prot · GT0945 · 2005-12-06 00:00:00 — Vi har försvarsministerns eget ord på att det saknas ett operativt behov av Neuron, och såvitt jag känner till har Försvarsmakten redan nu beslutat sig för att man inte ska anskaffa Neuron. har inget grepp om materielförsörjningen. Möjligen vet vi ungefär vilken materiel vi kommer att få, men de verkliga kostnaderna döljs med ofullständig redovisning. Och när inget annat hjälper hänvisar Försvarsdepartementet till sekretess. Under snart en veckas tid har jag begärt uppgifter om totalkostnaderna för en rad olika materielprojekt i det svenska försvaret, men jag har inte fått några tydliga svar. Jag och alla mina kolleger i denna kammare, som ska ta ansvar för användningen av dessa miljarder, får inte veta den verkliga kostnaden, vilka alternativ som finns till inhemsk utveckling eller mot vilka operativa behov den här utrustningen ska svara. Över detta, fru talman, borde fler än folkpartister vara både oroade och skrämda. Den andra stora utgiftsposten i försvarsbudgeten är personal. Efter förra höstens försvarsbeslut reducerades den svenska insatsorganisationen till drygt 30 000 soldater. Även om detta bara är av den krigsorganisation vi hade är det i nivå med jämförbara länder. I samband med försvarsbeslutet uppdrogs också åt regeringen att återkomma med förslag på en differentierad beredskap för de här förbanden. Men döm om vår förvåning när regeringens förslag nu har kommit och visar sig innebära att hälften av organisationen inte ska ha någon beredskap alls. Att inte åsätta ett förband beredskap innebär att man inte ställer något krav på när förbanden ska vara bemannade, utrustade och färdiga att använda. Med den ekonomiska verklighet som gäller i försvaret kommer detta att leda till en minst sagt styvmoderlig behandling av dessa förband. Det blir ingen ledning, ingen utrustning och ingen organisation. Dessa så kallade resursförband blir en personalreserv, en packe med namn som kan förstärka individvis och med viss materiel, men aldrig förstärka som förband. Detta ger upphov till en rad frågor. Jag riktar dem till försvarsministern, som är här i kammaren . Hur tror den politiska majoriteten att detta förslag kommer att påverka motivationen hos våra soldater? Kommer människor som utbildas, de må vara officerare eller värnpliktiga, att vilja fortsätta om slutet på deras vedermödor är en personalreserv? Hur ska kunna värdera och följa upp förbandsproduktionen om det inte några fasta krav att stämma av mot? I vår civila köplag bedöms en vara som felaktig om den inte kan användas för sitt ändamål. Men om köparen redan på förhand anger att det som beställts aldrig ska användas och heller aldrig används blir en bedömning av hur denna vara är omöjlig att göra. Sist men inte minst: Vem är i längden beredd att betala för det som inte kan användas? Kommer framtidens försvarspolitiker att anslå miljarder för att utbilda och utrusta soldater till förband som med försvarsministerns egna ord inte är några egentliga förband? Jag har alltid rörts av berättelsen om hustru som efter sin makes pensionering lämnade tillbaka hans begagnade blyertspennor till . Denna handling var ett vackert utslag av sparsamhet och omsorg om skattebetalarna. Men tyvärr saknas dessa dygder i dagens socialdemokratiska försvarspolitik. Varken betald materiel eller vad värre är utbildade människor tas till vara. Detta är djupt tragiskt. Jag yrkar bifall till reservation nr 3. 4 (): Det råder en ny tingens ordning i försvarspolitiken i . Det är och som styr numera. Socialdemokraternas stödpartier har på ett drygt år gått från ett mångårigt och berättigat försvars- och säkerhetspolitiskt utanförskap till att få avgörande inflytande över försvarsbudgeten och slutligen också en praktisk vetorätt över hela försvarspolitiken. Jag vet inte vilket eller vilka ord som bäst beskriver detta paradigmskifte: historiskt, förkastligt eller katastrofalt. Jag är desto säkrare på att ingenting i och politik har förändrats på ett sätt som skulle motivera detta skifte. Det handlar förstås om helt andra saker. Den här regeringskonstellationen skadar Försvarsmakten, sänker vår internationella trovärdighet och skadar vår nationella säkerhet. Försvarsmakten ska inom ramen för sitt anslag klara att föra väpnad strid, skydda folket och landet, betala vänsterkartellens interna kohandel och dyra regionalpolitiska belöningsprojekt med förbandsnedläggningar och nyinvesteringar om vartannat, delfinansiera en försvarsindustriell kompetens av världsklass och dessutom mäkta med bidrag och deltagande i internationella operationer. Lägg till detta att vänsterkartellen snabbt minskat försvarsanslaget och konsekvent håller inne med redan insparade medel så begriper de flesta att det är en helt omöjlig ekvation. Kombinationen av osäkra beslut och ständiga ekonomiska förändringar har skapat en situation där försvaret på vissa områden närmar sig en systemkollaps. Ansvaret för dagens försvarskris vilar på den socialdemokratiska regeringen. Eftersom försvarsanslaget är en av regeringens främsta budgetregulatorer vet överbefälhavaren aldrig hur mycket pengar han har att röra sig med under det kommande verksamhetsåret eller ens under det pågående verksamhetsåret. 2004 ålades Försvarsmakten att spara 2,6 miljarder som inte fick disponeras . Efter hand beslutade regeringen att hålla inne . Därmed är finansieringen av det prioriterade området Internationella insatser inte säkrad. Upprättandet av snabbinsatsstyrkan och utökade insatser i såväl som Kosovo ska finansieras inom ramen. Överbefälhavaren har i medierna aviserat att han inte kan utlova att det inte blir ytterligare besparingar. Hur skulle han kunna göra det med den av Socialdemokraterna förda politiken? Vem är det egentligen som styr försvaret? Det är faktiskt en högst relevant fråga. På papperet är det som ger regeringen i uppdrag att genomföra det beställt. Detta har regeringen inte lyckats med. Problemen med styrningen är en förklaring. Å ena sidan försvåras Försvarsmaktens planering av regeringens otydliga regleringsbrev och vänsterkartellens styvmoderliga behandling av anslagen. Jag ska ta ett exempel på ett otydligt regleringsbrev. Ett enigt försvarsutskott skriver i sitt betänkande FöU4 försvarspolitik 20052007: Det är viktigt att behålla och utveckla förmåga och kompetens för strid i bebyggd miljö och subarktiskt klimat. Försvarsmakten uppfattar regleringsbrevet på så sätt att subarktisk förmåga icke behöver vidmakthållas. Det skriver Försvarsmakten i sina anvisningar till förbanden. Regeringen säger nu i budgetpropositionen om helikopterbataljonen att det inte är möjligt att nu göra en samlad bedömning av dess förmåga. Dock bedöms att nödvändig operativ fredsverksamhet kan bedrivas från ordinarie fredsgruppering. Jag kan bara konstatera att regeringen när det gäller helikopterförbanden inte klarar av att verkställa vad har beslutat om och begärt om den subarktiska förmågan, och det var en enig riksdag som beslutade om det. Regeringen bör enligt min mening rätta till det och återkomma till med en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits så att beslut efterlevs. Det handlar ytterst om något mycket mer än helikoptrarna. Det handlar om auktoritet och trovärdighet. är så otydligt skrivna att Försvarsmakten ledning helt enkelt inte alltid vet vad myndigheten förväntas utföra och med hur mycket pengar. Å andra sidan säger en utredning från FOI att det är Försvarsmakten som styr Försvarsdepartementet. Det säger en av myndigheterna, FOI. Det gör Försvarsmakten bland annat genom att den har överlägset större personaltillgång än vad Försvarsdepartementet har. Om detta stämmer är det milt uttryckt ett demokratiskt dilemma. Riktigt rörigt blir det om man betänker Försvarsmaktens egen internutredning . Den fastställer att Högkvarteret inte vet vad försvaret ska användas till och använder ett otydligt ledarskap gentemot organisationen. Om det är en konsekvens av regeringens otydliga regleringsbrev är det illa. Om det är så att Försvarsmaktens ledning inte vet vad försvaret ska användas till och styr regeringen är det förstås riktigt illa. och de andra partierna i anger flera förslag till förändringar i vår reservation i betänkandet för att råda bot på styrningsproblematiken. Jag vill övergå till att tala om underrättelsetjänsten och vikten av den. Vikten av god underrättelsetjänst kan inte överskattas, bland annat i kampen mot just terrorism. anser att de olika underrättelseinstanserna, säkerhetspolisen, den militära underrättelsetjänsten och måste samordnas bättre. Den ena handen måste veta vad den andra gör. Så är inte fallet . Vi har i en motion föreslagit att en samordningsfunktion med en egen stabs- och underrättelsechef placeras i ett relevant departement eller i en krisledningsfunktion på regeringsnivå. Den här övergripande hatten ska ha tillgång till både civila och militära underrättelser. Det skulle stärka sammantagna förmåga att analysera potentiella hot mot vår säkerhet. som materielbeställningarna i Försvarsmaktens namn måste bygga på ett spårbart behov av materielen utesluter detta inte fortsatt värnande av den svenska försvarsindustrins roll tvärtom. Därför borde regeringens proposition tydligare ha lyft fram system för grunda vatten som ett exempel. Detta är ett av de områden där ligger i täten genom smygtekniken på och under vattnet i kustnära zoner. Här har ett erkänt gott renommé, och industrin har också fortsatt goda möjligheter att exportera den här typen av system. Det är inte minst viktigt nu när den maritima dimensionen aktualiseras och lyfts upp på agendan i EU:s gemensamma säkerhetssamarbete. Självklart står jag bakom alla reservationer där finns med, men för att vinna tid vid voteringen yrkar jag bifall bara till reservation 2 under punkt 6 och reservation 7 under punkt 13. 5 (): Jag tycker att det är väldigt bra att vi har slopat de stora försvarsbesluten , där det blir så mycket dramatik, och att man samlar upp frågor som det ska beslutas om. Jag tycker att det är mycket bra att försvaret nu är som andra budgetområden, för det avdramatiserar frågan. Innan jag går in på det som jag hade tänkt säga här, och den inriktning som jag hade tänkt ha, är det väl ganska bra att påminna om att vi hade en försvarsberedning som lade fram ett förslag. I det förslaget var både och kd överens om besparingar på och också om innehållet i förslaget. ställde ju upp på det mesta. Vi hade synpunkter på vissa saker men tyckte också att man skulle spara 3 miljarder bara för att få lite proportioner i den här debatten och på de haranger som vi har hört här . Att det militära försvaret ska anpassa sig till rådande säkerhetspolitiskt läge tycker jag är alldeles självklart. De 3 miljarder som neddragningarna ligger på och omstruktureringen från invasionsförsvar till insatsförsvar med större möjlighet till internationella insatser är bra. Vi bejakar det. Det är naturligtvis ett första steg mot att gå vidare i omstruktureringar och omprioriteringar när vi ser att det säkerhetspolitiska läget förändras, att hotbilden förändras. Den här breddade hotbilden är ju inte primärt militär, och den kräver naturligtvis andra prioriteringar. Det måste bli fokus på resurser för att göra samhället mer robust och att stärka viktig samhällelig verksamhet för att skydda människor, miljö och egendom. Och man kan inte använda Försvarsmakten för att åtgärda brister inom elsäkerhet, gränsöverskridande brottslighet, förebyggande av klimatförändringar och så vidare. Det behövs alltså mer resurser till samhällets förmåga totalt inför den här breddade hotbilden. Men det behövs också satsningar på förebyggande åtgärder internationellt. Vi har ju ställt upp på att vi ska kunna gå ut mer i internationell verksamhet med militära resurser under ett FN-mandat, vilket jag tycker är oerhört viktigt. Men de konfliktförebyggande verksamheterna, de som ska se till att man på ett tidigt stadium går in så att det kanske inte behövs militära åtgärder för att det inte har blivit en väpnad konflikt, är det vi måste sätta fokus på. Flera av talarna har tagit upp behovet av styrning och så vidare. Jag håller absolut med om det, och det har kommit två viktiga utredningar nu som kommer att få betydelse för den här utvecklingen. Den ena är Styrningen av insatsförsvaret, som lades fram . Utredningen har arbetat med den viktiga frågan om hur riksdag och regering bättre ska kunna styra Försvarsmakten. har sagt att vi måste kunna få en bättre möjlighet att utveckla vår finansmakt samt styra inriktningen och kontrollera och följa resultatet. förutsätter jag naturligtvis att denna utrednings resultat också blir till verklighet och att regeringen tar tag i den här biten. Den andra tar upp analysen av de försvarsgemensamma myndigheterna och inriktningen och omfattningen av den här verksamheten framgent. Vi har ju sett att den verksamheten inte har förändrats på samma sätt som vi har förändrat Försvarsmakten. Det är också en viktig fråga, inte minst ekonomiskt. Det finns mycket som hänger kvar från invasionsförsvaret, både inom materielområdet och i fråga om organisation och struktur. Styrningen av försvarsanslaget och materielen måste bli bättre. Jag tycker att man nu har tagit ett första steg just kring materielen, men det behöver naturligtvis bli mycket bättre. måste också få större möjlighet att följa upp operativa behov och vilka materielprojekt som då behövs. Just den här har lagt fram förslag, och jag hoppas att den ger stor möjlighet att fortsätta det här arbetet. Det finns en stor ryggsäck av materiel där beslut och inköp grundar sig på ett helt annat säkerhetspolitiskt läge. Därför tycker jag att det är väldigt viktigt att vi lyfter fram det som står i propositionen, att man ska kunna etappindela besluten. Jag tror att det har väldigt stor betydelse framgent. Det finns ju en del materielprojekt som är exemplifierade i propositionen och som jag tycker är viktiga att lyfta upp. Då kan man, både regeringen och , vid varje etapp stanna upp, tänka efter, göra konsekvensanalyser och också kunna avbryta ett projekt. Som det har varit fattar vi ett beslut, och sedan kör man oavsett vad det säkerhetspolitiska läget säger och oavsett vad vi för dagen bedömer att vi behöver. Jag ser fram emot att vi verkligen kan få ett större inflytande över materielanslag och också över vad det är för produkter som vi köper in. vision av Försvarsmakten är, förutom att den ska anpassas och omstruktureras till det säkerhetspolitiska läget, att den ska bygga på könsneutral värnplikt. Den ska ge en god utbildning av värnpliktiga utan inslag av grå arbetskraft. Den ska genomsyras av ett gott ledarskap och god genuskunskap på alla nivåer. Den ska inkludera jämställdhet och säkerhetstänkande inom hela organisationen. Inom Försvarsmakten ska det också i både dokument och verklighet råda nolltolerans mot sexuella trakasserier. Man ska också välkomna alla individer oavsett etnisk tillhörighet, kön och sexuell läggning. Det är den visionen, den ledstjärnan, som vi arbetar efter. Värn- och civilpliktigas situation måste förbättras. Utvecklingen av ett rättvist, civilt meritvärderingssystem, bra utvecklade betygssystem som kan förstås av utbildare och arbetsgivare, är viktiga delar. Förbättring av de ekonomiska villkoren är också en mycket viktig fråga. Vi har genom motioner krävt ekonomiska förbättringar. har regeringen föreslagit indexuppräkning av ersättningsnivåerna. Det är bra. Man har också föreslagit att man måste se över och förbättra de ekonomiska villkoren. Det är mycket bra. har motionerat om de här frågorna. Men har regeringen delegation på det här beslutet. Utskottet har varit positivt till förslagen. Så vi har bara lämnat ett särskilt yttrande. Vi kommer nogsamt att följa upp utvecklingen, förslagen och besluten i de här frågorna och ser fram emot förbättringar. har hårt drivit frågan om jämställdhet och arbetet mot sexuella trakasserier. Både riksdag och regering har i olika dokument starkt klargjort behovet av jämställdhet och att sexuella trakasserier inte får förekomma inom Försvarsmakten. I propositionen redovisar regeringen att Försvarsmakten och de totalförsvarsgemensamma myndigheterna bidrar till att synliggöra diskriminerande struktur, och det är bra. Men man har kommit olika långt. Man måste fortsätta arbetet med en högre ambitionsnivå för att leva upp till de krav som regering och riksdag ställer. Det är mycket viktigt att följa upp det här arbetet. Det ska bli en reell, långsiktig, hållbar förändring. Regeringen ser allvarligt på att Försvarsmakten inte lever upp till sina egna målsättningar om jämställdhet och sexuella trakasserier. Det är väldigt viktigt att Försvarsmakten kommer till rätta med de här bristerna. Det är av största vikt om Försvarsmakten ska kunna rekrytera rätt personer. Det har varit flera enkätundersökningar om sexuella trakasserier. Det kom en 1999, det kom en 2002. har det kommit en delrapport från en undersökning som gjordes 2005. Det är tyvärr fortfarande nedslående. Det är fortfarande så att en tredjedel av de kvinnliga officerarna även om den andelen har minskat och värnpliktiga och mer än var tionde civilanställd har utsatts för sexuella trakasserier. Det här är inte bra. Det är ett bevis på att de dokument och policyer som är bra och framåtsyftande inte har fått genomslag i organisationen. Det visar sig att av arbetsplatserna använder rådgivare om sexuella trakasserier, och det finns brister i utbildningarna. har Försvarsmakten med den här undersökningen som grund ett oerhört stort ansvar för att ta itu med det. Jag vet också att ÖB är intresserad av att göra det. Vi måste följa upp detta. Vi måste sätta fokus på detta, för vi kan inte ha det som det ser ut . Just när det gäller sexuella trakasserier mot de värnpliktiga är det extra viktigt med tanke på rekryteringsbasen för framtida yrkesval och internationella insatser. Det här är en mycket avgörande fråga. Omstruktureringen av Försvarsmakten tar fasta på mer resurser för internationella insatser. Att kunna satsa mer under ett FN-mandat är viktigt. Vi ställer oss bakom det. Men det är då också viktigt att dessa insatser och också de civila genomsyras och utgår från FN:s resolution om kvinnor i krishantering. har drivit det här . Det börjar få genomslag, och jag är väldigt glad över att man nu tar det på allvar. Men jag är inte helt nöjd förrän det här är självklart och det utvecklas ett konkret handlingsprogram med uppföljning av de krav som vi ställer om kvinnors deltagande i både militära och civila insatser, att kvinnors organisationer i konflikter får göra sin röst hörd och man från dessa behov prioriterar insatser. Jag vill avslutningsvis påpeka att vi har ett särskilt yttrande som klargör att inte har ändrat sin grundläggande uppfattning om frågor som till exempel den gemensamma försvarsmaterielbyrån. Det har jag lagt i ett särskilt yttrande. Med det här yrkar jag bifall till utskottets förslag. 6 () replik: Jag redovisade i mitt anförande att försvarspolitiken vilade på en väldigt osäker grund. Jag kallade det för ett gungfly. Det var då och jag avsåg. Jag redovisade också där att det var allt från ställningstagande om inget försvar alls till något komplexa förhållande till Nato och EU. En sak som har tillkommit och som vi fortfarande inte har sett något beslut på än från regeringens sida, och det beror på det här gungflyet, är, om man tar ett specifikt område, det förarlösa flygplanet . Här är det tusentals anställda som väntar på ett beslut. Det är aktieägare, och vi har ett internationellt samarbete, med möjligtvis. Då inställer sig frågan: Vad är julklapp till de anställda, till aktieägarna, till en tänkt samarbetspartner, , vad gäller Neuron? Blir det av, eller blir det inte från sida? 7 () replik: Vi har en i grunden negativ åsikt om Neuron. Men det pågår en diskussion kring de här frågorna. Jag har därmed ingen anledning att här ta ställning i frågan. Vi diskuterar det, och vi penetrerar frågan. Så det kommer ett besked. 8 () replik: Den här diskussionen har ju pågått . Jag vill minnas att det var någon interpellation från en ledamot i salen som föranledde en försvarsminister att springa till ett utskott som var på utlandsresa för att på något vis få ett stöd för den här satsningen. Det är klart att ett icke sammansatt utskott inte hade någon möjlighet att ta ställning till det. Sedan har farsen rullat vidare. Det har gått , och står här och säger: Vi har en diskussion. Men diskussionen har ju pågått . Någonstans måste man rimligtvis sätta ned en fot och tycka att det här antingen är åt helsefyr eller att det är bra och att ska vara med på det. För man har ett ansvar för de grupper som jag redovisade: anställda, aktieägarna, och i det här fallet . Är det inte rimligt att man så här fram och tillbaka och ingen som vet levererar någon form av inriktning mer än att säga att man för en diskussion och tycker att det är ganska skojigt. Vad är svaret, ? Blir det av från Vänsterns sida, eller blir det inte? 9 () replik: Jag upprepar mitt svar. Vi för en diskussion, och jag kan inte svara här . Jag har också talat om vår grundläggande inställning till det. Så därför får du och även andra vänta. 10 () replik: Det är intressant att notera att och i vart fall inte stänger dörren för en julklapp till aktieägarna , Investor och Wallenbergfamiljen. Det som föranledde mig att komma till talarstolen var det faktum att fransmän när de ska koka grodor lägger dem i en gryta som består av kallt vatten. Sedan höjer man långsamt temperaturen. Man har av erfarenhet lärt sig att om de kastas ned i kokande vatten hoppar de upp igen. Den jämförelsen kom jag att tänka på när jag hörde prata om att etappindelningar kunde vara väldigt bra när man ska beställa stora materielprojekt som kostar mycket pengar och som sträcker sig över väldigt . Jag kan i och för sig se vissa poänger med etappindelningar eller fasindelningar. Men när jag har försökt att penetrera vad de stora projekt som vi har talat om i kammaren totalt kostar blir det väldigt svårt med etappindelningar, när man skiljer på vad som är utveckling, vad som är serieanskaffning, vad som är demonstrator, fas 1, 2 och 3 och så vidare. Så jag ser också risker med detta. Jag har naturligtvis en fråga att ställa till . Om nu hon också har insett att det inte finns någon spårbarhet i materielplanen, att de operativa behoven som den här materielen ska fylla upp inte är redovisade, att det inte finns några alternativa redovisade materielplaner till vad det skulle kosta att skaffa de här grejerna någon annanstans, varför förenar hon sig då inte med alliansen i ett avslagsyrkande när det gäller propositionen i denna del och ger den hemläxa till regeringen som den förtjänar, nämligen att komma tillbaka med ett underlag som faktiskt ger oss ett inflytande på det här området? 11 () replik: De utredningar som är på gång nu och som har lagt fram sina förslag kommer att ge möjlighet till att vi ska få ett mycket större inflytande. Jag tycker att det är lite viktigt att man faktiskt tar till sig utredningen och att man faktiskt ändrar successivt så att vi får en spårbarhet och kan påverka materielanslaget på ett helt annat sätt. har man tagit första steget. Utredningen lade ju faktiskt fram sitt förslag , så man har inte hunnit mer. Jag håller med om att det är jätteviktigt att vi har spårbarheten och att vi också kan få beslut i etapper. När man har förstudier kan man se att något inte behövs och kan läggas åt sidan eller att något behövs och att man kan gå ett steg vidare. Jag ser att det blir en helt annan materielplanering med ett sådant förslag. Det är av den anledningen att utredningens förslag ska arbetas in som vi inte ställde upp på er reservation. 12 () replik: Ja, jag har ju bara suttit i försvarsutskottet . Jag vet att har suttit där . Men mitt tålamod har hunnit tryta redan under den här mandatperioden. Jag ser ju hur vi år engagerar oss i olika projekt som vi inte vet början och inte slutet på, och vi känner framför allt inte till den totala prislappen.