prot · GS0991 · 2005-03-16 00:00:00 — Men gamla regler tas ju inte bort, utan de ligger kvar. Mängden regler bara ökar och ökar trots att ni håller på att se över alla regler. Ni får inte bort de gamla reglerna, och företagarna måste ju följa dem så länge som de inte tas bort. 76 () replik: har kanske inte riktigt rätt när han säger att vi inte tar bort de gamla reglerna. Självklart tar vi bort och förändrar gamla regler och följer med i tiden. Det gör vi kontinuerligt under riksdagsarbetet och i våra utskott. Om det är för mycket att ha 20 000 sidor med regler eller om det är lagom att ha 18 000 eller 15 000 sidor med regler eller noll regler, som säkert vissa företagare skulle önska, tycker jag inte är ett sätt att mäta om vi har bra eller dåliga förutsättningar för företagande. Det viktigaste är väl att vi har regler som är tydliga och enkla att följa, så att människor vet vad som gäller när man startar ett företag. talade i sitt eget anförande om välling som man inte kunde dricka upp eller hur han uttryckte det. På något sätt var det en association till att regeringen och Socialdemokraterna inte gör något för regelförenklingar. Då vill jag återigen komma till det som själv var inne på, att det självklart är positivt att vi har tagit bort 3:12-reglerna och arvs- och gåvoskatterna. Det är klart att vi tycker att detta är positivt, annars hade vi ju inte genomfört det. 77 (): Det är ett känt faktum att regler och deras tillämpning inte bara är av godo utan också skapar problem. Vi har tydligt hört i den här debatten att reglerna är otidsenliga, svårbegripliga, onödiga och att de också kolliderar med varandra. Regler ger också klargöranden och är nödvändiga för att få en viss verksamhet att fungera, men de kan försvåra och kräva nya regler eller undantag för andra områden. Regler skapar administration och därmed kostnader för såväl myndigheter som kommuner men även i hög grad för företagen. Men företag ser oerhört olika ut. En kvinnlig enmansföretagare i livsmedelsbranschen i glesbygden påverkas och har nytta av eller problem med regelverket på ett helt annat sätt än vad man har i ett stort internationellt konsultföretag i IT-branschen i en storstad. ser det som ytterst angeläget att regelförenklingsarbetet ska gynna de allra minsta företagen, eftersom de här reglerna drabbar de små företagen kostnadsmässigt mest. Det är av yttersta vikt att belysa konsekvenserna av regler, nya som gamla, för de små företagen om regelförenklingsarbetet ska få önskad effekt. Vi ser även att regelförenkling och minskade kostnader för administration är angeläget. Men är inte världsmästare i regler och krånglighet och har inte högst kostnader. Och jag delar inte alls kristdemokraten åsikt i denna debatt, att vår finansministers uttalande och agerande kan jämföras med före detta informationsministerns i . Även inom EU finns samma problem, och det faktum att vi är med i EU skapar också regelverk som krockar med vår förvaltningskultur och kostnader för företagen. EU startade exempelvis något som heter Slim, Simpler Legislation for the Internal Market, . Det var inte EU skapade det, utan det var 1996. uppmanade medlemsländerna att lämna in förslag på förenklade regler. Enligt uppgift har 330 förslag lämnats in. har ett systematiskt program för att förbättra regelverken. Bland annat har varit förebild för det regelförenklingshandlingsprogram som föreligger. Och det är viktigt och riktigt att sätta upp konkreta mål för hur mycket reglerna och därmed kostnaderna ska minska och när målen ska ha uppnåtts. Målen ska ha uppnåtts . Men för att veta om vi har nått målet måste vi naturligtvis veta hur stor regelbördan är och vilka de faktiska kostnaderna är . Därför är det nödvändigt, precis som vi hörde i debatten tidigare, att först mäta regelbördan. När våra partiföreträdare står här 2010 och säger att de har minskat regelbördan eller vilket mål som sätts upp kommer oppositionen, som är opposition då, att säga: Nej, ni har bara minskat den . Ska vi då veta vem som har rätt måste vi ju veta vad vi har utgått ifrån, annars kan vi inte veta vilken siffra som stämmer. Därför är det nödvändigt att göra denna regelmätning. är den myndighet som har regeringens uppdrag att genomföra detta arbete. De analyser som genomförts visar att det är skatte-, miljö-, arbetsrätts- och årsredovisningsregelverken som genererar mest administration och därmed kostnader för företagen. Dessa fyra står för av företagens totala administration. Departementen och myndigheterna har haft i uppdrag att redovisa alla åtgärder som ska genomföras för att förbättra servicen och minska företagens administrativa kostnader. Det uppdraget har tills genererat 291 konkreta åtgärder. Regelförenklingsarbetet fortsätter och kommer att ge effekt. Den borgerliga alliansen är inte nöjd med detta utan kommer med fler förslag, och det är bra. Det är bra därför att det betyder att alla i kammaren är överens om att arbetet måste fortsätta. Servicen måste bli bättre. Bemötandet måste bli bättre, och administrationen och kostnaderna måste minska. Alla förslag måste granskas för att man ska kunna göra konsekvensbeskrivningar. Alliansen har lämnat in en lista med 14 förslag. Jag kan ta ett exempel från alliansens lista: 1. Ta bort de restriktioner som finns för att få F-skattsedel. Låt i stället alla medborgare som inte har skatteskulder eller näringsförbud få rätt till F-skattsedel. Det låter enkelt och bra. Men vore det inte ännu enklare och genomförbart att alla får en F-skattsedel, precis som vi blir inskrivna i ? Alla kan kalla sig företagare. Alla måste följa de nya förenklade regler som finns för företagare. De som tar företagets tjänster i anspråk ska inte behöva bekymra sig om ifall företaget betalar in skatter. Jag som kund behöver inte bry mig om ifall tjänsten är svart eller vit. Det blir en sak mellan skattemyndigheten och företagaren. Men om man som företagare eller F-skattsedelinnehavare får skatteskulder och näringsförbud fråntas man, enligt något regelsystem, sin rättighet att inneha F-skattsedel och därmed driva företag. Skapar detta system mer eller mindre administration? Kräver det fler eller färre regler? Vilka nya regler måste till och vilka gamla kan man ta bort? Har regelbördan minskat ? Vi måste veta vilka konsekvenserna blir för att kunna anta ett förslag. Alliansen vill också, hör och häpna, skapa en ny myndighet för att hålla reda på hela den här verksamheten. Vi hade tidigare ett samtal om IT-vana hos företagare. Vi är många här som har lyssnat på den statistik som visar att av småföretagarna inte använder datorer. Det är ett problem. IT-kunskaperna hos företagare är inte högre än bland övriga medborgare. Det är viktigt att ta bort otidsenliga regler. Men vi får inte tumma på säkerhet, bra arbetsmiljö eller att följa de konventioner vi skrivit under. Det gäller såväl handelskonventioner som konkurrensregler, konsumentregler, EU-regler och etiska regler för företagande. Syftet med regelförenkling är gott. Det finns förutom den kostnad och den tid det tar för företagen även andra så kallade dynamiska effekter. Fler och växande företag ger ökad ekonomisk aktivitet. Det ger pengar som kan frigöras för att skapa fler arbetstillfällen i små, starka företag i alla branscher i hela landet. Det är i detta sammanhang viktigt att understryka att tillväxten ska vara ekologiskt och socialt hållbar. Den ska gynna vår gemensamma välfärd och skapa lika villkor för kvinnor och män. 78 () replik: Jag tycker på sätt och vis att det var ett glädjande inlägg. Det var betydligt mer företagsvänligt i tonen än det inlägg som den socialdemokratiska representanten gjorde. Jag ska tacka för berömmet av de konkreta förslagen. Samma fråga lär väl dyka upp igen, är jag rädd, eftersom det går sakta. Nästa gång kanske vi kan se om vi kan göra någonting gemensamt kring betänkandet, för då blir det förändring. Anledningen till att vi föreslår F-skattsedel är att vi tror på människor. Vi tror inte i grunden att företagare är skurkar. Om man har gjort rätt för sig ska man också få F-skattsedel. Jag tror att vi i grunden delar den synen. Ni har ju ställt er bakom majoritetsbetänkandet. för ett resonemang om att det är viktigt att vi ska mäta först innan vi sätter upp de mål som är bra och som vi är överens om, fast vi inte ska besluta om att sätta upp dem. Vi tycker att man borde mäta alltihop. Ni väljer att inte mäta alltihop. Jag får det inte riktigt att gå ihop. Ni kanske kunde förklara det för mig. Slutligen: Jag tror precis som att den som lider mest av regelkrångel är kvinnan i glesbygden. Det är inte det stora IT-företaget som har råd att köpa konsulter, advokater och andra experter. Det är småföretagaren som drabbas. Låt oss hjälpas åt nästa gång att hjälpa dem genom att förenkla fler regler. 79 () replik: Jag börjar med det sista om företagarens lidande. Märk väl att jag inte sade att en kvinna, enmansföretagare i glesbygd, lider mer än en storföretagare i IT-branschen. Jag sade att villkoren ser olika ut. De har olika regelverk och olika förutsättningar att följa regelverken. Det kan faktiskt vara så att ensamföretagaren i glesbygd inte är hon som klagar över reglerna och den administrativa bördan. Det kan vara företagaren i storstaden, i IT-branschen eller konsultbranschen, därför att de regler som finns kanske inte är anpassade efter moderna konsultföretag utan efter gammaldags tillverkande företag. Det behöver inte handla om lidande, om man är ensamföretagare i glesbygden. Det ser olika ut. Ni har ett förslag om hur man ska göra med F-skattsedel. Man kan titta på hur man kan göra, men man måste veta vilka konsekvenserna blir: Minskar förslaget regelbördan? sade att man inte ser företagare som skurkar. I den här debatten diskuterar vi inte om företagare är kriminella eller laglydiga, utan vi talar om den administrativa regelbördan. Där kan man undra hur man ska göra med F-skattsedeln. talar om att mäta. För mig är det självklart att man måste veta vilken regelbörda vi pratar om. Vi vet alla att regelbördan är stor och drar kostnader. Det är konstaterat. Men var genereras kostnaderna? Vad är det man kan ta bort? Det är viktigt att man har ett mått. Vi är alla överens om att det här ska vara klart . 80 () replik: Jag är glad över den resonerande attityden från . Det känns som ett något bättre företagarparti än Socialdemokraterna. Anledningen till vårt förslag om F-skattsedeln är att vi vill göra det lättare och snabbare att starta ett företag. Det är många som uttrycker det behovet, och det är anledningen. Det innebär förmodligen en förändring i reglerna, men det blir lättare. Vi vill ta bort krånglet för företagare i glesbygd, man eller kvinna, tjänstesektor eller tillverkande sektor. Där tycks vi vara överens. Låt oss då mötas nästa gång. Låt oss mötas när det återigen visar sig att regeringen inte föreslår särskilt mycket förbättringar. Jag tackar återigen för berömmet. Jag hoppas att vi kan se till att skapa de förbättringar som är nödvändiga. 81 () replik: Målet är inte att det ska vara lättare och snabbare för oss i att komma fram. Målet kan inte bara vara att det ska gå fort att få F-skattsedel. Du måste ha andra mål också miljömål, andra regelverk som påverkar företagen, möjligheten att starta företag och bedriva företag. Det måste vara ett rättssäkert system. Om man ska ha ett rättssäkert system måste det finnas regler som är rättssäkra. Den här diskussionen handlar om att vi måste analysera vilka regler som finns och vilka regler som är onödiga. Utifrån den diskussion vi har haft och det arbete vi har gjort gemensamt i s, v och mp vet jag att det är regeringens avsikt att målet ska nås till 2010. Det är vi överens om. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 8 § Nya regler om dödförklaring Föredrogs lagutskottets betänkande 2004/05:LU20 Nya regler om dödförklaring (prop. 2004/05:88). 82 REZENE TESFAZION (s): Vi ska nu debattera lagutskottets betänkande LU20 där utskottet behandlar regeringens proposition Nya regler om dödförklaring samt en motion som väckts med anledning av propositionen. I propositionen lägger regeringen fram ett nytt förslag till lag om dödförklaring, och det föreslås att nuvarande bestämmelse om dödförklaring i 25 § upphävs. Den föreslagna lagen innehåller bestämmelser om beviskrav vid försvinnande och de tidsfrister som måste beaktas i ett ärende om dödförklaring. Regeringen föreslår en särskild regel om ett försvinnande skett i samband med en naturkatastrof, stor olycka eller liknande omständigheter om det finns en mycket hög grad av sannolikhet för att den försvunne är död. Beslut om dödförklaring föreslås i samtliga fall fattas av , och den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft . I betänkandet finns en reservation. föreslår att antar regeringens lagförslag och avslår motionen. 83 (): Det är ett viktigt och allvarligt ämne vi ska debattera . Frågan om hur vi ska behandla personer som är försvunna och som vi befarar har avlidit är en grannlaga uppgift. Det är viktigt att de anhöriga inom rimlig tid, i vart fall i juridisk mening, får klarhet om den försvunne. Detta är viktigt inte minst med hänsyn till en rad praktiska frågor. Mot dessa rättmätiga krav står den försvunnes rätt att inte utan sakliga skäl bli dödförklarad. Vi är överens om att de regler som vi har inte speglar nutiden. Vi kan resa i stort sett över hela jorden och kan meddela oss med hela världen. Vi har också ett mer utvecklat och utbrett polissamarbete. Detta tillsammans med de ökade möjligheterna till kommunikationer gör att väntetiderna för dödförklaring kan kortas avsevärt. lämnade förslag på förkortning av fristerna för dödförklaring. Det är anmärkningsvärt att regeringen och inte haft förmågan att på närmare lägga fram ett förslag med nödvändiga lagändringar. Men det är väl så att den late blir flitig . Vi moderater ser positivt på regeringens förslag att tidsfristerna för dödförklaring kortas. Vi ser också positivt på att det införs ett särskilt stadgande om mycket korta handläggningstider vid naturkatastrofer och stora olyckor. Tyvärr är det nog så att den fruktansvärda händelsen i inte är den sista där personer boende i drabbas av ond bråd död i en naturkatastrof eller en stor olycka. Därför är det nödvändigt att det finns lagregler som svarar upp mot sådana tragiska händelser. Med de justeringar som regeringen gjort efter yttrandet från Lagrådet är vi beredda att acceptera den föreslagna lagstiftningen när det gäller reglerna för dödförklaring. Vi har dock invändningar mot att handläggningen av denna fråga förs över från domstolarna till . Som skäl för denna förändring har regeringen anfört att det är som har ansvaret för folkbokföringen och att redan tidigare enligt praxis haft möjlighet att avföra personer som varit inblandade i olyckor. När tillämpat denna något märkliga praxis har man inte gjort några egna värderingar utan i huvudsak lutat sig mot polisens utredningar och bedömningar. Det har varit möjligt i när det i huvudsak rört försvinnanden som utretts av svensk polis, men hur skulle ställt sig till utredningar och bedömningar som gjorts av utländsk polis? Det är min bedömning att det inom inte finns någon vana att bedöma sådan bevisning som blir nödvändig när vi ska tillämpa de nya reglerna. har ägnat sig åt registrering av faktiska förhållanden. De nya reglerna ger utvidgade möjligheter till dödförklaring. Reglerna innehåller en rad moment som kan innebära svåra överväganden. Vad är exempelvis en naturkatastrof, en stor olycka och liknande omständigheter? Och vad är en mycket hög grad av sannolikhet? De är bara några av de delikata uppgifter som den instans som ska pröva möjligheterna till dödförklaring har att ta ställning till. Vi moderater, liksom våra vänner inom den borgerliga alliansen, är övertygade om att det är domstolarna som är bäst skickade att göra dessa svåra överväganden. Domstolarna är den institution i samhället som oberoende och rättssäkert ska kunna behandla frågor som är av avgörande betydelse för medborgarna. Inom domarkåren finns en kompetens som är unik i samhället i övrigt för att ta upp och värdera bevisning. Domstolarna har också möjlighet att ta upp muntlig bevisning. Det finns också, fru talman, ett rent praktiskt argument för att behålla nuvarande ordning. Vi är alla angelägna om att de anhöriga till de försvunna efter naturkatastrofen i ska kunna få en snabb behandling av sina ansökningar. finns en etablerad ordning med fastlagda rutiner. Detta vill regeringen och dess stödpartier rasera för att inom bygga upp nya rutiner och en ny nämnd som ska behandla just sådana ärenden som domstolarna tidigare behandlat. Det kan innebära onödiga förseningar till nackdel för de anhöriga. Låt oss därför behålla den nuvarande ordningen och låta domstolarna fortsätta att avgöra frågan om dödförklaring. Slutligen, fru talman, yrkar jag bifall till reservationen i betänkandet. 84 (): överlämnade ett förslag till justitieministern som handlade om makes arvsrätt, dödsboförvaltning och dödförklaring. Det har sedan varit föremål för remissbehandling och beredning. Den beredningstiden är . inträffade en synnerligen tragisk olycka inte bara för oss i utan kanske speciellt för de många länderna runt . För del handlar det om 500600 personer som är döda eller saknade. Då var det naturligtvis bra att snabbt tog fatt i ärendet och lade fram en proposition som vi nu kan behandla och som därmed kan träda i kraft. Skrivningarna som lades till om naturkatastrofer blev väl i första omgången inte de allra bästa, men efter att man tagit hänsyn till Lagrådets synpunkter tycker jag, liksom många andra, att reglerna nu är tillfredsställande utformade. Det är naturligtvis bra och nödvändigt att vi får kortare tidsfrister för dödförklaringsärenden. Detta kan man speciellt se bland de anhöriga till saknade, som upplever mycket bekymmer med både praktiska saker och naturligtvis även med det tragiska sorgearbetet. Sammantaget tycker jag alltså att det är ett bra lagförslag som regeringen lägger fram. Det kommer att underlätta för anhöriga till saknade att gå vidare i livet. Varför har vi då reserverat oss? Jo, vi är alla överens om att vi ska ha en skyndsam handläggning, och det har vi haft också i med förkortad motionstid och så vidare. Skyndsam handläggning av dessa ärenden får vi inte om man nu byter organisation. Det är min bestämda uppfattning. Den befintliga organisationen med de allmänna domstolarna skulle kunna ta hand om de här ärendena mycket snabbt och smidigt, och kungörelser skulle komma ut här tämligen omgående efter lagens ikraftträdande. Jag befarar betydande inkörningsproblem och långa handläggningstider hos . Man måste anställa eller avdela personal, och man har inte erfarenhet av den här typen av ärenden. Det som har hänt beträffande framför allt Estoniakatastrofen är inte att likställa med det som kommer här , med framför allt offren från tsunamikatastrofen. Jag menar alltså att regeringen och utskottsmajoriteten här gör en stor felbedömning, som kommer att drabba anhöriga när det gäller tiden. Även i sak borde de här ärendena ligga kvar hos domstolarna. Jag kan egentligen åberopa precis samma uppgifter som har lämnat. Det är fråga om bevisvärdering, om tolkning av lagstiftningen och om muntliga förhandlingar som man kan hålla i domstolarna. Jag kan ta ett exempel från tsunamikatastrofen, där är det som vi har hört väldigt mycket talas om. Det är en mycket hög grad av sannolikhet att man befann sig på stranden eller badade i havet, befann sig upp på sitt hotell eller ytterligare upp bland husen inne på gatorna, där vattnet bevisligen också trängde in och personer både skadades och sannolikt omkom. De här frågorna ska inte vi här i svara på, men man måste svara på dem när man ska hantera den här lagstiftningen. Jag menar att det är typiska frågor som domare och domstolar har kompetens att svara på. Att då tillskapa ett administrativt förfarande i en central myndighet tycker jag är att gå alldeles fel väg. Jag tycker alltså att det huvudsakliga skälet just nu för att ärendena ska ligga kvar på domstolarna är skyndsamheten och en snabb handläggning. Jag är helt övertygad om att det hade varit ett mycket bättre alternativ om vår reservation hade gått igenom. Jag yrkar bifall till vår reservation. 85 (): Jag vill instämma med mina kolleger , som är riksdagsledamöter och tillika advokater och känner till domstolshantering innan och utan, vilket jag inte gör. Vi delar bedömningen att de här frågorna ska ligga kvar på tingsrätten, att tingsrätten ska har kvar sin uppgift i fråga om dödförklaring. Flera av oss tycker naturligtvis att i en så allvarlig fråga som dödförklaring skulle man ha velat uttrycka sina synpunkter på ett mera genomgripande sätt. blir det en skyndsam hantering. Så är väl livet, att händelser kan inträffa där vi inte riktigt kan avgöra hur snabbt det behöver gå. I det här fallet var det bra att regeringen tog tag i frågan och fixade den i samband med att det ändå måste ske så många delar, med tanke på den förfärliga katastrofen. Vi kristdemokrater tycker att lagförslaget är bra, men just med reservation för var hanteringen ska ligga. Vi tror att om den ligger på skulle det i det här fallet försena möjligheten för de anhöriga att få det klart. Vi är också oroliga för att det kanske inte blir lika rättssäkert som när den allmänna domstolen hanterar det. Jag yrkar bifall till reservationen. 86 (): Vi svenskar har svårt att tala om döden. Men ibland gör sig verkligheten gällande och vi måste prata om den. Sorg är svår att hantera vid ett dödsfall, och det blir ännu svårare om omständigheterna är sådana att det är oklart vad som verkligen har hänt och personen som saknas inte återfinns. Mitt i den sorgen måste man också ta itu med de praktiska frågor som följer med ett dödsfall. Reglerna om dödförklaring är gamla och behöver ses över. Detta var planerat och ingick i utredningen om . Men i och med i har ärendet blivit mer angeläget och visat på behovet av att snabbt och effektivt kunna hantera dödförklaringar. Denna proposition är en samarbetsproposition mellan Socialdemokraterna och . En särskild regel föreslås nu för de fall där ett försvinnande har skett i samband med en naturkatastrof eller en stor olycka eller under liknande omständigheter och det finns en mycket hög grad av sannolikhet för att den försvunne är död. Detta är en stor förändring gentemot gällande rätt, likaså förändringen att en person som är försvunnen får dödförklaras om det är utrett att personen är död. Den reform som vi nu genomför är angelägen. Den bidrar till att minska människors ovisshet, och den skapar tydlighet. En ordning där människor får vänta på en dödförklaring, i fall där döden är högst sannolik, är utifrån dagens situation inte en rimlig ordning. Det är mycket enklare att söka efter saknade personer än vad som gällde vid tiden lag om boutredning och arvskifte. Det finns helt enkelt inte skäl att upprätthålla dagens tidsfrister i lagen. Människor vill kunna gå vidare i sitt sorgearbete. Det är ett starkt känslomässigt skäl för att införa lagen om förkortade frister. Men det finns också juridiska och ekonomiska skäl. har vi två olika procedurer, kring frågan om dödförklaring å ena sidan och frågan om avregistrering i folkbokföringsregistret å andra sidan. I ena fallet beslutar domstol och i andra fallet . Rättsverkningarna blir dock i båda fallen densamma, det vill säga att boutredning, bouppteckning och arvskifte kan förrättas. Det finns starka skäl för att dessa parallella ordningar ska samordnas. Den nya lagen blir tydlig genom att i alla de fall där förutsättningarna saknas för läkare att utfärda dödsbevis ska dödförklaringar alltid prövas materiellt av en enda myndighet. Till dagens ärende finns en reservation, som är gemensam för de borgerliga partierna. Borgarna tycker inte att dessa frågor ska hanteras enbart av skattemyndigheten . Vi i majoriteten, liksom remissinstanserna, anser att detta är en bra ordning.