prot · GS0984 · 2005-03-03 00:00:00 — Eller måste förälders och barns mångåriga jakt upphöra om någon av dem flyttar till ett annat län? Jag skulle vilja säga att denna typ av nonsensbestämmelser skapar irritation mot myndigheter helt i onödan. Genom att i stället visa uppskattning av de ideella krafter som utan ersättning utför arbete till jaktens fromma skulle myndigheternas relation till berörd allmänhet kunna förbättras. Jag yrkar bifall till reservation 2. (forts. 9 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då aktuell debatt om skulle börja. 8 § Aktuell debatt: 127 (): var det land som kanske mest aktivt arbetade för att skulle komma till stånd. har den funnits , och den har betytt mycket för att lyfta fram barns behov och rättigheter runtom i världen. Därför är det desto mer anmärkningsvärt att vi i på en rad punkter inte själva lever upp till åtagandena i . gjorde en genomgång av situationen för barn i . På punkt efter punkt uttrycker den oro över att inte behandlar barn utifrån intentioner. Antalet påpekanden har dessutom ökat sedan föregående genomgång . Kommittén konstaterar att flera av de åtgärder som den uppmanade att vidta då ännu inte har genomförts på ett tillfredsställande sätt. Det tycker inte vi kristdemokrater är acceptabelt. Därför har vi begärt den här debatten, dels för att få svar från regeringen om varför ingenting har hänt på de punkterna, dels därför att vi tycker att frågor som berör barn behöver lyftas fram på ett tydligare sätt inom alla politikområden. Det beslut som har upprört oss mest är behandlingen av de apatiska flyktingbarnen. Hur kan ett land som berömmer sig av att vara både välfärdens viktigaste utpost på jorden och ett världssamvete när det gäller humanitet behandla de mest skyddsvärda och mest skyddslösa barnen på det grymma sätt som görs ? Det bryter mot snart sagt varenda paragraf i . Vad ska den svara , som uppenbarligen delar vår kritiska inställning till svensk flyktingpolitik och därför uppmanat regeringen att agera? Beslutet som fattades i att fortsätta att utvisa de apatiska barnen tror jag knappast imponerar på kommittén. Det gör det definitivt inte på oss kristdemokrater. Därför tänker vi fortsätta att driva frågan på olika sätt. Det ska bli intressant att höra vad har att komma med till sitt och regeringens försvar. 128 Socialminister (): Barns och ungdomars situation är en mycket angelägen fråga som engagerar de flesta människor. Jag tar gärna varje tillfälle att diskutera hur vi gemensamt ska förbättra barns och ungdomars livsvillkor och möjlighet till inflytande ytterligare. Svenska barn och ungdomar har det generellt sett bra. Internationella jämförelser visar otvetydigt att det är så. En av ledamöterna i uttryckte i samband med den granskning av tredje rapport som refererades att barn kan vara lyckliga som får växa upp i . Även om vi kan vara stolta över hur barn och ungdomar har det i är vi inte nöjda. Alla barn har det inte lika bra. Alltför många barn lever i familjer med utsatt ekonomi. Det förekommer att barn mobbas eller utsätts för annan kränkande behandling utan att vi vuxna reagerar. Många pojkar och flickor lider av stress och dålig självbild. Det kan ibland ta sig uttryck i ätstörningar. En del barn lider av övervikt till följd av stillasittande och felaktiga matvanor. Flickors symtom på psykisk ohälsa blir inte heller lika uppmärksammade som pojkars. Barn och unga får alltför sällan komma till tals i frågor som berör dem. Målet för regeringens barnpolitik är att barn och unga ska respekteras, ges möjlighet till utveckling, trygghet, delaktighet och inflytande. För att uppnå detta mål krävs det insatser inom i stort sett samtliga politikområden. kommer jag att presentera ett sammanhållet program för ett anpassat för barn och unga, ett program där vi presenterar ett antal åtgärder för hur vi ska fortsätta arbetet för att åstadkomma ett som sätter barnets bästa i främsta rummet. Många av de verksamheter och beslut som berör barn och unga hör till kommunernas och landstingens verksamhetsområden. Det handlar till exempel om skolan, fritidsverksamheten, sjukvården, kommunikationerna. Den strategi som har fattat beslut om, och som också regeringen arbetar efter, handlar därför mycket om att stödja kommuner, landsting och andra myndigheter i deras arbete för att förverkliga . I den absoluta majoriteten av kommunerna, och även landstingen, finns det ett stort engagemang och en vilja att utveckla sina verksamheter. Ett tecken på detta är att de konferenser för politiker och tjänstemän i kommunerna som genomför är välbesökta. Ett tiotal kommuner har tagit initiativet att bilda ett partnerskap för att utveckla barnkonventionsarbetet. Regeringen har beviljat dessa föregångskommuner medel till uppbyggnad och samordning av partnerskapet. Det kommer att tjäna som en inspirationskälla för övriga kommuner. Tillsammans med kommuner och landsting och planeras också en försöksverksamhet i ett tiotal kommuner för att utveckla barns och ungas inflytande och delaktighet när det gäller den fysiska planeringen. Beslut har också fattats av regeringen till en förstudie om möjligheterna att inrätta ett för barnkonventionsrelaterade frågor. För att öka barnkompetensen inom hälso- och sjukvården har jag tillsammans med vård- och äldreomsorgsminister tagit initiativ till konferensen med barnet. Den kommer att genomföras . Syftet är att lyfta fram goda exempel och sprida dem runtom i landet. Skolan är en stor och viktig del i barns och ungdomars liv. En hög kvalitet på undervisningen och en god arbetsmiljö är prioriterat i regeringens politik. Både inom förskolan och skolan har resurser tillförts för att öka antalet vuxna. Lugn och ro och respekt för varandra krävs när alla ska lära. Ingen elev ska behöva gå till skolan med en klump i magen av rädsla. Alla skolor ska ha ett handlingsprogram för att förebygga och motverka alla former av kränkande behandling. Förslag bereds för att utveckla elevernas rätt till inflytande och delaktighet. Ett lagförslag som syftar till att ytterligare stärka skolans ansvar för att skydda barn och unga mot mobbning och kränkande behandling bereds just nu i . En angelägen fråga är de asylsökande barnens situation. Barn som kommer till måste få ett gott omhändertagande. Några exempel på åtgärder som vidtagits är att personaltätheten på gruppboenden har ökat. Barnen har rätt till en god man, och bedriver tillsammans med en intern utbildning i barnfrågor för att säkerställa att det finns barnkompetens, att barn kommer till tals och att deras situation redovisas i ärendena. Arbetet med att ytterligare förbättra dessa barns situation pågår kontinuerligt, bland annat genom en utökad samverkan och genom särskild kvalitetsgranskning av samtliga barn- och ungdomsenheter. Alltför många barn lever i familjer med utsatt ekonomi. Regeringen prioriterar därför insatser för att minska antalet ekonomiskt utsatta barn. En arbetsgrupp med uppgift att beskriva och analysera situationen för dessa barn presenterade därför en rapport som bland annat visar att det är barn till ensamstående och barn med föräldrar med utländsk bakgrund som är de mest drabbade. Den viktigaste åtgärden för att minska den ekonomiska utsattheten är kampen mot arbetslösheten. Men det krävs också ekonomiskt riktade insatser. Regeringen har därför tillsammans med samarbetspartierna föreslagit att vi ska avsätta för att höja underhållsstödet, förbättra bostadsbidraget och införa ett barntillägg för studerande. Vidare kommer barnbidraget och flerbarnstillägget att höjas . För att ytterligare förbättra situationen för barn som växer upp i ekonomisk utsatthet krävs det åtgärder inom fler områden. Den rapport som har presenterats ligger till grund för ett fortsatt beredningsarbete i . Intressant i det här sammanhanget är en rapport med internationella jämförelser som har tagits fram på uppdrag av . Rapporten visar att de länder som har en generell välfärdspolitik har lägst andel barn som lever i ekonomisk utsatthet. Rapporten visar också betydelsen av en allmän förskola och en skola som är till för alla och är av hög kvalitet, för att kompensera ojämlikheter och ge alla barn goda förutsättningar i livet. Det har kommit flera alarmerande rapporter om unga flickors och pojkars ökade fysiska och psykiska ohälsa. Det ökande antalet barn som lider av övervikt och fetma är oroande. Orsaken är stillasittande och felaktig kost. Fysisk aktivitet finns därför numera inskriven i läroplanen för skolan. Tillsammans med genomförs en satsning på idrott för barn och unga. och har haft ett uppdrag att föreslå åtgärder för att förebygga och åtgärda övervikt och fetma. Ett alltför lite uppmärksammat problem är flickor som skadar sig själva. har fått i uppdrag att analysera och kartlägga flickor som skadar sig själva och också föreslå åtgärder. Rapporten bereds just nu i . Också har ett uppdrag att kartlägga och analysera kunskaper om flickor med vissa psykiska störningar, särskilt avseende adhd. Projektet , som jag tog initiativ , tar sin utgångspunkt i den ökande kommersialisering och sexualisering som unga flickor och pojkar möter och de konsekvenser detta får. Syftet är dels att få i gång en diskussion och kritiskt tänkande hos flickorna och pojkarna själva, dels att den så kallade branschen ska se sitt ansvar när det gäller unga flickors självbild. Ideella organisationer som , , Unga Örnar, Röda Korset med flera har en viktig roll i arbetet med att ytterligare förbättra barns och ungas situation. Jag värdesätter mycket det arbete som utförs av dem. Jag har för avsikt att inrätta en barnrättsdelegation i syfte att systematisera mina och övriga regeringens kontakter med de ideella organisationerna. Slutligen: kommer regeringen att presentera en skrivelse till om insatserna för barn och unga i statsbudgeten. 129 (): Det var en ganska gedigen genomgång. Jag vill minnas att hade ungefär en motsvarande , när vi hade en motsvarande debatt angående genomgång då. återkommer och har samma påpekanden därför att det som utlovades i den debatten inte har åtgärdats. Det tycker jag att vi ska ha i minnet när vi fortsätter. Jag tänker hålla mig till flyktingpolitiken . Det är också på det området som de flesta påpekandena har gjorts av . Att barn far illa av svensk flyktingpolitik tycks de flesta vara överens om. Men regeringen drar en helt annan slutsats av det än vi kristdemokrater och de flesta andra partier här i . Hårdare tag tycks vara Socialdemokraternas lösning på problemen. Jag ska ge några exempel. Barn till asylsökande som gömmer sig ska oftare kunna utvisas ensamma lyssna på det! alltså utan sina föräldrar. Man hör riktigt resonemanget bakom, att med det hotet ska vi väl kunna röka ut dem ur sina gömställen så att vi kan avvisa hela familjen. Barn som har gått in i ett apatiskt tillstånd och måste sondmatas, bytas blöjor på och närmast befinner sig i ett vegetativt tillstånd ska inte kunna få särskild prövning på grund av detta utan kan liksom utvisas om de är i transportabelt skick, som det heter. Vad innebär transportabelt skick i det här sammanhanget, ? De barn som bärs ut till flygplan i medvetslöst tillstånd räknas tydligen till kategorin transportabla . Barn som kommer hit ensamma förvaras på flyktingförläggningar , ibland till och med år. Försvinner de tycks det inte kunna vara så mycket man kan göra åt saken. Personalen på förläggningen har till exempel ingen möjlighet att förhindra att barnen och ungdomarna hämtas upp i en bil av någon som uppger sig vara en släkting. Ingen vet vad barnen utsätts för, och ingen tycks vilja veta. Att det ser ut så här har vi känt till länge, och det finns förslag om att utse en företrädare för barnen när de kommer det förslaget har legat länge och att sedan ska se till att det ordnas fosterhem. Men tiden går, och fortfarande har vi inte sett något av de förslagen komma upp till beslut på bord. Hur många barn ska hinna försvinna till ett ovisst öde innan det händer, ? Var finns engagemanget för de barn som har hamnat här hos oss på grund av svåra förhållanden i sina hemländer? De har inte bett om att få se sina mammor våldtas, sina pappor föras bort och försvinna. Alla de apatiska barn som vårdats vid barnavdelningen vid har liknande upplevelser med sig dit. I flera fall hade mamman utsatts för sexuellt våld och barnet blivit vittne till det. Samtliga familjer har utsatts för fruktansvärda trauman i sitt hemland. När de skickas tillbaka är det till otrygghet och skräck. De vet det, och deras reaktioner blir därefter. Förutsättningen för att barnen ens ska kunna påbörja den långa vägen tillbaka till livet är att deras föräldrar får besked om att de fått uppehållstillstånd. Föräldrarnas förmåga att i sin tur ge barnen hopp och framtidstro är avgörande för barnets tillfrisknande. Vad som händer med dem när de transporteras till sina hemländer är det ingen som vet, men eftersom de förhållanden som rådde när de flydde i många fall råder fortfarande går det i alla fall att föreställa sig. Kan svara hur det har gått för de apatiska barn som redan utvisats så att vi som oroar oss för det kan få lugnande besked ? I står det tydligt att flykting är den som befinner sig utanför sitt land och känner välgrundad fruktan för förföljelse, på grund av ett antal kriterier. Det kan knappast råda någon tvekan om att barn som varit med om så svåra upplevelser som de jag beskrev känner välgrundad fruktan för att återvända till den plats där detta hände. De har alltså egentligen flyktingstatus. Då borde det inte råda någon tvekan om att det är för deras bästa att de får stanna. Det borde de alltså få göra utifrån rena skyddsskäl. Men om man nu gjort bedömningen att inte ens de skälen är tillräckliga finns ytterligare en möjlighet, och det är att ge uppehållstillstånd av humanitära skäl, till exempel på grund av svår sjukdom eller omständigheter som uppkommit under en lång vistelsetid i . har vi alltså ett antal barn som enligt läkarexpertis befinner sig i ett livshotande tillstånd. Varför eller hur det har uppkommit måste då få bli en andrahandsfråga. Lika lite som vi börjar förhöra en person som har råkat ut för en olycka varför han sladdat av vägen, om han körde för fort innan det hände eller så innan vi forslar honom till sjukhus, borde det vara självklart att vi inte börjar med en utredning för att sedan eventuellt ge barnen den hjälp de behöver. Det är så regeringen gör, och man motiverar det med att det annars skulle bli en humanitär katastrof. Sanningen är ju att vi befinner oss mitt uppe i en humanitär katastrof när vi avvisar de här barnen. Jag minns när jag växte upp hur alla talade om den så kallade baltutlämningen med stor avsky. håller vi på med en barnutlämning, som vi också kommer att få skämmas för framöver om vi inte hejdar den. Vi kristdemokrater har inte gett upp hoppet om att moderater och socialdemokrater ska ta sitt förnuft till fånga och gå med på att barn som av läkare bedöms lida av depressiv devitalisering, som facktermen lyder, ska få uppehållstillstånd av humanitära skäl. Vad tycker , som är högsta ansvariga för att efterlevs i ? Går det att tolka den så att det är till de apatiska barnens bästa att utvisas i det tillstånd de befinner sig? Om jag inte får svar på någon annan fråga så vill jag ha svar på den. I detta anförande instämde , , , , , tredje vice talman , , , , , , , och (alla kd). 130 (): har varit ett land med relativt gott renommé vad gäller humanitet, och det är svårt att acceptera att här finns barn som befinner sig i ett apatiskt tillstånd. Att komma i kontakt med dessa barn är upprörande och lämnar ingen oberörd. Vi får heller inte glömma bort andra svårt sjuka barn som befinner sig i liknande situationer. En grupp får inte ställas mot en annan. Min och uppfattning är att dessa barn bör kunna beviljas uppehållstillstånd med stöd av det regelverk som vi har . Låt mig för det första erinra om vad som står i . Konventionsstaterna erkänner att varje barn har en inneboende rätt till livet. Konventionsstaterna skall till det yttersta av sin förmåga säkerställa barnets överlevnad och utveckling. Konventionsstaterna erkänner barnets rätt att åtnjuta bästa uppnåeliga hälsa och rätt till sjukvård och rehabilitering. Konventionsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att främja fysisk och psykisk rehabilitering samt social återanpassning av ett barn som utsatts för någon form av vanvård, utnyttjande eller övergrepp. För det andra har varje barn i en asylprocess rätt till en individuell bedömning av egna skäl för uppehållstillstånd. Skulle vi acceptera ett kollektivt ja accepterar vi möjligheten att säga ett kollektivt nej. Vi vill i stället, fru talman, fortsätta att värna barnets rätt till en individuell prövning, helt i enlighet med . För det tredje finns det goda utrymmen att bevilja uppehållstillstånd med anledning av de generella regler som finns om humanitära skäl. Med stöd av detta lagrum har också uppehållstillstånd beviljats personer som lider av livshotande sjukdom och som behöver vård i . Dessutom finns det i ett skrivbord hos regeringen ett färdigt lagförslag , som kommer från en enig utredning, om att ytterligare stärka det humanitära innehållet i asylprocessen när det gäller barn. Vi väntar fortfarande på att denna lag ska komma till . När kommer den? För det fjärde har vi portalparagrafen i utlänningslagen som vägleder svenska myndigheters arbete i asylprocessen. Där kan vi läsa följande: I fall som rör ett barn skall särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. För det femte, slutligen, kan utöver detta besluta i komplicerade ärenden i en nämnd där det finns en domare och två ledamöter. Dessa ledamöter utses av de politiska partierna här i , och här har ledamöterna en stor möjlighet att se till att ta till vara dessa barns intressen när det gäller det slutgiltiga beslutet om de ska få stanna i och att agera utifrån . Senast hände detta . Värt att notera i detta sammanhang är att tyvärr, fru talman, har valt att bojkotta och tar alltså inte till vara den möjligheten att påverka om barn slutligen ska få stanna eller inte. Från moderat håll vet jag att vi har agerat, och vi har använt oss av denna möjlighet vid ett flertal tillfällen, senast alltså . Detta är bara kortsiktiga åtgärder. Det krävs ett tvåfrontskrig för att komma till rätta med den nu uppkomna situationen. Förutom att ge barn vård och omsorg krävs att väntetiderna för besked om uppehållstillstånd kortas betydligt. Detta ansvar har regeringen. har kommit med en framställan till där man granskat regeringens och åtgärder i asylprocessen. Rapporten visar att det brister påtagligt i effektivitet och kvalitet och att väsentliga brister som beskrivit i en rapport till regeringen inte har redovisats vidare till . Enligt följer inte heller upp vad som har hänt med asylsökande barn efter att utvisning verkställts. Problemet verkar alltså vara mer ett organisatoriskt problem än ett lagstiftningsmässigt. Vi anser, fru talman, att regeringen nu måste lägga all kraft på att leverera den nya instansordningen och den lagstiftning som vi har krävt och som skulle leda till stora förbättringar i fråga om de nu aktuella problemen. har också granskat om regeringen och de statliga myndigheterna har följt den nationella strategin för att införliva i sitt vardagliga arbete. konstaterar visserligen att det finns tydliga krav på barnperspektivet men långt ifrån i alla regleringsbrev. Också har i en studie visat att 13 av 88 undersökta myndigheter inte tycker att är relevant för deras arbete. För detta har regeringen det yttersta ansvaret. Min fråga till blir därför: Vilka åtgärder ämnar socialministern vidta för att gå och till mötes i deras bistra kritik? I detta anförande instämde , , , , , och (alla m). 131 (): Först ska jag ge några samtalsexempel från hjälptelefon. En flicka ringer och berättar att hon hittat sin mamma liggande på golvet misshandlad av pappan. Flickan är rädd och vill att misshandeln ska upphöra. Pappan har lovat att inte slå mamma om flickan låter pappan ha sex med henne. Samtalet avbryts av att det knackar på hennes låsta dörr. En flicka ringer och undrar vad kan göra för att hon och hennes storebror ska få stanna. Familjen har fått det slutliga utvisningsbeslutet. Familjen är romer och har varken hem eller tillhörigheter. Man får inte göra så här mot barn, säger hon i telefonen. Det här är ett par röster från barn som ringer hjälptelefon. De är exempel på många barns utsatta situation i vårt svenska samhälle . Det handlar om barn i som saknar starka företrädare och som ofta inte förmår att föra sin egen talan. Det är barn vars föräldrar, på grund av egna problem, inte förmår att vara de goda föräldrar som de borde vara eller som de vill vara. Det är barn som faller igenom samhällets skyddsnät eller som aldrig har fångats upp av det. Vi i vill ge en röst åt dessa barn. Om vi jämför oss med många andra länder har de svenska barnen det på ett sätt mycket bra, men det finns tydliga revor i den svenska välfärden när det gäller vissa barngrupper. Vi känner inte riktigt igen oss i den beskrivning som lämnade alldeles . Under hela mitt yrkesverksamma liv har jag som neuropsykolog både i kliniskt arbete med barn och i forskning sett att många barn har en mycket utsatt situation i . Utifrån den kunskapen vill jag lyfta fram några barngrupper. Det handlar om ca 150 000 barn som är ekonomiskt utsatta, som riskerar att växa upp under ekonomiskt mycket knappa resurser och som ofta är barn till ensamstående mödrar och barn till utrikesfödda föräldrar. Forskningen visar att barn som utsätts för ekonomiska problem under tidiga barnaår har tendenser att utveckla svårigheter på flera områden, bland annat hälsa och kognitiv utveckling. Men det handlar inte bara om att ge pengar till dem, utan det handlar om värdighet och makt. Se till att alla föräldrar som kan arbeta också får ett arbete i ! Det skulle hjälpa de här barnen bra. vräktes 1 000 barnfamiljer från sina bostäder, vilket innebär 1 5002 000 vräkta barn. Respekten för den vuxnes integritet och självbestämmande får inte ha företräde framför hänsynen till barns bästa. Ca 200 000 barn och ungdomar enligt nya beräkningar kanske 300 000 barn växer upp i familjer med missbruk i , och missbruket tenderar att öka. 80 000100 000 barn växer upp med en förälder som lider av en psykisk sjukdom. Barn till missbrukare och psykiskt sjuka blir ofta föräldrar till sina egna föräldrar. Många tvingas att bli vuxna , ta ett stort ansvar och undertrycka sina egna behov och önskemål för att ta hänsyn till den alkoholiserade eller sjuka föräldern. Vi vet också att 100 000 barn blir vittnen till våld i familjen. Ofta bär dessa barn med sig känslor av skam och skuld. Det finns ett antal kommuner som driver projekt för de här barnen, ibland tillsammans med ideella organisationer, men långt ifrån alla får hjälp. Enligt en redovisad undersökning finns det sådana här projekt i bara 79 av 249 kommuner. Det är kanske endast 5 000 av 300 000 barn som får hjälp. föds 100200 barn med alkoholrelaterade fosterskador där mamman har missbrukat alkohol under graviditeten. Om mödravården får hjälp, tillräckliga resurser och kunskap kan dessa skador på barnen undvikas till stor del. Ca 8 000 barn i har minst en förälder som är frihetsberövad. Vad finns det för konkreta åtgärder för dessa barn? Och så till de kanske 150 barn som har varit föremål för diskussion i socialförsäkringsutskottet och som har nämnts här . Det gäller de apatiska barnen som mer eller mindre har slutat att leva. Dessa barn, som med hela sin kropp visar att de behöver stöd och hjälp och som har utsatts för maximal stress och hot om avvisning , skulle behöva få ett permanent uppehållstillstånd för att kunna påbörja en psykisk bearbetning av sina traumatiska upplevelser. I stället tycks regeringen tro att om dessa barn beviljas uppehållstillstånd skulle det kunna leda till att flera barn skulle drabbas av denna apati.