre områden. I en artikel som finns i dagens säger att FN har varit förvånansvärt osynligt. Hur kommer Socialdemokraterna att agera i den frågan? Jag känner mig lite lurad när det gäller svaren på våra motionsyrkanden. Vi har inte reserverat oss i de delarna. Vad är egentligen realiteten? Jag vill också fråga hur ser på biståndet till och den överenskommelse som kom i går där EU säger ja till påtryckningar för biståndet till . 130 () replik: Det är lite svårt för mig att kommentera en artikel vars bakgrundsmaterial jag inte har haft möjlighet att ta del av. Jag har heller inte läst artikeln. Jag har hört talas om den , men jag har inte haft möjlighet att ta del av den. Det ska jag naturligtvis göra , men det hjälper ju inte just . Att FN skulle ha varit osynligt i samband med förvånar mig något. FN:s generalsekreterare var ju själv i regionen efter att detta hade inträffat. På vilket sätt FN har stått med sin flagga på enskilda projekt och insatser vågar jag inte säga. Jag tror att vi som kunnat följa FN:s arbete från utrikesutskottets horisont har kunnat konstatera att det sker en större samordning i fält mellan FN-organen. Vi vill ju att det ska bli ännu bättre, men vi vet att det är en stor förändring jämfört med hur det var . Jag har själv pekat på att man kanske måste ha någon som fattar beslut över alla FN-organ när man inte kommer överens och det är någon knäckfråga ute i fält. Men där är vi inte . Vi ska inte glömma att det finns flera stora aktörer som inte samordnar sig med FN över huvud taget. Det finns också en uppsjö av väldigt små organisationer av mycket skiftande kvalitet och karaktär som heller inte samordnas därför att de är för små eller inte har intresse av det. Samordning är något som det fortfarande finns behov av att utveckla. När det gäller vet vi att det har funnits bekymmer där det har framkommit att man använder biståndet som en del i den interna konflikten. Jag känner personer som har varit engagerade i olika biståndsprojekt och som har haft svårt att nå in i vissa områden på grund av motsättningar mellan gerilla och andra. Det är naturligtvis fullständigt oacceptabelt ur humanitärt perspektiv. Oavsett om man bor i ett tamildominerat område eller i en annan del av ska man naturligtvis ha tillgång till humanitärt stöd på lika villkor. Att man använder mat och stöd som vapen måste vi alltid vara kristallklara emot. 131 () replik: Enligt gårdagens TT samlade man in på en biståndskonferens på . Det överskrider nästan med det dubbla vad behöver när det gäller att bygga upp den infrastruktur som blivit förstörd av , men man har påtryckningsmedel när det gäller freden. svarade som att vill använda biståndet som ett påtryckningsmedel. Det är EU som har gått med på detta. Vi vet att det är en orättvisa. Program stryper mathjälp till flyktingar. Det väller pengar in över tsunamiområdet och det dras in pengar från . Det är ju samordningen inom EU och FN som då blir väldigt synlig. Min fråga till kvarstår: Vad tänker Socialdemokraterna göra när det gäller att trycka på EU och FN om behovet av samordning för att undvika att till exempel andra humanitära kriser inte får den hjälp de behöver? 132 () replik: Först och främst vill jag säga att vi även i utrikesutskottet har känt att vi behöver fördjupa vår kunskap om hur biståndet inom EU:s ram fungerar, både därför att vi alltmer blir en del av den aktiva politiken för att utforma biståndet och därför att styrsystemen har ändrats inom EU-systemet efter kritik. Jag tror att vi framöver kommer att ha en diskussion som fokuserar lite mer konkret just på EU:s bistånd. Det tror jag skulle vara väldigt viktigt för oss själva, men även för dem som är engagerade i de här frågorna. pekar på en oerhört viktig fråga, nämligen hur man ska få biståndet att inte flyttas från angelägna områden till ett annat som just står i mediefokus. Jag menar att vi från sida inte har dragit tillbaka något bistånd för att kunna ge ett stöd som behövs i spår. Det finns en oro, och jag vet att den delas av många som är aktiva på biståndsområdet, inte minst i . Det finns en bakgrund till den oron. I EU-sammanhang och i FN-sammanhang måste vi peka på att behoven finns och att behoven kvarstår i många av de afrikanska länderna. De båda känner jag närmare till när det gäller den mer dagsaktuella situationen eftersom en delegation riksdagsledamöter var i de båda regionerna. Där har vi försökt att både ha en dialog direkt med utrikesministern och lyfta frågan på olika sätt. Som riksdagsledamot kan man ju använda alla de instrument vi har till vårt förfogande för att föra fram information och tala om förväntningar. Inte minst till våra kolleger i är det här viktiga frågor att föra fram. 133 SERMIN ÖZÜRKÜT (v): Jag skulle först vilja säga att i grunden instämmer i utrikesutskottets betänkande om humanitärt bistånd. Vi delar regeringens och utskottets bedömning av det humanitära biståndets principer och genomförande. Humanitärt bistånd är en snabb hjälp till utsatta människor vid katastrofer. Katastrofer kan ske i form av naturkatastrofer och väpnade konflikter. Det kan finnas katastrofliknande förhållanden i form av akuta utbrott av smittsamma sjukdomar, industriolyckor och miljöolyckor. Oavsett i vilken form de sker finns det tre gemensamma nämnare för utsatta människor i katastrofer. För det första förändras plötsligt hela tillvaron. Det ligger i katastrofens natur att dess omfattning ej är förutsägbar. För det andra åsidosätts deras försörjnings- och överlevnadsmekanismer. För det tredje är de utsatta i behov av hjälp för att rädda liv, lindra nöd och upprätthålla mänsklig värdighet. Dessa tre gemensamma nämnare avgör biståndets omfattning. humanitära biståndspolitik bygger på de humanitära principerna om humanitet, opartiskhet och neutralitet. Med humanitet avses att mänskligt lidande bör avhjälpas varhelst det uppstår. Med opartiskhet avses att det humanitära biståndet ska bestämmas på grundval av människors behov utan åtskillnad med avseende på annan egenskap såsom politisk åskådning, etnicitet eller religion. Med neutralitet avses att det humanitära biståndet lämnas till utsatta människor utan att man tar politisk ställning där en humanitär biståndsinsats genomförs. Därför tycker vi vänsterpartister att det humanitära biståndets grundprinciper är förträffliga. Att utsatta människor ska kunna erhålla snabb hjälp vid katastrofer är en gammal tanke.