prot · GS0984 · 2005-03-03 00:00:00 — Allt vad jag har lärt mig om barnspsykologi tyder på att detta inte är sant. Utöver flera traumatiska upplevelser har dessa barn också levt under rädsla, oro och hot om att sändas tillbaka till sitt hemland från vilket de flytt. De känner förstås också föräldrarnas oro för att behöva sändas tillbaka till ovisshet. Deras psykiska störningar som har lett till livshotande funktionsbortfall är en följd av svåra psykiska trauman i kombination med en hotfull livssituation under och är inte avsiktliga. Låt en oberoende expertgrupp bedöma barnen, enligt det förslag som lades fram av fem partier i socialförsäkringsutskottet, men gör det snabbt, för det är bråttom eftersom dessa barn har livshotande tillstånd. åtog sig att efterleva FN:s konvention om barnets rättigheter. antog regeringen en nationell strategi för genomförandearbetet. Det har kommit rapporter från och som visar på stora brister i landets kommuner och även bland myndigheternas agerande när det gäller genomförande. Min fråga är: Tycker barnminister , som är ytterst ansvarig för barns situation i vårt land, att vi följer för de grupper av barn som jag har lyft fram? Jag hoppas att jag får ett ärligt och konkret svar den här gången. I detta anförande instämde , , , , , , och (alla fp). 132 (): är ett bra land att leva i för de allra flesta barn, dock inte för alla. Vårt land har en stolt tradition av demokrati, solidaritet och öppenhet. Vi hade tidigt en insiktsfull och bra barnpolitik för barns välfärd och hälsa. Barnbidrag, föräldraledighet, mödravårdscentraler, barnavårdscentraler, skolhälsovård och tandvård infördes för att säkra barns rätt till vaccinationer och gratis tandvård. Barnens rätt till integritet och skydd stärktes genom förbudet mot barnaga. Denna politik har bidragit till att vi har världens lägsta spädbarnsdödlighet och en bra fysisk hälsa hos barn och ungdomar. Barn och ungdomar har rätt till en fri skolgång som har bidragit till att ungdomarna har blivit kreativa och nyfikna. Men någonting allvarligt har hänt i . Barns rättigheter och rätt att bli lyssnade på och tagna på allvar är inte självklar för alla barn och ungdomar i . Alltfler barn och ungdomar mår sämre. Det gäller i stor utsträckning särskilt flickor och barn till invandrare. Många asylsökande barns situation är katastrofal. Jag instämmer med tidigare talare som har beskrivit asylsökande barns situation. Man måste absolut göra någonting åt den situationen . Den psykiska ohälsan hos barn och ungdomar i försämras, och det är allvarigt. Ingen annan konvention om mänskliga rättigheter har någonsin fått så stor uppslutning över hela världen som . Den ska vara ett kraftfullt verktyg i arbetet för barns rättigheter. Staten har det yttersta ansvaret för att barns rättigheter enligt förverkligas. För att förverkliga rättigheterna för barn i utsatta situationer krävs att man vet vilka som ansvarar för att rättigheterna uppfylls. Man måste veta vilka makthavare och beslutsfattare som kan förbättra barns situation. har fått skarp berättigad kritik från som bland annat kräver att gömda flyktingbarn får gå i skola. Dessutom måste svenska domare lära sig mera om barn. fick kritik på över 40 punkter, ungefär dubbelt så många som förra gången . Villkoren för barn i är alltför olika. Vissa kommuner åsidosätter barnens rättigheter utan att något händer. bör få en starkare ställning och kunna engagera sig i enskilda fall, anser . behöver en bättre statistik, till exempel om antalet funktionshindrade barn och antalet barn som utsätts för övergrepp. Arbetet mot rasism och mobbning måste bli bättre. har drivit flera av dessa frågor, till exempel att ska få mera makt. Det räcker inte med punktinsatser såsom projektet och extra öronmärkta miljoner för att lappa igen de största hålen i skyddsnätet. Det är nödvändigt med strukturella förändringar på alla nivåer, i riksdag, kommuner, länsstyrelser och inom verk och myndigheter. Det är inte endast en angelägenhet för skola, vård och omsorg. Efter sin granskning föreslår att regeringen måste precisera målen, öka och konkretisera kraven på verk och myndigheter och arbeta för att implementeras i deras verksamhet. Det är inte till fyllest att det kanske bara är som klart visar att man arbetar för att följa . Måluppfyllelsen på nivå måste utvärderas av staten. artikel 5 b säger att man ska överväga regler för absolut rätt till biträde för barn i domstolar. Barnens röst i rättsprocesser måste höras. Deras ställning måste stärkas, och deras synpunkter måste tas på allvar. menar att bland annat domare, poliser och socialarbetare måste få en generell och specifik kompetens för att arbeta med barnperspektiv och förstå skillnaden mellan föräldrars rätt och barnens rätt. har uttalat att barns uppgifter om våld, hot och övergrepp måste tas på största allvar. delar den uppfattningen. Vi anser att särskilda barnprotokoll ska upprättas i mål som rör vårdnad, boende och umgänge där alla beslut ska motiveras utifrån barnets bästa. Varje barn ska ha ett ombud med specialkompetens. Barnens rätt måste ovillkorligen stärkas i när det gäller såväl flickor och pojkar som barn som tillhör minoritetsgrupper och barn med särskilda behov. Regeringen har det yttersta ansvaret för att åtgärda de brister som visat på. Det program som ministern talar om måste vara konkret. Det måste komma . Och vad är ett för barnrelaterade frågor? I detta anförande instämde (). 133 (): Det är bra att debatten om hur efterlever förs här i . Det visar att vi lyssnar på dem som känner stor oro över utvecklingen i vårt land. Trots att vi är ett välmående land där de allra flesta barn får gå i skolan, har tillgång till sjukvård, har ett hem och sällan behöver gå och lägga sig hungriga, finns det alltför många barn och ungdomar som känner stor oro . Vad de saknar är ofta trygghet. Statistiken över barns och ungdomars psykiska ohälsa talar sitt tydliga språk; här är det något dramatiskt som håller på att hända. Brisrapporten som kom visar på det stora antal kontakter som tagits av barn och ungdomar. Det är barn och ungdomar som i sin förtvivlan och hopplöshet ringer eller sms:ar för att få en vuxenkontakt, en kontakt med någon som lyssnar och som bryr sig om. I Rädda Barnens årsrapport, som också kom , är . Där beskrivs hur barn som växer upp i en fattig familj upplever sitt liv och sin situation. Trots en viss minskning lever i vårt land fortfarande över en kvarts miljon barn i en fattig familj. Och skillnaden ökar mellan fattiga och rika, mellan barn med utländsk och barn med svensk bakgrund och mellan barn till ensamstående och barn i familjer med två vuxna. En fråga som har varit och är mycket aktuell, som i högsta grad berör barn och vårt sätt att tolka , är på vilket sätt vi hanterar och behandlar frågan om de apatiska flyktingbarnen. Frågan har diskuterats här i talarstol och dessutom behandlats i socialförsäkringsutskottet. Vi från fem partier i tog ett utskottsinitiativ där vi framförde önskemål om att dessa barn som hamnat i ett svårt apatiskt tillstånd skulle få uppehållstillstånd av humanitära skäl. Tyvärr fick vi ingen majoritet i utskottet för detta förslag. Läkare, sjuksköterskor, organisationer som arbetar med dessa frågor och otaliga privatpersoner har reagerat på vår flyktingpolitik. Vi har kunnat läsa rubriker som Svensk flyktingpolitik en humanitär katastrof, Ett ädelt misslyckande och Sätt det enskilda barnets bästa främst i debatten om barn i apatiskt tillstånd. Men det verkar som om alltför många i denna riksdag har slagit dövörat till och bryr sig alldeles för lite om dessa utsatta barn. Min förhoppning är att både socialdemokrater och moderater vid nästa behandling i utskottet som sker ska ha påverkats i positiv riktning när det gäller en humanitär bedömning av asylskälen för dessa apatiska barn. Det finns tydliga tecken på att stress och psykiska problem hos barn och ungdomar ökar. En stor majoritet bland daghems- och skolpersonalen uppger i olika enkäter att problemen vuxit snabbt . Depressioner har blivit vanliga hos barn, och förskrivningen av antidepressiva medel till dem har mångdubblats . Vad kan detta bero på, frågar jag socialminister . Jag tror knappast att det är skolans fel. Däremot upplever många föräldrar att de får stressa mer än tidigare och att deras tid med barnen har minskat. Hela vårt samhälle har ett mycket högt uppskruvat tempo. Medieutbudet är enormt och pressen på våra barn och ungdomar är stor. Vi måste ta reda på mer om orsakerna till försämringen i hur barn och ungdomar mår, om orsaken finns i familjen, i medierna, i reklamen eller i skolan eller om det är flera olika orsaker som samverkar. Något har hänt som drabbar barn och ungdomar, och det är dags att vi tar reda på vad! Barn behöver kärlek, trygghet och omtanke. De behöver bli sedda och få komma till tals, och deras åsikter måste respekteras. Att ge barnen mer tid är mycket väl använd tid. Barnaåren går så fort, och det tar tid att lägga en bra grund att bygga vidare på. Alla föräldrar måste få större valfrihet att själva bestämma om och hur länge de ska vara föräldralediga, vilken barnomsorg de vill välja och kunna tillbringa med sina barn. Barn måste få ta tid. Jag kan inte låta bli att rekommendera er att läsa debattartikeln i av Per Kågesson, där han visar på att barn har olika behov och att det också ställer olika krav både på familjer och på barnomsorgen. Här måste friheten öka för familjerna att få samman livspusslet på ett bra sätt. 134 (): Låt mig börja med att tacka som begärt eftermiddagens debatt. Det finns verkligen tusen och en anledningar till att lyfta fram hur vårt samhälle behandlar vår gemensamma framtid och det uppväxande släktet. Jag hade så gärna, fru talman, kolleger och tv-tittare, velat använda min debattid till att prata om hur vi i fortfarande bygger skolbyggnader som inte är anpassade för barnen, hur man tränger in alltför många elever i samma klass, hur mobbning uppstår, hur alltfler barn växer upp i fattigdom, om föräldrarnas ångest när de inte kan ge allt till sina barn, hur telefonsamtalen till ökar, hur unga tjejer skär sig i armarna av den ångest som ingen kurator är kvar att ta hand om, hur utskrivningen av antidepressiva medel till barn i stället ökar, hur pojkar i idrotten och på gymmen använder anabola, hur barn utsätts för sexuella övergrepp, hur narkotikan kryper ned i åldrarna, hur stressen ger tecken på åderförkalkning hos dagisbarn, hur otryggheten ökar hur många barn som helt enkelt inte blir sedda. Jag hade velat polemisera mot och idéer om att hårdare tag och längre straff ska hjälpa den 14-åring som kommit på glid och är en del av samhället. Jag hade velat säga att straff inte ger trygghet och att trygghet är det enda som kan minska brottsligheten. Jag hade velat fråga varför inte vill ge samma rättigheter till barn till homosexuella som till andra barn. Jag hade velat säga ja till och krav på att också gömda flyktingbarn ska få rätt till skolgång. Jag hade velat tala om situationen ute i världen, om de palestinska flyktingbarn jag mött som inte har ens en strimma av hopp, om barnsoldater, om hur de som aldrig startar några krig barnen alltid blir de första offren, om hur svenska minor lemlästar lekande ungar, om trafficking, sexhandel och slavhandel med barn i . Jag hade velat tala om rättvisa, fritidsgårdar, mer pengar till skolan, tull för att stoppa trafficking av knark, arbetstidsförkortning, rätt för småbarnsföräldrar att vara hemma och ett stopp för vapenexporten. Jag hade velat vara stolt över den barnmiljard som socialministern nämnde och som drev igenom. Jag hade velat vara stolt över att tillhöra det parti som ville flytta fram ikraftträdandet av den sexualbrottslag som vi beslutade om i går. Jag hade velat visa friårets betydelse för barnen. Jag hade velat kräva barnkonsekvensanalyser vid alla beslut som rör barnen. Jag hade velat kräva sänkt rösträttsålder. Jag hade till och med velat berömma projektet . Men, fru talman, det finns något som hindrar mig, något som är för mig helt obegripligt, helt oanständigt och väldigt sorgligt och som jag måste tala om före det andra. Den här , eller rättare sagt en del av den, tog nämligen genom socialförsäkringsutskottet ett beslut . Det var ett beslut som riskerar att putta svaga, sjuka, döende barn över den gräns där de aldrig igen kan bli återställda eller där deras liv kommer att släckas innan det ens hunnit börja. Runtom i ligger 100, 150, kanske 200 barn som kommit hit från länder i krig eller med svår etnisk förföljelse. Det är trasiga barn som bär på svåra trauman, med minnen av att se sin mamma bli våldtagen, sin pappa död eller som kanske själv har blivit våldtagen. Det är barn som brutit samman av sina trauman och brutit samman i den svenska asylprocessen. Det är barn som kan äta, gå på toa, kommunicera barn som skulle dö om de inte matades med sond. Det är apatiska, devitaliserade barn som två största partier inte tydligt vill säga ska få stanna i . Man kan tänka sig att de sänds tillbaka till just de länder, den förföljelse, där de en gång fick sina trauman. När jag kom in i för lite hade jag lärt känna en livlig liten flicka med kastanjebrunt hår och ett klingande skratt som helst av allt ville bli doktor när hon blev stor. Hon bodde i med sin familj. Där hade hon fått en ny mormor i kommunens trygga . , som hon hette, hade en svår och ovanlig ögonsjukdom som skulle göra henne blind om hon sändes tillbaka till Bosnien. Jag tog med henne hit till . Hon satt på läktaren medan , dåvarande migrationsministern, stod här nere. Jag frågade honom vad egentligen betydde för honom. Han hade lite svårt att svara. Han, ordens okrönte mästare, gled lite. Jag vet inte om det berodde på att han var tvungen att titta upp på och se hennes min bakom de svarta solglasögonen. Jag vet inte heller om han längre tänker på det mötet. Men jag vet att gör det. Hon är tillbaka i Gorazde, Bosniens fattigaste kommun. Hon får ingen vård, och hennes syn blir allt sämre. Hon kommer att växa upp i ett land utan några möjligheter för funktionshindrade, och hon kommer att vara dömd till blindhet av de svenska utlämningsmyndigheterna. Jag sade då, när utvisades, att vi rullade nedför en moralisk nedförsbacke. Sedan har vi rullat snabbt. avvisar man barn utan några livsfunktioner till länder där de riskerar döden, avrättade av svensk flyktingpolitik. Enligt artikel 24 i har förbundit sig och erkänt barnets rätt att åtnjuta bästa uppnåeliga hälsa. Där står att konventionsstaterna skall sträva efter att säkerställa att inget barn är berövat sin rätt att ha tillgång till hälso- och sjukvård, alltså sådan hälso- och sjukvård som de behöver. Det står: Inget barn. känner inga gränser inga geografiska gränser, inga etniska gränser. Ändå utvisas nu apatiska flyktingbarn. Som flygs de ut ur vårt land. Fem riksdagspartier försökte stoppa det. Vi försökte utverka en förordning om att barnen skulle få stanna. Socialdemokraterna och , kolleger i socialförsäkringsutskottet, sade nej. I debatten här sade att vi skulle vara stolta över hur barn har det i . Låt mig då fråga: Är stolt när hon hör om de apatiska flyktingbarnen? sade att vi borde kunna låta de här barnen stanna på grundval av de regler som vi redan har. Jag håller med henne. De borde ha fått stanna för länge sedan, innan apatin bröt ut. Men är det inte så. Varför är ni då inte med på en förordning? Är principerna, eller kanske regeringsfähigheten, viktigare än barnen? I detta anförande instämde och (båda v) samt (). 135 Socialminister (): När det gäller de apatiska barnen och deras situation är läget naturligtvis inte acceptabelt. Vi berörs väl alla oerhört starkt av de reportage som vi tar del av om hur dessa barn har det. Frågan är bara hur man hjälper dem på bästa sätt. Att vi alla är upprörda och tar den här situationen på allra största allvar är ju bakgrunden till att regeringen tillsatte en nationell samordnare för barn i asylprocessen som uppvisar svåra stressreaktioner i form av stark uppgivenhet. Den nationella samordnaren har ett uppdrag som sträcker sig fram till slutet av 2006. Då ska arbetet redovisas. Men det ska ske en delrapportering. Den nationella samordnaren har möjlighet att, och ska också, lägga fram en rapport . I det uppdraget ingår det att öka kunskapen om förekomsten av barn med just dessa uppgivenhetssymtom. Det ska ske en kartläggning, en analys. Det ska dessutom utvecklas förebyggande strategier och rutiner för samverkan med alla de olika aktörer som är inblandade när det gäller dessa barn. Det ska också ske en redovisning av hur de symtom som dessa barn uppvisar ser ut i resten av . Det här uppdraget är aktionsinriktat, men låt mig också säga att en av grundstenarna i vår asylpolitik är att bedömningen av skälen till rätten till asyl ska ske individuellt. Det handlar om att säkra rätten till asyl, och det stämmer också överens med det åtagande som som land har gjort tillsammans med andra länder: att slå vakt om asylrätten. När det gäller asylprocessen i övrigt har det skett en fortlöpande granskning av hur vi ska kunna förbättra denna process, hur på ett bättre sätt än tidigare ska kunna redovisa barns egna berättelser om sin situation, att man låter barn komma till tals, att man i de olika utredningarna redovisar deras situation samt att det sker ett fortsatt kvalitetsarbete och en kvalitetssäkring av själva asylprocessen. Detta uppdrag har . De har också ett mycket klart uppdrag när det gäller handläggningstiderna. När det gäller de ensamkommande barnen är en riktgräns uppsatt. Det är också viktigt att ha en bra samverkan mellan och . Det har skett en betydande förbättring. Jag tillhör dem som har kunnat följa den utvecklingen fortlöpande, och jag kan se att de gruppboenden som man nu har i bruk i regi, där man arbetar tillsammans med på ett bra sätt, har utvecklats till det bättre. Slutligen vill jag bara säga något om barnperspektivet i våra regleringsbrev. Det har givits ett uppdrag till 40 myndigheter. Det har skett en återkoppling, en återrapportering. Vi bygger ut detta. Men det är en process, och det är viktigt att man har en fortlöpande återkoppling just för att bevara legitimiteten och tilltron till att kunna utveckla barnperspektiv på ett bättre sätt än vad man gör på många håll . 136 (): Vi kristdemokrater är ju långtifrån ensamma om att kritisera regeringens flyktingpolitik. Anledningen till debatten är kritik, men också många andra instämmer. Det gäller bland annat lyssna på det: tortyrkommitté. Det gäller Amnesty, ärkebiskopen och kyrkorna i , , , olika flyktinggrupper och många vanliga svenska medborgare. Socialdemokraterna får också kritik av sina egna. , som var en av dem som var med och utarbetade , talar om en förtroendekris i flyktingpolitiken. Han säger att kritiken är så allvarlig att det finns ett behov av en genomgång av allt, inte minst behandlingen av barn. Det går inte att förklara bort med att vi har gjort vissa åtaganden och givit vissa uppdrag, . Det räcker inte. Det är kris när det gäller flyktingfrågan. har presenterat en rapport om hur lever upp till när det gäller flyktingmottagningen . Där ger vi ett antal förslag till åtgärder för en humanare flyktingpolitik, främst då för barnen. Om de genomförs skulle vi komma betydligt närmare intentionerna i både och Genèvedeklarationen. Det första krav vi har där är att ändra beslutet och låta de apatiska flyktingbarnen stanna i av humanitära skäl. En nationell samordnare är tillsatt, säger . ska en första rapport komma, och sedan ska hon jobba . Det här är en akut situation. Vad händer om det första barnet dör? Vi kan inte tala om . behöver de här barnen akut hjälp. Sedan kan samordnaren ta reda på det som behöver tas reda på. First things first. Vi måste sänka ribban för vad som är humanitära skäl genom en tydligare lagstiftning. Det är så suddigt att man kan göra godtyckliga bedömningar. Så kan vi inte ha det, utan här måste vi ha en tydligare lag. Ensamkommande flyktingbarn måste få ett bättre mottagande. Lite grann har hänt det kan jag hålla med om men ansvaret är fortfarande oklart. Det har ju gått . De måste få en särskild företrädare när de kommer hit. Sedan måste ett familjehem utses som har de befogenheter som man har i ett vanligt hem. Vi vill att en flyktingbarnkommission för försvunna barn tillsätts. Det måste bringas klarhet i vad som har hänt med de barn som avvisats och med dem som försvunnit från . Vi kan inte fortsätta att blunda för det. Det måste vara en huvudregel att höra varje barn om dess egna asylskäl. Barnen har ofta egna asylskäl, och dessa ska vägas in i bedömningen av hela familjen. Det görs mycket sällan . Högst tre månaders handläggningstid kräver vi också. säger att har getts uppdraget att hålla tiden, men de fick ju inga pengar. Det är klart att det behövs mera pengar så att man kan anställa fler för att göra de här utredningarna. Vi anslår mer pengar för detta i vår budget. Barn som vistas i och som har gömda föräldrar måste få lagfäst rätt till skola och vård. I den kaotiska verklighet som de här barnen befinner sig i är skolan en oerhört viktig och stödjande faktor. Alla barn utan undantag har rätt till undervisning. Barnens bästa måste sättas främst i alla asylärenden, och då inte bara i ord utan också i handling. Jag lyssnar gärna på kommentarer till de här förslagen och upprepar min fråga: Går det att tolka så att det är till de apatiska barnens bästa att utvisas i det tillstånd de just nu befinner sig i? 137 (): Det tvåminutersinlägg som återstår är kort, alltför för att kunna kommentera andra debattörers inlägg. Jag kan därför bara hänvisa till mitt huvudanförande där jag fastslog att barn med livshotande sjukdomar inte ska utvisas ur . Jag vill också hänvisa till framställning där regeringens bristande handläggning och tillkortakommande kraftigt kritiseras. Det är en bister kritik och läsning som tål att tittas på. inledde med att beskriva ett barns vardag i där det inte fanns många solstrålar. Jag vill bara påminna om att han och hans parti faktiskt utgör regeringsunderlaget och borde kunna göra något åt saken. Apropå kritik mot asylprocessen även var inne på detta vill jag passa på att här från talarstolen fråga: Är ni två och era partier också övertygade om det bristande tillkortakommandet, så att ni tillsammans med oss skulle kunna ställa ett misstroendevotum mot migrationsministern? ökar den psykiska ohälsan och självmordsförsöken bland unga människor. Många vuxna mår inte heller bra. Sjukskrivningstalen är alarmerande, likaså de psykiska problemen. Vuxna som inte mår bra orkar inte lyssna på sina barn och inte heller på andra barn. Självmordsförsök är förtvivlade rop på hjälp, och självmorden bland unga utlöses inte sällan, i vuxnas ögon, av bagatellartade händelser. Två unga liv går förlorade. Minst tio gånger fler försöker ta sina liv. , forskaren som intresserat sig för förutsättningarna för att kunna få leva ett friskt och meningsfullt liv, menar att människans egen kontroll är en nyckelfaktor. Ju tryggare vi är i våra liv, desto bättre mår vi. Barnet känner av också familjens själsliga hälsotillstånd. 138 (): Jag bad socialminister om ärliga och konkreta förslag, men jag tycker inte att jag hittar så många sådana förslag i socialministerns svar. Det var mera att vi har tillsatt en utredning som det sägs i nästan alla frågor som vi tar upp här i och att det nu ska bli bättre. Hjälp behövs, men det ska bli bättre. Vi har tillsatt en nationell samordnare som ska lägga fram en rapport och så vidare. Men här gäller det barn som lever och som kanske inte lever . Det går inte att vänta eller på att utredningen ska bli klar, utan man måste göra någonting . Barn går inte i repris, säger vi ofta här från talarstolen. Nej, det gör de inte. De här barnen har det jättejobbigt just , och vi vet att det rör sig om många barn. Vad man kan fråga sig är hur det kan ha blivit så många sådana här barn i . Det beror säkert på att vi haft en helt tokig flyktingpolitik i det här landet.