prot · GS09138 · 2005-06-13 00:00:00 — Varje barn har, enligt vårt sätt att se det, rätt till förutsättningar som ger god hälsa under barndomen. Barns levnadsförhållanden behöver beaktas särskilt i studier av barns hälsa för att förebygga ohälsa. Det handlar om både psykisk och fysisk miljö. Olika rapporter har visat på att den psykiska ohälsan ökar hos barn och ungdomar. Studier visar att de tillstånd som ökar mest är depressioner, ätstörningar och ångest, samt sådant som tinnitus, allergier, övervikt och astma. Att mer analysera komplementära och alternativa metoder inom medicinen är viktigt när så många människor visar intresse för dessa alternativ. Alternativ- och komplementärmedicin används av en stor andel av befolkningen, och det behövs mer kunskaper om effekter, nytta och eventuella risker. Många landsting har avtal med externa utövare och erbjuder alternativa metoder som akupunktur och naprapati. Det finns en stark prioritering av forskning till stöd för hållbar utveckling på 210 miljoner i propositionen. Omställningen till en hållbar utveckling är en av vår tids stora utmaningar. Målet för svensk miljöpolitik, att vi ska nå ekologiskt hållbar utveckling inom en generation och klara de så kallade miljökvalitetsmålen, kräver ökad kunskap inom flera områden. Miljövårdsberedningen och visar i sina forskningsstrategier, som låg till grund för arbetet med propositionen, på behov av förstärkningar av forskningen inom det här området. Särskilt inom områdena klimat, biologisk mångfald och giftfri miljö ser man behov av mycket mer kunskap. Även Formas och visar på detta behov av förstärkningar inom framför allt klimatforskningen. Inom EU:s sjätte ramprogram är klimatforskning också ett prioriterat område. Att ställa om till en hållbar utveckling är också en stark drivkraft för teknikutveckling och innovationer som ger hållbar tillväxt och välfärdsutveckling. Forskning till stöd för hållbar utveckling behövs för att bland annat kartlägga grundläggande biologiska sammanhang och för att förstå vilka effekter människor har på miljön. Ett sådant exempel är att möta klimatförändringarna med en omställning av energisystemet i riktning mot större energieffektivitet och förnyelsebara energislag. Den så kallade gröna sektorn ger också goda förutsättningar för uthållig ekonomisk tillväxt och ansvarsfullt och hållbart utnyttjande av våra naturresurser. Det handlar om markanvändning, vatten och skogsfrågor. Att integrera forskning och kunskap om produktion, ekosystemtjänster och turism, rekreation och rehabilitering ger nya förutsättningar för ett hållbart nyttjande av naturresurserna. av är små eller medelstora företag, alltså med färre än 250 anställda. Dessa företag är oerhört viktiga för . De anställer av alla inom den privata sektorn. Studier visar att små och medelstora företag bedriver relativt lite egen forskning och utveckling i internationell jämförelse. Därför är det viktigt att stärka forskningen och utvecklingen just där. Förutom 110 miljoner till industriforskningsinstituten, som också har betydelse i det här sammanhanget, satsas 10 miljoner direkt för att stödja kunskapsutveckling i små och medelstora företag. Det är också viktigt att stärka möjligheterna i till kommersialisering av forskningsresultat. Lärosätena bör därför få ökade incitament att nyttiggöra de resultat som forskningen leder till. För att öka möjligheterna till kommersialisering av forskningsresultat föreslås därför i propositionen att lärosätena ska ta fram handlingsplaner för hur kommersialiseringen ska gå till. Jag tror att vi ska se resultatet av det för att sedan se hur vi går vidare. Det är ganska viktigt att det tas fram lokala åtgärdsplaner, att vi släpper fram de lokala idéerna på det här området. Jag yrkar slutligen bifall till förslaget i utskottets betänkande. 25 (): Vi gjorde i utskottet en mycket intressant resa . Vi var i , och ett av de verkligt spännande besöken ägde rum på vetenskapsakademin, i en mycket trevlig miljö. Där fick vi höra berättelsen om vad som hände när det gamla sovjetsystemet föll ned. All vetenskap i var styrd politiskt från . Det var alltså inte bara finansieringen, utan inriktning, planering och alltihop kom från . Plötsligt står de estländska forskarna och akademikerna där och vet ingenting om hur de ska gå vidare. De var kloka nog att ta itu med det här från av självständighet, för att försäkra en ekonomisk grund för fortsatt forskning, fortsatt grundutbildning och så vidare och skapa nya modeller för strukturer i arbetet. Eftersom det gäller ett mycket litet land har de satsat väldigt mycket på samarbete med andra länder. En av de vetenskapsmän som tog emot oss hade redan varit i och arbetat här, och han hade mycket goda kontakter i hela världen. Varför var det som vi fick se så intressant? Det var därför att vi fick se hur bra vetenskapen och forskningen kan gå vidare om den blir av med den politiska styrningen. Vad jag inte kan förstå i dagens debatt är den självblindhet som drabbar socialdemokrater så fort man går in på kopplingen mellan regering och forskning. Jag fattar inte hur ni fortfarande kan hävda att detta inte på något sätt hotar tankefriheten och yttrandefriheten inom forskningen. Vi vill inte att allmänheten ska försvinna från ledningen, varken i lärosätena eller i vetenskapsråden. Men det betyder inte att allmänhetens representanter ska vara nominerade av partipolitiken och av det parti som just för tillfället dominerar arenan eller som har dominerat under ännu fler år. Det är ännu farligare, därför att det skapar ännu starkare kopplingar mellan politik och tänkande och yttrande inom kunskapsvärlden. Ni kan inte fortsätta att säga att detta är fullständigt ofarligt. Vi har klara och tydliga bevis på att just den kopplingen har varit väldigt skadlig för skolan i . Allt detta som vi ser klart och tydligt bevisat i rapporter som demonstrerar hur mycket man har förlorat i skolvärlden har rötter i en viss skolideologi. Det har varit när det har funnits en lång kontinuitet av beslut och omstruktureringar i skollivet som alla har grundat sig på en enda syn på skolan. Denna syn på skolan har också illustrerats av ett av de nyaste förslagen, som kom från , som säger: Ja, nu ska vi ha lärare som är klassificerade så och så enligt kompetens om de forskar. Men de ska bara forska om skollivet. bevare oss för lärare som forskar i matematik eller i historia. Det skulle vara jättefarligt för skolan, enligt . Den grundläggande falska motsättningen mellan kunskap om kunskap och kunskap om hur man lär sig har styrt skollivet. Vi ser tydliga katastrofala resultat av denna ideologiska styrning av skolpolitiken. Så att vi inte vill ha representanter i lärosätenas styrelser och i vetenskapsrådens styrelser som är nominerade av regeringen är ett mycket stort steg. Och det har faktiskt att göra med de grundläggande rättigheter och friheter som demokratin bygger på: friheten att tänka fritt, friheten att söka fritt. Det står vi för. Ni stoppar huvudet i sanden och har inget argument för att försvara den direkta kopplingen mellan regeringen och ledningen av forskningen. Det är mycket annat som också behöver förbättras i forskningslivet. Det behövs långsiktighet. Det behövs kontinuitet. Det behövs lugn, och man ska kunna koncentrera sig på det väsentliga i det vetenskapliga arbetet. Forskare ska inte tvingas att lägga ned mycket tid på ansökningsbyråkrati och på upprepade ansökningar med korta perioder däremellan. Det finns alltså mycket att göra på området, men det allra viktigaste är att plocka bort den skadliga kopplingen mellan regering och ledning i universitets- och högskolevärlden. Jag har kvar av min talartid. Då vill jag bara säga till , som är en skicklig debattör, att utvärderingar av resultaten i högskolevärlden görs systematiskt av . Därför behöver vi inte hitta på något slags superråd som ska utvärdera det som händer för att se hur det går med olika lärosäten. De här utvärderingarna existerar . 26 () replik: Ja, , det var ett mycket engagerat inlägg. Låt mig svara på din sista fråga. Du säger: Sådana här utvärderingar görs av . Okej, då är min fråga : Är det som ska bestämma fördelningen av fakultetsanslagen mellan universiteten, eller ska resultat tolkas av någon, och är denne någon en politiker eller en forskare? Det är en enkel och konkret fråga som berör just den här fördelningsfrågan. Din utgångspunkt för ditt inlägg var situationen i . Den är naturligtvis på alla sätt annorlunda än situationen i . Det vill jag bara säga. Den politiska styrningen kan inte på något sätt jämföras med det som skedde i . Men i hade man ändå ett väl utvecklat system för att dölja verkligheten genom att använda olika statistiska och andra tricks. I förslaget i er motion lägger ni till ett antal miljarder genom att lägga till i det hela. Tycker inte du att det egentligen är något av en parallell till vad som försiggick i , nämligen att man dolde verkligheten genom diverse kosmetika? Det är ungefär, , som om vi skulle säga att en höjdhoppare vann över en annan därför att han hoppade . Och det gjorde han genom att han fick göra två hopp. Den andre fick i stället göra ett hopp, och då kom han efter. Det är ungefär där som den större delen av skillnaden ligger när det gäller det socialdemokratiska förslaget, som alltså omfattar perioden . Och ni har då lagt till . Låt mig slutligen säga: Det är alldeles rätt, i princip, att det alltid finns en fara för en forskare att bli beroende av finansiären. Den finns vare sig det är en offentlig finansiär eller det är en finansiär från det privata näringslivet. En stor del av den ekonomiska forskningen till exempel bekostas av enskilda banker, och man har ofta pekat på att det leder till en viss begränsning av den fria forskningen. Med de orden ska jag säga att jag visst förstår huvudinvändning, men jag kan inte inse att förhållandena i är sådana att de på kan jämföras med hur det var i . 27 () replik: Du talade om de här miljarderna och om hoppet och så vidare. Jag vägrar att gå in i den här leken därför att jag vet hur lätt det är att spela med siffror. Tänk på en så enkel sak som har blivit så mycket diskuterad : och hans rapport om arbetslöshetssiffrorna. Vem har rätt? Det finns många sätt att räkna. Du är ekonom. Jag är inte ekonom. Jag går inte med i det här spelet. Låt oss bestämma när vi kommer till makten ! Frågan om vem som ska bestämma hur tilldelningen av anslagen ska göras är också en fråga för framtiden. Men du säger: Det finns ingen möjlighet att jämföra den socialdemokratiska verkligheten med den sovjetiska verkligheten. Jag måste erkänna någonting. Ju längre jag bor i det här landet, desto mer skrämd blir jag. Jag upptäcker alltfler konstiga nätverk och kontaktpunkter mellan olika sektorer i samhället där det plötsligt syns att det växer fram en strukturell homogenisering där de som tänker annorlunda eller de som är lite främmande egentligen får mindre och mindre rum. är jag faktiskt väldigt ärlig. Jag är rädd. Och jag har träffat unga människor bland de akademiker som har så svårt att få jobb som tänker utvandra av samma anledning. 28 () replik: Det är alltid en fara för ett samhälle att bli likriktat, men som tur är har ju det svenska samhället till exempel sådana debattörer som du som ständigt ser till att ifrågasätta det hela. Det är det första jag vill säga. Sedan kommer jag till det andra. Du talar om att man inte ska jonglera med siffror. Du vägrar att ge dig in i den debatten. Men du måste väl ändå hålla med om följande: Om vi har en höjdhoppstävling är det ganska orättvist att jämföra två hoppare där den ena får göra ett hopp som man mäter höjden på och den andra får göra två hopp som man lägger ihop. Då säger man alltså: Titta här! Nummer två var mycket bättre därför att han kom dubbelt så högt som den andra. Detta är nämligen ungefär vad som är metodiken i den motion som ni lägger fram. Jag tycker, , att det är ett lite för billigt trick för att ni ska ägna er åt sådana här saker. Jag kan dessutom säga, utan att avslöja alltför mycket, att vi då det gäller våra långsiktiga ambitioner från socialdemokratin, herr talman, inte alls är främmande för att genomföra en sådan satsning år 20092012 som vida kommer att överstiga de samlade borgerliga anslagen i det här avseendet. Jag tycker således, , att du, oavsett om det är siffror eller ej, ändå kan kommentera logiken i det hela. 29 () replik: Jag har redan sagt att jag vägrar att göra det. Om vi hade en längre debatt skulle jag be att kommentera logiken i sätt att redovisa arbetslöshet, för det är mycket viktigare än just de här hypotetiska miljarderna. Det gäller den arbetslöshet vi har och det som har försökt bevisa. Låt de här siffrorna vara lugna så . Det intressanta är att vägrar diskutera kopplingen mellan regering och styrning av forskningen. Det säger väldigt mycket om den socialdemokratiska politiken. Den skon måste vara väldigt obekväm att gå i. 30 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utbildningsutskottets betänkande. Jag tror inte att det är gjort. För det andra vill jag yrka avslag på alla de motioner som är lagda så att ordningen är återställd. Jag går gärna över till att säga några ord kring utbildningsutskottets betänkande. Jag tycker att det är väl genomarbetat. Vi har också behandlat frågan ganska ingående i näringsutskottet och bilagt en särskild skrivelse till utbildningsutskottets betänkande. Där redogör vi för varför vi tycker att de här frågorna är av stor betydelse för företagens möjligheter att utvecklas och att skapa ökad tillväxt i . I allt väsentligt står vi bakom regeringens förslag och förslaget i utbildningsutskottets betänkande. Jag tycker att man mycket väl kan kalla det här för den breda vägens politik. Det är det som det handlar om väldigt mycket. Arbetet med de forskningspolitiska frågorna handlar om att skapa samförstånd mellan näringslivets företrädare och myndigheter av olika slag och på det viset få en uppslutning från samhällets sida. handlar det om att prioritera och koncentrera. i debatten har nämnts betydelsen av att vi koncentrerar oss på teknik, medicin och hållbar utveckling. Det är områden som har framtiden för sig i i en globaliserad värld. Det är viktigt att komma ihåg betydelsen av att företagen tror på och på möjligheter att utvecklas, våra möjligheter att ha bra forskarmiljöer och att vi kan satsa på forskning och utveckling. När man läser den senaste statistiken från SCB som kom avseende industriföretagens investeringar ser man att de är uppe i hela i . Det är en ökning med jämfört med året innan. Detta sker för att öka möjligheten att producera varor och tjänster i . Ett annat exempel är att sju av tio serviceföretag räknar med att öka antalet anställda i . finns det naturligtvis, vilket vi inte ska blunda för, varsel om uppsägningar och nedläggning av verksamhet inom näringslivet, oftast av skäl som att företagen måste finnas närmare marknaden eller producera i länder där marknaden finns och därför ersätta jobb i med jobb i andra länder. Det beror alltså inte på att det svenska näringslivsklimatet är dåligt, som borgerliga företrädare oftast talar om. Det är den internationella konkurrensen som kräver närvaro på andra marknader och att man också där producerar. Om vi ser till hur näringslivet har tittat på forsknings- och utvecklingsfrågorna är det likadant där. Där krävs det stora satsningar, och man har också gjort stora satsningar. Näringslivet har faktiskt fördubblat sina insatser inom forsknings- och utvecklingsområdet sedan den socialdemokratiska regeringen tillträdde 1994 till . Det är väl om något ett väldigt tydligt betyg på att den forskningspolitik som bedrivs i har framtiden för sig. Staten står för ungefär 25 miljarder, som ni vet. Det är av bnp. Vi ligger väl till. Jämfört med alla andra länder ligger i topp när det gäller insatserna på det här området. Naturligtvis tycker inte vi att det är tillräckligt. Här kan självfallet göras mera. Framför allt handlar det om på vilket sätt vi organiserar arbetet för att stödja forskning och utveckling. Vi har från näringsutskottets sida till exempel pekat på frågan om de små företagen. En särskild studie har gjorts av ITPS där de har tittat på hur de små och medelstora företagen tar till sig forsknings- och utvecklingsresultat från våra högskolor och universitet. Det visar sig att det är dåligt. Framför allt är det dåligt inom träindustri och turism. Det är bland annat därför som vi med glädje kan se att nu tillförs ett särskilt anslag på för att stimulera och främja möjligheterna för små och medelstora företag att ta till sig forsknings- och utvecklingsresultat. Det är alltså inte resurser för forskning. Det är att använda sig av för att förbättra kommunikationerna. Genom samarbete mellan högskolor och universitet och nya starka forskarmiljöer skapas goda möjligheter för de små företagarna att få ta del av forskningsresultaten. Jag vill också peka på arbetet med . Det handlar om att via de sju teknikbrostiftelserna och Industrifonden tillsammans under framåt avsätta ungefär 1,8 miljarder för att på det viset stärka möjligheterna att få fram såddkapital för olika forskningsresultat som man då kan utveckla inom det kunskapsintensiva näringslivet. Det är en insats som görs. Regeringen för också så kallade branschsamtal med sex olika branschområden . Från ett av dem publicerades alldeles resultatet. Det är det som handlar om fordonsindustrin. Där görs det stora insatser. Den svenska fordonsindustrin tror verkligen på och möjligheter att finnas i framkant med exemplet med som är avsatta, 400 miljoner från staten och resten från företagen. Det är ett exempel, och fler kommer enligt de branschsamtal som pågår. Näringslivet ställer alltså upp på den politik som vi för . Det gäller Svenskt näringsliv och Iva med projektet för konkurrenskraft vars ordförande är , tidigare vd numera styrelseordförande i . Han skrev i följande: Det konsensustänkande som ofta avfärdas som typiskt svenskt, förmågan till samförstånd, är faktiskt en av våra stora styrkefaktorer i den skarpa internationella konkurrensen. Låt oss nu utnyttja vår styrkefaktor, konkurrenstänkandet, och visa vad vi går för. Alltså, återigen ett uttalande om insikten av att är ett litet land och att vi för att kunna leva på den internationella marknaden och konkurrera om utvecklingen i världen i ökad utsträckning måste ha en samsyn i . Det gäller näringslivet, det gäller politiken. På den politiska planen noterar jag att det är en väldig skillnad mellan det som vi säger här i riksdag och det som vi säger ute i kommuner, landsting eller regioner. Lokalt samverkar man alltid. Det är samförstånd mellan företag, fackföreningar och politiker på lokal nivå om hur man ska utveckla företag, utveckla högskolorna och samverka kring högskolornas eller universitetens möjligheter att få mera resurser för att på det viset öka möjligheterna för skolorna och deras elever att komma vidare och då ge möjligheter till företagen att få välutbildad arbetskraft. Det är det som det handlar om. Det är därför man blir så förvånad när man noterar att de borgerliga återigen i sin gemensamma motion föreslår att vi ska ta bort detta samhällsinflytande. De kallar det för politiska styrelseledamöter som inte ska få finnas kvar. Jag beklagar det verkligen. Om man ska ha en samverkan måste också samhället finnas med på alla nivåer, såväl lokalt som centralt. 31 (-): Jag har begärt ordet i den här debatten med anledning av att vi från trafikutskottet har lämnat ett yttrande till utbildningsutskottet om forskning. Det finns ingen särskild reservation att yrka bifall till. Men jag har ändå begärt ordet, därför att från utskottet anser vi samfällt att forskning är av strategisk betydelse för att vi ska uppnå de transportpolitiska målen. Vi har också yttrat oss tidigare, när en förändring kom till stånd, när Kommunikationsforskningsberedningen lades ned och ansvaret för forskningsfrågorna inom vårt område lades över till . Vi har påtalat i vårt yttrande att det finns ett antal områden där behovet av kunskapsförstärkning är särskilt stort. Det gäller trafiksäkerhet, där vi har en nollvision som vi här i i total enighet har inrättat men där utvecklingen inte alls rör sig tillräckligt snabbt mot målet. Det dör över 400 personer i trafiken, och till det kommer ett stort antal skadade. Enligt försäkringsbolagen anmäls 60 000 skadade i trafiken. Det i sin tur får väldigt stora konsekvenser för individer och för samhället. Det är många sjukskrivningsdagar och stora kostnader för sjukvården i det här sammanhanget. hade vi i en väldigt välutvecklad trafiksäkerhetsforskning. finns det noll kronor att söka för att öka sina kunskaper om trafiksäkerhet som inte är särskilt knuten till fordonsutveckling. utlyser inga anslag på detta område. Ett annat område som trafikutskottet påtalar är vitalt om vi ska kunna nå ett långsiktigt hållbart transportsystem är mer forskning kring bränslen och miljöpåverkan. av transportarbetet i utförs med fossila bränslen som grund. De är ändliga. Vi vet att vi måste ställa om till icke-fossila bränslen. Frågan är bara när och hur det ska ske. I har vi stora förutsättningar att lyckas med den här uppgiften. Jämte har vi störst biomassaproduktion av alla EU:s medlemsländer. Vi har också stort tekniskt kunnande. Men det här kräver väldigt mycket nya saker för att veta att vi gör rätt och att vi gör det på ett bra sätt. När det gäller den miljöanpassning av transportsystemet som inte är knuten till fordon finns det noll kronor att söka för tillfället. Det tredje området som trafikutskottet särskilt påtalar är viktigt, och som har hänt efter förändringen från KFB till , är att vi har ett jämställdhetsmål inom transportsektorn. Vi har inskrivet att man särskilt ska ta hänsyn till kvinnors resmönster och att kvinnors värderingar ska spela lika stora roll som mäns värderingar när det gäller utformning och tillämpning av transportpolitiken. Här anslås noll kronor. Det finns ingenting för forskning kring detta. Däremot när det gäller fordons utveckling var här och offentliggjorde det paket som tillkom i samband med Trollhättepaketen, som in alles rörde sig om . Det vi påtalar från utskottet är att det finns en viss skevhet i vad man tror att fordonsindustrin kan åstadkomma i form av kunskapsutveckling för att nå de transportpolitiska målen. Vi är också oroade över att den långsiktiga kunskapsutveckling som behövs och som inte har någon direkt kommersiell tillämpning har kommit i skymundan för det som är specifika uppdrag. Det handlar om innovationssystem, om utveckling, tillverkning och export av produkter. En del av det som vi behöver veta för att utforma transportpolitiken är inte något som lämpar sig för exportprodukter. Vi är också oroade över att den högskoleutbildning som är en förutsättning för att vi ska kunna få väl fungerande vägverk, banverk, trafikingenjörer och transportekonomer i övrig offentlig och privat verksamhet är beroende av att det finns en kontinuerlig forskning inom transportområdet. Det är svårt för en utbildning att hålla tillräckligt hög kvalitet om det inte finns något samband med aktiva forskare inom området. Inom transportområdet i övrigt tror jag för egen del inte att man kan klaga över att det finns för lite ekonomiska resurser. har beslutat om ett investeringsprogram som nog är i särklass störst i världen med avseende på både invånarantal och ekonomi- och transportarbete. Det är 381,5 miljarder som är destinerade för utbyggnad och underhåll av vägar och järnvägar. Det vi har resonerat om i utskottet vi har faktiskt också gjort en egen liten utredning om transportforskningssituationen är att vi inom ramen för detta kanske borde göra en omdisponering så att vi avsätter några medel för att veta att man faktiskt gör rätt saker. Vi har nämligen sett en rätt stor förändring inom just trafiksäkerhetsområdet, där man tidigare koncentrerade sig på utbyggnad av infrastruktur som medel för att nå nollvisionen.