prot · GT0920 · 2005-10-25 00:00:00 — Jag tror att det är väldigt viktigt att vi får en gemensam praxis på det här området. Jag håller fullständigt med interpellanten om att om ungdomar har blivit bjudna av en svensk organisation som ett led i ett internationellt utbyte bör det naturligtvis räcka för att få en visering. Det framgår inte av interpellationen huruvida man verkligen har dokumenterat detta. Ett problem som vi har är att representeras av ett annat land i vissa länder. Där krävs det ännu bättre dokumentation, att man verkligen kan dokumentera att det är en inbjudan från en organisation i och att det handlar om internationellt utbyte och så vidare. Vi är helt överens. Självklart ska vi ha en sådan viseringspolitik som underlättar internationellt utbyte, framför allt när det gäller ungdomar. 54 (): Det är bra om vi är överens om att vi ska ha en öppenhet och möjlighet för ungdomar att delta i utbyte. Men då, herr talman, krävs det nog att regeringen ser över hur man tillämpar praxis i olika länder och följer upp de här diskussionerna. Den signal som den här lilla föreningen fick var att visum förutsatte att de personer som efter mycket krångel fick komma vid hemkomst redovisade att de fanns hemma. Om de inte gjorde det skulle aldrig några nya få visum att delta och komma med i ett nytt ungdomsutbyte. Det låter som om några länder, i det här fallet , har en praxis som innebär att man inte jobbar med öppenhet, inte vill bejaka ungdomsutbyte utan har andra utgångspunkter. Det är risken för avhopp som bedöms som mest central och inte att man har papper. I det här fallet var det alldeles uppenbart att det fanns papper som garanterade vad syftet var med resan och officiella handlingar i den delen. Trots detta var inte det intressant. Det som var intressant var att de var fattiga studenter, utan barn, utan jobb och utan ägodelar som band dem till att åka tillbaka till . Av det skälet skulle de inte anses vara berättigade till visum till . Det kan inte vara rimligt att vår praxis med sin öppenhet när den hanteras av andra länder inom Schengenramen får den här typen av utfall. Då förutsätter jag, herr talman, att man ser över detta från regeringens sida. 55 Statsrådet (): Vi ska ha en så öppen viseringspolitik som det bara är möjligt. Generellt har vi det. Det sker kontinuerliga översyner av detta. Det är ju i första hand utlandsmyndigheterna som fattar beslut. Om man får avslag på en visering kan man ju söka igen. Man kan också kontakta en svensk ambassad och söka. Där vi är representerade av ett annat land är det oerhört viktigt att man har en väl dokumenterad ansökan. Den informationen måste också gå ut. kan också bevilja nationella viseringar, och gör också ofta det i just de här fallen när det handlar om ett internationellt utbyte och när det är av särskild vikt för del. Därför brukar vi bevilja nationella viseringar. Det kan handla om en person som kommer från ett land där vi egentligen inte godkänner passhandlingarna till exempel. Då kan vi ändå bevilja en nationell visering. Det blir då en visering till , och inte till hela Schengenområdet. Då tar vi ett särskilt ansvar för den personen. Detta görs också, särskilt när det gäller internationellt utbyte. Jag vill återigen säga att jag helt håller med om att det är den riktlinjen vi ska ha. Vi ska underlätta internationellt utbyte, särskilt när det gäller ungdomar. 56 (): Precis som att det ska gå ut information om vikten av dokumentation till berörda svenska organisationer är det angeläget att regeringen säkrar att , där vi företräds av andra länder, har en praxis som inte motverkar det som är vår officiella politik. Det är viktigt att också den informationen i så fall når ut och att man säkerställer en ordning som gör att detta förverkligas i den prövning som äger rum. Det finns inte heller någon signal om att man skulle välja andra vägar. I det här läget var det ett blankt nej. Det är också en något knepig hantering. Det är de facto som företräds i den frågan av ett annat Schengenland. Det är då viktigt att säkrar att det företrädarskapet kan ske på ett bra sätt för dem som vill delta i ett utbyte med svenska organisationer. Jag förväntar mig att statsrådet efter den här signalen vidtar åtgärder i det syftet. 57 Statsrådet (): Det måste självklart gå information från till de utlandsmyndigheter som företräder i olika länder. Det gör det också. Det sker ständiga samråd mellan utlandsmyndigheterna i de här avseendena. Vi har också ofta samråd mellan utlandsmyndigheterna så att vi ska kunna harmonisera viseringspolitiken, vilket jag tror är oerhört viktigt. Jag tror inte heller att , i det här fallet, skulle ha någon annan politik när det gäller internationellt utbyte. Jag har svårt att tro att de inte skulle vara informerade om att det är viktigt. Det är ju en del av att vi ska underlätta internationellt utbyte och ha en öppenhet. Om man fick den informationen att det är ett internationellt utbyte borde en visering ha kunnat beviljas. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2005/06:33 om elever i behov av stöd 58 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att elever i behov av stöd ska få den hjälp de har rätt till. Enligt skollagen ska särskilt stöd ges till elever som har svårigheter i skolarbetet. Rätten till särskilt stöd för elever som är i behov av det är en prioriterad fråga för mig. Den årliga sammanställningen och analysen av Statens skolverks utbildningsinspektion visar att skolorna fortfarande brister när det gäller att ge stöd till de elever som har störst behov av insatser. konstaterar att de möjligheter som finns att förbättra resultaten såsom åtgärdsprogram och särskilt stöd inte tas till vara. Detta är oroväckande. Regeringen har redan vidtagit åtskilliga åtgärder för att stimulera skolorna att fokusera på basfärdigheterna, det vill säga läs- och skrivförmåga och matematik. Till exempel har en särskild satsning på basfärdigheterna genomförts och Myndigheten för skolutveckling har i uppdrag att återrapportera vilka åtgärder myndigheten har vidtagit när det gäller basfärdigheterna. Dessutom har högskoleförordningen ändrats så att det tydligt framgår att för att få lärarexamen med inriktning mot undervisning i förskola, förskoleklass och ska studenten ha fördjupad kunskap i läs- och skrivinlärning och i grundläggande matematik. Regeringen har vidare aviserat i budgetpropositionen en förstärkt satsning på skolor i segregerade områden. avsätts och ytterligare för detta ändamål. Det är särskilt betydelsefullt för elever i behov av särskilt stöd att personaltätheten i skolan ökar. På initiativ från regeringen har avsatts resurser för att anställa fler lärare och andra specialister i skolan. Statsbidraget till personalförstärkning i skola och fritidshem infördes och satsningen har varit mycket framgångsrik. Tidig upptäckt och tidiga åtgärder är av största vikt när det gäller barn i behov av särskilt stöd. satsas medel för att kommunerna ska kunna anställa 6 000 fler förskollärare, barnskötare och annan personal på landets förskolor. beslöt regeringen dessutom om ändringar i skolformsförordningarna som innebär att individuella utvecklingsplaner ska införas för alla elever redan från första årskursen. Ändringarna träder i kraft . För en elev i behov av särskilt stöd ska ett åtgärdsprogram utarbetas. I utkastet till lagrådsremiss förtydligas att det av åtgärdsprogrammet ska framgå hur behoven ser ut, vilka åtgärder som ska vidtas samt hur åtgärderna ska följas upp och utvärderas. I utkastet föreslås att beslut i fråga om åtgärdsprogram ska kunna överklagas till för laglighetsprövning. Det finns dessutom ett krav på att kommunerna och skolorna lämnar kvalitetsredovisningar . Det är ett viktigt verktyg för att utveckla verksamheten. Därutöver föreslår regeringen att ytterligare totalt används för riktade utvecklingsinsatser för att stärka kvaliteten i skolan. De nya resurserna ska bland annat användas till riktade insatser för att stimulera läsning och matematik och förstärkning av det nationella uppföljnings- och provsystemet. Utifrån ovan nämnda och andra redan vidtagna åtgärder kommer jag kontinuerligt att göra bedömningar om vilka ytterligare åtgärder som behöver vidtas för att eleverna ges ökade möjligheter att få det stöd de har rätt till. 59 (): Jag tackar skolministern för svaret. Utgångspunkten för min interpellation var senaste rapport som kom med en del mycket oroväckande uppgifter. Var fjärde grundskola och en tredjedel av gymnasieskolorna är inte tillräckligt bra på att ge eleverna extra stöd. Alltför många elever får inte det stöd de har rätt till. Det jag tycker är positivt i ministerns svar är att han erkänner att det faktiskt finns brister i den svenska skolan. Länge handlade tongångarna från regeringen om att förneka verkligheten i skolan. har fakta talat så starkt för att det faktiskt finns problem att det inte går att förneka. Däremot är jag väldigt tveksam till om ministerns förslag räcker för att ge stöd till dem som behöver det mest. behövs det verkligen handlingskraft. Grundproblemet är att skolan ofta skjuter problemen framför sig. Det är inte så att allt är svart i skolan. Många skolor fungerar bra. Ändå är det 30 000 elever, herr talman, som lämnar gymnasieskolan utan betyg eller hoppar av. De barnen, de 30 000 ungdomarna, har ofta varit efter i skolan ända sedan första eller andra klass. Ofta är det ju de barn som har föräldrar utan studiebakgrund eller föräldrar som inte orkar hjälpa till så mycket som misslyckas i skolan. Tyvärr visar också siffrorna att klassklyftorna på bara har ökat i skolan. Det blir fler och fler barn till lågutbildade som misslyckas fler nu än för bara , enligt SCB:s statistik. Det borde ju vara tvärtom. Klassresan borde börja i skolklassen, skolministern! Därför behövs det styrning så att resurserna sätts in . Det är där vi väntar på förslag från Socialdemokraterna. Enda sättet är, menar jag, att ge både kommunpolitiker och rektorer väldigt tydliga och skarpa riktlinjer. Det är därför vi från sida här i för fram ett antal väldigt konkreta förslag, som jag egentligen inte har hört skolministern kommentera. Vi sammanfattar dem under begreppet en läsa-skriva-räkna-garanti. I denna ingår att man inför tydliga delmål i , något som inte finns . Man inför ett lågstadium med särskilda lågstadielärare som är specialutbildade i barns läs-, skriv- och räkneutveckling. Man inför nationella prov senast i årskurs 3. Man inför inte bara en rätt, som skolministern talar om här, för föräldrar att överklaga om stöd uteblir utan också en rätt till skadestånd om skolan inte tar sitt ansvar. Vi vill anställa speciallärare så att elever får hjälp, enskilt eller i mindre grupp. Vi vill ge möjlighet till extra år i skolan, helst redan i tvåan eller trean. Några sådana här riktigt konkreta förslag har skolministern ännu inte kommit med. Hans förslag är väldigt tunna. Han nämner att regeringen nu bestämt att lärare för små barn måste vara utbildade i läs- och skrivinlärning. Det tycker jag är bra. Det är dock fullständigt obegripligt att det över huvud taget kunde bli så att vi hade en lärarutbildning som har pågått utan att lärarna för de små barnen behövde lära sig något om läsinlärning. Ministern nämner också pengarna till personalförstärkningar. Det är inte alls klart hur de pengarna har använts. Tvärtom har det kommit kritik: Sedan de började användas kan vi se att antalet obehöriga lärare har ökat i skolan. Jag och många föräldrar och lärare efterlyser alltså en tydlig kursändring med konkreta förslag och en politik med tydliga mål. Vi ska inte vara nöjda med att det visserligen är bra på många skolor men dåligt på en del. Vi ska ha en likvärdig skola i hela landet. Då behövs det handlingskraft, skolministern! 60 (): Socialdemokraterna röstade nej i denna kammare till skärpta examensmål vad gäller läs- och skrivinlärning i lärarutbildningen . Vart fjärde barn, inte utan , går ut utan att nå kunskapsmålen. Detta är förmodligen allvarligaste välfärdspolitiska misslyckande någonsin, och det kommer att ge konsekvenser långt in . Vad är det då skolminister är ansvarig för? Ja, spridningen ökar i skolan. Skolan har tappat i förmåga att kompensera elever för ursprung. Det går sämre för svagpresterande elever nu än det gjorde . Det är fler som inte lyckas. Det är fler som faller igenom. säger att det finns tydliga tecken på försämringar i elevernas kunskaper och på ökade skillnader. I matematik kan svenska åttor nu lika mycket som sjuor kunde för sju . I nian är det av killarna som inte klarar läsförståelsen. Jag läser i UNT att säger: Vi socialdemokrater kommer aldrig att acceptera ökade kunskapsklyftor. Men det är exakt och precis det Socialdemokraterna har gjort och fortfarande gör! Det finns systematiska skillnader i elevresultat. Från sida säger vi tvärtom: Alla elever i ska nå målen! Vad är egentligen skolministerns mål för skolan? Det är olika beroende på vilken tidning man läser. är det treämnesskolan han vill införa med gymnasiebehörighet som enda mål, ibland ja, vi får väl se i den här debatten. Vi moderater säger att ingen ska kunna gå osedd genom , att varje elev ska ges rätt till stöd och extra undervisning för att nå målen, och skolan ska ges skyldighet att erbjuda eleven det. Det behövs skriftliga omdömen som jämför eleverna med mål som grund för dialog med föräldrar. Möjlighet till extra tid, och ytterst extra skolår, ska erbjudas. Vi inför en kontrollstation vid år 2 vad gäller läsförmågan eftersom denna är avgörande för all annan inlärning. kan man bildligt och bokstavligt talat upptäcka i åttan att killen var dyslektiker. Det är helt oacceptabelt. Vid år 5 har vi en andra kontrollstation i svenska, matte och engelska med obligatoriska nationella prov. Vid år 8 vill vi ha test i samtliga teoretiska ämnen. Jag har noterat att numera delar borgerlighetens syn på individuella utvecklingsplaner, dock inte på ett sätt som kommer att ge resultat. Det finns tre problem. För det första är Baylans planer bara framåtsyftande. De får inte utgå från en beskrivning av elevens kunskapsläge, för då blir det ett skriftligt omdöme. Det är alltså ett sätt att dölja problemen. Systemet för uppföljning och individualisering måste hänga ihop med både mål, delmål, diagnostik, nationella prov, betyg och omdömen som relaterar till målen och sedan en utvecklingsplan som är framåtsyftande. För det andra vill vi moderater att skolan ska vara skyldig att erbjuda åtgärder som inte tar tid från annan undervisning. Då flyttar man nämligen bara runt problemet i skolan. ersätter extra stöd ofta annan undervisning, och det är fel. För det tredje kan eleven i värld visserligen få ett åtgärdsprogram, men man kan inte överklaga innehållet, bara om papperet finns eller inte. Bara namnet individuell utvecklingsplan gör ingen skillnad. Det krävs ett anpassat arbetssätt i skolan. Det krävs lärare som är utbildade för att arbeta på det viset. Det krävs fortbildning av dagens lärare. Där har vi moderater avsatt 1 miljard, 8 000 per lärare, för akademisk fortbildning och fördjupning. Det krävs också bättre utbildning av morgondagens lärare. får lärare tyvärr inte tillräcklig utbildning i hur elever utvärderas eller i hur prov används. Jag noterar att uttryckligen säger att svårigheter upptäcks . De säger att det råder stora brister i stödet till elever. Bristerna gäller att stödbehovet upptäcks , att det inte utreds tillräckligt väl eller att kvaliteten på stödet är för låg. Då undrar jag: Vem är ansvarig för det? 61 Statsrådet (): Jag tror att vi alla kan vara överens om att insatser är viktiga. Det är viktigt att både upptäcka och åtgärda brister som kan tänkas finnas i kunskapsutvecklingen hos skolor och elever. En väldigt viktig del av den utbildningsinspektion som utför handlar just om att upptäcka dessa brister. Den rapport som refererar till är en del av regeringens arbete med att just stärka uppföljningen i den svenska skolan. Inspektionerna av samtliga 6 000 skolor i handlar om att tydliggöra de brister som kan tänkas finnas i skolan och också på det viset trycka på förändringar för att förbättra för alla elever i , oavsett om de har tuffa eller lätta förutsättningar. Jag tror att vi kan vara överens om att det är viktigt med både tydlighet och en tydlig styrning i de tidiga åren. Jag tror också att vi kan vara överens om att det är bra att regeringen inför individuella utvecklingsplaner . Dessa ska vara utformade som ett avtal mellan skolan och hemmet och fokusera just på det stöd och den hjälp elever behöver från skolan och, vill jag betona, också från hemmet. Jag tror nämligen att det är viktigt att också föräldrarna är engagerade i elevernas utbildning och skolgång. Det är glädjande att höra att och uppskattar de resurser som regeringen har tillfört. Jag vet också att har ställt sig bakom dessa personalförstärkningspengar. Jag menar att det är väldigt tydligt vad dessa pengar har lett till: har de lett till en personalökning i den svenska skolan med 12 000 lärare och andra specialister. Vi vet också att andelen behöriga lärare ökar i den svenska . Det jag däremot ställer mig frågande till är vad har att säga till sin moderate alliansbroder . Hade det varit en borgerlig regering är det inte alls säkert att dessa personalförstärkningspengar hade kommit till. , som är det ojämförligt största partiet i den borgerliga alliansen, sade nej till dessa öronmärkta personalförstärkningspengar. Då frågar sig naturligtvis vän av ordning hur mindre resurser, hur lika skolpeng, som innebär en omfördelning från elever som redan har det tufft till elever som har det lätt, ska leda till bättre resultat i skola i . Hur ska betyg, stämpling av sju- till åttaåringar, leda till bättre resultat? Tillåt mig att tvivla. pratar om kompetensutveckling. Det är riktigt. Det är viktigt att vi har en kontinuerlig kompetensutveckling i den svenska skolan. Det är också riktigt att det finns ett tydligt ansvar för dem som är huvudmän för den svenska skolan, kommunerna och de fristående skolorna, att kontinuerligt kompetensutveckla sin personal. Den svenska skolan behöver flera saker. Det ska vara en tydlig uppföljning redan från tidiga år. Vi har pratat om individuella utvecklingsplaner. Vi behöver också införa nationella prov kanske redan från tredje året och sedan kontinuerligt upp i åldrarna. Det är viktigt att vi kan fortsätta satsa på fler lärare och andra specialister i skolan. Det är också riktigt att vi fokuserar på tryggheten och studieron i skolan. Det är en grundförutsättning för lärandet. Det är ett antal åtgärder som regeringen både har vidtagit och kommer att fortsätta att arbeta med för att alla elever ska få bra resultat i skolan. 62 (): Skolministern talar om extra pengar till personalsatsningar. Han säger att vi är nöjda med dem. Sanningen är den att vi säger ja till pengarna, men vi har motionerat om att de på ett tydligare sätt ska användas för att anställa utbildade, behöriga lärare och förskollärare. Det har visat sig att vi inte har anledning att vara nöjda med hur personalpengarna används. Om beslutar om miljardbelopp till olika ändamål borde det finnas en tydlig tanke bakom beslutet. Pengarna till personalförstärkningar verkar inte vila på särskilt genomtänkta förberedelser. Tvärtom har kritiserat det vi har sett. Det är oklart hur pengarna delas ut, och det är oklart om de når sitt syfte. Det finns inte någon riktig koppling mellan syftet med personalbidraget och grunden för utbetalning. säger till och med det blir säkert en senare debatt om det i att det är fråga om bristande kontroll, att utbetalningar sker på felaktiga grunder och att ingen utvärdering har gjorts av om resultaten har förbättrats. Det är verkligen en kraftig kritik mot hur regeringen använder miljonerna. Man kan diskutera mycket om detta, men för mig är ett av de absolut svåraste problemen i skolan att antalet obehöriga lärare ökar. Regeringens pengar har bevisligen inte hjälpt eftersom det är sämre nu än . av de fast anställda lärarna i skolan saknar komplett lärarutbildning. Det är faktiskt så, skolministern, att en förälder kan räkna med att barnen får undervisning av utbildade lärare i skolan. Det är naturligtvis bra att har blivit bättre och bättre på att utvärdera. Men vitsen med utvärderingar och uppföljningar är att vi ska försöka göra något åt vad vi ser där. Jag har försökt tänka efter vad det är skolministern egentligen säger. Han säger att det är bra med tidiga åtgärder. Men vad är det i ministerns förslag som visar att det kommer att bli tidigare åtgärder? Jo, i det andra anförandet sade skolministern att han kan tänka sig nationella prov i årskurs 3. Det har föreslagit i motioner i i tre . , 2001, 2002 och 2003, har blivit nedröstat av Socialdemokraterna och stödpartierna. Det är naturligtvis en liten nyhet om skolministern kan tänka sig detta. Jag vet inte vad innebörden är i detta. Det behövs också mycket mer. Det behövs ordentliga skriftliga omdömen, skriftligt dokumenterade föräldrasamtal. Det krävs att man gör olika typer av läsutvärderingar, tester och så vidare. Det gäller inte bara nationella prov utan även tidiga diagnostiska prov och så vidare. Det är inte särskilt mycket i det skolministern svarade som tyder på att det kommer sådana förslag. Sedan har vi det övriga jag har räknat upp, nämligen kompetensutveckling så att lärarna blir utbildade till speciallärare och blir experter på att lära små barn läsa och skriva. För oss i är kompetensutveckling oerhört viktigt. Därför har vi i vår strängt finansierade budget avsatt 1 miljard extra , förutom regeringens extra pengar, till lärares kompetensutveckling. Där ingår bland annat att utbilda speciallärare, som tyvärr har varit ett släkte som försvunnit ur gymnasieskolan. Skolministern vet att vi har lagt fram olika budgetar att gälla fram till valet, men har vi i två tredjedelar av posterna gemensamma förslag. Oenigheten är inte särskilt stor. Tvärtom är enigheten större än vad den är mellan er och stödpartierna, som det verkar just . 63 (): Skolministerns förskrivna svar räckte nödtorftigt till en inledning. Sedan var det tomt på svar eller resonemang om elevuppföljning och elever som har problem i skolan. Det är pinsamt tunt, särskilt i en situation där var fjärde elev går igenom utan att nå kunskapsmålen. Sedan faller han tillbaka till sin sedvanliga agenda. Han påstår att lägger fram förslag om mindre pengar. Det är inte sant. Vi lägger fram förslag om 6 miljarder mer på skolan än vad regeringen gör. är välkommen tillbaka till den här kammaren när han ligger ens i närheten av de moderata budgetsatsningarna på skolan. Han hävdar att vi är för en lika skolpeng. Jag föreslår att han sätter sig och läser igenom det hans företrädare tvingades erkänna i denna kammare, nämligen att det inte är förslag. Jag vet att skolministern har blivit upplyst om detta upprepade gånger. Det handlar bara om valtaktik och inte saklighet när han påstår detta. Det finns ingenting kvar i Socialdemokraternas skolpolitiska agenda. Det är fullkomligt tomt. Nödtorftigt lånar man förslag av borgerligheten och tömmer dem på innehåll och hävdar att man har något nytt. Man får till och med stryk av sitt eget skolverk. När skriver i tidningarna att han vill stävja de tendenser som finns att upprätta rent betygsliknande dokument för tidiga åldrar säger precis tvärtom. säger att förbudet mot betygsliknande information riskerar att rikta uppmärksamheten bort från kunskapsmålen så att det i stället blir mer fråga om omdömen av elevens personlighet. Regeringen riktar alltså, enligt , uppmärksamheten bort från kunskapsmålen. Jag kunde inte säga det bättre själv. Om får som han vill är det okej om en lärare inför ett utvecklingssamtal för sig själv skriver ned hur det går för eleven på ett papper, men det är förbjudet att lämna över det till föräldrarna. Det är så inkonsekvent det kan bli. De som förlorar allra mest på detta är de elever som behöver extra stöd, som osynliggörs, som vandrar osedda genom .