prot · GT0935 · 2005-11-22 00:00:00 — Det visar på att det är något ordenligt knas på arbetsmarknaden. Det är inte rimligt att det ska vara på det sättet. Konsekvenserna är väl kända. Det är min absoluta övertygelse att vi måste göra någonting åt detta. Arbetsmarknaden eller marknadskrafterna förmår inte lösa detta. Det handlar om kvinnor som , kanske just på grund av dessa dåliga anställningar, har en obönhörligt svag ställning på arbetsmarknaden. Det resulterar i förlängningen i att de inte får den löneutveckling som de skulle ha haft, och som män har, och att de dessutom senare i livet inte får den pension som de skulle ha haft om de hade haft bättre anställningar. Det vill jag medverka till att förändra. När det gäller frågan om heltid är det närmast en självklarhet hoppas inte att man behöver upprepa det alltför att en stärkt rätt till heltid inte ska innebära det omvända, nämligen ett förbud mot deltid. Så kan man förstås inte ha det. Det finns ju verksamheter där deltid är enda möjligheten för att bedriva verksamhet. Men där möjligheten finns till heltid ska heltid användas, också för kvinnor i , inte bara för grabbarna i Onoffbutiken. 91 HANS (): Det är möjligt att oron är så stor som arbetsmarknadsministern vet så diskuteras det här väldigt mycket ute bland företagen att man har blandat ihop de olika signaler som har kommit från de olika utredningarna. Men man tycks vara orolig även för det här. Det är mycket bra om det nu inte är så. Det tar jag tacksamt till mig. Det är jättebra om man kan lyfta upp så många som möjligt till heltid, om arbetsgivarnas och arbetstagarnas parter kan medverka till det. har utrett konsekvenserna av ett eventuellt lagförslag om att deltidsanställda ska ha rätt till heltid. De visar att på lång sikt skulle arbetslösheten öka, och kvinnor är den grupp som skulle drabbas hårdast. Så man har på något vis blivit det godas fiende. Man har gjort en sak i välmening men riskerar att hamna väldigt fel. Om man som arbetsgivare har som ska utföras och har tre anställda, en person som jobbar heltid och två som jobbar halvtid , och lagen är så starkt skriven att den ena vill gå upp till heltid har man plötsligt två som utför de arbetstimmar som man har behov av att få utförda. Då sitter man där med en anställd för mycket. Det är det som är själva grundproblemet i denna diskussion. Det är det som arbetsgivarna är så oroliga för, särskilt de som har säsongsbetonade verksamheter. Det finns golfklubbar som har mycket verksamhet och lite . De får väldiga problem om man blir tvungen att lyfta upp ett antal till heltid. Det är väldigt viktigt att man inte skriver en lag som är så stark att den styr det hela. Det kommer att avgöras i domstol i stället för mellan arbetsmarknadens parter. Det ser jag som ett problem. Jag tycker själv att det är bättre att arbetsmarknadens parter hanterar sådana här saker. Det är ju den syn vi har i regel här i på arbetsmarknaden. Jag vet att även arbetsmarknadsministern har den grundsynen. Så jag är lite överraskad över det här förslaget på så vis, att det kommer ifrån en socialdemokratisk regering. Jag vill fråga: Varför tror inte arbetsmarknadsministern i det här fallet att arbetsmarknadens parter genom påverkan och opinionsbildning skulle kunna klara av att hantera det här bättre än vad vi som politiker här i kan göra? Det är ju på arbetsplatserna, när man jobbar ute på ett företag, som man vet bäst, både som arbetsgivare och som arbetstagare, som arbetsmarknadspart, hur de lokala förutsättningarna ska hanteras. Det är väldigt svårt för oss att stifta generella lagar som berör alla arbetsplatser. Det är det vi riskerar att göra nu när det här utredningsförslaget kommer. Det vill jag verkligen att vi ska ta med oss. Jag ser det som en stor risk att vi börjar stifta generella lagar som ska gälla alla arbetsplatser, oavsett vilka förutsättningar de har. har sagt att han inte ser någon möjlighet att ha en helt tvingande lagstiftning, men det är nog illa om den blir så pass starkt skriven att det blir tolkningsfrågor i många fall. Det kommer att göra att många arbetsgivare blir väldigt rädda och oroliga för att anställa personer på deltid. Det ser jag som en stor risk. 92 Statsrådet (): debatterar som om vi stod i begrepp att anta en lag här i kammaren när vi inte ens har ett utredningsförslag att diskutera. Det blir aningen hypotetiskt, om man säger så. Så därför, , avstår jag tills vidare från att diskutera runt de här frågorna som ännu inte finns på bordet. Låt oss avvakta tills vi får ett utredningsförslag! Så kommer också tiden för debatt och prövning av detta förslag. 93 HANS (): Jag tackar statsrådet för den här förberedande debatten. Man säger ibland att det är bra att stämma i bäcken. Jag hoppas att jag har skapat en infallsvinkel till en kommande debatt om det här lagförslaget. Jag ser det som väldigt viktigt att motverka att den tyvärr alltför höga arbetslösheten i ökar ännu mer. Vi ligger lägre än en del EU-länder, men vi är måna om att inte minst våra ungdomar ska få jobb i större utsträckning än vad de har . Då är det viktigt att det stiftas lagar när man har lyssnat på företagarna och arbetsmarknadens parter så att de på bästa sätt kan öppna för nya jobb och inte stänga igen så att fler blir utan arbete. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellationerna 2005/06:77 och 108 om utjämningssystemet inom LSS 94 Statsrådet (): har frågat mig vad jag ämnar vidta för åtgärder för att förbättra kommunernas ekonomiska planeringsmöjligheter i samband med den nationella utjämningen av LSS. Interpellanten har också frågat mig om vad jag ämnar göra för att kommunerna ska få möjlighet till prövning i de fall där besluten om kostnadsutjämning varit bristfälliga och föränderliga. har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att skapa långsiktiga planeringsförutsättningar för kommuner inom LSS-området. Jag har valt att besvara interpellationerna i ett sammanhang. Låt mig inleda med att hålla med och om att den planeringshorisont som finns kring de preliminära beräkningarna avseende kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) inte är den bästa. () har följt den förordning, som styr när myndigheten ska lämna preliminära beräkningar till kommunerna. De uppgifter om kostnader och intäkter som kommunerna lämnar till SCB och som ligger till grund för beräkningarna kommer in väldigt sent till SCB. Det medför att SCB inte kan göra kommunvisa beräkningar för utjämningssystemet för LSS förrän som uttrycks i förordningen. Det är beklagligt och jag hoppas att kommunerna blir bättre på att lämna statistiskt underlag inom de tidsramar som finns. Att satsa på en utbyggnad av LSS-verksamhet kan vara nödvändigt i en del kommuner. Det är dock inte givet att en kommun får ett högre bidrag eller lägre avgift genom en utbyggnad. Det beror främst på att den enskilda kommunens kostnader och antal insatser jämförs med övriga kommuners kostnader och antal insatser. Avsikten är inte heller att utjämningssystemet ska ge full kompensation för de kostnader som en kommun haft. Dessutom ingår inte kostnader för grundsärskola och gymnasiesärskola i kostnadsutjämningssystemet för LSS-verksamhet. Det som tar upp om är en konsekvens av den uppdatering av personalkostnadsindexet som regeringen har beslutat om. Att utjämna för den faktiska kostnaden för varje enskild kommun skulle också vara kostnadsdrivande. Det skulle dessutom kunna leda till en stor påverkbarhet av hur kostnader och intäkter redovisas. Ett sådant kostnadsutjämningssystem skulle förlora sin legitimitet. Det kan dock finnas brister i nuvarande kostnadsutjämningssystem. Regeringen har därför aviserat att kostnadsutjämningen för LSS ska följas upp och även utvärderas. Låt mig nu förklara vilka möjligheter kommuner har att överklaga slutliga beslut när det gäller fel och brister i underlaget för beslut. I den proposition som regeringen överlämnade till innevarande år (prop. 2005/06:7) och som beslutat om , föreslogs att sådana fel och brister i underlaget för beslutet som inte har påtalats hos under utjämningsåret endast får beaktas om det finns synnerliga skäl. Skälet till lagändringen är att bara den klagande kommunens beslut prövas. Eftersom uppkomna fel endast kan rättas till förmån för en kommun, uppkommer svårigheter att finansiera en korrigering av beslutet då medel på det för ändamålet upptagna anslaget har förbrukats. Det är alltså så att de begränsningar som träder i kraft endast gäller frågan om möjligheten att beakta felaktigheter i det underlag som ligger till grund för slutliga beslut. Även om överprövningen begränsas hos regeringen är högt ställda krav på rättssäkerhet i systemet tillgodosedda när det gäller möjligheten att beakta felaktigheter i sådana fall. Det statistiska underlag som ligger till grund för besluten härrör . Dessutom får kommunerna preliminära beräkningar från SCB året före utjämningsåret, och lämnar utjämningsåret uppgift till varje kommun om preliminära bidrag eller avgifter. Efter att har lämnat dessa preliminära bidrag eller avgifter kan kommuner till och med påtala brister och oriktiga uppgifter i underlaget. Kommunerna har alltså ett flertal tillfällen och god tid på sig att påtala brister. Kommunerna måste dock bli bättre på att kvalitetssäkra de uppgifter kommunerna lämnar till berörda statistikmyndigheter. Att granska det statistiska underlaget först när slutliga beslut fattas, utjämningsåret, är således alldeles . Då , som framställt en av interpellationerna, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 95 (): För interpellanten räkning får jag tacka för svaret. hälsar och beklagar att hon inte närvarar vid debatten. Det är inget personligt, utan hon hade gärna velat vara med. Tack också till för medinterpellation i viktigt ämne. Jag gissar att interpellanten inte är helt nöjd. Vad jag kan utläsa håller statsrådet med om att planeringshorisonten inte är den bästa, men jag tycker att svaret liksom stannar där. I stället väljer statsrådet att kritisera kommunerna för att de är sena med uppgifterna till och säger att kommunerna måste bli bättre på att kvalitetssäkra de uppgifter de lämnar till . Men de egna åtgärderna i statsrådets svar, var är de som svar på själva interpellationsfrågan? Interpellationsfrågan var: Vad ämnar statsrådet vidta för åtgärder för att förbättra kommunernas ekonomiska planeringsmöjligheter i samband med den nationella utjämningen av LSS? Det får kommunerna berätta själva är kontentan av svaret. Det får kommunerna ordna upp så att säga. Jag har inte överblick över kommunernas uppgiftslämnande så att jag kan ge något domslut över om de är långsamma eller inte, om de förmår att fylla i de papper de får från SCB. Jag utgår från att kommunerna gör vad de kan för att fylla i papperen ordentligt så att SCB har ett hyggligt underlag. Som framgår av interpellationstexten är det inte så att de kommuner som har hört av sig skjuter in sig på att det är sena besked från SCB, även om det är sent att få besked från SCB besked . Det som kommunerna skjuter in sig på är att regeringen i de fall som åberopas , , kullkastar planeringsförutsättningarna som SCB har angett. Det är det som är den stora katastrofen. Det enda besked som statsrådet levererar är att regeringen har beslutat så. Men det är, fru talman, inget svar. Det är bara en upprepning av det som redan står i interpellationen, att regeringen har kullkastat det som SCB har berättat ska gälla . Följdfrågan och den fråga som är obesvarad hoppas jag i muntlig utläggning kommer lite närmare ett svar. Blir det bara ett passivt betraktande av hur utjämningssystemet slår hit och dit, ungefär som en tombola, eller blir det en upprepning av nya, sena, godtyckliga besked från regeringen? Eller vad kommer ut av det här? Kommer regeringen över huvud taget att anstränga sig för att kommunerna ska få bättre planeringsförutsättningar? Vad jag förstår har vårt statsråd då och då återkommit till att han känner med kommunerna och förstår att de ska ha goda planeringsförutsättningar. Ja, men det är upp till bevis. När kommer de goda planeringsförutsättningarna för kommunerna, så att de vet vad som gäller för ett kommande år? De miljoner hit och dit som drabbar kommuner eller också lyckliggör någon kommun kan ju låta som småsummor i ett Stockholmsperspektiv, men i själva verket kan det för en liten kommun betyda oerhört mycket räknat per skattekrona om det blir så olyckligt att miljonerna går åt fel håll. 96 (): Tack så mycket för svaret, statsrådet . Vi har stått här i talarstolarna i kammaren och debatterat frågan förut. Utjämningssystemet infördes ju 2004, och jag har legat på även tidigare om att basåret ska ligga så nära verksamhetsåret som det bara är möjligt. Jag har också många kommunföreträdare hemma som har legat på mig om att jag ska uppmärksamma på det här. Jag är helt övertygad om att de även varit i direktkontakt med . Därför var det stor glädje, sång, klang och jubel i kommunerna hemma när budgetpropositionen 2006 visade att man faktiskt hade lyssnat. Riktigt lika glatt var det inte när pressmeddelandet kom . Det var någonstans där som det blev fel. Då gjorde man det rätt, och sedan blev det fel igen. Jag har försökt att läsa interpellationssvaret för att hitta svaret på min fråga, men har inte riktigt lyckats med det. Jag hoppas att jag kan få hjälp att reda ut detta och få ett bättre svar muntligen här. Jag ser ju att ministern är medveten om att planeringshorisonten inte är den bästa, och det är ju positivt. är det så att när man gick in och gjorde den här förändringen ställde man till det igen. I svaret står också att avsikten inte heller är att utjämningssystemet ska ge full kompensation för de kostnader som en kommun haft. Det är inte vad kommunerna i första hand ber om just . Men däremot vill man inte ha ett orättvist och felaktigt system. Ifrån och stad har ministern fått ett brev som så väl fångar in alla de olika delarna. Det kommer från ministerns partikamrater, som är kommunstyrelsens ordförande i både och . De säger så här: Det är med stor förvåning har vi mottagit beskedet att regeringen beslutat ändra förslaget från budgetpropositionen om aktualisering av LSS-underlaget. Budgeten arbetas fram i en lång process, där kostnader och intäkter analyseras. Vi måste ha rimliga möjligheter att förutse större förändringar och kunna bedriva vår ekonomiska planering på ett seriöst sätt. Så sent som i budgetpropositionen fick vi besked om att LSS-utjämningen skulle förändras, vilket vi utgick från i vårt fortsatta budgetarbete. Vad gäller förslaget att behålla av personal- och koncentrationsindex och väga det tillsammans med aktuella värden, uppfattar vi det som en mycket förenklad lösning på ett seriöst problem. När LSS-utjämningen infördes var osäkerheten stor om hur olika insatser skall klassas och redovisas. De statistiska underlagen var därmed behäftade med många felaktigheter. Successivt har praxis utvecklats och och förtydligats. underlag att beräkna index kan därför antas ha mycket högre kvalitet, som det grundas på aktuell verksamhet och kostnader. Det är få verksamheter som så kraftigt förändrats under ett fåtal år som LSS-verksamheten. uppgifter har därmed en helt annan aktualitet än . Att grunda utjämning uppgifter blir både felaktigt och orättvist. De länsvisa regleringarna som upphört har beaktas underlag från SCB, men inte index. Därför säger de så här: Vi anser att förslaget till förändring skall rivas upp och att den i Budgetpropositionen utlovade aktualiseringen utifrån verksamhet skall genomföras. Om enskilda kommuner drabbas oskäligt av aktualiseringen borde regeringen kunna använda de särskilda medel som den disponerar för bidrag till kommuner att rätta till detta. Detta kommer från och . Men jag vet att de flesta kommunerna hemma ställer upp bakom den beskrivningen. 97 Statsrådet (): Jag ska muntligt redogöra lite närmare vad som ligger bakom den problematik som finns. Jag vill inledningsvis säga om hela utjämningssystemet att det har varit i gång . Vi har haft interpellationer om det tidigare och haft synpunkter på det. Jag har förut sagt att jag tycker att systemet bör verka ett tag så att vi får följa upp det på bästa sätt för att se hur det fungerar. Jag kan nu konstatera, inte minst efter den ordentliga genomgång vi haft , att det finns ett antal svagheter i systemet som inte är bra. Bland annat grundar sig den ena delen som man har försökt att fånga upp i systemet på att det ska vara ett basår. Det var som var grunden till detta. När man fattade beslutet sade man att det sedan bör justeras upp . Andemeningen var till och med att man kanske skulle vänta till när det hade stabiliserat sig innan man skulle göra en ny basårsuppräkning. Jag har tyckt att det har varit en brist. Det är också därför som vi skrev i budgetpropositionen att det bör göras en uppdatering. Det finns en idé om att försöka att ha basåret så nära som möjligt den verklighet som finns av det skälet att man då bäst speglar hur det ser ut i kommunen. Det är grundtanken. Det var därför vi aviserade det. Interpellanterna har i det här fallet oftast fördelen att representera kommuner som tjänade på . Problemet för mig som ansvarigt statsråd är att jag har haft den mindre nöjsamma uppgiften att också ha en ganska diskussion med de kommuner som förlorade ordentligt på det. Jag kan försäkra att ingen tycker att det finns någon rättvisa i systemet. Rättvisa för de flesta i detta är att om man får mer pengar är det rättvist, får man mindre pengar är det orättvist, oavsett vad det grundar sig på. Det har varit en del av problematiken här. Vi hade några kommuner som låg riktigt illa till av samma skäl som interpellanterna här för fram. Bland annat var en sådan kommun nere i som skulle få en ordentlig reducering av sin LSS-utjämning. kan man även där peka på att man inte har tappat kostnader i samma omfattning för att systemet kanske skulle slå igenom åt det håller. var en annan kommun. Det finns också en rad andra i samma läge. Vi hade funderingen: Hur kapar man på något sätt topparna i de värsta utfallen så att inte omställningen blir för drastisk? I det läget valde vi modellen att ta ett snitt mellan och 2004 för det innevarande året. Då minskade man de största delarna. Det mildrade för i dess problematik. Det gav också mindre pengar till de kommuner som hade förväntat sig enligt det som SCB var väldigt snabb att räkna på och som stod i budgetpropositionen som lades fram. Det handlar om en praktisk hantering utifrån den verklighet vi har för att försöka vara rättvis och ge hyggliga förutsättningar inom de ramar som systemet gav, när vi såg hur verkligheten fungerade. Det är den nakna sanningen om hanteringen av LSS-systemet. Det kommer också att göras några andra översyner i LSS. Det gäller inte minst på LASS-sidan, som har ansvaret för. Vi måste också borra djupare och försöka få ett system som ligger närmare det år man har verksamhet. Men det ska heller inte vara förutsägbart i hur man via uppgifter kan påverka systemet, vilket det är fullt möjligt att göra . Vi ser att det kanske pågår en tendens till en sådan verksamhet på vissa håll. Egentligen lurar man sig själv i systemet beroende på uppgiftslämnandet. Ambitionen är nu att få ett system som är bättre. Vi är inte tillfredsställda med det sätt som det nu fungerar på. Det ger lite sämre planeringsförutsättningar. Men det fångar heller inte upp tillräckligt nära hur verksamheterna ser ut i kommunerna för att på så sätt upplevas som rättvist. 98 (): Som svar på frågorna uppfattar jag att vårt statsråd tycker att systemet ska få verka ett tag. Det har verkat . Det är ingen hemlighet som kom i förrgår, utan det är någonting som har pågått . Statsrådet anger också att det finns en ambition att vara så rättvis som möjligt, och därför kommer det översyner. När kommer dessa översyner? Blir det även ett tombolasystem där kommunerna får sent besked i slutet för ? Eller kommer ingrepp som kommer att ändra situationen så att vi åtminstone för år någorlunda rimliga spelvillkor för kommunerna? debatterade jag det kommunala utjämningssystemet för handikappomsorgen med statsrådet företrädare med anledning av de då kraftiga inkomstminskningarna. Då var det som drog en riktig nitlott på minus 15 miljoner jämfört med vad man tidigare haft i den interna länsuppgörelsen med ersättning till från övriga kommuner i . Det blev inget resultat av den debatten. Staten blev enbart betraktande framöver av hur systemet slog lite halvblint . Frågan är om det nu kommer att bli en upprepning. Man utlämnar kommunerna till ett utjämningssystem som är ungefär lika smidigt som en elefant i en porslinsbutik. Det ska jämföras med det tidigare tillfälliga statsbidraget som fanns 20012003 och jämföras med den länsvisa överenskommelsen som tidigare fanns mellan kommunerna om kostnaderna för handikappomsorgen. är frågan: Kommer regeringen att gå aktivt in och kullkasta planering igen , eller hur blir det? Kommunerna protesterar inte mot det kommunala utjämningssystemet, även om det i sig är tveksamt och var det redan när det infördes. De protesterar mot oförutsägbarheten i systemet. Det är detta som regeringen måste göra någonting åt. Jag tycker att det är fantastiskt att regeringen tycker sig ha råd att behandla kommunerna på det sättet. Vi har hört exemplet med och . Vi har hört exemplet med . Det blev plötsligt minus 10 miljoner, eller jag tror bestämt att det till och med var minus 11 miljoner. Vi har också via medierna från fått del av exemplet . kommer att förlora några miljoner, sade SCB, eftersom har köpt tjänster från . har man slutat köpa tjänsterna. Därmed skulle enligt SCB få mindre pengar. Men regeringen gör tvärtom i sitt beslut. får mer pengar, plus i systemet. Enligt medieuppgifter går de 10 miljonerna till bredband. Pengar som skulle ha varit till funktionshindrade går alltså till bredband i stället. Frågan är vad statsrådet reagerar med. Blir det fortsatt passivitet, eller vad blir det för någonting? Vad har statsrådet för råd till kommunerna? När kommer den översyn som det talas om? 99 (): Om man lyssnar på vad statsrådet säger framskymtar det en önskan om att det inte hade behövt fattas beslut om att förändra det som stod i budgetpropositionen. Det som kom som ett påstående från och handlade om att det beslut som man tog om att lägga basåret så nära verksamhetsåret som möjligt ändå var rätt. Fanns det med i resonemanget att fundera på att hantera de här kommunerna som fick stora minus i stället under ett övergångsår? Då hade man inte behövt kasta ut alla de andra så att det blev hela havet stormar i hela . Det skulle vara intressant att höra om det fanns några resonemang om de bitarna. En av sakerna i det här handlar inte bara om ifall man vinner eller förlorar. Jag hade en träff hemma nu med kommunstyrelseordförande från många olika kommuner, som både var vinnare och förlorare eller som hade stora höjningar av skattesatserna för att klara av de här bitarna. Det spelade liksom ingen roll ifall det var ett stort eller litet minus eller plus. Kommentarerna var ungefär så här: Det är hål i huvudet! Det är helt värdelöst! Det är helt kasst! De kanske uttryckte det lite mer fint, men det var den ungefärliga andemeningen. Det går aldrig någonsin att förutsäga det här. Blir det några medel? Kommer det några pengar? Kommer vi att få någon ersättning för de här bitarna? Det går aldrig att förutsäga och kunna planera verksamheten utifrån utjämningarna. Man går in och tittar på det här och gör en mix av 2002 och 2004, vilket jag också har en fråga om. Är det förenligt med förordningen att använda sig av en mix av två olika år? Det handlar ju om helt olika förutsättningar. I den ena delen ingår den tidigare länsvisa utjämningen. Men det skiljer . Jag skulle också vilja höra vad statsrådet säger om den här tredjedelen.