prot · GS09116 · 2005-05-09 00:00:00 — Jag är tveksam till för all del inte enbart tveksam utan kritisk att man inte vet på vilket sätt de offentliga pengarna fördelas inom en statlig myndighet. Ministern väljer i sitt svar att anknyta till prestation. Det tycker jag är bra. Men vi har ett krav på att grundutbildningen ska vara forskningsanknuten. En liten del av varje helårsprestation behöver alltså knytas till forskningen. Jag tror att det är här som ministern och jag inte riktigt har förstått varandra med tanke på det svar jag fick på min interpellation. Det skulle i så fall vara rimligt att en liten del av fakultetsmedlen automatiskt kopplades till en helårsprestation. Varje student inom ett universitet ska ha en forskningsanknuten utbildning. Det är här det också blir fel. Ministern svarar att fördelningen av forskningsresurserna, alltså fakultetsmedlen, de statliga medlen, till lärosätet sker efter en forskningspolitisk bedömning och bestäms inte efter hur stor andel av landets grundutbildning ett visst lärosäte har. Jag tycker egentligen inte att det ska bestämmas utifrån andel. Med tanke på att vi vet att varje student ska äga rätt att få en forskningsanknuten utbildning är det rimligt att en liten del jag kan tänka mig till exempel någon liten peng eller liknande följer varje student just för forskningsanknytningen. Det är här det blir snett . Jag har lagt upp så pass många utbildningar vid innan jag blev politiker på heltid att jag vet att det är det här vi får problem med. Vi kan inte få varje student att få denna forskningsanknytning när anslagen blir för låga. Statsrådet anför att forskarna på är framgångsrika på att söka externa medel. Men vad också externa finansiärer funderar på är: Ska vi vara med och betala grundutbildningens forskningsanknytning? Det sker tyvärr i vissa lägen och måste ske, för fakultetsmedlen räcker inte för att täcka den forskningsanknytning som krävs för varje helårsstudent. Åter vill jag fråga statsrådet: det några tankar på att vara tydlig med utifrån vilka kriterier som de här fakultetsmedlen ska tillföras lärosätena? 11 (): Jag tycker att det är en viktig och relevant interpellation som har ställt, förvisso utifrån ett regionalt perspektiv. Universiteten är oerhört viktiga studiepunkter i landet för utveckling, företagsamhet och forskning. är oerhört betydelsefullt för sin region, ett av landets främsta universitet. Svaret ger en genomgång av de principer som resulterar i faktiska statliga pengar till universitetsvärlden och till . Det är uppenbart att det är en hel del kvalitativa och skönsmässiga faktorer som ligger till grund för fördelningen. En samlad bedömning av behov och förutsättningar är det som ligger bakom. Det kan man alltid säga. Men jag instämmer i den fråga som ställer: Vilka beräkningsgrunder gäller? Det tror jag är oerhört viktigt för varje universitet att veta, inte minst som uppenbarligen, enligt de fakta som har visat i sin interpellation, ligger i strykklass. Statsrådet hänvisar till att en viss ökning av anslaget har skett, och det är bra. Om det är statsrådet eller tidigare statsråd som ligger bakom detta kvittar, för det är regeringen som står bakom. Jag vill tolka det positivt så att det är riktigt som sägs i interpellationen: ligger efter, och det har tillförts ytterligare resurser. Jag vill tolka statsrådets svar som att det kommer att fortsätta i den riktningen. Är det så är jag positiv. Jag tycker ändå att det är intressant att få besked på interpellantens andra fråga om hur beräkningsgrunderna fungerar så att rättvisa vid fördelningen upprätthålls. 12 Utbildnings- och kulturminister (): Låt mig börja med att säga att jag tycker att det är bra att vi får tillfälle att diskutera här . är ett av våra mest framstående lärosäten, en av våra mest framstående forskningsinstitutioner i . De är väldigt duktiga på forskning, och det gör att de också kan dra till sig mycket forskningsfinansiering. är ett av våra nyaste universitet. Det blev universitet och är fortfarande ett lärosäte som växer. Min åsikt är att de nya högskolorna och universiteten ska ges möjligheter att växa och komma i fatt. Vi vet hur mycket till exempel och har bidragit till svenskt forskningsväsende och svensk utbildning och sina regioner och hur framgångsrika de etableringarna har varit. Den lärdom jag drar är att vi ska fortsätta att satsa på att de ska växa sig starka. Jag drar också slutsatsen att det och är kan de som är nya nu vara när de fått samma ålder som och . Jag vet att i alla fall delar min syn. Jag vet också att vi tillsammans har fått kämpa hårt här i denna kammare för den synen, för den är kontroversiell och möter starkt motstånd. Här ser jag i alla fall en allians med . föreslår att det ska vara andra beräkningsgrunder för anslagen till forskning så att det blir tydligare vilka beräkningsgrunder som finns och att det ger ett mer förutsägbart resultat, såvitt jag förstår det. Det blir snett , säger hon. Hon pekar på att anknytningen till grundutbildningen ska bli mer bestämmande. Men här blir jag inte riktigt klar i knoppen på vad som menas. Å ena sidan är det väldigt stora problem, enligt , med dagens system som behöver åtgärdas. Men å andra sidan säger hon att av den här åtgärden ska bara en liten andel knytas till grundutbildningen. Men då blir det bara en liten förbättring av detta väldigt allvarliga problem som pekar på. Ska det vara någon stuns i förslaget måste det genomföras med kraft. Då befinner vi oss i ett fundamentalt annorlunda universitetsväsen i , där mängden studenter man har i grundutbildningsintensiva ämnen som engelska och idrottslära blir bestämmande för hur mycket forskningsresurser lärosätet får. Mer specialiserade forskningsinstitutioner som skulle då plötsligt bli av med massor av pengar så att det kan bedriva sin spjutspetsforskning. Eller låt oss använda den här metoden för . I nanoteknologin ligger i världsfronten, men det bedrivs nästan ingen grundutbildning i det ämnet. Ska de plötsligt bli utan forskningsmedel därför att de inte har någon anknytning till den grundläggande engelskundervisningen? Den här principen leder till ett konstigt . Jag anar att själv inser det eftersom hon föreslog att den bara skulle genomföras lite, lite grann med en liten, liten andel. Men min åsikt är att forskningspengar ska fördelas dit där de gör mest nytta. Jag tror att de kommer att samverka mycket med grundutbildningen, men att koppla dem mekaniskt så att det blir förutsägbart och matematiskt kommer bara att stimulera alla högskolor att satsa på de ämnen som ger lönsamhet, och det tror jag vore olyckligt. 13 (): Jag tror att ministern missförstod mig lite grann. Det som är tydligt här är ju inte att till exempel nanoteknologi skulle få mindre pengar, men att det i beräkningsunderlaget skulle finnas med hur mycket forskningspengar som ska serva grundutbildningen. Jag har ingen klar modell för hur det här skulle gå till. Men jag anser inte att det finns någon klar beräkningsgrund för de olika lärosätena så att de kan se hur mycket pengar de kan få, åtminstone inte på de olika håll som jag har förhört mig om. Det är det som jag efterlyser. Sedan vänder jag mig emot det som ministern sade i sitt svar, att antalet grundutbildningsplatser inte på något sätt ska påverka tilldelningen av forskningsanslag. Ska man serva varje elev med en forskningsanknuten grundutbildning behövs det medel för det. Det innebär å andra sidan att det finns lärosäten som kanske inte har forskning alls på de områden som man bedriver utbildning inom. Ändå äger dessa studenter rätt att få en forskningsanknuten utbildning. Då måste det finnas pengar för detta, och de kan knappast tas från annat håll. Vad jag egentligen efterlyser i interpellationen är en beräkningsgrund så att våra lärosäten vet vad de ska göra för att få mera pengar. Jämfört med andra universitet i världen och i får forskare jobba hårdare för sina forskningspengar än många andra, helt enkelt på grund av detta eviga ansökande om pengar från alla möjliga finansiärer. Det tar tid och kraft från utrymmet för forskningen, och forskarna har det ju inte som sin huvuduppgift och huvudkompetens att ansöka om pengar, men tyvärr är det väldigt mycket sådant. Detta skulle de besparas om det fanns en tydlighet i beräkningsunderlaget så att våra framstående forskare visste vad de ska göra på sitt universitet för att få del av mer av statens fakultetsmedel. vet man inte hur beräkningen sker. Sedan kan ett beräkningsunderlag mycket väl innebära att just på grund av den forskningsinriktning som man har där ska ha mer pengar än där man inte har det. Jag tror inte på att det ska vara lika för alla rakt över, utan jag tror på det som ministern säger i sitt svar, att det är viktigt att vi har profilerade universitet och lärosäten och att det är viktigt att vi har olikheter och mångfald. Det tycker jag också, men man behöver veta varför får så mycket pengar, varför får så mycket och varför får det man får där. Beräkningsgrunderna måste bli tydliga. I forskningspropositionen föreslås det att ska få mer pengar. Det är jättebra. Vi är väldigt glada för det. Men fortfarande vet vi ju inte varför man får just så mycket mer och inte mindre eller ytterligare mer. Vi har inte något beräkningsunderlag. Vi vill veta vilka kriterierna är för varför ett lärosäte får si och så mycket fakultetsmedel. Vi vill ha en sund förklaring till varför får så mycket mindre pengar än andra universitet i jämförbar storlek. 14 (): Jag tycker att det är utmärkt att utbildningsministern är så insiktsfull, kunnig och tydlig i fråga om som ju är ett förnämligt lärosäte som vi är stolta över i och i hela . Jag delar också utbildningsministerns syn att det är bra att vi har olika universitet och att universiteten över landet kan växa. Jag har också noterat i några andra interpellationsdebatter att utbildningsministern har undrat var står i fråga om utlokalisering av statliga myndigheter till , vilket har utsatts för regionala synpunkter och kritik, och jag kan förstå den kritiken. Men jag tycker att regeringen har skött sig bra i den frågan. Det är bra att får nya statliga myndigheter så att det blir ett bra centralt myndighetsarbete även där. Jag tycker ändå att ligger lite i strykklass när det gäller fördelningen av anslag. Det är mycket bra att regeringen har skjutit till ytterligare 34 miljoner. Jag tolkar det så att detta kommer att förstärkas så att man i kan komma i fatt. Det är ett bra besked till östgötarna och till . Sedan vill jag en sista gång understryka det som säger, att det vore bra om det klargjordes hur medlen till universiteten fördelas. Det tycker jag borde förtydligas. 15 (): Jag har lyssnat med stort intresse på den här debatten. Utbildningsministern beskriver forskning och olika specialiteter vid olika universitet. Jag vet inte om utbildningsministern har hunnit att besöka . Jag kan tro att inte riktigt har förstått hur forskning går till i . Vi har ett unikt koncept och nytänkande när det gäller temaforskning. De teman som finns är teknik och social förändring, barn, vatten samt kommunikation. Studenter från olika discipliner forskar tillsammans. De har sina seminarier ihop och de får möjlighet att bredda sin kunskap. På det viset är det såvitt jag vet inte jämförbart med något annat universitet i . Kan det vara så att detta spelar in när det gäller fördelningen av forskningsmedel? Jag håller helt med i den här frågan, och vi har motionerat gemensamt om detta. Det vore väldigt bra om man kunde få med beräkningsgrunden, inte minst därför att det specifika sätt som forskningen vid bedrivs på är annorlunda jämfört med andra universitet. Men, som sagt, besked om beräkningsgrunden skulle kunna klarlägga detta. 16 Utbildnings- och kulturminister (): Låt mig upprepa att gör ett väldigt bra jobb. De är duktiga på forskning, de drar till sig mycket forskningsfinansiering och de växer. är ett exempel på hur nytänkande inom universitetsvärlden kan frodas inom de nya lärosätena. Det uppmuntrar oss som vill gå vidare på den vägen. Jag tolkar beröm för nytänkandet som ett stöd för min ståndpunkt i den frågan. Jag hoppas att driver det synsättet också i sitt eget parti. När det gäller fakultetsanslagen får genom den forskningsproposition som jag presenterade dubbelt så stort påslag som till exempel och . Jag kan inte förstå svenska språket på det viset att det är möjligt att kalla det för strykklass. I så fall har missuppfattat innebörden i det ordet. Det sker en dubbelt så snabb tillväxt i fakultetsanslagen till jämfört med och och nästan och dubbelt så snabbt påslag jämfört med . Hur kan man kalla det för strykklass? Detta är ett uttryck för universitets framgångsrika forskning och regeringens vilja att satsa på fortsatt expansion i . Jag är helt övertygad om att det är en bra modell för fördelning av forskningsresurser som vi har , där en del går till lärosätet och fördelas av lärosätet självt och en annan del, en liten del, går till finansiering i konkurrens mellan olika forskningsprojekt och fördelas av . Ni båda, kristdemokrater och moderater, har för vana att prata ned som modell för forskningsfinansieringen. Plötsligt är konkurrens inte någonting bra. Här kräver konkurrensen att man fyller i ansökningar, och man har inte livslång anställning och trygghet att få forska, utan man söker projekt för projekt. Jag tycker att vi ska gå den här vägen. Vi ska säkerställa att skattebetalarna vet att de pengar de sätter av är utsatta för konkurrens, att de vet att de går till de bästa projekten. Det är den vägen man använder sig av i där man har världens bästa forskning som beundras av alla över hela världen. Där har de en mycket större andel som söks i konkurrens än vad vi har. tar vi ett litet men bestämt steg i den riktningen i den nya forskningspropositionen. Jag noterar att trots de nedsättande omdömen om den metoden som jag får höra här i kammaren från olika debattörer från borgerliga partier, föreslår inte något borgerligt parti i sina motioner att man ska minska den del som ska sökas i konkurrens. Ingen av dem följer upp de stygga orden om konkurrensen med att flytta pengar från de konkurrensutsatta forskningsmedlen till andra mer fakultetsmedel som man försöker marknadsföra som lugna, trygga och som man får på livstid utan konkurrens, utan att någonsin behöva tävla. Har man väl fått sin anställning och sin forskning går det sin stilla lunk ända till pensionen. Jag påstår att den bilden är fel. Även inom universiteten konkurreras det, men då är det lokalt. En konkurrensfri forskningsmiljö tror jag inte på, även om ni försöker beskriva det på det viset för de väljare som ni försöker locka på de olika skolorna på de olika orterna. Konkurrens ska det vara i forskningen, och det kommer det att förbli. Det gäller att få den enklare, mindre kostnadskrävande, mindre betungande. Men det är den bästa metod vi har att säkerställa att pengar går till den bästa forskningen på de bästa lärosätena. 17 (): En stor del av det som statsrådet säger är vi överens om. Jag tror också på konkurrens i forskningen. Men jag tror inte på att forskare ska konkurrera om medel som sedan ska portioneras ut till grundutbildningsstudenter. Så länge vi har kravet på forskningsanknytning mellan grundutbildningen och forskarna måste grundutbildningen kunna finansiera den delen av forskningen, och det ska fakultetsmedlen göra. Det är egentligen att få en grund för beräkningen som är väsentligt. Jag har inte här uttryckt uppfattningen att man ska flytta medel hitan eller ditan. Jag har inte uttryckt någon negativ syn på . Jag har uttryckt att vi vill ha klarhet i hur fakultetsmedlen räknas fram när man påstår att de ska vara fria i förhållande till antalet grundutbildningsstudenter. Jag menar att då är tänket bakom vad grundutbildningen ska ha för forskningsanknytning borta. Det är egentligen det som jag vill föra in i den här frågan och i den här debatten, och det har egentligen väldigt lite med det övriga att göra. Men det är alldeles självklart så, fru talman, att jag, tillsammans med mina kolleger som jag har haft vid men också vid och universiteten i , och , är rejält nyfikna på hur ministern och hans tjänstemän resonerar när de säger att de miljonerna går till och att de miljonerna går till eller vad det är. Hur resonerar ni? Vilka kriterier har ni för att dela ut pengarna på det här sättet? Det är faktiskt fler än en som har ställt frågor om forskningspropositionen och hur det kunde komma sig att fick just det antal miljoner man fick, fast vi är jätteglada för att de har kommit. Jag vill, fru talman, återigen säga att det jag vill skicka med är: Låt lärosätena få veta på vilka grunder ni delar ut medlen och vilka kriterier ni har när ni delar ut fakultetsmedlen. Det kan vara olika grunder för olika typer, måhända. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2004/05:535 om konstnärliga högskoleutbildningar 18 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att baskunskaper i entreprenörskap och ekonomi ska få betydligt större utrymme i de konstnärliga högskoleutbildningarna. Jag vill inleda med att säga att varje lärosäte ansvarar för utbildningens innehåll och uppläggning. gör också utvärderingar av all högskoleutbildning, och därigenom garanteras hög kvalitet i alla utbildningar. I det här sammanhanget är det också viktigt att slå fast att studenter på de konstnärliga högskoleutbildningarna framför allt bör utveckla en hög kompetens och egen kreativitet inom det konstnärliga område som utbildningen avser. är det självklart viktigt att alla studenter som lämnar högskolan har goda möjligheter att klara sig i yrkeslivet. Jag har sett att det redan finns yrkesförberedande inslag i flera olika konstnärliga högskoleutbildningar och att detta har en given plats i lärosätenas arbete med kontinuerlig revision av utbildningarna. Jag kan konstatera att det pågår aktivitet på det här området på många lärosäten. Bland annat vid och på i vid finns redan sådana obligatoriska överlevnads- och ekonomikurser som efterfrågar. Vid finns också en inkubator kallad där studenter som startar företag efter examen får hjälp med coachning och kontor . Även vid i ges så kallade förberedelseveckor. Där ingår en lång rad moment såsom entreprenörskap, audition-träning och kulturpolitik för att förbereda studenterna för yrkeslivet efter examen. Vid vid ges en kurs kallad Frilansarens värld i samarbete med vid . Även här ingår moment såsom ekonomi, upphovsrättsregler, projektledning med mera. ges en grundläggande ekonomikurs i vilken de flesta studenter deltar. Dessutom arrangerar Kungl. studiebesök vid olika organisationer och institutioner som man som konstnär kommer i kontakt med under yrkeslivet. arbetar med att ytterligare utöka yrkesförberedande inslag i utbildningen. Vid och finns också så kallade curatorutbildningar, och en liknande utbildning har startats vid . Det är utbildningar som innehåller både konst, ekonomi och juridik och som syftar till att utbilda till exempel utställningsproducenter. Dessa utställningsproducenters roll är att fungera som en sammanhållande länk mellan konstnärer, konsthallar, museer, organisationer och företag i utvecklandet av nya utställningar. På de konstnärliga utbildningarna bedrivs ett arbete för att ge studenterna de kunskaper de behöver för att klara sig i yrkeslivet efter examen. Jag har förtroende för att lärosätena ger studenterna möjligheter att tillägna sig de kunskaper de behöver i yrkeslivet, men jag är beredd att verka för att den här sortens yrkesförberedande moment får ännu större utrymme i de konstnärliga utbildningarna. 19 (): Tack, kulturministern, för svaret. Den fråga som jag ställde i min interpellation var om ministern är beredd att verka för att baskunskaper i entreprenörskap och ekonomi får betydligt större utrymme i de konstnärliga utbildningarna, och då får jag väl tolka det här svaret som ett ja. Det är bra så. Men det vore synd om diskussionen skulle upphöra i och med det nu när vi båda ändå är här. Vi kan ju fortsätta att samtala om detta. Jag kan efter att ha lyssnat på svaret också konstatera att även ministern har tagit del av det underlag som jag har bett att ta fram. Det är kanske så att insikten ökar om behovet av överlevnadskurser även inom de konstnärliga högskoleutbildningarna. Men det är ändå långt kvar innan entreprenörskap har en självklar del inom de utbildningarna. I det svar från som vi båda har tagit del av och som gäller sex konstnärliga högskolor är kommentarerna väldigt olika. har man i princip en kurs inom detta område . Det uttrycks så. har sporadiska inslag av marknadsföring, men ingen bokföring, ingenting om skatter och ingenting om grundläggande juridik, det vill säga inte ens något grundläggande. På är det lite bättre. I varje fall inom vissa av utbildningarna är man hyggligt rustade på elevsidan. , som ministern tog upp, ges under den femåriga utbildningen en grundläggande ekonomikurs som ska täcka bokföringskunskaper, fakturahantering, skatter med mera. har ingen undervisning i bokföring och lite grann på marknadsföringsområdet. Svaret från skolans ledning ger i och för sig hopp. Den skriver så här: Vi borde göra mycket mer med tanke på den alltmer hårdnande verkligheten. Verkligheten är sådan att allt färre har fasta anställningar inom kultursektorn. Trenden går mot alltfler projektanställningar, frilansande verksamhet eller företagande i någon form. Den fråga som jag ställde kommer ur ett engagemang och i viss mån också oro. Jag har mött många som går utbildningarna och som är verksamma ute på den så kallade marknaden. Antalet nyutbildade från dessa skolor kommer att bli alltfler. Även om det är en stor grupp som går i pension väger det inte jämnt. Den som tror på planekonomi skulle möjligen kunna säga: Det är för många som utbildas. Vi drar ned på antalet utbildningsplatser. är jag inte planekonom. Jag är inte socialist, vilket ministern också vet. Jag tror att det finns goda möjligheter att öka marknaden och få fler att börja jobba och sälja sina kunskaper, tjänster, eller hur man vill uttrycka det, inom kultursektorn. Vad kostar dessa utbildningar? En plats på Juridicum kostar enligt . En plats inom operautbildningen kostar . ligger ungefär på samma nivå. Det vet jag eftersom jag sitter i styrelsen där. Har man egentligen råd att avstå från att ge dessa grundläggande kunskaper så att de som utexamineras från de konstnärliga högskoleutbildningarna också klarar sig ute i verkligheten? 20 Utbildnings- och kulturminister (): behöver inte hetsa upp sig så. Vi är faktiskt överens i sakfrågan, för en gångs skull, får man väl ändå säga. Jag vill påminna om att jag trots allt är före detta näringsminister. Jag är inte svårövertalad vad gäller behovet av att grundläggande kunskaper som man behöver för ett liv som egenföretagare, självständig yrkesutövare, eller som entreprenör om man så vill, behövs för många av de utbildningar som vi nu diskuterar. För mig är det ganska naturligt att vilja verka för det. Jag kan berätta att jag redan som näringsminister var med och stödde ett antal projekt för redan yrkesverksamma utövare av fria konstnärliga yrken. Det gällde att stötta utbildning i entreprenörskap, redovisning, ekonomi, marknadsföring och företagande som fanns i de branscherna. Jag har som näringsminister aldrig gjort en distinktion för vad som behövs eller menat att det skulle vara någon speciell kunskap för just kulturarbetare i dessa avseenden. Det gäller ungefär samma regler och ungefär samma saker som på andra håll, och det tycker jag är viktigt. Den viktiga frågan är: Hur ska det här gå till? Det är bra att de konstnärliga högskolorna är självständiga och fattar sina egna beslut. Jag hör inte till dem som tycker att vi ska ha sådan planhushållning att det sitter en minister i och bestämmer den exakta timfördelningen på varenda kurs på vartenda lärosäte i hela . Det är en bra ordning att det är decentraliserat.