prot · GS0999 · 2005-04-06 00:00:00 — Jag uppfattade inlägg här i talarstolen som att hon är rätt nöjd ändå på det här området. säger hon att det är viktigt att vi inte stjäl från folket och att varje skattekrona är viktig. Jag fick det inte riktigt att gå ihop. Nog sjutton kan det finnas en hel del bland våra svenska myndigheter som inte är tillräckligt effektivt och där det finns mer att göra. Jag funderade lite grann kring utnämningspolitiken. Du valde att nämna en procentsats. Jag ska välja att nämna hur det ser ut i verkligheten. Arbetarskyddsstyrelsens generaldirektör är före detta socialdemokrat. generaldirektör är före detta socialdemokrat. generaldirektör är före detta socialdemokrat. Rikspolischefen är före detta socialdemokrat. generaldirektör är före detta socialdemokrat. generaldirektör är före detta socialdemokrat. Jag kan göra den här listan väldigt lång. Dessutom är det ett antal män här, . Hur kommer det sig? Ska jag fortsätta? Nuteks generaldirektör är socialdemokrat. Det finns en lång lista på detta. Det är klart att maktinnehavet i har speglat styrningen av våra statliga myndigheter. Det är inte rimligt. Det handlar om att ett antal statliga tjänstemän som har jobbat och kämpat inte ens kommer till tals när de här utnämningarna sker. Det måste vara beklämmande. Detta kan inte vara stolt och nöjd över. 200 () replik: Jag är stolt men inte helt nöjd. Jag tycker fortfarande att det behöver göras mycket på myndighetssidan. Det behöver arbetas mer. Därför har jag redan berättat om att , vår biträdande finansminister och tidigare ordförande i finansutskottet, också arbetar med den här frågan. Den väldigt stora utredning som är håller också på med de frågorna. Jag tycker inte att det finns anledning att inte känna sig nöjd. Man kan känna sig nöjd men fortfarande vilja mer. gjorde en uppräkning här. Det stämmer inte med det som ni skriver i reservationen att antalet myndigheter ökar för att regeringen belönar lojala företrädare för sina samarbetspartier med myndighetschefstjänster. De exempel som jag har fått är enbart socialdemokrater. Därför undrar jag: Gäller bristen på kompetens, att man inte har förtjänst och lämplighet, bara socialdemokrater? Eller kan ge mig något exempel på någon från den borgerliga sidan som på så sätt också saknar kompetens? 201 () replik: Det är tråkigt att riksdagsledamoten inte lyssnade på mitt anförande. Jag tog som exempel den utnämning som har skett av före detta språkröret i . Han är före detta utredare och generaldirektör för en myndighet som helt klart är en betalning för samarbetet för att ni ska ha regeringsinnehavet. Det finns klara och tydliga exempel på detta. Jag fick i ditt anförande, , reda på att vi har 440 myndigheter i . Detta kunde inte ens ansvarig minister svara på här i kammaren , utan då var det en gissning på alltifrån 230 till över 500. Därför skulle han nu tillsätta en utredning och ta reda på detta. Eftersom vi här nu har fått reda på att det är 440 föreslår jag att du och jag efter den här debatten skickar ett mejl till statsrådet på andra sidan vattnet så att han får reda på det. Vi har sparat in lite av skattebetalarnas pengar om vi slipper den utredningen. Därmed har vi gjort någon effektivitet av den debatt som vi har haft, om vi nu inte kan bli överens om att vi ska skära i antalet myndigheter för att på det sättet spara pengar. 202 () replik: Jag vill bara än en gång säga att det finns ingen allmän trend att antalet myndigheter ökar. Visserligen får vi nya myndigheter , och en del av dem är utredningar, så antalet är inte så lätt att fastställa alla gånger. Det är också så att gamla myndigheter läggs ned. Jag pekade på att det under 20032004 inrättades 14 myndigheter som 14 andra upphörde. Jag tycker inte att huvudändamålet måste vara att minska antalet myndigheter. Det viktigaste måste vara att vi ska ha en effektiv statsförvaltning, att vi ska ha små och effektiva departement och att vi ska ha en hög grad av självständighet på våra myndigheter. När vi har tittat på effektiviteten det såg vi till exempel senast under EU-ordförandeåret har vi sett att våra fristående myndigheter har hög effektivitet och korta beslutsvägar. Varenda en som besöker något annat land och kommer i kontakt med det landets byråkrati vet att svensk statsförvaltning är mycket effektiv. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 13 § Finansiella säkerheter Föredrogs finansutskottets betänkande 2004/05:FiU24 Finansiella säkerheter (prop. 2004/05:30). 203 (): ska vi gå över till att behandla ett regeringsförslag om finansiella säkerheter i FiU24. Det handlar om några lagändringar för att genomföra ett EG-direktiv. I stort kan man säga att regeringen anser att de regler som finns stämmer rätt väl överens med säkerhetsdirektivet. Men man föreslår några kompletteringar som krävs för full överensstämmelse. Syftet är att användningen av säkerheter på EU:s finansmarknader ska bli säkrare och att förfarandet ska bli enklare, genom att man begränsar vissa formella krav. Egentligen skulle det här säkerhetsdirektivet ha införlivats . Något försenat föreslås nu bestämmelserna träda i kraft . I ärendet finns två motioner, som avstyrks, och en reservation. 204 (): I den gemensamma borgerliga reservationen med anledning av detta betänkande redovisar vi vår inställning till den proposition och de förslag som finns redovisade. Vi anser att regeringens förslag när det gäller möjligheten för större företag som agerar på finansmarknaden att avtala om fri förfoganderätt på ställda panter innebär onödiga begränsningar. Den fria förfoganderätten över en ställd pant bör vara mer omfattande när det handlar om säkerheter som ställs mellan större företag. Vi föreslår därför att undantaget från lagen om handel med finansiella instrument ska omfatta samtliga svenska och internationella företag och myndigheter som idkar regelbunden handel med finansiella instrument. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till reservationen. 205 (): En väl fungerande finansmarknad är en väldigt viktig förutsättning för att ekonomin som sådan ska fungera bra. Det är inte alltid helt enkelt att se dessa orsakssamband mellan finansmarknaden och arbetslösheten, tillväxten eller välståndet, men de finns där i grunden. Det handlar både om att se till att pengar används effektivt och att se till att man undviker onödig instabilitet. Båda dessa är väldigt viktiga. Vi genomför nu i en mängd förändringar för att gemensamt se till att finansmarknaden fungerar bättre. Jag tycker att det är viktigt att säga att detta är någonting som vi gör tillsammans med länderna i och att det inte är något anonymt EU-direktiv som kräver det. Detta är bra för , och det är bra för ekonomi. Finansiella säkerheter ser till att man kan öka effektiviteten i hur man använder pengar. Det ökar också möjligheten att flytta kapital på ett effektivt sätt och se till att pengar hamnar på de marknader där de gör mest nytta. Det innebär också att man kan minska eller öka möjligheterna att förändra sin risksituation, vilket också är väldigt viktigt för att finansmarknaden ska fungera väl. Att ha gemensamma EU-regler på detta område är väldigt viktigt. Det är rätt viktigt att vi noterar det i den här debatten, att det är bra för svensk ekonomi och för möjlighet till tillväxt att vi genomför den här typen av gemensamma regler i . Det låter kanske som att vi är väldigt överens i detta betänkande, men det finns en punkt där vi från och övriga allianspartier har en avvikande uppfattning. Det är där vi tycker att regeringen gör en onödig begränsning i hur kapitalet ska kunna få flyta fritt. Man gör det lite onödigt krångligt. Vi har ganska stort stöd för detta bland remissinstanserna. , , , , med flera tycker att större företag som agerar på finansmarknaden måste få samma förutsättningar på detta område som företag som står under tillsyn. skriver till exempel i sitt remissvar: som agerar på finansmarknaden måste anses vara jämbördiga med företag som står under tillsyn, och det kan därför inte anses finnas något väsentligt skyddsintresse för denna kategori av professionella aktörer. Detta låter möjligen som torr prosa, men det är också ett viktigt sätt för att på marginalen se till att svensk finansmarknad och europeisk finansmarknad fungerar bättre. och de andra allianspartierna har tagit upp detta i en motion, men vi har egentligen inte fått något skäl till att regeringen och utskottsmajoriteten avstyrker detta. Jag hoppas att vi ska kunna få det i den här debatten. Jag ska ärligt säga att det är en ganska marginell förändring vi föreslår. Det är också en ganska marginell förändring på den finansiella marknaden som detta skulle innebära. Men som ekonomi ser ut behöver vi ha marginalerna på vår sida. Därför skulle jag vilja yrka bifall till reservationen. 206 (): De svenska bestämmelserna för de finansiella säkerheterna har det senaste årtiondet anpassats i syfte att bättre anpassa regelverket till de förhållanden och behov som finns på finansmarknaden. På flera områden har redan ett regelverk som är väl i linje med kraven i säkerhetsdirektivet. beslutade man om EG:s säkerhetsdirektiv, och det är det som är bakgrunden till dagens debatt och beslut om finansiella säkerheter. Bakgrunden till direktivet var bland annat olikheterna i de nationella regelverken, vilka skapade rättsosäkerhet vid gränsöverskridande verksamhet. Direktivet är en del av den ökade harmoniseringen av lagstiftningen på finansmarknaderna. Direktivet ska tillämpas på säkerhetsavtal, det vill säga sedvanliga pantavtal och säkerhetsöverlåtelser, som avser finansiella tillgångar av visst slag. Tillämpningsområdet begränsas till avtal där den ena eller båda parterna är en myndighet eller ett företag på finansmarknaden. Direktivet omfattar bara skriftliga säkerhetsavtal. Det framgår inte uttryckligen av säkerhetsdirektivet om det är fråga om minimireglering eller inte. Enligt uttalande från kommissionen ger direktivet ett ramverk av minimikaraktär. Regeringen gör den bedömningen att direktivet bör ses som ett ramverk i syfte att uppnå en effektivare hantering och rättssäkerhet samt att det avser att ge en minimireglering. På en punkt råder dock oenighet i utskottet, och det gäller den så kallade förfoganderätten för finansiella aktörer. Regeringen hade i det ursprungliga förslaget öppnat för möjligheten för företag som står under tillsyn att upprätta ett skriftligt avtal för att få förfoga över annans finansiella instrument och att det endast skulle gälla om motparten var en fysisk person. Men Lagrådet har haft flera invändningar mot detta förslag. Regeringen har därför begränsat sig till att föreslå att undantag endast ska göras för de finansiella aktörer som räknas upp i säkerhetsdirektivet. I reservationen från maktalliansen tycker man att regeringen inte skulle ha följt Lagrådets rekommendation. Jag har under mina år i denna kammare hört en stor upprördhet och indignation när regeringen har avstått från att följa Lagrådets rekommendation, men jag noterar att samma upprördhet och indignation nu upprepas från samma kritiker när regeringen väljer att följa Lagrådets rekommendation. Med dessa ord yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationen. 207 () replik: måste ha läst fel betänkande, för det finns ingen reservation från någon maktallians. Däremot finns det en reservation från en borgerlig allians, och det är en helt annan sak. Maktalliansen sitter vid makten. Det är rätt som säger, att det finns en del kritik från Lagrådet i det här underlaget. Från sida har vi därför i vår motion skrivit in att man bör beakta de synpunkter som kommer från Lagrådet när man kommer tillbaka till med ett nytt förslag om att bredda den här kretsen. Jag skulle bara vilja ställa en kort fråga till : Tycker att det är ett rimligt förfarandesätt, att man beaktar Lagrådets förslag och sedan lägger fram ett utvidgat förslag? 208 () replik: Först, , du har rätt. Den borgerliga maktalliansen det var så det hette. Det är ett förtydligande. Jag sade naturligtvis fel. Jag kan mycket väl tänka mig att man kommer att återkomma i den här frågan. Jag tror inte att det är sista gången riksdag behandlar en proposition om de här säkerhetsdirektiven. Vi ser ju en utveckling av hela den lagstiftningen. Jag tror att den här kammaren kommer att få ägna mycket tid åt det här och att det blir flera betänkanden innan det här är så utvidgat som det bör vara. Det har också att göra med att vi får nya finansiella instrument , så att hela lagstiftningen kommer att förändras också när finansmarknaden förändras. 209 () replik: Som man känner sig själv bedömer man andra. Vi ser oss inte som en maktallians, utan som en . Det är möjligen så att ni känner er som en maktallians, och därför känns det ordet så naturligt i er mun. Tycker att det skulle vara bra, om jag ställer frågan så i stället, om man breddade undantaget? Tycker att det, om man ser till att man kan ta till sig av Lagrådets förslag, i sig skulle vara bra om man kunde bredda undantagskretsen? Skulle man då se till att svensk finansmarknad på marginalen fungerar lite bättre, att man på marginalen använder svenska pengar lite bättre och att vi därmed på marginalen får lite bättre svensk ekonomi, lite lägre arbetslöshet och lite högre välstånd? Marginaler kan vara ganska viktiga i svensk ekonomi. 210 () replik: får nog finna sig i att jag i de framtida debatterna kommer att tala om den borgerliga maktalliansen. Det får vi nog finna oss i. Ja, jag tror att det kan vara bra att förändra de här reglerna framöver. Som jag sade tidigare ser jag en utveckling av den här lagstiftningen, och vi har säkert att återkomma . Inte minst när finansmarknaden utvecklas kommer det helt enkelt att krävas. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 14 § Vissa frågor rörande fastigheter Föredrogs lagutskottets betänkande 2004/05:LU16 Vissa frågor rörande fastigheter. 211 (): Jag ska inleda debatten om lagutskottets betänkande 16 i vilket behandlas 15 motionsyrkanden som handlar om civilrättslig reglering rörande fastigheter. Frågor som kommer att diskuteras är avvägningen mellan köparens och säljarens förpliktelser i jordabalkens felregler, kravet på översyn av fastighetsmäklarlagen, kreditsäkerhet i byggnad på annans mark, arrende och ansvar för byggfel. Två av motionärerna tar upp införande av en lagreglerad rätt för arrendatorn att friköpa arrenden som innehas av medlemmar i en och samma familj och har innehafts under flera generationer. Flera av dessa frågor har behandlats i tidigare lagutskottsbetänkande, och debatterar vi dem igen. Kanske kommer det nya argument. I betänkandet finns fyra reservationer och ett särskilt yttrande. Efter den korta presentationen av ärendet lämnar jag över ärendet till debattörerna. 212 (): I det här betänkandet har vi moderater endast en reservation, men det är då fråga om en långkörare, en översyn av fastighetsmäklarlagen. Det har gått fastighetsmäklarlagen trädde i kraft. Bara efter ikraftträdandet tog ställning i ett gränsdragningsproblem mellan fastighetsförmedling och annan mäklarverksamhet. I betänkandet gav regeringen till känna att denna fråga borde rättas till. Vi i lagutskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat frågan, och justitieministern utlovade i en interpellationsdebatt att departementet var inriktat på att få till stånd en allmän översyn av hela fastighetsmäklarlagen, och det är ju ett vällovligt syfte. Det här beslutet skulle komma 2004. Något beslut om utredning kom aldrig. har justitieministern i svar på två skriftliga frågor sagt att en utredning ska tillsättas , och man undrar om det blir verklighet under det här året. Jag har ett tips till justitieministern: ned arbetet med stopplagen och för över resurserna till fastighetsmäklarlagen! Jag tror att det skulle göra mer nytta. Vi skriver i vår reservation att det är hög tid att regeringen beslutar om direktiven till en utredning. Min fråga till majoriteten måste bli: Tycker inte ni också att det vore på sin plats att vi från upplyser herr minister om inställning? Slutligen, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 3 under punkt 3. 213 (): Vi i har tre reservationer i det här ärendet. Jag står givetvis bakom alla tre, men för tids vinnande yrkar jag bifall till samma som gjorde , alltså reservation nr 3. Reservation nr 3 avser fastighetsmäklarlagen, och i den delen finns det egentligen inte mer att tillägga än vad har angivit. Vi väntar och väntar och väntar, och kanske det kommer att hända något. Vi har också en reservation beträffande jordabalkens felregler. Det gäller då speciellt reglerna om dolda fel i samband med köp och försäljning av fastigheter, speciellt villafastigheter. Det är ju en egendomlighet i sammanhanget att man som säljare ansvarar för ett fel som man inte själv känner till, ett så kallat dolt fel. Vi tycker att det är dags att se över den här principen och se om vi inte kan hitta en bättre avvägning mellan köpare och säljare beträffande villafastigheter. Ett starkt skäl till att man ska göra en sådan här översyn är att den här typen av tvister är den vanligaste i svenska domstolar. När en typ av tvist blir väldigt vanlig måste man ställa sig frågan om reglerna verkligen är ändamålsenliga. Det tror jag inte att de är. Det finns en modell, som man bland annat har i , som är ett slags besiktnings- och försäkringslösning som man skulle kunna titta närmare på för att se om man inte kunde använda den i stället. Man skulle också kunna tänka sig att förkorta tiden som en säljare är ansvarig för fel i en fastighet. Det skulle kanske kunna räcka med tre eller . Vi har argumenterat tidigare, , beträffande den här biten. Så jag nöjer mig med detta. Den tredje reservationen som vi har från vet vi att vi är tämligen ensamma om, men vi tillåter oss att upprepa detta. Vi vill ha ett system för att kunna pantsätta byggnader på annans mark. När vi diskuterade detta och frågan då föll var bland annat skälet att man inte ville bygga upp ett register. är det tal om att man skulle lägga upp ett lägenhetsregister i det här landet. Det är ju ett register som är oerhört mycket mer omfattande än att man skulle ha ett register för byggnader på annans mark. Det är speciellt villor och fritidshus på arrenderad mark som vi tänker oss. Vi vidhåller detta. Vi kommer att fortsätta att arbeta för att man ska kunna pantsätta dessa byggnader på samma sätt som man kan pantsätta villafastigheter . Jag är nöjd med detta. 214 (): I det lilla betänkandet Vissa frågor rörande fastigheter finns fyra reservationer, och finns med på en av dem tillsammans med , . Jag vill här börja med att yrka bifall till reservation 3. Utskottsmajoriteten avstyrker samtliga motionsyrkanden och hänvisar ej sällan till dels pågående arbete, dels aviserat arbete. Vanligen brukar vi inte reservera oss när det pågår arbete eller aviseras arbete som ligger i linje med motionsyrkanden. Men , fru talman, får vi allt svårare att uppamma det änglalika tålamod med regeringens saktfärdighet som majoriteten uppvisar när den finner sig i att regeringen kan hålla ut och år in och avisera arbete utan att det händer någonting mer. Ett utmärkt exempel på det här är punkten Fastighetsmäklarlagen, vilken jag tänker ägna mitt anförande åt eftersom behandlingen av den förtjänar att påtalas. Här kan man faktiskt travestera sketchen om grevinnan och betjänten och hävda att det är same procedure as last year. Men att det har blivit så beror ju på regeringen. Här skulle man kunna utbrista med grevinnan same procedure as every year. trädde en ny fastighetsmäklarlag i kraft. I betänkandet kan man läsa att året därefter tog ställning till ett gränsdragningsproblem mellan fastighetsförmedling och annan mäklarverksamhet. Den intagna ståndpunkten innebar att den som vill ha hjälp med förmedlingen vid överlåtelse av ett företag där en fastighet ingår i överlåtelsen i vissa fall ska vara tvingad att utöver en företagsmäklare anlita även en fastighetsmäklare för förmedlingsuppdraget. behandlade utskottet en motion som kritiserade nämnda ståndpunkt. Det resulterade i ett tillkännagivande om att regeringen skulle återkomma till med förslag till ändring i fastighetsmäklarlagen. anser i likhet med flera motionärer att fastighetsmäklarlagen måste utvärderas och ses över. Enligt vad som framkommit från regeringen har dylika aktiviteter ständigt varit på gång men utan att något hänt. Låt oss se på vad inneburit för ärendet. gjordes som sagt ett tillkännagivande i ärendet. Sedan hände ingenting. var frågan uppe igen. Då hette det att frågan övervägdes inom . Därför ansåg den dåvarande utskottsmajoriteten att något förnyat tillkännagivande ej var erforderligt. uppgav justitieministern som svar på skriftlig fråga att regeringen ämnade agera i de aktuella frågorna, varvid han räknade med att arbetet borde kunna sättas i gång . Men, fru talman, passerar, och fortfarande händer inte ett dugg. uttalar sig justitieministern på nytt i ett svar på skriftlig fråga och säger då att ambitionen givetvis är att ta hand om då tillkännagivande. Att det inte blivit gjort berodde på att han hade haft så mycket annat att göra, sade han. Han kunde då heller inte redogöra för när arbetet skulle påbörjas. , alltså , konstaterar utskottet att något lagstiftningsarbete fortfarande inte har inletts, trots vad som utlovats av justitieministern i ett frågesvar. Majoriteten fortsätter dock att räkna med att regeringen ska komma till skott utan något ytterligare tillkännagivande från sida. När så utskottet skulle behandla samma ärende hade uppgift inhämtats från att avsikten var att en utredning skulle tillsättas för utvärdering av fastighetsmäklarlagen. Departementet uppgav att arbetet bedrivs med inriktning på att utredningsdirektiv ska kunna beslutas . Därefter utbröt tydligen något slags beslutsångest, ty i skrivelsen Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen, 2002/03:75, som kom kunde man finna att det plötsligt var 2004 som gällde. För årets understatement i kammaren 2003 stod tvivelsutan lagutskottets majoritet när den väntan utan att något hänt menade att det var hög tid att regeringen utan dröjsmål beslutade om direktiv till den aviserade utredningen. Så är vi framme vid 2004, och än en gång har justitieministern uttalat sig, i en interpellationsdebatt . sade han att arbetet var inriktat på att regeringen ska kunna besluta om en utredning om fastighetsmäklarlagen. Genast hängde utskottsmajoriteten på och menade att det knappast var meningsfullt med ytterligare ett tillkännagivande. stod även understatement i kammaren när det använde ordet oacceptabelt om den långa tidsutdräkten utan att något arbete hade påbörjats. När justitieministern sade att arbetet var inriktat på att besluta om en utredning var vi många som fann formuleringen inriktat på oroväckande. Den syntes vara en gardering för ytterligare ett misslyckande . Med facit i hand ser vi nu att även gick utan att något arbete igångsattes. Men justitieministern är ihärdig. Han kommer ständigt igen med nya löften, som till exempel och då han i frågesvar hävdar att avsikten är att en utredning ska tillsättas . Även förutsätter majoriteten att nu kommer det säkert att hända något. Vi är emellertid luttrade och minns löftet 2000 då avsikten var att arbetet skulle vara i gång . Uppenbarligen tycker den trots allt lydiga och disciplinerade utskottsmajoriteten att den nu långa tidsutdräkten börjar bli pinsam eftersom man inte verkar veta hur man ska vända sig när man ska förklara sin fortsatta passivitet. Enligt majoriteten är det oacceptabelt att det nu gått genom sitt tillkännagivande begärde ändringar i fastighetsmäklarlagen och något arbete inte ens är påbörjat . förklarar man ändå att något formellt tillkännagivande inte anses erforderligt. Hur resonerar majoriteten när man låter regeringen hållas år ut och år in med att enbart avisera och aldrig leverera det som utskottet och begärt? Det vore intressant att få veta.