prot · GS0988 · 2005-03-10 00:00:00 — Det finns babysång, babysim, babysalsa och säkert en massa andra babysaker. Därför kanske jag inte ser det här som det allra viktigaste att göra en lagändring om. 26 () replik: har jag stora barn. Men jag gick också på babysim och på mycket annat med dem, så jag håller med om att det finns väldigt mycket annat man kan göra. Föräldrarna tar ansvar, säger . Ja, självklart, men det gör man ju också om man tar med sitt barn på bio. Det här är ju något som är riktat till föräldrarna och inte till barnen, som var inne på tidigare. Och biografägarna tar ju sitt ansvar därför att de har anpassat föreställningarna just för familjer med små barn. Det är lägre volym, det är en annan belysning, det är inlagda pauser för matning och blöjbyten. Och det handlar om barn som ligger i vagn. Jag tycker att ni har en förmyndarmentalitet som är mycket, mycket märklig. 27 () replik: Det här handlar inte om förmyndarmentalitet, utan det handlar om att göra förändringar i censurlagen. Biografägarna måste kunna ta beslutet, tycker jag. Vad jag vet har detta inte prövats på laglig väg, och man har inte dömt någon biografägare för att biobesökare har haft med sig bebisar. Men du har fortfarande inte svarat på min fråga om gränsen för när det är okej att ha med sig barn på så kallad babybio. Barn kan ju ligga i vagn tills de är och ännu äldre. Är de då fortfarande att betrakta som bebisar och ska därför kunna vara med? Det handlar om mycket teknikaliteter i diskussionen om ifall man ska ha med sig barn och om vad barnen ser. Bebisarna kanske inte sover under hela filmen utan faktiskt ser vad som pågår på duken. finns det också vuxenfilmer som inte är barnförbjudna som man kan gå och se tillsammans med sina barn, så jag ser inte riktigt det problem som med flera ser. 28 (): Jag skulle vilja säga att jag är stolt och nöjd över att ett enigt kulturutskott, även om jag nu märkt en viss tvekan hos , har ställt sig bakom en motion från och delvis en socialdemokratisk motion som föreslår utbyggnad av e-bio i landet. Sedan kan jag bjuda på att alla partier nu verkar vilja ta åt sig äran av att ha kommit på det här, men det är bara att gå in och läsa i riksdagsprotokollen och se på historien för att se att det faktiskt är Vänstern och Socialdemokraterna som i rad har motionerat i den här frågan. Men nog om detta. Jag tycker att vi kan bjuda på det. Den dagen till exempel eller kommer fram med ett lysande förslag som vi kan ena oss om i kulturutskottet lovar jag att jag från den här talarstolen ska ge dem erkännandet att det faktiskt är därifrån förslaget kommer. När det gäller sakfrågan framgår det väldigt tydligt av den hearing vi hade där olika representanter för filmvärlden deltog att detta med e-bio, eller digital bio som det ibland kallas, är något som har framtiden för sig och ökar möjligheten för människor runtom i landet att se ny film och ett bredare och mer varierat utbud av film. Det gör tillgängligheten mycket stor. Därför tycker jag att det är lite tråkigt att nu verkar backa lite grann från det här med motiveringen att det kostar för mycket pengar. Det är en viktig demokratisk fråga att även filmer ska kunna vara tillgängliga för många människor runtom i landet, oavsett om man bor i , eller . Det ska inte vara en fördröjning innan man får möjlighet att se de nya filmerna. Det kan jag säga eftersom jag bor i en ort som har tillgång till just e-bio. Jag ser ju att det har blivit en märkbar skillnad. Man har en mycket snabbare tillgång till de nya filmerna. Det ökar förstås också intresset. Dessutom kan man se direktsänd idrott eller musikkonserter från hela världen. Problemet är, precis som framgår av betänkandet och vår motion, att det är själva investeringskostnaden som är hög för en liten biograf att bära. Här får man hoppas att regeringen följer beslut och vidtar åtgärder för att bygga ut e-bio i landet. Det finns olika former av stöd. Om man har en samlingslokal kan man ansöka om olika typer av stöd för att göra ombyggnader, tillbyggnader eller andra förändringar. Det står ingenstans att allting ska ske över , utan det krävs en långsiktig strategi för att tillgängliggöra film för många fler. Jag tycker att det är klokt att vi för en gångs skull kan enas i en viss riktning. Det tycker jag är mycket glädjande och hoppas att det kan ske vid fler tillfällen. Sedan skulle jag också vilja poängtera, eftersom det lätt blir en missuppfattning, att det inte handlar om att man ska slänga alla gamla filmformat överbord och säga adjöss till 35-millimeters- och 16-millimeters filmer och videofilmer. Vi betonar i våra särskilda yttranden 1 och 2 vi har tre stycken mycket noga vikten av att vårda filmarvet och de filmformat och den tekniska kompetens som finns. Om man inte har de apparater och den kunskap som behövs kan man inte titta på video 2000, Super 8 eller 16-millimetersfilmer . Det är viktigt att behålla kompetensen på alla de olika format som finns. Då är den digitala distributionen ett nytt sätt, framför allt för att tillgängliggöra filmen. Därmed vill jag avsluta med att igen säga att jag är stolt och nöjd, inte bara det ena, som en annan person brukar säga från den här talarstolen. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet i sin helhet. 29 (): Först, , kan jag väl hålla med om att ni nog var först med det här med e-bio. Men ni har fått mycket stöd från oss i , så jag är minst lika glad och stolt över att förslaget om e-bion har gått igenom. Den rörliga bildens medier film och video har funnits . Jag vet att alla i kulturutskottet håller med om att det finns ett enormt stort kulturhistoriskt värde i det material som har producerats under alla år. Vi vet också att materialet är ett kulturarv som lever i en verkligt hotad verklighet. Det är den naturliga åldringsprocessen samt kemisk nedbrytning som gör att 1900-talets historia riskerar att förstöras. Det gjordes en statlig utredning . Den visade att hälften av det dokumenterade materialet finns i mindre ägares gömmor, det vill säga hos privatpersoner, statliga organisationer och hos företag. Den andra halvan ägs, precis som sade tidigare, av SVT och . Utredningen föreslog en satsning på ett centrum för dokumentärfilm i . Apropå tv förresten börjar jag fundera över vad vi allihop har upplevt av tv, för där har ju många av de filmer visats som hotas om vi inte räddar dem. Jag börjar tänka på vad jag själv såg på TV. Det som först poppar upp handlar om filmerna om Lilla och . Det är förhoppningsvis filmer som redan är räddade, för de är ju inte fiktiva filmer. Då kan jag inte låta bli att läsa en dikt av . Den heter Teven. Förstn som rådd sän teve . Åll e annrern häri byn hadd ju käringern. Han haddn häri saln ån faliges kutning vart ä där. Bå gôbba å käringern å kvadda lete säg dit om kvälla. Dom värken hälse häll hädd tå säg mössa utan bärä bräsa iväg in å sätte säg på gôlve. stoln såt jun på å på annern låg gammfetkatta hans. enstäka kônne dra tell å säge na orl som Ha ä börje, men då körl dom annrern tig tin. Frampå natta kônne man höre nagen som sae: Tack för . Då geck ållihop himm ån feck tell å kåre å let na näver för dä hadd slockn häri köksspisn. Däri saln va ä ju värnt ätte ållt folke menn kônne ju int ge säg tell å lägg säg där. Där stog ju teven. Av oro för vad som skulle kunna hända med all den film som finns har flera partier motionerat om bevarandet av den. För att bygga upp ett filmvårdsarkiv i behövs personella och maskinella resurser. Dessutom måste man knyta till sig teknisk kompetens, något som är väldigt viktigt eftersom vi vet hur snabba teknikskiftena är. Om ni inte vet det kan jag tala om att bara sedan videosystemet introducerades har vi fått uppleva att mer än 80 olika videosystem har försvunnit. Av det bör vi dra lärdom och inse att vi måste se till att det finns teknisk utrustning som kan konvertera gamla videofilmer till dagens teknik. Av den anledningen motionerar vi i envist år tills alla inser att det är ett måste att vi ger i ett ansvar för att teknisk och laboratorieteknisk kompetens byggs upp och hålls vid liv. Det är viktigt för alla de rörliga bilder som finns runtom i landet, i museernas förråd, i hembygdsrörelsernas lådor, hos statliga organisationer och företag och inte minst hemma hos privatpersoner. Det börjar bli bråttom . Till skulle jag faktiskt vilja passa på att ge en uppmaning. Ni tycker ju precis som . Det vet jag, för det var vi som tillsammans skrev motioner i den här frågan. Vi har haft flera frågor inom kulturen som vi drivit tillsammans. har ni valt att bara ha ett särskilt yttrande om i . Jobba på för att utöka budgeten till ! står det bara och stampar. Idén med arkivet är alltför bra för att den inte ska få utvecklas fullt ut. I 2001/budgetproposition avsatte regeringen pengar till . Det talades vitt och brett om att man nu skulle bevara och tillgängliggöra film, särskilt då icke-fiktiv film, samt erbjuda vårdtekniska tjänster för arkiveringen av film och videoband. tog också dåvarande kulturministern det första spadtaget till . Det uppmärksammades väldigt mycket av medierna med stora bilder och reportage. Arkivet skulle ju skapa nya jobb i en ort i som väldigt väl behövde jobben. Vad har hänt ? Regeringen fortsätter att avsätta 5 miljoner , vilket är en liten summa om man ska kunna utveckla och anställa fler personer. Kommunen har gått in med många miljoner för att fixa lokaler. En nitratkassematt har införskaffats, men eftersom den, enligt den information som jag har fått, är felkonstruerad kan man inte lägga in nitratfilm i den. Vad kommer då att hända med de dokumentärfilm som man vet finns och som behöver räddas ja, det kan finnas betydligt mer? Vad händer med de nyhetsfilm som redan håller på att självdestrueras? Vad händer med alla filmer som finns i museer och på andra ställen? Där vågar de inte lämna dem till , för de vet inte vad som kommer att hända. Av det som den dåvarande kulturministern talade så varmt om och som vi trodde skulle bli en bevarande vante har det bara blivit en lillfingertutt. Är det här bara ett sviket vallöfte? , när spadtaget togs, var före valet. Dessutom ser det ut som om det samarbete som har påbörjats mellan Svenska filmarkivet, som ansvarar för , och Statens ljud- och bildarkiv eventuellt kommer att raseras. Det beror på att man, enligt förslag om ersättningsjobb efter regementsnedläggningarna, vill placera Statens ljud- och bildarkiv i . Jag är inte negativ till att statliga verk utlokaliseras till de orter som har förlorat sina regementen, men jag är starkt kritisk till att man föreslår omplaceringar från orter som har fått ersättningsjobb. Så är fallet med , för där upphörde gruvnäringen 1989, och regeringen förlade då medierelaterade verksamheter till orten. Därför, kära socialdemokrater och samarbetspartier: Ni kan påverka så att det här inte kommer att förverkligas. Jag förväntar mig en reaktion från , som är socialdemokratisk talesman för filmen här i utskottet. Jag undrar: Vad kommer du att göra? har yrkat bifall till reservation 6. Jag står naturligtvis bakom alla våra reservationer, men jag yrkar också bifall till den reservation som han har yrkat bifall till. 30 (): Det har varit väldigt intressant för mig som vardagligen jobbar med andra frågor att på det här sättet få ta del av filmfrågorna lite mer på djupet. Till stor del har det också varit mycket positiva nyheter, men jag måste säga att när det gäller en fråga som jag är en av motionärerna kring, babybio, blir jag väldigt besviken. Det har funnits en del positiva öppningar under debatten fram till inlägg. Det var så negativt att jag måste säga att jag blev inte bara besviken utan också väldigt förvånad över att man över huvud taget kan ha en sådan inställning. Jag har under resans gång annars känt att det här skulle kunna öppna sig på ett positivt sätt. Jag har uppvaktat dåvarande kulturminister . Jag har försökt följa debatten både internt och externt. Jag menar att utskottets majoritet hade haft en möjlighet att förtydliga och göra en annan tolkning än när det gäller babybio. Det var ju där den olycksaliga hanteringen började. Men tyvärr har man låst fast sig trots en del positiva yttranden från talarstolen. I sitt ställningstagande i faktisk text ställer man sig bakom Statens biografbyrås tolkning. Om man förväntar sig att de ideella krafter som jobbar med babybio på de mindre biograferna ska följa det vi säger från och ta stöd i det kommer det att bromsa upp den positiva verksamhet som jag menar att babybio är. Framför allt är det de vuxna, föräldrarna, som babybion vänder sig till. Här bygger man in bebisarna som ett hinder för att bedriva den här vuxenverksamheten. Man talar om att man inte vill öppna för en annan tolkning när det gäller åldersgränserna. Det är ju där problemet ligger. Mindre biografer har inte möjlighet att ta hem filmer enbart för de här visningarna. De måste använda sig av det filmutbud de har. Genom att säga nej till detta på det sätt som man har gjort här har man stängt dörren på ett mycket olyckligt sätt. säger man att det är upp till varje biografägare, till dem som visar filmerna, att sätta åldersgränser och göra tolkningar. Jo, det skulle jag också önska. Men då måste de ju få stöd och vägledning av vad utskottet säger när inte ger någon vägledning åt det hållet utan tvärtom stänger dörren för babybio. Här hade utskottet haft sin unika möjlighet att göra en annan tolkning, en mer rimlig tolkning. Då hade vi inte heller behövt diskutera frågan om lagstiftning. Som frågan har landat här, med tanke på både skrivningen och debatten, vill jag säga att jag kommer att komma tillbaka till den här frågan, för det är inget rimligt ställningstagande. Jag önskar att man sätter sig ned och diskuterar mer med de mindre eller medelstora biografer som inte har samma möjligheter som de större vad gäller filmutbud och med alla ideella krafter som jobbar. Det här betyder oerhört mycket för de föräldrar som har möjlighet att komma under speciella omständigheter. Man bryter för blöjbyte och fika. Det är fokus på sociala kontaktytor. Man har lägre ljudnivå och så vidare. Det är viktigt att man sätter sig in i vad det handlar om. Som, i alla fall ganska, nybliven mormor känner jag att det här inte är någonting som på något sätt försätter barnen i en besvärlig situation. Då skulle jag inte på något sätt stödja den här verksamheten. Tvärtom känner jag utifrån mina personliga erfarenheter att allt talar för babybio som något positivt. Allt annat än att stödja detta tycker jag känns väldigt orimligt och inkonsekvent. Jag hoppas på en bättre hantering när vi kommer tillbaka till den här frågan. 31 () replik: Det är tråkigt att uppfattade mig och som supernegativa. Det var inte riktigt det som var meningen. Men jag tycker att det finns en mening med att vi har censur och att vi har åldersgränser på biograferna. Det talar om att vissa filmer inte lämpar sig för barn. Jag vill upprepa det som jag har sagt, nämligen att det faktiskt finns vuxenfilmer som man kan se och som inte är barnförbjudna. Det handlar alltså inte bara om Heffaklumpen utan om riktig vuxenfilm. Det som med flera kräver är att man ska kunna ta med sig sitt barn på en barnförbjuden film. Jag förstår inte det riktigt. kanske kan svara på det som inte kunde svara på, alltså: Hur små ska dessa barn vara för att kvalificera sig för babybio i så fall? 32 () replik: När det gäller dessa åldersgränser var detta inte något problem fram till Statens biografbyrås uttalande, utan detta löste sig. Det fanns ett samförstånd mellan dem som arrangerade detta och dem som var föräldralediga. Det var föräldralediga med barn som man vände sig till. Det problem som nu framför uppstod inte. Det är speciellt att man vänder sig till den här gruppen och att man arrangerar filmförevisningar på ett speciellt sätt, vilket också gör att de som inte tillhör gruppen bebisföräldrar inte känner att detta är rätt forum för dem. Så i praktiken uppstår det inte något bekymmer, utan bekymret är tvärtom att vill hindra dessa föräldrar från att delta i detta sociala umgänge. Det är ju det som man skriver, och det är det som du understryker. Du tycker att föräldrar ska göra andra saker i stället. Jag är alldeles övertygad om att de flesta föräldrar gör andra saker också. Detta handlar om huruvida man ska tillåta den här verksamheten som bygger på ideellt arbetande krafter som ställer upp . Det är pensionärer och andra. De gör det därför att de tycker att det är viktigt och roligt. Och det skulle vi som politiker sätta stopp för på väldigt lösa grunder. Det känns för mig oerhört främmande. Jag tycker att detta är en viktig verksamhet, och jag vill bejaka positiva initiativ som handlar om att stimulera ett biointresse. säger att man har möjlighet att titta på andra filmer. Ja, det har man. Men återigen är det så att på de mindre biograferna, till exempel på den ort som jag kommer från, får man ett begränsat antal biofilmer att visa. Det är ingen biograf som går med vinst. Det är inte så. Att man över huvudet taget kan visa film är för att människor ställer upp på sin fritid. Det är omöjligt för biograferna att visa något annat än det som ska visas för vuxna . Man måste samordna filmerna på det sättet. Och om man inte kan visa de filmer som man ska köra i det ordinarie utbudet så har man ingen möjlighet att bedriva denna verksamhet. Man kan fortfarande köra det som man har börjat med, nämligen att visa film för pensionärer på eftermiddagarna. Och det är väl viktigt att man utvecklar filmvisning även för den gruppen. Men barnfamiljer blir utestängda när det gäller babybio. Man måste inse att olika biografer har olika förutsättningar och att olika orter har olika förutsättningar beroende på sin storlek. 33 () replik: har fortfarande inte svarat på frågan hur gammal man kan vara när man går på så kallad babybio. Jag tycker att det spelar en viss roll. Barn är ändå mottagliga för det som visas, och barn sover inte . Under biovisningen kommer förmodligen någon förälder att få ta upp sitt barn. Vad gör man då? Går man ut? Måste man lämna lokalen? Jag säger inte att detta inte ska vara möjligt. Egentligen ser jag inte något problem. tog i sin motion åtminstone upp frågan om att detta måste vara en misstolkning. Jag har inte heller fått höra att detta har prövats på laglig väg och att det skulle vara förbjudet att få arrangera babybio. Jag ser inte riktigt det stora problemet. Jag vill inte förbjuda någon att göra detta. Men jag tycker att det finns en poäng med att man har åldersgränser på biografer. Annars kan jag inte förstå på något annat sätt än att vi ska avskaffa åldersgränserna och att föräldrarna sedan får ta det fullständiga ansvaret för sina barn när det gäller vad man går och ser på. är det faktiskt så att inte ens när det gäller 15-årsgränsen får barn följa med i föräldrars sällskap. Men det kanske vi också ska ändra på enligt . Jag vet inte. kan barn som inte är fyllda elva gå och se filmer med elvaårsgräns i föräldrars sällskap. Men ska vi ta bort dessa åldersgränser, eller vilka krav är det som man vill ställa, eller vill man inte ställa några krav alls? 34 () replik: Jag blir mer och mer förvånad när jag lyssnar på den här debatten och deltar i den. Inte kan det vara mening att vi ska släpa ideellt arbetande människor inom biografverksamheten inför rätta för att få den här frågan avgjord? Det kan väl ändå inte vara rimligt? Vi har haft en alldeles utmärkt möjlighet att tydliggöra vad vi vill och har pekat på att det finns en annan väg än den tolkning som har gjort. Då hade vi kanske löst den här frågan. I stället finns det kanske andra krafter som så att säga driver bebisarna framför sig i syfte att riva upp alla åldersgränser. Och dessa krafter vill jag inte ställa mig på samma sida som. Jag tycker att detta är ett politiskt ansvar. Om vi ska precisera exakt hur gamla barnen kan vara när de följer med sina föräldrar på bio, då måste vi tillsätta en utredning, och då måste vi arbeta fram en lagstiftning. Och är jag beredd att ge ett svar på den frågan i det sammanhanget. Men jag har en allmän uppfattning om vad en bebis är. Men om du vill ha ett exakt besked om hur många månader en bebis kan vara, då ska vi titta på det lite grann på djupet. Men jag menar att i den praktiska hanteringen har det inte varit några problem för de biografer som jag har varit i kontakt med, utan det har hanterats på ett smidigt sätt. Och föräldrar kan ganska raskt uppfatta vilken grupp de tillhör beroende på om de har en bebis eller om de har en tvååring. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Föredrogs justitieutskottets betänkande 2004/05:JuU17 Kriminalvårdsfrågor. 35 (): 25, Kumla 10, 25, 10, 20, 25, 4, 10, 3, 3, 25, /Färingsö 4, 10, 3, 3, 12, 2,5, 7, 12, 3, 6, norr 8, söder 11 och slutligen 10. Siffrorna ska ha ett minustecken framför sig. Och det är alltså inte den meteorologiska temperaturen en marsdag 2005 som det handlar om utan om antalet tjänster som ska bort från olika fängelser och häkten, trots att överbeläggningarna ligger på rekordnivåer. Men utskottsmajoriteten verkar inte vilja ta till sig detta utan fortsätter med skrivningar som om verkligheten inte fanns. Det är vackra visioner och mål som jag helt ställer upp på, men detta önskvärda kommer inte att hända av sig självt. Förutsättningarna för att detta ska inträffa ökar definitivt inte av att man minskar antalet anställda. Enligt ett TT-telegram från säger generaldirektör : Hade det varit ett företag hade jag begärt det i konkurs. Enligt samma telegram säger ombudsman : Det rimmar illa att personalneddragningar ska ske som regeringen talar om en satsning på kriminalvården. Det har aldrig funnits så många fångar som och aldrig så många grova brottslingar. I detta betänkande behandlas och avstyrks ett antal motioner. Detta är ingen sensation. Men majoriteten borde tänka till och ta sig en funderare. Kanske skulle något förslag från oppositionen vara värt att fundera på. Eller är ni verkligen helnöjda med hur kriminalvården fungerar i dagens ? I så fall måste ni ha både skygglappar, vara lomhörda och helt ha isolerat er från verkligheten. Både Vänstern och har yrkanden i partimotioner som vi från alliansen var beredda att stödja. Men det var inte riktigt så ni hade tänkt er. Det blir lätt lite obehagligt för er om ni riskerar att få igenom era förslag. Så jag förstår faktiskt inte varför ni bryr er om att lägga fram några förslag när ni ändå inte hade tänkt att följa upp dem och helst inte ville ha igenom dem. I betänkandet finns det 15 reservationer. Åtta av reservationerna är gemensamma för den borgerliga alliansen, där vi i stort sett har samma uppfattning om kriminalvården. Det är vi faktiskt ganska stolta över. I reservation 1, en ganska lång reservation, för vi fram våra övergripande synpunkter på en väl fungerande kriminalvård. I övriga gemensamma reservationer har vi synpunkter på mer specifika frågeställningar. Naturligtvis står vi moderater bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall bara till reservation 1. Kriminalvården har riktigt rejält varit i fokus för den politiska debatten . Interner har avvikit och fritagits. De omfattande återfallen i brott efter avtjänat straff och platsbristen på häkten och anstalter har varit uppe i debatten. Kritiken har funnits inte bara i medier och bland allmänheten eller bland oss i oppositionen utan också i en hel rad ganska kritiska offentliga rapporter där de brister och problem som finns har dokumenterats. Hur kriminalvården fungerar är en kärnfråga i en rättsstat. Medborgarnas trygghet och tilltro till rättssamhället påverkas väldigt mycket av detta. Det är viktigt att kriminalvården har mål och att man når de målen. De senaste årens utveckling är därför oroande. Det är viktigt att man kan ta tag i problemen och göra något åt dem. Narkotikan är, och har länge varit, ett stort problem på landets fängelser. Av de personer som togs in som nya på anstalt var missbrukare av narkotika.