prot · GT0937 · 2005-11-24 00:00:00 — Det är också så att vi far till med gemensamma positioner inom EU. Så måste det vara om vi ska få resultat. Det finns en fråga som man ställer till mig när vi är ute i klimatförhandlingar, och det är: Vad har ni uppnått själva? Vad har ni gjort? Ett av stora problem är att man faktiskt har svårt att nå de höga målsättningar man har satt upp. Det problemet har inte vi. Det är mitt bästa besked och det besked som jag alltid har med mig: hur vi har lyckats med klimatutsläppen. har just sammanställt hur har klarat klimatutsläppen. Där ser det lite mörkare ut, men man ser ändå positiva möjligheter om ett antal länder i nu utnyttjar de flexibla mekanismerna och så vidare. Jag är inte orolig för klimatförhandlingarna. Jag kan väl ursäkta med att du kanske inte har den insynen i vad vi gör när du säger att du är orolig för att vi halkar efter. Den oron behöver du absolut inte känna. Däremot ska jag lova dig att vi kommer med en klimatproposition. Jag förstår att du väntar, och den ska du få. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Tredimensionell fastighetsindelning kompletterande lagtekniska frågor Föredrogs bostadsutskottets betänkande 2005/06:BoU2 Tredimensionell fastighetsindelning kompletterande lagtekniska frågor (prop. 2004/05:169). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs bostadsutskottets betänkande 2005/06:BoU4 Lantmäteriverksamheten (prop. 2005/06:5). 166 (): står bakom alla sina reservationer, men för tids yrkar vi bifall enbart till reservation 8. ska vi debattera frågan om Lantmäteriets framtid. I betänkandet kan vi konstatera att regeringen fortfarande inte har förmåga eller politisk majoritet för att ge Lantmäteriet ett tydligt uppdrag. kritiserade revisorer regeringen och ansåg att Lantmäteriets genomgripande omorganisation inte hade följts upp i tillräcklig utsträckning. Revisorerna fann att Lantmäteriet inte heller på ett övertygande sätt lyckats hålla isär sina myndighetsuppgifter och uppdragsverksamheten. Propositionen har försenats , vilket delvis beror på att haft svårt att acceptera att Lantmäteriet ska tillåtas bedriva uppdragsverksamhet i konkurrens med privata företag. Trots den långa tiden sedan revisorer förde fram sin kritik lyckas regeringen inte presentera några konstruktiva förslag på långsiktiga lösningar av de problem som både revisorer och redovisat. Vänsterkartellen har än en gång visat prov på sin oförmåga att fatta för Lantmäteriets framtid helt avgörande beslut. Kartellen skriver att lantmäteriverksamheten i likhet med annan infrastruktur behöver långsiktiga och stabila förutsättningar och spelregler. Trots dessa skrivningar innehåller propositionen få konkreta förslag. I stället får vi allmänt snömos om bedömningar och oklara förändringar inga tillräckligt tydliga besked om den framtida utvecklingen av Lantmäteriet. Varför blundar vänsterkartellen dels för det faktum att det finns många och dessutom grundläggande problem som behöver lösas, dels för de besparingsmöjligheter som finns? anser att regeringen måste agera så att problemen inom Lantmäteriet löses. när samtliga arkiv och kartor gjorts digitala har det skapats förutsättningar att med hjälp av bland annat e-tjänster kraftigt rationalisera verksamheten och minska kostnaderna. handläggs uppemot 200 000 planärenden, bygglovsärenden och fastighetsbildningsärenden. Om dessa skulle digitaliseras fullt ut kunde processtiderna halveras. Varför vill inte regeringen halvera handläggningstiderna och kanske halvera kostnaderna för villaägarna och för skattebetalarna? Socialdemokraterna vill tydligen krama ur villaägarna både fastighetsskatt och höga lantmäteriavgifter. Kommuner och staten har investerat i att digitalisera information om landets alla fastigheter och om markanvändningen. Denna uppbyggnadsfas av digital information slutförs i och med att kartorna och en mängd olika arkiv med äldre pappersmaterial digitaliseras. På samma sätt som kostnaderna kan minska för fastighetsbildningen måste verksamhetsgrenen informationsförsörjning effektiviseras betydligt. anser att ett tydligt mål ska införas som lyder: Minska kostnaderna för användarna av Lantmäteriets information genom fortsatta rationaliseringar och effektiviseringar. Regeringen ger inte heller några klara besked om när de olika statliga lantmäterimyndigheterna ska slås samman till en, trots att remissinstanserna är mycket tydliga i denna fråga. Regeringen tycks helt enkelt inte våga sätta ned foten. En del oroas av att en sammanslagning skulle leda till färre lokala kontor. Vi menar dock att den framtida kontorstätheten inte hänger samman med hur många myndigheter Lantmäteriet är indelat i utan med det faktiska behovet av tjänsterna. Det är också viktigt att inskrivningsmyndigheternas verksamhet effektiviseras och att lagfarts- och inskrivningsärenden kan handläggas betydligt snabbare än . Vi anser att regeringens bedömning av att personal inte skulle bli övertalig vilar på fel grund. Pågående arbete med ett nytt handläggningssystem, , som har beräknats bli dyrare än beräknat i alla fall enligt väntas leda till ett kraftigt ändrat arbetssätt. Det kommer att föranleda behov av omorganisation och en översyn av bemanningen. Därför tycker jag att det är mycket anmärkningsvärt att ingenting nämns i propositionen om Lantmäteriets största utvecklingsprojekt, , som uppenbarligen också har så stora problem. Kommuner och statliga myndigheter bedriver i ökad utsträckning näringsverksamhet på konkurrensmarknader. anser att kommunalt och statligt ägande bör avvecklas på marknader där privata företag agerar. Monopol, både statliga och privata, leder för det mesta till högre priser och ineffektivitet oavsett om det gäller att producera varor eller tjänster. I rapporten som kommersiell aktör pekade statskontoret på att staten som kommersiell aktör säljer vidare varor och tjänster i konkurrens med den privata sektorn. Myndigheternas kommersiella verksamhet omsätter . Exempel på sådan verksamhet finns i Lantmäteriet och . Ungefär en fjärdedel av den totala statliga kommersiella verksamheten är av sådan omfattning att den bedöms påverka konkurrensen negativt. Det här yttrar sig i en rad konkurrensproblem som minskar effektiviteten på marknaden, hämmar utvecklingen och begränsar marknadens tillväxtpotential. I betänkandetexten står följande: Det är självklart att den uppdragsverksamhet som Lantmäteriet bedriver ska ske på ett konkurrensneutralt sätt. Lantmäterimyndigheterna bör få bedriva viss uppdragsverksamhet som har direkt anknytning till en fastighetsbildningsåtgärd. Vänsterkartellen är således inte beredd att ta upp den konkurrensutsättningsproblematik som finns i Lantmäteriets uppdragsverksamhet. Man kan undra varför vek sig på denna punkt efter segdragna förhandlingar. Därutöver ger man dubbla signaler när man säger olika saker i betänkandetexten. I beslutandedelen framgår det att denna viss uppdragsverksamhet ska få bedrivas i direkt anknytning till fastighetsbildningsåtgärd. i texten säger man att man genom föreskrifter i instruktionen ska förtydliga och angränsa uppdragsverksamheten i anslutning till fastighetsbildningen. Det här ger två helt olika budskap om vad som gäller, och leder till tolkningssvårigheter. Är det här bara ett tecken på att man inte vågade eller förmådde komma med konkreta förslag i betänkandet utan ånyo skapar nya problem med all otydlighet? Jag hoppas att majoriteten kan svara på de här funderingarna . Självfallet är det mycket viktigt att regeringen vågar beskriva vilka särskilda skäl det är som motiverar att Lantmäteriet ska bedriva konkurrensutsatt uppdragsverksamhet. Om man inte kan det ska uppdragsverksamheten upphöra. Vidare skriver vänsterkartellen i betänkandet att målet nu bör vara att skapa ett tydligare uppdragsbemyndigande som bättre överensstämmer med statsmakternas förvaltningspolitiska riktlinjer. Det är ju en alldeles för låg ambitionsnivå. Självfallet ska det helt överensstämma med uppdragsbemyndigandet. Metria har haft ekonomiska bekymmer. visar de privata företagen vinster och goda resultat. visar Lantmäteriets uppdragsverksamhet ett ackumulerat underskott på enligt budgetpropositionen. Inga krav har framställts av majoriteten på att balansen ska återställas. Vi anser att vänsterkartellen omgående ska se till att den stora obalansen åtgärdas. Annars fortsätter snedvridningen på marknaden. Verksamhetens ekonomiska resultat förstärker uppfattningen att uppdragsverksamheten bör avvecklas. Bolagiseringen och privatiseringen av den fastighetsekonomiska verksamheten 1995 respektive 1997 har visat att statliga myndigheter och kommuner inte har haft några bekymmer med att köpa nödvändiga konsultinsatser. Detsamma torde hända om Metria bolagiseras och privatiseras. Vi kristdemokrater tror att Lantmäteriets personal har en sådan kompetens som efterfrågas av kommuner och privata företag den dag Lantmäteriets uppdragsverksamhet knoppas av. Vi kan se att privata företag inom Future Position X i Teknikparken i gärna anställer personal från Lantmäteriet. Landets fastighetsägare behöver en ny regering. Det förstår förmodligen alla fastighetsägare efter den här debatten. , herr talman, skulle jag å bostadsutskottets vägnar vilja få framföra våra varmaste gratulationer på högtidsdagen. Vi hoppas att talmannen ska få en fantastisk dag ! 167 (): Det finns en del som är bra i ärendet om Lantmäteriet. Här finns förslag på åtgärder som ska rationalisera, förenkla och snabba upp och det är ju bra. Sedan är det bara att hoppas att man kommer till skott. Den största och viktigaste invändningen, herr talman, är att myndigheter ska syssla med myndighetsutövning och ingenting annat. Som det är kan lägga ut vissa lantmäteritjänster på andra statliga eller kommunala aktörer, men inte på några privata. Man kan fråga sig varför. Jo, därför att det finns alltför många här som slår vakt om det offentliga och om monopolen. Vi menar att det som kan konkurrensutsättas naturligtvis ska göra det. döper man om det som heter myndighetsservice till fastighetsbildningsanknuten uppdragsverksamhet. Vilken underbar benämning, herr talman! Man anför regionalpolitiska skäl till att Lantmäteriet ska fortsätta att konkurrera på den fria marknaden med våra skattepengar i ryggen. Det är av regionalpolitiska skäl. Det finns ödemarker i där ingen annan vill utföra tjänsterna, säger man. Det är ju trams, herr talman! Jag kan inte låta bli att tycka att det här är lite av ett kuriosum. De områden man pratar om är kanske de allra första områdena i som blev ordentligt genomlysta när for runt med alla sina lantmätare uppe i för att slå fast att jorden inte är rund, utan faktiskt lite oval. Så nog finns det folk som vill upp där och agera! Detta var dock en liten parentes, herr talman. Det statliga har slagit fast att av alla statliga myndigheter sysslar med att sälja varor och tjänster. De gör det i en omfattning som genererar . Det är 21,5 miljarder som alltså på detta vis undanhålls den fria marknaden. Om vi tittar på de andra myndigheterna kommuner och landsting för de är ju också myndigheter är det etter värre. De står för så mycket utför de tjänster eller säljer varor för! Det är pengar som på en marknad skulle kunna generera både mer pengar och, framför allt, mer arbete. Som sade här lyckas man ändå inte driva detta med vinst i . Det borde ju rimligtvis vara en mycket god affär för staten, men i Lantmäteriet gick man 12 ½ miljon back . Man har ett balanserat underskott på 107 miljoner. Man kan i ett första skede tycka att det är praktiskt och bra att myndigheterna utför vissa konsulttjänster och liknande i nära anknytning till sin verksamhet. Det innebär att det den ena veckan knackar på dörren, och utanför står en konsult som säger: Jag kan gå igenom ditt hus och kontrollera brandskydd och liknande, ge förslag och kanske rentav genomföra de förändringar som behövs och krävs! Sedan kommer samma man tillbaka veckan efter och knackar på dörren. är han myndighetspersonen, som ska kontrollera det han gjorde veckan innan. Så här är det, och det är huvudlöst! Och det gäller inte bara i fastighetsbildning eller brandsyn. Det gäller , bilbesiktningen och . Jag skulle kunna räkna upp hur många som helst som agerar på precis det här viset. Lantmäteriet sysslar med försäljning av programvaror. Det är det många andra som både kan och vill göra, och också gör. Man säljer geografiska informationssystem. Det är också någonting som marknaden i allra högsta grad är intresserad av och gör. Man tar fram turistkartor. I sin tidning jag tror den heter Utblick skriver man lite trevligt om att nu har man minsann plockat fram en turistkarta med hela kungafamiljen på. Det ska bli en kul souvenir för turisterna att köpa. Myndigheter ska inte syssla med att plocka fram kul souvenirer, herr talman. Tvärtom stadgar EU i sitt fördrag exakt vad det offentliga ska syssla med och vad det offentliga får lov att syssla med. Då kanske någon tycker att om de andra aktörerna inte är nöjda och tycker konkurrensen är korrekt får de väl gå till domstol. Här i ska man då gå till en förvaltningsdomstol. De flesta av oss vet att myndigheterna struntar oftast i vad förvaltningsdomstolarna beslutar, och det finns inte heller någon sanktion att ta till. Vill jag få rättvisa måste jag gå till , och det är dyrt, omständligt och tidsödande. Regeringen tar lätt på detta. På s. 49 i propositionen säger man att marknadens kritik beror på missförstånd. Det är regeringens syn på detta. I samma handlingar finns omdöme, och jag ska citera ordagrant: Vi bedömer att det av olika skäl finns klara konkurrenssnedvridande effekter förknippade med uppdragsverksamhet. Det står inte att det finns risk för att detta kan finnas utan att det finns helt klara exempel på det. Användningen av geografiska informationssystem har ökat , och det har den gjort . Det är alltså en gigantisk ökning, och den bara fortsätter. Finns det någon människa som tror att detta är ointressant för marknaden? Tvärtom, en starkare signal på att det är här man ska ge sig in kan man knappast få. I tänker man betydligt vettigare än vad vi gör. Där finns det en fri marknad som styr. Man har också, vilket man konstaterar i handlingarna, en fem gånger större marknad än vad vi har här, vi som slår vakt om monopolet. Det gör vi, herr talman, trots att politiker och offentliganställda inte alls har skattebetalarnas uppdrag att syssla med näringsverksamhet. Tvärtom, som kund är det bäst att handla sina varor och tjänster på en fri, sund och konkurrensutsatt marknad. Då behöver man definitivt inget marknads- och konkurrensråd som regeringen nu föreslår här. De tänker så att om vi bara har ett sådant råd kan vi hålla en strikt och klar konkurrensneutralitet. Jag tror inte att jag överdriver om jag säger att de flesta av er som sitter här har varit aktiva i kommuner eller landsting och gång efter annan sett hur omöjligt det är för det offentliga att klara den här rågången. Det är mänskligt att expandera. Det ligger i den mänskliga naturen. Vi vill alla ha mer. Varenda tjänsteman vill utöka sin makt och sitt inflytande. Det är inte mycket att säga om det. Så är den mänskliga naturen, men därför måste det finnas klara gränser. Och gränsen, herr talman, är att en myndighet ska syssla med myndighetsutövning och ingenting annat. Därför yrkar vi moderater att all uppdragsverksamhet ska upphöra. Den ska avskiljas från myndigheten och övergå till en privat huvudman. Det gäller såväl Metria som övrig uppdragsverksamhet. I väntan på att så sker yrkar vi att de intäkter som uppdragsverksamheten genererar ska redovisas i statsbudgeten som intäkter. På samma sätt ska verksamheten redovisas som utgifter. Då blir det transparent och klart och koncist. Egentligen är det ju ofta fråga om en form av smygbeskattning. Man kan till och med tricksa med budgettak och liknande genom att göra som man gör eftersom det alltför ofta är tvingande utgifter för den enskilde. En myndighet ska syssla med myndighetsutövning och ingenting annat. Det är vårt klara och koncisa budskap. Jag yrkar bifall till reservation 4. 168 (): Efter att ha lyssnat på två inlägg här kan vi konstatera att vi är ganska eniga inom den så kallade alliansen i de här frågorna, i alla fall i stora drag när det gäller konkurrensfrågor och vad en myndighet ska göra och inte göra. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 16. Det är en reservation som handlar om ortnamnsvård. Vi står naturligtvis även bakom övriga reservationer från . När man läser den här propositionen blir man lite förundrad. Vi hade en stor utredning om Lantmäteriet, och så kommer den här propositionen. Jag tycker nog att den andas mycket passivitet och beslutsvånda. Den består egentligen bara av en hoper bedömningar som i sig är väldigt vaga. Om man gör en sammanfattning av den kan man säga att den egentligen mer syftar till att bevara de strukturer som finns än att försöka göra något framåtskridande och utveckla Lantmäteriet. Vi i tycker att man har helt fel utgångspunkt i alla de här bedömningarna. Man målar snarare upp att förändringen i sig är ett hot i stället för att försöka se möjligheterna i förändringen. Det enda konkreta som finns i propositionen är det här lagförslaget om att man ska kunna registrera vid källan. Det är egentligen en självklar förändring. Det är vi alla ense om. Vi är eniga om det enda konkreta förslaget. Det är en bra förändring. Jag vill gärna tala lite om utskottsmajoritetens syn på regeringens bedömningar. Det finns en del där som vi i har reserverat oss emot. Det första som jag vill ta upp är detta med tidpunkten. Det står i propositionen att regeringen trots allt har som målsättning att sammanslagningen av lantmäterimyndigheterna och inskrivningsverksamheten ska kunna vara klar till . Vi i vill faktiskt trycka på lite där och stärka den målsättningen något. Tidpunkten i sig är naturligtvis inte något självändamål, utan det viktiga här är att inse att det finns så många positiva effekter här att detta måste ske med en viss hastighet. Visa av historien vet vi att sådana här saker har en viss förmåga att dra ut . Sedan har vi detta med inskrivningsverksamhet. Vi har samma uppfattning som tydligen alla har här att inskrivningsverksamheten passar in i Lantmäteriets huvudmannaskap. Där finns egentligen inga motsättningar. Det som vi i däremot vänder oss emot är att man i propositionen, av regionalpolitiska hänsyn och sysselsättningsskäl, lägger fast att man ska fortsätta att bedriva verksamheten på de sju orter som man gör . Vi tycker att det är helt fel utgångspunkt. Utgångspunkten måste vara organisationens effektivitet. Det märkliga är att utskottsmajoriteten håller med om detta, men vill man naturligtvis inte hålla med oss fullt ut. Man skriver till och med att det är självklart att effektiviteten är styrande, och man möjligtvis skulle kunna ha något annat i ett övergångsskede. Det är ganska vagt vilket ben majoriteten står på. I propositionen står väldigt tydligt att regeringens bedömning är att den ska bedrivas på de sju orter där det sker , och detta kommenteras egentligen inte. kommer vi till det som tog upp om myndighetsutövning och uppdragsverksamhet. Det finns ju både i Metria och i förrättningsverksamheten. Här tycks både regeringen och utskottsmajoriteten se spöken på ljusan dag. Jag tycker att det finns en befogad fråga att ställa här. Man upplever nästan att det är en ideologiskt betingad reflex att säga nej till förändringar när privata aktörer kan komma in. Varför säger man annars nej till extern medverkan vid lantmäteriförrättningar? Något som verkligen talar för att man kan göra något mycket mångfasetterat här är teknikutvecklingen, om inget annat. Jag har själv talat med lantmätare som jobbar inom verksamheten. Man säger att en lantmäteriförrättning i princip skulle kunna göras helt färdig, och sedan är det bara myndighetsbeslutet kvar. Så pass mycket precision finns det . Det skulle dessutom ge en differentierad arbetsmarknad för dem som jobbar inom sektorn. Deras kompetens kommer naturligtvis att behövas även i fortsättningen. När det gäller Metria anser vi liksom både och att den verksamheten ska avvecklas. Den beskrivs som om den vore vilken verksamhet som helst och att man agerar på marknadsvillkor och så vidare. Men varför ska då staten bedriva den? Om den är som vilken verksamhet som helst kan likaväl någon annan driva den. Det blir lite krystade argument som då kommer fram. Det skulle finnas tecken på att inga andra aktörer är villiga att ta över, att de saknar kompetens och att tjänsten skulle komma att saknas på marknaden trots efterfrågan. Det där är ju att söka efter ett nej, och man kan se av erfarenheter på andra områden att det inte inträffar. Det finns konsultverksamhet inom andra teknikområden, VA-sektorn till exempel, som är heltäckande över hela landet, också i glesbygd. Det är alltså väldigt krystade argument. säger för övrigt också nej till de två råd som föreslås. Vi tycker att det är ett spel för gallerierna att man på olika sätt vill mixtra så att man genom vissa råd ska lösa detta. Det samordningsansvar som har måste naturligtvis ordnas av självt inom den dagliga verksamheten. Vi behöver inte hålla på och besluta om att det ska finnas något speciellt råd och formalisera detta. Frågan om marknads- och konkurrensrådet visar bara att det finns problem med konkurrens och att man från majoritetens sida inser det. Men ett sådant här råd löser naturligtvis inte de grundläggande problemen med att man har alldeles för mycket uppdragsverksamhet inom själva myndigheten. Vi fick höra det beskrivet väldigt väl från . Vi har även i vår motion från sida tagit upp en lite annan fråga. Det gäller frågan om ett ändamålsenligt ortnamnsskick. Det har vi gjort med tanke på att det finns ganska mycket upprördhet kring just den frågan ute bland människorna när ortnamn inte blir de som de ursprungligen varit. Det här har varit uppe i kammaren , då kulturutskottet behandlade den frågan. Då sade bland annat i : Vi har vid tidigare tillfällen i utskottet understrukit att ortnamnen är en oersättlig kulturskatt som ska bevaras, och vi ska bevaka den frågan mycket starkt. Här har utskottsmajoriteten en mycket vag skrivning och håller väl kanske i princip med oss. Men sedan säger man att det finns vissa svårigheter att hantera frågan på ett idealiskt sätt och att det inte alltid går att hitta rätt namn och så vidare. Det här är argument som jag upplever vara väldigt starka för att vi verkligen behöver en översyn. Det är just reservation 16, som jag yrkar bifall till, som gäller den här frågan. 169 (): Ledamöter i bostadsutskottet, press och åhörare! betänkande nr 4 behandlar regeringens proposition om lantmäteriverksamheten. Förslaget innefattar dels förslag till ändringar i fastighetsbildningslagen och ytterligare fyra lagar, dels de bedömningar som regeringen gör avseende lantmäteriverksamheten. Inledningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag och därmed också avslag på samtliga motioner och reservationer. I den proposition som regeringen lämnat till för behandling redovisas en utvärdering av den omstrukturering av lantmäteriverksamheten som ägt rum sedan beslut om en ny organisation för lantmäteri- och fastighetsdataverksamheten. Propositionen visar också på regeringens bedömningar vad gäller formerna för lantmäteriverksamhetens bedrivande och inskrivningsverksamhetens överföring till den statliga lantmäteriorganisationen. I propositionen föreslås ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om att andra myndigheter än lantmäterimyndigheten ska registrera uppgifter i fastighetsregistrets allmänna del. och de 21 länsvisa lantmäterimyndigheterna föreslås slås ihop till en myndighet. Ett antal motioner föreslår att tidpunkten för en sådan sammanslagning bör fastställas av . Utskottet anser dock att inte ska fastslå ett sådant datum.