prot · GT0952 · 2005-12-15 00:00:00 — Hotet kommer främst från grupper med anknytning till konflikten i men även från nazistiska grupperingar. Detta är inte acceptabelt! Hotbilden mot de judiska församlingarna i , liksom i övriga , har fått till följd att församlingarna fått budgetera en allt större del av sina ekonomiska resurser för säkerhetsarrangemang. Detta gäller såväl tekniska installationer som vaktpersonal för att trygga församlingsbornas säkerhet. För judiska församling och judiska församling går av medlemsavgiften till säkerhetskostnader. Detta innebär att många för församlingen angelägnare aktiviteter måste läggas åt sidan. Judarna är en av fem godkända nationella minoriteter i , vilket innebär att man enligt konvention om nationella minoriteter måste säkerställa att de judiska institutionerna får möjlighet att verka i trygghet. Detsamma gäller för den judiska gruppen. De måste kunna leva ett judiskt liv i vårt land utan rädsla. Det borde därför vara en självklarhet att staten bär den större delen av dessa säkerhetskostnader då det är statens uppgift att garantera säkerheten för sina medborgare. Det borde också vara statens uppgift att säkerställa att judiska institutioner, begravningsplatser och skolor skyddas mot skadegörelse. Detta har jag motionerat om i , och dessa motioner behandlas i det betänkande som vi diskuterar nu i kammaren. Tyvärr avstyrker majoriteten motionerna, men till min glädje tillstyrker alliansen dem i en särskild reservation, nr 1. , , hade ett antal uppmärksammade konferenser där man belyste den alarmerande hotbild för den judiska befolkningen som den ökande antisemitismen i innebär. Alla medlemsnationerna de är 55 stycken uppmanades att i alla avseenden minska och förhindra den ökande antisemitismen. Det är inte rimligt att den judiska delen av vår befolkning ensam ska bära den kostnad som den ökande antisemitismen innebär vad gäller våld och hot. Hotbilden mot judar i vårt land förstärks av den hatpropaganda som vissa muslimska länder bedriver mot judarna och landet . Genom parabolantennen strömmar det direkt i våra vardagsrum in propaganda som många tar som sanningar. uttalade sig statschef i den statliga iranska televisionen i vad man kan beskriva som en uppskruvad förtalskampanj mot västvärlden och . Kampanjen går ut på att förklena eller rent av ifrågasätta morden på närmare sex miljoner judar under och hävda att det rör sig om en ren myt. uppmanade även statschef i ett tal inför 4 000 studenter till motstånd och förintande av den sionistiska regimen. När han kom in bland studenterna hördes ropen: Död åt ! Presidenten, veteran från det hårdföra iranska revolutionsgardet, uppmanade studenterna att ropa högre. är självklart inte alla araber eller alla muslimer antisemiter. Men det kan inte och får inte förnekas att det i lever och frodas antisemitism på samma sätt som i . Invandrare från dessa länder för med sig denna antisemitism, detta judehat, till , och lever kvar i denna tradition genom bland annat satellit-tv och Internet. Existensen av judehat är ett faktum. Denna onda företeelse får aldrig accepteras eller ignoreras utan måste bekämpas och utrotas, precis som vilken annan form av rasism eller främlingsfientlighet som helst. Efter sade vi att detta aldrig får ske igen. Det är nu dags att säga det igen. Vi får aldrig godta att en folkgrupp anses som mindervärdig jämfört med en annan, vilket är själva antisemitismens budskap. Vi kan aldrig tillräckligt betona vikten av varje människas unika värde, och vi kan aldrig handla tillräckligt för att skydda det. I Förintelsemuseet i finns de berömda orden av den tyska protestantiska pastorn , som mördades under förintelsen och vars ord starkt påtalar vikten av att visa solidaritet och engagemang för minoriteter. Jag vill avsluta med dem: "De kom för kommunisterna och jag hindrade dem inte för jag var ingen kommunist. De kom för socialisterna och jag hindrade dem inte för jag var ingen socialist. De kom för arbetsledarna och jag hindrade dem inte för jag var ingen arbetsledare. De kom för judarna och jag hindrade dem inte för jag var ingen jude. De kom för mig och det var ingen kvar att hindra dem. 70 () replik: Jag vill tala om för att vi har ett särskilt yttrande, och vi har diskuterat den här motionen väldigt mycket. Jag vill inte dra in Mellanösternpolitik eller de motsättningarna i den här frågeställningen. Jag har i mitt särskilda yttrande påpekat vikten av att vi i ett pluralistiskt samhälle kan ge alla religiösa samfund och institutioner det skydd som de har rätt att få. Anledningen till att vi inte kunde ansluta oss till den här reservationen är att detta har handlat om endast ett av samfunden, även om reservationen kom att handla om flera samfund. Men det som jag ser faktiskt har inträffat är att en hel del moskéer har brunnit. Och man har inte längre möjlighet att försäkra dessa moskéer. Man har själv tagit hand om bevakningen. Jag tycker att det är otillfredsställande. Det är ett litet underbetyg till oss. Jag medger att detta har varit akut och kommit fort. Men jag tycker att det är viktigt att vi på något sätt ser till att dessa sakrala byggnader och andra fastigheter skyddas från den här typen av hatbrott eftersom det handlar om hatbrott. Och hatbrotten kan ju dessvärre även riktas mot till exempel det hinduiska templet i . Det finns faror i att man accepterar och inte kraftfullt bekämpar den här typen av hatbrott. De har tyvärr en pestilent karaktär. Det var skälet till att jag bara skrev ett särskilt yttrande. Jag ville bara lämna den förklaringen. I övrigt har jag fått reda på att den mosaiska församlingen får ett visst stöd från för säkerhetsåtgärder, eller har jag fel? 71 () replik: Vad som särskiljer judarna från de andra är att de utgör en av minoriteter. De har , , haft enorma problem med säkerheten. Du kan alltså inte bara gå rätt in i en synagoga som du kan göra i en moské, i en kyrka eller i ett tempel. Du är tvungen att passera vakter på grund av säkerheten. Det beror enbart på att dessa människor är judar och att man kopplar ihop det med politiken i . De behöver inte alls ha samma åsikt som dem som bedriver politiken i . Men just på grund av att de är judar och bor i så får de klä skott för detta. Det är det allvarliga. Det är därför som jag har skrivit motionen. Sedan håller jag med om att det också finns moskéer, tempel och kristna kyrkor som utsätts för skadegörelse. Det är lika fel alltihop. Men om jag har förstått det rätt var det hälften av majoriteten i utskottet som gärna ville ha en vidare diskussion och som gärna ville ha med er på detta. Därför tycker jag att det var synd att ni inte var med på detta utan att det blev en reservation med bara partierna i alliansen. Det står i betänkandet att det skulle enligt utskottets mening föra för långt. Jag undrar: På vilket sätt är detta att föra för långt? Att det talas om judar beror på att de utgör en minoritet. Därför har man enligt konventioner särskilt ansvar just för den gruppen. Men varför kunde ni inte tänka er att ta en diskussion i utskottet för att kunna få en majoritet och kunna se över och göra en utredning i fråga om alla de religiösa samfunden? 72 () replik: Jag tycker att det är viktigt att man skiljer på dessa saker. Jag kanske gör fel. Jag säger den mosaiska församlingen och jämställer den med den islamiska församlingen, medan jag däremot uppfattar den judiska gruppen som en etnisk gruppen i vidare bemärkelse. Jag kan ha missuppfattat vad som står. Jag menar att det för för långt om man inriktar ett särskilt stöd till en grupp när andra grupper utsätts för samma typ av hatbrottslighet. Då måste vi ta ett helhetsgrepp, så att vi på det sättet kan förhindra en spridning av den fruktansvärda hatbrottstrend som finns . Jag menar alltså att vi måste se över helheten. 73 () replik: Om det är som du säger, att ni vill se över helheten, så fanns den möjligheten i utskottet. Om jag förstod reservationen rätt så ville man göra det. Och att det i reservationen talas om judiska församlingar och institutioner är på grund av att judarna har en särställning. Jag skulle önska att alla som lyssnar på detta besöker en synagoga. Jag tror att de flesta som sitter här i kammaren har besökt en kyrka. Men man kan även besöka en synagoga just för att se vad det innebär att gå in i en synagoga och genomgå denna kontroll. Det måste dessa människor göra på grund av att de är judar. Det kan vi inte acceptera i . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §.) Föredrogs näringsutskottets betänkande 2005/06:NU1 Utgiftsområde 24 Näringsliv (prop. 2005/06:1 delvis). 74 (): Vi ska nu behandla Utgiftsområde 24Näringsliv. Det är en viktig titel. Den lovar mycket. Naturligtvis är grunden för all den välfärd som vi har i , grunden för vårt välstånd, att vi har ett väl fungerande näringsliv. skulle man kanske kunna tro att många av lösningarna skulle gömma sig inne i ett sådant här betänkande. Trots att det är viktigt kan man konstatera att huvuddelen i det som krävs för att vi ska kunna få ett väl fungerande näringsliv inte behandlas i detta betänkande. Det behandlas inte ens i näringsutskottet. Det behandlas i andra utskott. Där ligger grunden till att svenskt näringsliv ska kunna fungera på ett bra sätt. Huvuddelen av detta betänkande handlar egentligen om hur vi ska fördela pengar till olika typer av statliga myndigheter. Därför tror jag att det är väldigt viktigt att vi talar om huvuddragen i hur en näringspolitik skulle kunna utformas för . För att belysa detta kan jag berätta att gjorde en enkät där det gällde för riksdagsledamöterna att försöka förklara hur väl de kunde villkoren för företagandet. Om man tittade på de tioelva frågorna kunde man ganska snabbt se att en av frågorna hade med näringsutskottets områden att göra, åtta hade med skatteutskottets områden att göra och ett tror jag hade med lagutskottets områden att göra. Det visar kanske på inriktningen i svensk politik. För att näringslivspolitiken ska fungera krävs det tag från hela . Alla talar gott om svenskt näringsliv och om behovet av det och inser vikten av att det finns där för att kunna skapa jobb och för att kunna generera de skattemedel som behövs för att vi ska kunna ha en väl fungerande vård, skola och omsorg. Men ett bekymmer, när alla gör det även i ett betänkande och säkerligen kommer att göra det här i talarstolen också, är att när politiken väl ska utformas i sak väljer den sittande majoriteten, vänsterkartellen, att finta höger och spela vänster gång på gång. Det leder till sämre förutsättningar för svenskt näringsliv. Ett exempel har vi haft då vi har voterat om ett förslag som skulle handla om att ändra reglerna för att underlätta för fåmansföretagen. Det blev lite lättnader för vissa av dem, men långtifrån för alla, och det får konsekvenser. Det är synd och beklagligt. Välfärden kräver nämligen att hela systemet fungerar. Visst behöver vi en offentlig sektor. Vi behöver en offentlig sektor som fungerar och är stark där den ska vara stark. Och till det krävs det resurser, och till det krävs det skatteinkomster. Det är ett av våra stora bekymmer . Vi håller på att byta skattebaser. Vi håller på att förlora den viktigaste skattebasen, nämligen inkomster från arbete. I vild panik genomförs grön skatteväxling eller annat som fortsätter att ta bort mycket av de gröna jobben. Det blir en ond cirkel där skattebasen för inkomster ytterligare försämras. Vi behöver alltså bli ett folk igen som går tillbaka till arbete. Det är den enda möjligheten att trygga den svenska välfärden. Det finns målsättningar från regeringen som i ord är goda. Först och främst ska vi stärka konkurrenskraft. Ja, vem ställer inte upp på det? Vidare gäller det att få fler och växande företag. Javisst, men då måste vi just gå från ord till handling. Ett betyg på hur väl vi lyckas är den tilltro som finns till både hos dem som vill investera i och som är från och hos andra som finns utomlands. Vi kan konstatera att försvann de utländska investeringarna i helt och hållet. Den enda större investering som diskuteras är huruvida ett sydafrikanskt bolag ska köpa ett försäkringsbolag eller inte. Under samma halvår valde svenska företag att investera netto i utlandet. På något sätt känns detta, fru talman, lite förskräckande därför att det visar att tilltron till så att säga inte riktigt är vad den är. Sedan kan man vända statistik upp och ned. Men till syvende och sist är det resultatet som räknas. Just nu pågår WTO-förhandlingarna i . Det gäller de största utmaningarna som vi har att möta. Ska vi klara av situationen i en globaliserad värld krävs det att vi har en stark utbildning. Det krävs också forskning och innovationer så att vi kan få samma resultat som vi en gång hade. Det handlar om att vi har företag och företagare som driver fram en utveckling som gör att vi kan vara starka på den internationella arenan. Men då krävs det åtgärder. Det måste börja löna sig bättre att arbeta, och det måste löna sig att studera. Vi har aldrig haft en situation med så många arbetslösa akademiker som vi har. Det måste löna sig att vara företagare. Finns det inte företagare finns det inga företag, och då finns det heller ingen som anställer. Där har vi från alliansen och från sida en politik. Vi vill göra det lönsamt att jobba genom att införa bland annat arbetsavdrag. Det måste vara bättre att växla från bidrag till arbete; det måste i alla lägen löna sig. Men det måste också löna sig att bli företagare. Därför måste vi utforma reglerna därefter. Företagare är ofta människor med en oerhörd drivkraft när det gäller att vilja utveckla sig själva och sina idéer. Men det måste också kunna finnas ekonomiska drivkrafter att vara företagare. Samma företagare måste naturligtvis också ha drivkrafter när det gäller att vilja anställa. I betänkandet konstateras det samfällt att av företagen har 19 anställda eller fler. av företagen har alltså 18 anställda och färre. Två tredjedelar av företagen har ingen anställd alls. Det innebär att om en tiondel av dessa anställde en person skulle arbetslösheten sjunka . Det måste vara lättare att starta företag och att driva dem, och det måste finnas en drivkraft att anställa och en känsla av att det lönar sig. har många företagare en rädsla för att ge, skapa, jobb därför att det finns en osäkerhet om vilka förpliktelser man ingår . Ett exempel på ett beslut som drevs igenom under föregående år här i gäller den eviga medfinansieringen av sjukförsäkringen. Också här kan man diskutera statistik. Men de facto kan vi se och mäta att man på företagen drar sig för att anställa därför att man är rädd för det här systemet. Vi måste få en fungerande kapitalbildning så att företagen kan investera. Därför föreslår vi i alliansen ett återupprättande av förmånsrätten detta för att se till att det dagliga kapitalet finns kvar i företagen. Vi vill ha bättre regler när det gäller fåmansföretagen. Vi vill kika på ett statligt lånegarantisystem när man sätter i gång. Vi tycker att man ska kunna få uppskov med vinstbeskattningen vid försäljning av ett företag så att pengarna återigen investeras i svenska företag i . I likhet med tycker vi att man kunde titta på detta med investeringsavdrag just därför att kanske andra än staten i vissa lägen ska kunna gå in och satsa på företag. Vi lever, som sagt, i en globaliserad värld. Det gör att vi måste hävda oss starkt i konkurrensen. Om vi lyckas eller inte avgörs i första hand på vår inhemska marknad. Jag är inte imponerad när det gäller regeringens syn på frihandel i praktiken. Det beror på att jag kommer från och kan jämföra de olika förhållandena, inte minst när det gäller gränshandeln mellan och . Svenska företag har här stora nackdelar. Förslaget om flygskatt gynnar inte situationen. Den offentliga sektorns monopol är märkligt. Vi skulle ju kunna få fram goda tjänsteföretag, men de tillåts inte verka på en marknad. Detta är, som sagt, märkligt. Vem av oss hade kunnat räkna ut att bara friskolereformen i sig skulle skapa 800 friskolor? Tänk vilken kraft vi då släppte fram! Varför låter vi inte kraften komma fram också inom andra sektorer? Vi behöver se över regelverken. Den diskussionen har vi fört här i kammaren. Vi vet att det kostar stora pengar. Arbetet går långsamt. Men vi kommer inte att öka drivkraften bland företagarna om inte de här regelverken de facto förändras. Uppgiften för oss politiker är att skapa ramverk som fungerar för samhället i övrigt. Vi känner inte och kan aldrig veta utvecklingen lika lite som någon annan kan det utan vi måste skapa förutsättningarna. När politiker vill ratta näringslivet och ta på sig båda rollerna, alltså att både vara domare gentemot näringslivet och vara de som ska göra investeringsbedömningarna, finns det alltid risker. Därför finns det all anledning att se över hur vi hanterar de statliga företagen. ställning måste stärkas. Ska vi hävda oss i en globaliserad värld måste den inhemska marknaden fungera och därmed konkurrensen. Här finns det anledning att stötta , inte minst för att kunna se hur staten sköter sig på den öppna marknaden om man verkligen följer detta med en god och fungerande konkurrens. Vi känner oss tveksamma till de låneramar som sätts upp för de statliga företagen. Här har man möjlighet att verka på den öppna marknaden, men man har också möjlighet att från Riksgälden direkt, utan någon som helst kreditprövning, utöka sina låneramar. Detta är inte bra för den öppna konkurrensen. I stort handlar betänkandet mycket om olika stödformer. Vi har i 140 stödformer. Vi tror dock inte att det är det som skapar ett fungerande näringsliv, utan det är förutsättningarna och möjligheten att få det att löna sig att vara företagare som de facto kommer att gynna svenskt näringsliv . Därför känner vi stor tveksamhet inför en hel del av dessa stödformer. Jag yrkar bifall till reservation 1. 75 (): upplever den största förändringen av världsekonomin . Det är svårt att tro att det kan ske något av samma magnitud . Det här oroar många svenskar. Många anställda i industrin i Kumla och , i och , i och och på många andra orter har fått uppleva hur deras jobb bokstavligen har flyttats utomlands. Ingenting tyder på att konkurrenstrycket kommer att avta. Oroliga människor blickar mot sina politiker, mot oss. har svaren inte varit särskilt övertygande. Hur ska vi hantera den helt nya, till synes förödande konkurrensen? Ska vi anpassa våra lönenivåer till de nya konkurrenterna? Ska vi gå ned till baltisk nivå och ge en civilingenjör på i , eller måste vi ned till kinesisk nivå och ge honom eller henne ? Eller ska vi slakta våra välfärdssystem? Ska det bli som i , så att bara den som kan arbeta hårt får mat på bordet och sjukvård? Eller ska vi släppa hänsynen till miljön? Ska vi chansa på att växthuseffekten inte är så allvarlig? Nej, ingenting av detta lockar någon av oss. Med många stängda utvägar kan det tyckas nattsvart för . Men vi är övertygade om att det finns betydligt bättre lösningar. Det finns andra metoder att handskas med den stenhårda konkurrensen. Men då måste vi ha modet att fatta de rätta politiska besluten. Så har dock inte varit fallet. Beslutet att stänga innan vi har andra energislag som ger våra industrier den energi de behöver i sin verksamhet till rimliga priser är inte förnuftig politik. Beslutet att ålägga arbetsgivare ytterligare kostnader för sjukersättning är inte förnuftig politik. Beslutet att frånta bankerna förmånsrätt till sina utlånade pengar vid företagskonkurser är inte heller förnuftig politik. är illa ute om vi inte inser att läget är förändrat. Men vi kan klara den nya konkurrensen om vi verkligen bestämmer oss för det och inser att det kräver en del smärtsamma omprövningar och en hel del hårt arbete. Vi kan bli så välutbildade, så flitiga, så företagsamma som behövs. Vi har gjort det förr, vi kan göra det igen. har det lägsta nyföretagandet i och är på väg att få den äldsta kåren företagare i . Var tredje företagare kommer att pensioneras , och med dem riskerar en stor del av småföretagen att också pensioneras bort. Regeringens egen myndighet har räknat med att det behöver startas minst 10 000 fler företag för att få en rimlig återväxt av småföretagen och för att kompensera för de arbetstillfällen som stadigt försvinner från de större industriföretagen. Förutsättningar för fler nya företag är nyckeln till en god utveckling och välfärd. Följande är en del av vad vi anser behöver göras. Svenska folket tycker om småföretag men få vill själva bli företagare. av alla svenskar i arbetsför ålder är engagerade i ett nytt eller ett relativt nytt företag. I är motsvarande andel och i . När jämförde attityderna till eget företagande i de olika medlemsländerna hamnade långt ned. av de tillfrågade skulle hellre vilja vara företagare än anställda, och hade aldrig ens kommit på tanken att bli företagare. Människors grundattityder och livsval formas . Eget företagande borde kunna vara ett lika intressant och naturligt framtidsval som en anställning för nya generationer. Därför tycker att kunskaper om entreprenörskap och eget företagande måste integreras i skolutbildningen och att elever tidigt ska få möjlighet att prova på eget företagande. Olika insatser för att sprida kunskaper om företagande bland unga visar att det är möjligt att intressera fler människor för att bli företagare. efter det att projektet företagsamhet startades för att intressera gymnasieelever för nyföretagande hade var femte deltagare ett eget företag med i genomsnitt sex anställda. Föreningen , som arbetar för att stimulera företagande bland grundskoleelever, är ett annat bra exempel. Varje företag börjar med en människa och en idé. Därför är det viktigt att stödja uppfinnare både i idéstadier och vid realiserandet av idén. Det saknas inte företagsidéer i . Enligt Europeiska patentkontoret, EPO, är svenskarna bland de mest innovativa i , räknat efter antalet ansökningar om nya patent i relation till befolkningsstorleken. Idéer och patentansökningar leder normalt till att företag startas. I sker det dock i mindre utsträckning än i andra länder. Våra goda idéer blir patent och arbetstillfällen i andra länder i stället för i . Denna utveckling måste hejdas. Vi anser att en större andel av befintliga statliga medel ska avsättas till bidrag och lån för idéutveckling i ett tidigt skede. Stipendier till fria uppfinnare som vill jobba med att utveckla uppfinningar är en annan möjlighet. Tjänstesektorn utgör huvuddelen av den svenska ekonomin. av alla sysselsatta arbetar inom den privata tjänstesektorn. Den privata tjänstesektorn har länge varit den expanderande delen av ekonomin. En politik för fler och växande företag måste därför vara inriktad på att öppna nya affärsmöjligheter för expanderande tjänsteföretag. Den första vägen går via den internationella tjänstehandeln. är ett litet exportberoende land, och vi har länge klarat oss bra genom att sälja råvaror och industrivaror utomlands. Integrationen inom EU ger nu nya möjligheter för svenska företag att expandera internationellt. Och därför välkomnar vi det faktum att nu fattat ett beslut som stöder tjänstedirektivet, direktiv som syftar till att underlätta gränsöverskridande handel med tjänster och som är särskilt viktigt för små och medelstora företag. av kostnaden för en tjänst utgörs av skatter och sociala avgifter. Det bromsar framväxten av tjänsteföretag och fler riktiga arbeten i tjänstesektorn. I synnerhet gäller det tjänsteproduktion riktad till privatpersoner som betalar med redan beskattade medel. De höga skatterna och sociala avgifterna har drivit upp priset på vita hushållstjänster till en nivå som de flesta privatpersoner inte anser sig ha råd med att betala. Incitamenten för att i stället betala svart är stora och sannolikheten att bli upptäckt liten. vill öppna för en verklig marknad för att vita hushållstjänster genom en skattereduktion gör det möjligt för hushåll att köpa vita tjänster till hälften av dagens kostnad. Vi vill öppna den offentliga sektorn.