prot · GS0996 · 2005-03-24 00:00:00 — När det nu blev ett faktum fick vi ett ställningstagande i riksdag, efter det att jag hade kontaktat partiledare, som gjorde att regeringen hade stöd för en sådan ståndpunkt. svänger man åt andra hållet igen i vissa andra länder. Jag tror att vi ska vara försiktiga med att hänga med i den här typen av fram- och tillbakapolitik. Vi behöver ha en reglering av vapenexporten till . Dagens embargo är inte en sådan reglering. Den pågår för fullt, och vi ska ersätta den med något annat. Det är klokt. Och över detta bestämmer inte den amerikanska kongressen. 35 (): Jag vill också ta upp en utrikespolitisk fråga. Situationen i är mycket allvarlig och akut. Människor där skadas, våldtas och dödas. Övergreppen pågår just , och de är värre än vad vi har trott. FN-siffror har justerats upp, och kan det vara så många som 180 000 som har dött. Det pågår ett folkmord. var statsministern i . Där höll han ett anförande om folkmord vid invigningen av Förintelsemuseet i . Statsministern sade: Vi måste gå från ord till handling. gäller det framför allt . Innan det europeiska toppmötet frågade jag statsministern vad han ska göra för att det ska bli verklighet, det vill säga att vi ska gå från ord till handling särskilt i . Då fick jag svaret av statsministern att han avser att i olika EU-sammanhang ta upp frågan om . Därför vill jag nu fråga statsministern om han tog tillfället i akt att ta upp frågan om på toppmötet. Vilka reaktioner fick statsministern från de andra stats- och regeringscheferna? 36 Statsminister (): Jag gjorde också klart på att det toppmöte vi hade framför oss inte var ett sådant toppmöte där vi skulle diskutera dessa utrikespolitiska frågor. Självklart kom denna sak inte upp i det sammanhanget. Men det innebär inte att jag inte kommer att aktualisera den i andra sammanhang och på annat sätt. Jag har en djup övertygelse om att detta är vårt moraliska ansvar. 37 ESCH (kd): Statsministern lät meddela från att uppfattningen om folkomröstning inte har påverkats av de 120 000 namnunderskrifterna. Inget nytt hade framkommit, hette det. Det är fel. Från toppmötet vet vi nu att som vi skriver på konstitutionen gör vi ett juridiskt bindande åtagande att genomföra en övergång till euro, artikel 3-198. Inte ens vårt tidigare låtsasundantag finns längre kvar i konstitutionen. Det framtvingar en grundlagsändring. Därmed sätts folkomröstningsresultatet bakvägen ur spel eftersom vi blir skyldiga att ersätta kronan med euron. Det är i så fall ett oacceptabelt beslut med stöd av en tyst och lojal riksdagsmajoritet. Inte många, vare sig i eller bland folket, har en aning om dessa juridiska konsekvenser för del av ett ja till konstitutionen. Statsministerns försäkran här i kammaren att han personligen på det toppmötet av samtliga stats- och regeringschefer utlovats att ingen av dem skulle kräva att kronan ersätts av euro är självfallet av noll och intet juridiskt värde. Har den försäkran upprepats på detta toppmöte? Hur snett det kan gå när det samvetslöst tricksas med grundlagen har veckans avslöjanden tydligt visat. Med tanke på de juridiska konsekvenserna av ett ja till konstitutionen som jag beskriver, finns det då inte anledning för statsministern att i demokratins namn allvarligt överväga en folkomröstning och därmed omöjliggöra ett införande av euron mot folkets vilja? 38 Statsminister (): Vi har folkomröstat om euron, och vi kommer att folkomrösta om den igen om vi skulle bestämma oss för ett inträde. Det har gällt under den gamla författningen, och det kommer att gälla under den nya. Det är ingen skillnad mot förut. Återigen: Inte heller den här saken diskuterades på detta toppmöte. diskuterade vi hur den stabilitetspakt som är en förutsättning för att euron ska vara trovärdig som valuta ska se ut. Den diskussionen slutade i enighet om vissa förändringar av pakten som vi har anledning att hälsa välkomna. Det gör att euron fortsätter att fungera som en trygg och säker valuta. 39 (): Som miljöintresserad hoppas man alltid på bättre och skarpare skrivningar, speciellt från ett toppmöte. Om man då ser på den tröghet som finns i miljöarbetet inom EU tycker jag att skrivningarna har blivit bättre än jag trodde, och det gläder mig verkligen. Jag tycker att statsministern har gjort ett ganska bra jobb när det gäller miljöfrågorna. Men det finns en passus om kemikalielagstiftningen, Reach, och det är en fråga som har diskuterats här i . Det har gjorts 30 större konsekvensanalyser när det gäller Reachlagstiftningen. Vi är många som har stora förväntningar på den här lagstiftningen, för att vi ska kunna nå våra miljömål om en giftfri miljö. När man ser på skrivningarna i slutsatserna här innebär de att hänsyn till miljöskydd och hälsa ska förenas med behovet av att främja den europeiska industrins konkurrenskraft. Där tycker jag att man sätter tillväxt och industriintressen före miljö och hälsa. Jag undrar: Är det också statsministerns bedömning att man gör det och att det är en rätt stor konfliktfråga inom EU när det gäller att vi får en bra kemikalielagstiftning? 40 Statsminister (): Jag håller med om att skrivningarna har blivit bättre och att det har gått åt rätt håll. har själv bidragit med konstruktiva synpunkter, och dem tackar jag för. Vad gäller Reach finns det en mycket tydlig konflikt. Det är det gamla industrisamhällets rädsla för att arbetsplatser flyttar bort och något slags fördröjning av miljöhänsynen . Jag tror att det är en farlig konflikt, och den är inte långsiktigt hållbar för del. Det argument som ofta används är att om vi stänger dessa anläggningar här i produceras det bara på samma sätt någon annanstans i världen, och så får vi ännu sämre miljövillkor. Det kan vara sant, och det kan motivera något slags övergångsperiod. Men det kan inte motivera att vi fortsätter långsiktigt med en produktion som är av det slaget att den ger skador på mänskligt liv. Det går inte. Här finns en tydlig konflikt det vore dumt att dölja det. Det vi talar för är naturligtvis en radikal och ambitiös miljöpolitik. Men vi har inte fullt gensvar i det är helt uppenbart. 41 (): Jag hade också förmånen att delta vid det interparlamentariska mötet som behandlade Lissabonstrategin. Jag tog då upp frågan hur man ska kunna förena arbete med familjeliv, främst för att få fler kvinnor att delta i arbetslivet. Jag är därför, precis som statsministern, mycket nöjd med de slutsatser som har kommit fram till. Men det har funnits vackra slutsatser förr, och det har inte hänt så mycket. Jag vill därför fråga om fortsättningen: På vilket sätt kommer vi att kunna driva på de länder som inte lever upp till slutsatserna? Kommer kommissionen att kunna agera? Vad kommer att göra i fortsättningen? Hur kommer ni att behandla de här frågorna så att det verkligen blir någonting av det som vi nu har fattat beslut om? 42 Statsminister (): Jag är ganska säker på att de frågeställningar som tar upp kommer att vara frågor som drivs av fler än bara de progressiva regeringarna i , och det som gör att alltfler begriper att detta är nödvändigt. Det är inte en allmän diskussion eller en ideologisk diskussion om jämlikhet och jämställdhet, utan det är snarare från utgångspunkten demografi som man kommer in i diskussionen. Hur ska man långsiktigt klara en befolkningssammansättning som gör att det inte blir ett åldrande ? Då drar man slutsatsen: Jo, man måste naturligtvis se till att fler barn får bättre uppväxtvillkor. Sedan drar man nästa slutsats: Då måste både män och kvinnor kunna kombinera familjeliv och professionell verksamhet. Så kommer man in i det från det hållet. Om det är drivkraften okej då. Vi har en vidare ansats än så från svensk sida, men om det är drivkraften är jag ganska säker på att den demografiska utveckling vi har i kommer att sätta ökad press på alltfler regeringar. Det är en riktigt dyster utveckling i några av de stora länderna i södra som gör att detta inte är hållbart. Jag tror att det kommer att drivas från det hållet. 43 (): Jag har en fråga beträffande stabilitetspakten. Statsministern var ganska kortfattad om den inledningsvis men gav en del ytterligare information i anslutning till fråga. har inte infört den gemensamma valutan, och innebörden av utanförskapet är, om man får tro finansministern, att inflytande när det gällde stabilitetspakten var ytterst begränsat i och med att man ställde sig utanför de reella förhandlingarna. Det diskuteras nu i vilken mån de nya reglerna innebär en uppluckring och ytterligare övergång till diskussion och förhandlingar länderna emellan om de faktorer som kan tillåta till exempel ett större underskott än vad pakten föreskriver. Statsministern har säkert noterat att har uttryckt en viss oro. Om hade fått ett ja i folkomröstningen om euron var det många jag tror att statsministern själv hörde dit som menade att det inte självklart hade inneburit att skulle övergå till den gemensamma valutan, utan man skulle kunna avvakta just hur stabilitetspakten fungerade. har de nya reglerna kommit, och då är min fråga till statsministern: Hur bedömer statsministern att frågan om en eventuell svensk anslutning till euron påverkas av stabilitetspaktens sätt att fungera med de nya reglerna framöver? 44 Statsminister (): Jag är inte säker på att citerade mig exakt rätt när det gäller hur jag uttryckte mig om stabilitetspakten, svenskt inträde i en monetär union och det slutliga steget med den gemensamma valutan. Men det kan vi lämna åt sidan. Det är en intressant frågeställning som han tar upp och som är värd att fundera över. Alternativet, som jag såg det, till den här kompromissen var en situation där vi skulle få en kris omkring den europeiska finanspolitiken. Att i ett sådant läge som vi har i , med stor oro och låg efterfrågan i många länder, också gå in i ett läge där man skulle få en kris för den gemensamma valutan hade troligen varit att slå tvärstopp i all ekonomisk utveckling i . Därför var det nödvändigt med en kompromiss. Är då den kompromissen så dålig att jag skulle säga nej, det här vill vi inte vara med i? Nej, definitivt inte. Om vi tittar på innehållet i den ser vi att de undantag som man exemplifierar med är väl motiverade. Dessutom tror jag att det är väldigt viktigt att vi kommer ihåg att politiker äger stabilitetspakten. Den är inte av given, utan den är ett beslut som vi har tagit gemensamt i demokratisk ordning. Därför bör vi också kunna ändra på den i demokratisk ordning, utan att man för den skull uppfattar det som ett svaghetstecken. Jag uppfattar den nya pakten som varande det säkra lås som behövs för att euron ska fungera i kombination med ett mellanstatligt samarbete i . Det jag nu har sett av den och hur den är tänkt påverkar inte min uppfattning om euron. 45 (): utmanas på olika sätt de fackliga organisationernas starka kollektivavtal. Det är i och för sig inte det görs, utan det har också skett historiskt. Det handlar i grunden om makten i samhället och makten i arbetslivet. Statsministern pratar själv om att det har varit en hundraårig strid. När vi pratar om det här i kammaren , när statsministern själv pratar om det, är det mycket av begreppen: försvara, förhindra försämringar, slå vakt om. Det är gott nog, men det finns också ett annat perspektiv. Det finns ett perspektiv som handlar om att stärka de arbetandes inflytande, stärka makten för de fackliga organisationerna och utveckla möjligheterna för fackligt arbete. Min fråga till statsministern är hur han ser på möjligheten att inom ramen för det europeiska samarbetet stärka svenska arbetares inflytande och makt. Jag har också en följdfråga. Jag förstår att ni har informella möten och informella samtal och att de är viktiga. Men ge oss en liten vink! Hur går diskussionerna mellan politiska ledare? Ser man att de fackliga organisationerna har för lite eller för mycket makt och inflytande? Vad viskas det om vid middagsbordet? 46 Statsminister (): Jag skulle önska att man viskade oftare om de fackliga frågorna, men den europeiska politiska situationen och traditionen är ju sådan att den inte är jämförbar med den vi har här i norra , framför allt då i . Vi är ju mer avvikande i den meningen än vad vi är norm i . Därför blir det ofta så att vi gärna vill vara med i samarbetet men inte till vilket pris som helst, och så hamnar man i en position man vill försvara. Jag har ingenting emot att fortsätta att diskutera hur vi ska utveckla. För mig är det viktigt att säga att en facklig organisation som inte också har en kanal in att påverka politiska beslut lätt blir en organisation som hamnar vid sidan om. Ska de politiska besluten ha kraft och styrka måste de beröra det som verkligen är problem. Då måste besluten tas på den nivå där man också kan balansera exempelvis ett internationellt kapital. Det ohyggligt svåra som vi har att göra i svensk fackföreningsrörelse är att se till att vi är med i de sammanhang där besluten tas som kan vara en motvikt till internationellt kapital och att vi är med i de sammanhangen på ett sådant sätt att vi kan bevara det som vi tycker är viktigt i vårt land av arbetsrätt, facklig styrka och kollektivavtal. Det finns ingen enkel väg som innebär att vi sluter oss själva inom vårt. Vi är en del av en världsekonomi, integrerade och utsatta med allt vad det innebär av risker men också möjligheter. Det är dem vi ska ta vara på, och ska vi också försvara arbetande människors intressen och deras legitima rätt till bra löner och trygga anställningar. 47 (): Statsministern informerade inledningsvis om att ett toppmöte inte uteslutande rör de frågor som står på dagordningen, utan är det informella och off the record-samtalen minst lika viktiga. Jag vet att den fråga som jag ska beröra togs upp på , och statsministern lovade att ta med sig frågan åtminstone. Det handlar om den naturkatastrof som drabbade . Jag vet att har skickat in en ansökan om katastrofstöd. inför den här påskhelgen då många, framför allt de som är verksamma i skogen, inte får någon ledighet utan kommer att fortsätta att arbeta skulle det vara intressant om statsministern kunde ge någon form av besked om vilket mottagande den svenska ansökan har fått och vad det finns för utsikter till stöd med ledning av det. 48 Statsminister (): Det är för tidigt att säga vilket mottagande den svenska ansökan har fått. Den diskuterades inte i det här sammanhanget. Det är kommissionen som hanterar detta. Jag har gott hopp om att vi ska få europeiskt stöd i sammanhanget. Säker är man inte förrän beslutet finns där. En sak är dock säker. De som har drabbats av denna hemska storm, inte bara mänskligt utan också ekonomiskt, behöver ha ytterligare stöd. Det är vi helt klara över, och det stödet kommer de också att få. Hur det ska utformas bereds i , och vi får återkomma till den saken. 49 (): Jag vill börja med att säga att det är väldigt glädjande att vi ligger i topposition i , och det är intressant att se att det inte bara gäller tillväxt och sysselsättning utan även social sammanhållning och miljödimensionen. Det här tycker jag visar att dessa frågor inte motverkar varandra utan att det tvärtom finns ett samband med synergieffekter, att de främjar varandra. Detta för mig över till två andra områden där jag tycker att sambandet borde vara större. Det gäller dagens arbetslöshet och den arbetslöshet vi riskerar och kopplingen till flaskhalsar, arbetskraftsbrist och pensionsavgångar. Man diskuterar ofta dessa frågor separat. Det har till och med varit diskussioner om arbetskraftsimport i stor skala, både i och i övriga . Då undrar jag: Är det inte bättre att försöka se till att dagens arbetslösa och över huvud taget dagens arbetsmarknad förbereds mer inför väntade pensionsavgångar, flaskhalsar, arbetskraftsbrist? Vi vill naturligtvis att folk ska jobba kvar för att förhindra dessa flaskhalsar, men det finns en gräns, och när den är nådd kommer de här människorna att gå i pension. Därför skulle jag vilja fråga om man har försökt knyta ihop de här frågorna. Ett konkret exempel är lärlingsutbildning, där man låter inte minst ungdomar gå bredvid de äldre som man väntar ska gå i pension. Det kan vara nyckelpersoner, inte bara inom teoretiska yrken utan också inom hantverksyrken. De människor som man väntar ska gå i pension har ju en oerhörd kompetens, och det är väldigt sorgligt om man skulle låta denna kompetens försvinna i och med pensionsavgångar. Man kan förbereda sig genom att knyta ihop dagens arbetsmarknad och de framtida pensionsavgångarna. Så min fråga är: Har ni haft några diskussioner om att knyta ihop de här två frågorna? 50 Statsminister (): Det förekommer säkert någonstans i den stora EU-apparaten en sådan diskussion, dock icke på toppmötena. Ett av de få länder där vi för ett sådant samtal är , troligen därför att vi har lyckats pressa ned arbetslösheten längre i vårt land än vad man har gjort i i övrigt. I i övrigt är man just nu upptagen av massarbetslösheten som sådan och funderar inte så mycket på den långsiktiga demografiska situationen. Annars är det faktiskt så som säger, att det som borde bekymra oss mest om man ser det i ett perspektiv på, ska vi säga, fem, naturligtvis är försörjningen av arbetskraft. Just nu upplever vi motsatsen, att vi har för många arbetslösa. Där finns bland annat de unga som är i en mycket utsatt situation. Det är kanske inte alltid de unga som vi har lyckats erbjuda en plats i högskolan med ett vettigt studiemedelssystem. Jag tänker på de unga människor som efter kanske inte ens en fullföljd gymnasieutbildning hamnar på en arbetsmarknad som egentligen bara har att erbjuda dem timanställningar. De är utsatta och har det svårt. Lärlingsutbildningar och en koppling till äldre är vi helt öppna för. Och när nu arbetsmarknaden vänder uppåt tror vi att det som ska göras handlar om anställningsstöd, riktat så att man anställer tidigare och på så sätt kanske också anställer dem som har varit arbetslösa längst. Där har vi nämligen också ett problem som vi måste hantera. Det handlar om unga människors situation och om dem som är på väg in i pensionsåldern, att de kan övertygas om att kanske göra något extra år i produktionen. De där två sakerna tillsammans kommer att vara nödvändiga att hantera om vi ska klara framtidens åldrande arbetsmarknad. 51 (): Tack statsministern för rapporten! Vid EU-nämndens öppna utfrågning ställde jag en fråga till statsministern med anledning av halvtidsöversynen av Lissabonstrategin. Min fråga handlade om behovet av nya arbetstillfällen och om att socialt företagande är en väg till arbete för dem som av olika skäl står utanför arbetsmarknaden. Jag fick ett mycket bra svar av statsministern, som uttryckte att ska vara aktivt och peka på vikten och värdet av det sociala företagandet. Eftersom vi, precis som statsministern sade, kan mena lite olika saker när vi säger socialt företagande vill jag ge en kort definition. Det sociala företagandet är demokratiskt organiserat, ekonomiskt effektivt och med samhällsnytta som mål. Det bidrar till att skapa tillväxt i förening med sociala hänsyn genom att skapa nya arbetstillfällen, minska socialbidragen, minska sjukskrivningarna och bidra till livslångt lärande samt öppna vägar för integration av etniska minoriteter och invandrare. I flera av länder finns det en lång tradition av sociala företag och sociala arbetskooperativ. Bara i finns över hundra sociala företag, ja, kanske flera hundra. I slutsatserna från i står det i punkt 32 att det krävs nya källor till sysselsättning inom bland annat den sociala ekonomin, som för mig också är det sociala företagandet. Min fråga till statsministern är om det fördes någon diskussion om den sociala ekonomin och det sociala företagandet på mötet i . 52 Statsminister (): I viss mening kan man väl säga att det gjordes i och med att vi diskuterade ramverket för hela ekonomin, men specifikt denna företagsform berördes inte i den diskussion som bedrevs i de två gångna dagarna. 53 (): Precis som skulle jag vilja ta upp kvinnornas situation och arbetet för att få ut dem på arbetsmarknaden. Hon efterlyste konkreta förslag på hur arbetet ska gå vidare. Jag har ett förslag till statsministern om vad skulle kunna göra. kom till som ett resultat av ett svenskt initiativ som jag tyckte var väldigt bra och som jag är väldigt positiv till. Det är väldigt viktigt att man planerar för hur ungdomar ska komma in i arbetslivet. Precis samma slutsatser som finns i ungdomspakten skulle hjälpa ut kvinnorna i arbetslivet. Man tar skrivelsen och byter ut ordet ungdomar. Överallt där det står ungdomar kan man sätta in ordet kvinnor. Det skulle vara väldigt bra. Det passar utmärkt. Jag tycker att regeringen skulle kunna ta ett nytt liknande initiativ, men då när det gäller kvinnor i stället. Anledningen till att jag tar upp det här är att jag liksom hoppades att det inte bara skulle bli vackra ord när det gällde kvinnorna. Jag tycker att det knappt finns vackra ord. I rådets slutsatser har man tagit upp jämlikheten med en enda mening. Om det står i proportion till den vikt man ger frågorna är det väldigt allvarligt. Vad säger statsministern om ett sådant här svenskt initiativ när det gäller kvinnorna? Hur skulle det gå hem? 54 Statsminister (): Jag tycker att det är en bra idé. Jag tackar för förslaget. Vi ska fundera på i vilken form och i vilket sammanhang det ska förvaltas. Jag förstår grepp att byta ungdomar mot kvinnor i deklarationen. Det är sant. Vi kommer tillbaka till saken. Jag ska ta en ordentlig funderare på det. Jag tycker att förslaget är både radikalt och konstruktivt. Jag tar det till mig. Tack för idén! 55 (): Jag vill återkomma lite grann till tjänstedirektivet. Vi som jobbar med transportfrågor här i vet att vi har haft ett annat direktiv som har återförvisats för att det inte blir godkänt av parlamentet. Parlamentet röstade ned det, och så har det kommit tillbaka. Det är hamndirektivet. Tyvärr fanns väl den kritik som riktades mot hamndirektivet av både parlamentet och delvis av rådet med i det nya förslaget till direktiv. Jag skulle vilja fråga utan att måla någon viss potentat på väggen: Finns det uttalanden som är så starka från kommissionen att vi kan vara säkra på att inte få tillbaka ett tjänstedirektiv med de problem som vi har riktat kritik mot så tydligt både från och fackföreningsrörelsen? Kan vi vara säkra på att inte få samma problem igen och samma kanske onödiga diskussion och debatt som vi har haft om hamndirektivet? 56 Statsminister (): Nej, vi kan inte vara säkra, även om det skulle förvåna mig mycket om kommissionen var så okänslig att den inte har tagit emot signalerna. Men säker är jag inte. Jag har stor respekt för denna stora EU-apparats förmåga att mala om samma saker en gång till och sedan komma ut med i stort sett samma biff. Vi får se upp, och vi får vara aktiva. Jag uppmanar särskilt de fackliga organisationerna att fortsätta sin bevakning. Vi som tillhör de progressiva politikerna i får se till att vi bygger allianser med så många som möjligt så att vi säkrar ett tjänstedirektiv som är vettigt. Men det blir en politisk kamp hela vägen fram. Det finns de till och med i den här kammaren som tycker att det nuvarande tjänstedirektivet skulle ha tagits. De har kamrater ute i som inte helt saknar inflytande. Så ser det sorgligt nog ut. 57 (): Statsministern nämnde i sin återrapport från toppmötet att det vid middagen hade diskuterats om lite överraskande och att den diskussionen resulterade i att EU på plats tillsammans med tribunalen ska följa situationen i och hur samarbetet med Haagtribunalen sköts. Bland annat gäller detta den för krigsförbrytelser misstänkte Gotovina, att han ska överlämnas eller överlämna sig till tribunalen. Jag tycker att det är viktigt att får möjlighet att bli medlem i EU i och för sig, men är det här början till en glidning i EU om vilka krav som ställs på länder som ges möjligheten att söka medlemskap i ? Kan man ana att det finns en början till en sådan glidning? 58 Statsminister (): Det hoppas jag verkligen inte att det handlar om. Återigen: Säker kan man aldrig vara.