prot · GS09126 · 2005-05-25 00:00:00 — Detta har man ansvar för att genomföra både på riksplanet, kommunplanet och landstingspolitiskt. Det är bråttom. Fler och fler människor mår dåligt av vår elektrosmogg. Det som framför allt saknas är naturligtvis en sammanhållen och hållbar analys av läget. Det är inte hållbart att sticka huvudet i sanden. Jag hoppas verkligen att bostadsutskottet och andra berörda utskott under den kommande mandatperioden kommer i gång, och att man inte bara säger att man ska ta folks oro på allvar utan att man tar frågan på allvar. Ett tecken på att man inte gör det tycker jag är miljökonsekvensbeskrivningar som vi har som ett instrument i vår lagstiftning. kan de från som börjar fylka sig i salen lyssna. Jag krävde att man skulle pröva huruvida detta jätteexperiment med utbyggnaden av 3 G som vi alla varit utsatta för här i landet var förenligt med att man bör göra miljökonsekvensbeskrivningar. Svaret var: Nej, det behövs inte. Det är alltså en fullständigt ihålig lagstiftning. Däremot kan man se en omsvängning hos SSI. Vad jag hörde sade nämligen generaldirektören vid det transparensforum SSI hade när jag var i att han tyckte att det var en katastrof att de 18 000 som är uppsatta inte hade miljökonsekvensprövats. Så tyckte jag; så tyckte inte och regeringen, tyvärr. Vad gäller placeringen av och basstationer finns det naturligtvis ett optimum. Det är nog alla medvetna om. Sitter de för glest blir det inte heller bra. Då opererar tekniken på för höga frekvenser och framför allt på för hög effekt. Problemet är att man inte följer kravet på samutnyttjande. Inne i , som jag har studerat noga på kartor, duggar de så tätt att det naturligtvis blir en enorm överlappning. Det är katastrofalt att det sitter basstationer på var och varannan husvägg. Vad gäller hoppas jag som sagt att lyckas få fram en kartläggning av hur pass tätt de sitter här. Det jag skulle vilja lyfta fram och medvetandegöra åtminstone er som lyssnar på mig nu om är frekvenserna. talar man i alla gränsvärdesdiskussioner mest om de termiska effekterna, alltså uppvärmningen. Den är dock inte lika intressant som att ta reda på vilka frekvenser de olika utrustningarna opererar på ju högre frekvenser, desto större påverkan på mikromiljön inne i våra celler. De flesta av oss har fortfarande gamla GSM-telefoner. När det tekniksprånget kom, därför att man tog ett kliv upp på frekvensskalan, blev ytterligare väldigt många sjuka. är omställningen till 3 G återigen orsak till att fler människor har symtom diffusa trötthets-, utbrändhets- och surr-i-huvudet-symtom. är vi också uppe på de frekvenser där det övergår till joniserande strålning, som vi alla vet är farlig och som inte alls är omdiskuterad. Slutligen, fru talman: är plan- och bygglagsförfarandet väldigt intressant, först och främst vad gäller möjligheten och beredskapen att skapa lågstrålande zoner att få respitorter, refuger, för människor som mår dåligt, förhoppningsvis i varje kommun men till att börja med åtminstone i varje län. ville inte ens prata med dem som kom till och från för att diskutera en lågstrålande zon där. Det är katastrofalt. Men sedan handlar det naturligtvis också om hela bygglovsförfarandet, där det ska gå att överklaga utan en massa mygel och mörkande. Det ska naturligtvis på ett rimligt sätt gå för närboende att säga om de står ut med dessa anläggningar eller inte. Jag hoppas att och Socialdemokraterna i Plan- och bygglovskommittén nu ansluter sig till kravet på lågstrålande zoner så att vi får det som en tydlig politisk inriktning för det fortsatta arbetet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 13 § Vidaresändningsplikt i kabelnät Föredrogs betänkande 2004/05:KU26 Vidaresändningsplikt i kabelnät (prop. 2004/05:105). 176 (m): I det betänkande som nu ska debattera behandlar vi regeringens förslag om skyldigheten att i kabelnät vidarebefordra högst fyra programtjänster som sänds från sådana programbolag som finansieras med så kallade tv-avgifter i praktiken innebär det och , Utbildningsradion och Kunskapskanalen samt därutöver, intill , att högst en programtjänst ska vidaresändas av ett annat programföretag som inte finansieras med mottagaravgifter, det vill säga i praktiken . Vi moderater motsätter oss först och främst, nu liksom tidigare, den forcerade nedsläckningen av de så kallade analoga sändningarna, vilka ska upphöra i hela riket . Härigenom, menar vi, påtvingar man marknadens aktörer, konsumenter och producenter att, om de i fortsättningen önskar ta del av tv-program, skaffa sig den utrustning som krävs för att ta emot digitala sändningar. För hushåll med små marginaler kan det faktiskt bli en kännbar utgift. Vi anser att detta teknikskifte, som i och för sig är av godo, mera ska ske på tittarnas villkor, det vill säga när de genom sina fria val anser sig mogna att övergå från den analoga till den digitala sändningstekniken. Vår grundläggande utgångspunkt är att medierna i största möjliga utsträckning ska stå fria från statlig styrning. Inte minst den rasande snabba teknikutvecklingen lämnar lagstiftaren ohjälpligt och konsekvent på efterkälken. Nya möjligheter och perspektiv öppnar för konsumentens ökade valfrihet och preciserade urval. Detta är, fru talman, också skälet till att vi vänder oss mot en mer omfattande vidaresändningsplikt i kabelnäten. Den bör i princip begränsas till och , vilkas kanalutrymme också inbegriper sändningar av Utbildningsradions program. Om skyldigheten därutöver utsträcks till att omfatta sändningar från exempelvis reklamfinansierade eller på annat sätt kommersiella programföretag rubbar man enligt vår mening menligt konkurrensförutsättningarna mellan olikfinansierade företag med liknande eller delvis likartat programutbud. Med dessa ord ber jag att få yrka bifall till reservation 1. Låt mig i detta sammanhang också nämna att vi moderater i en annan reservation i likhet med Lagrådet inte finner det tillfredsställande att regeringen lämnar frågan om fördelningen av kostnaden för upphovsrättsliga ersättningar i samband med vidaresändningar av tv-program i kabelnät oreglerad. Regeringen förlitar sig här på att parterna i godo kan träffa erforderliga avtal, medan vi menar att vidaresändningsskyldigheten kan äventyras för det fall att avtal inte träffas med den påföljd att kabelanslutna hushåll riskerar att utestängas från programtjänster som radio- och tv-lagen i denna del avser att tillförsäkra dem. Vi vet numera också att Copyswede, en paraplyorganisation för upphovsrättsinnehavare, har signalerat sin avsikt att kräva ersättning . Inte minst mot denna bakgrund menar vi att frågan om en reglering av kostnadsfördelningen bör övervägas närmare utan onödigt dröjsmål. För tids vinnande nöjer jag mig dock med att yrka bifall till reservation 1. 177 (): Vi ser ett nytt medielandskap växa fram. Tittar vi på det svenska medielandskapet kan vi se att ett antal väldigt dramatiska förändringar ägt rum. Vi har fått alltfler tv- och radiokanaler. Vi har fler aktörer som ägnar sig åt att göra program. Vi har fått ett ökat utbud och en större mångfald. Regleringarna har blivit färre. Monopolet har brutits. Det finns som jag ser det i huvudsak två drivkrafter bakom denna utveckling. För det första handlar det om politiska drivkrafter. Det har varit en medveten politik att skapa en friare radio och tv i vårt land. De borgerliga regeringarna, både och , har ägnat sig åt att försöka skapa en friare radio och tv en mycket medveten politik. Det handlade om närradion . Det handlade om de stora avregleringarna . Men det handlar för det andra också om tekniska drivkrafter. Jag kan ge några exempel: IT-revolutionen, nya metoder att sända ut både radio och tv, nya plattformar, som det heter, det vill säga att man kan sända radio och tv också via Internet . Socialdemokraterna har varit motståndare till att skapa utrymme för en friare radio och tv i vårt land. De har försökt stoppa de politiska reformerna både och . De har varit inbitna motståndare till alla försök att skapa en friare radio och tv i vårt land. De har till och med försökt stoppa den tekniska utvecklingen, trots att det är ett företag som är mycket besvärligt och mycket knepigt. Vi minns alla hur ledande socialdemokrater försökte förbjuda parabolantenner . Socialdemokraterna har kort sagt backat in i det nya medielandskap som vi befinner oss i, och upplever vi samma villrådighet och samma vilsenhet inför den utveckling som vi ser. Det finns en brist på helhetssyn. Det är ständiga lappkast i den socialdemokratiska mediepolitiken. Men när Socialdemokraterna inte vet vad de ska göra, när de hoppar mellan olika tuvor och ständigt byter position, finns det åtminstone en ryggmärgsreflex som ständigt sätter in, och det handlar om att staten ska styra och reglera så mycket som möjligt. Det är därför som vi nu ser en tvångsdigitalisering av . Digitaliseringen av tv och radio är bra. Vi liberaler bejakar teknisk utveckling, men det är en utveckling som ska ske på konsumenternas villkor, inte på politikernas villkor. Vi vet att vi har fattat beslut i om att det ska ske en nedsläckning av det analoga tv-nätet . Den ska börja, har regeringen bestämt, i , i och på . Grattis alla gävlebor, alla motalabor och alla gotlänningar! Om ni inte finner er i de diktat som har utfärdats av regeringen blir det svart i rutan, trots att ni under alla år lydigt har betalat er tv-licens och trots att ni också åläggs att betala tv-licens. Samma vilja att styra och ställa finns också i den proposition som ligger till grund för det betänkande på bord som vi har att behandla. Det gäller frågan om den så kallade vidaresändningsplikten. Regeringen föreslår i propositionen att fyra kanaler måste vidaresändas. I praktiken handlar det om kanal och kanal , 24:an och Barn- och Kunskapskanalen. Vi menar att en omfattande vidaresändningsplikt slår undan benen för de kommersiella aktörer som vill ägna sig åt att sända tv-program, de som exempelvis vill sända och satsa på nya kunskapsprogram. Konkurrensen sätts ur spel på tv-marknaden. Ytterst sätter det också krokben för konsumenterna. Det minskar mångfalden på tv-marknaden, och det är till men för konsumenten. Vi ska också komma ihåg att i det här fallet, precis som i alla andra fall, finns det inga gratis luncher. Om vi ökar antalet kanaler som ska vidaresändas gratis kommer någon förr eller senare att få betala detta, och ytterst är det förstås konsumenterna som får betala notan också i det här fallet. Vi menar att de enda kanaler som det är rimligt att man ålägger vidaresändning är de kanaler som har ett tydligt samhällsuppdrag, och det är 1 och 2. En restriktiv vidaresändningsplikt handlar om att värna konkurrensen på lika villkor på tv-marknaden, och det handlar om att värna valfriheten för den enskilde konsumenten. Men det handlar också om att värna public service-begreppet. Om vi har en omfattande vidaresändningsplikt riskerar vi att sanktionera en utveckling där och ger sig in på fler områden, också sådana områden som i realiteten inte är public service, inte ligger inom ramen för det som är rimligt att beteckna som public service-företagens samhällsuppdrag. Och det här kommer i sin förlängning att leda till en minskad legitimitet för public service. Jag och är varma anhängare av en stark public service, men då ska de bolag som ägnar sig åt public service inte ge sig in på andra områden och försöka konkurrera ut kommersiella aktörer. Då skadas tilltron till public service-begreppet och public service, och det gynnas inte någon av annat än de som vill montera ned public service, och det vill inte vi i . Men, fru talman, i den här frågan har Socialdemokraterna, precis som i all mediepolitik, som huvudmål att styra och ställa så mycket som möjligt i stället för att ta till vara konsumenternas och medborgarnas önskemål. Ränderna går aldrig ur. Avslutningsvis ber jag att få yrka bifall till reservation 2. Vi står självfallet bakom alla de reservationer som vi har i betänkandet, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall endast till denna reservation. 178 (): Vidaresändningsplikt i kabelnäten eller så kallad must carry får endast införas när det är nödvändigt för att uppfylla klart fastställda mål som avser allmänintresset, och den ska vara proportionerlig och öppen för insyn. Det är detta som fastslås i EG-direktivet på området. Men det är alltså ett ingrepp i kabelnätoperatörernas grundläggande rättigheter. Det måste vi vara medvetna om. Genom en must carry-lagstiftning säkerställs dels att statsledning, militär, polis, räddningstjänst och andra offentliga institutioner kan nå ut till allmänheten i situationer av krig, naturkatastrofer och andra händelser där samhällsinformationen är central, dels att allmänheten får tillgång till ett mångsidigt programutbud som under krav på saklighet och opartiskhet tar hänsyn till olika åldersgruppers behov, intresset av att spegla kulturell mångfald och andra samhällsviktiga intressen. Innebörden av detta är att reglerna kan tolkas i vid mening eller i snäv beroende på var man lägger fokus, och det är en politisk bedömning. Men enligt vår mening bör lagstiftaren hålla i minnet att i ett demokratiskt och marknadsekonomiskt samhälle är införandet av must carry-skyldighet i grunden en åtgärd som enbart bör användas i undantagsfall och bara i den utsträckning som den verkligen är nödvändig. För vår del lägger vi alltså fokus på begreppet nödvändig samhällsinformation. Det innebär att vi utgår från en minimalistisk syn på området. Man kan väl säga att hade vi börjat i ett nolläge hade vi förmodligen stannat vid bara en enda kanal från , men vi är ju inte i ett riktigt nolläge. Konkurrenssituationen vad gäller de kommersiella kanalerna i det digitala nätet kommer efter nedsläckningen av det analoga att bli en annan än den som har rått inom det här nätet tidigare. Det är svårt att hitta kriterier som skulle skilja ut någon eller några kommersiella kanaler som i sig skulle kunna motivera en särskild status som must carry-kanal och uppfylla de kriterier som jag har redovisat tidigare. Vi ser alltså inte någon möjlighet som är tillräckligt bärkraftig i en rationell analys av detta. Men vi har ingenting emot att man låter ligga kvar som must carry-kanal fram till att den analoga nedsläckningen är genomförd . Det är som vi ser det en övergångslösning. sänder regelbundet ut fyra programtjänster: 1, 2, Kunskapskanalen/Barnkanalen och . har man också extrasändningar på annan frekvens, till exempel i samband med stora sportevenemang. Regeringen föreslår i propositionen att vidaresändningsplikten ska omfatta högst fyra programtjänster från tillståndshavare vars verksamhet finansieras genom tv-avgifter. Mot detta har vi, fru talman, invändningar. En analys av kanalerna visar att det enbart är 1 och 2 som uppfyller de grundläggande kriterierna om att det är nödvändigt för att uppfylla klart fastställda mål som avser allmänintresset. De får anses ha ett mångsidigt programutbud som under krav på saklighet och opartiskhet, även om det inte alltid uppnås, tar hänsyn till olika åldersgruppers behov, intresset av att spegla kulturell mångfald och andra samhällsviktiga intressen. Men de här kriterierna präglar inte de två andra frekvenserna. Kunskapskanalen/Barnkanalen är till sin karaktär en nischkanal som sänder barnprogram och program från Utbildningsradion blandat med Television-program av liknande karaktär. Barnkanalen befinner sig dessutom i konkurrens med andra barnkanaler, vilket bör beaktas i diskussionen om must carry. är också till sin karaktär en nischkanal med inriktning på i sig viktiga samhällsintressen, som riksdagsdebatter, som är väldigt viktiga, partiernas kongresser, seminarier och presskonferenser med mera. Men den nödvändiga samhällsinformationen tillgodoses redan med de två nämnda kanalerna, och 2. Enligt vår mening bör alltså inte ges must carry-status. Enligt synsätt är alltså de två SVT-kanalerna tillräckliga för det som får anses ligga i begreppet nödvändig samhällsinformation. Det är bara de kanalerna som bör ges must carry-status för del. Utbildningsradion är ett public service-företag med ett visserligen begränsat programutbud som i sig inte kan anses uppfylla kraven på mångsidighet, men det är enligt vår bedömning centralt att Utbildningsradions sändningar ska nås av alla. har man alltså lagt en del av sändningarna i den så kallade Kunskapskanalen. Därför gör vi bedömningen att Utbildningsradions sändningar också måste tilldelas must carry-status. Detta betyder dock inte att hela kanalfrekvensen ska ha sådan status. För de övriga sändningarna på denna frekvens bör det vara fritt för och kabelnäten att teckna avtal. Det är fullt möjligt. Det har visat sig i kontakterna att det går att hantera så. Av förarbetena till den ändrade lagstiftningen om vidaresändningsplikten bör det framgå att lagstiftningen förutsätter att inte dubbel upphovsrättsersättning utgår. Men regeringen lämnar, som en del har varit inne på tidigare, det rättsläget oklart, vilket har påtalats av Lagrådet. I motivtext till vårt lagförslag försöker vi klargöra det rättsläge vi vill ha. Därför kommer vi också att avstå om det blir någon votering om tillkännagivanden under punkt 2 eftersom det redan är tillgodosett i vår reservation i den delen. Min förhoppning var ända fram tills att regeringen skulle värdera blocköverskridande uppgörelser på etermedieområdet. I och med den föreliggande propositionen och det här betänkandet frångås detta. Det innebär i förlängningen att samarbetet om den fortsatta digitaliseringen av tv-marknätet upphör. Långsiktigheten i beslutsfattandet kommer att ifrågasättas, och osäkerheten om villkoren i övergången från det analoga till det digitala nätet kommer att ställa de olika aktörerna inför svåra prov. Ett regimskifte 2006 kommer dessutom sannolikt att leda fram till en förändrad och snävare lag om vidaresändningsplikt. Insikten om de effekterna har tydligen inte berört helhetstänkandet hos regeringen och dess samarbetspartier. Ska jag säga något positivt om regeringens förslag är det att bland annat vårt och agerande har fått regeringen att inta en mycket mer restriktiv hållning i frågan än den som utredningen föreslog. Jag ber att få yrka bifall till reservation nr 3. Låt mig bara säga något kort om de små kabelnätens problem. Det finns många små nät ute i landet. De sänder på bara fem frekvenser, det vill säga ettan, tvåan, trean, fyran och femman. De kommer att få enorma problem på grund av det här lagförslaget. Det skapar en inte särskilt bra situation för deras del. Det kan ibland framstå som om jag har intagit en hållning till förmån för kabelnäten, men egentligen anser jag att kabelnätens monopolställning när det gäller hyreshus och bostadsrätter är alltför påfrestande. Därför borde vi se till att försöka hitta en lösning för en total valfrihet för konsumenterna i fråga om tv-sändningar. 179 (): De analoga tv-sändningarna ska upphöra . Det har en bred majoritet i kammaren lagt fast. Om detta råder inget tvivel. Vi befinner oss just nu i en övergångsperiod. Fram till dess att det analoga tv-nätet har släckts ned kommer vi att leva i en miljö med både analoga och digitala sändningar och mottagningar. Det är från vår utgångspunkt rimligt att sträva efter så likvärdiga villkor som möjligt för tv-tittarna i de båda miljöerna. När vi gör det innebär det för vår del att vi inte lägger fast och vill göra den här lagstiftningen mer omfattande, ge den en längre räckvidd, än just den här övergångsperioden. Vi ser en tydlig koppling till denna övergångstid. Vi gör det också inte bara för att det sker ett teknikskifte utan också därför att det finns ett antal utredningar som kvarstår för kammaren att ta ställning till. De rör inte minst public service och SVT. Det gäller Public service-utredningen. Det gäller också . Vi hade , i går, en hearing om detta. Vi får anledning att återkomma till detta. Vi ser att betänkandet och lagstiftningsförslaget måste ha en smalare räckvidd och inte gripa an tiden efter . Vår hållning är mot den bakgrunden minimalistisk. Det innebär inte att vi har tagit ställning till hur många kanaler eller programtjänster som i SVT-sammanhang kan ha must carry-status . Vi utgår från att det kommer att behöva finnas en must carry-lagstiftning även efter 2008. Det innebär inte heller, fru talman, att vi har tagit ställning till hur vi hanterar kommersiella kanaler i en ny miljö eftersom även här återstår en del att göra. När vi kommer att pröva frågorna, fru talman, kommer vår utgångspunkt att vara minimalistisk. Det är just ett ingrepp i äganderätten vi ägnar oss åt. Vi har att ta fasta på vad tidigare berörde om USO-direktivet. Det är en plattform för prövningen av den fortsatta must carry-lagstiftningen. Vi konstaterar att Lagrådet bedömer att även regeringens mer omfattande förslag är tillfyllest och torde godkännas utifrån de perspektiven. Från vår sida har vi valt att inte nu kliva längre än vad som har gällt i den analoga miljön. Vi säger att även fortsatt bör SVT ha högst tre sända tv-program med must carry-status finansierade med anslag från tv-avgiften. Vi konstaterar också att högst ett tv-program som sänds av annan tillståndshavare ska ha must carry-status. Det är vad som har varit nuvarande ordning. Det finns inget skäl att i det här läget kliva längre eller skapa ny sedvanerätt på området. Jag yrkar därför bifall till reservation 4 under punkt 1. Där finns förutsättningarna för att klara så likvärdiga villkor som möjligt i den dubbla miljö vi kommer att leva med . Bara kort ytterligare en kommentar kring några andra punkter. Den ena är upphovsrättsersättningen. Vi, precis som andra i kammaren, har konstaterat att regeringen inte har pekat på en tillfredsställande lösning. Det här kräver fortsatta överväganden. Man måste vara klar över att vidaresändningsplikten inte ska ge rätt till en extra upphovsersättning. Det vore en orimlig ordning om detta skulle bli följden. Det är något som måste gälla inte bara i den ena programtjänsten utan också i den andra programtjänsten. För tids vinnande vill jag inte yrka bifall till just den reservationen, men självklart är detta tydligt uttalat. Regeringen kan inte låta den frågan hänga i luften och bara lita till avtal. När det gäller den sista punkten som berörde är det känt att vi har haft ett samarbete. Regeringen och dess samarbetspartier har fört diskussioner med och om den fortsatta digitaliseringen. Men precis som konstaterade har vi kommit fram till att i och med den slutsats som regeringen och dess samarbetspartier drog i det här ärendet föreligger inte längre någon grund för ett fortsatt samarbete. Det ändrar inte vår grundinställning när det gäller ambitionen att släcka ned . Vi kommer att göra detta och pröva regeringens förslag i utskottsarbetet och här i kammaren. 180 (): Bakom majoriteten i fråga om vidaresändningsskyldigheten finns , och Socialdemokraterna. Frågan är kanske inte riktigt lika komplicerad som tidigare talare har gjort gällande. Vad det egentligen handlar om är att de fastighetsägare en bostadsrättsförening eller företag på annat sätt som har upplåtit sin fastighet till en kabelnätsägare, som i sin tur bestämmer vilka tv-program som ska sändas i detta kabelnät, har gjort det omöjligt för den enskilde hyresgästen att själv bestämma vilka tv-kanaler han ska kunna titta på. Det är egentligen hela saken. Jag delar uppfattning att konsumenten ska kunna göra ett preciserat urval. Men vad här förespråkar är just att den inte kan göra ett preciserat urval eftersom kabelnätsägaren avskärmar hyresgästen från tv-program som sänds ut från SVT och i det här fallet också . Dessutom har hyresgästen genom det system vi har för tv-avgift redan betalat för dessa program. Om man yrkar avslag på det som socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister här föreslår innebär det att tiotusentals hyresgäster i det här landet riskerar att få betala en gång till för delar av tv-program som de redan har betalat för.