prot · GS0998 · 2005-04-05 00:00:00 — 1 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2004/05:498 Till Interpellation 2004/05:498 av om okonventionella spaningsmetoder Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. Interpellation 2004/05:504 Till Interpellation 2004/05:504 av om möjligheter till rättsprocess för mobbade Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. 2 § Svar på interpellationerna 2004/05:487 och 488 om behandlingen av förslaget till nytt 1 Vice statsminister (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till en folkomröstning om samt om jag avser att ta initiativ för att hänskjuta den svenska ratifikationen till efter nästa riksdagsval. har frågat statsrådet vilka åtgärder han avser att vidta för att ska ha en genomgripande och folkbildande diskussion om samt vilka åtgärder han avser att vidta för att anordna en folkomröstning om EU:s förslag till konstitution. Jag avser att besvara båda interpellationerna i ett sammanhang. Jag delar uppfattningen att det behövs en debatt i vårt land om den europeiska unionen. Det är viktigt för att vinna förståelse och uppskattning för det arbete som bedrivs inom unionen och som är till stor fördel för . inledde i den parlamentariska sitt arbete med att söka stimulera en bred, offentlig debatt om Europeiska unionen. I ledningen för kommittén ingår företrädare för alla sju riksdagspartier. EU 2004-kommitténs arbete fortsätter . Arbetet i framtidskonventet, som förberedde ett utkast till nytt , bedrevs under stor öppenhet, och alla förhandlingsdokument fanns tillgängliga via Internet. I konventet deltog representanter för bland annat medlemsstaternas regeringar och de nationella parlamenten. tog ställning till regeringens redogörelse för innehållet i framtidskonventets förslag inför arbetet i den efterföljande regeringskonferensen. När regeringskonferensen avslutats sammanställde en omfattande departementspromemoria om innehållet i det konstitutionella fördraget. Promemorian har skickats ut på remiss, och remisstiden har gått ut. Regeringen arbetar nu med ett förslag som kan överlämnas till Lagrådet i vår. En proposition om det nya fördraget kan sedan överlämnas till . Förutsättningarna för en bred och öppen debatt om Europeiska unionen och dess utveckling fortsätter således att vara mycket goda. Det är vårt gemensamma ansvar att medverka i och driva på denna debatt. EU:s medlemsländer avgör vart och ett enskilt om folkomröstning bör hållas. I ett tiotal medlemsländer hålls folkomröstning. I en majoritet av medlemsländerna sker behandling enbart i de nationella parlamenten. Frågan om folkomröstning är ett nationellt beslut. Vilken beslutsmodell ett land väljer kan inte vara bestämmande för ett annat. Det nya fördraget innebär inte genomgripande förändringar av unionens befogenheter som ifrågasätter det ställningstagande som gjordes 1994 inför EU-medlemskapet. Regeringen är övertygad om att kan ta ställning till fördraget såsom skedde med Amsterdamfördrag och . har mandat att behandla frågan. Denna uppfattning delas av en bred majoritet i . 2 (): Jag vill börja med att tacka vice statsministern för svaret. Tyvärr visar regeringen ingen som helst lyhördhet för den opinion som finns och som aktivt har gått ut och sagt att vi vill vara med och säga vår mening i den här frågan. Många människor har varit ute på gator och torg och samlat namn. Många människor har skrivit på namnlistor. Det har funnits och finns ett brett engagemang i den här frågan: Vi vill vara med. Men det tycker inte regeringen att man behöver fästa sig vid. Man har gjort opinionsundersökningar som visar att det sätt som regeringen vill hantera den här frågan på, alltså att det ska avgöras utan vare sig folkomröstning eller ett mellanliggande val, har stöd av av svenska folket. Men det tycker inte heller regeringen att man bör fästa sig vid. Ett tiotal medlemsländer har bestämt sig för att frågan ska avgöras i en folkomröstning. Men den fortsätter att förvägra svenska folket den möjligheten. Ni lyssnar inte. Jag menar att ni inte heller har några bra argument. Det man kan utläsa i interpellationssvaret är att motivet skulle vara att det nya fördraget inte innebär så stora förändringar jämfört med hur läget var inför folkomröstningen om medlemskapet. Här delar jag uppfattning att det är helt riktigt att jämföra med hur det såg ut när vi hade den folkomröstningen. Det är relevant. Däremot delar jag inte uppfattningen att det fördrag vi har att ta ställning till inte innebär så stora förändringar som det såg ut vid medlemsomröstningen. har vi ett helt annat EU än det vi folkomröstade om. Tittar man på förslaget till konstitution ser man att det är genomgripande förändringar. Man gör majoritetsbeslut till huvudregel. Det är alltså ett tjugotal områden som vi har enhällighet kring när vi fattar beslut. Det ska avgöras med majoritetsbeslut, där alltså minoriteten får finna sig i vad majoriteten tycker. Det är inga oviktiga områden. Det handlar om samarbete kring civilrätt, straffrätt, kriminalpolitik, strukturfonder, regionalpolitik, handelspolitik och energi. Det är en lång lista på väsentliga frågor där makt flyttas ännu längre bort från de nationella parlamenten. Man ger också rätt att självt ta till sig ytterligare makt. I och för sig säger man att de då måste vara överens, men man ger EU:s stats- och regeringschefer möjligheten att utan fördragsändring säga ja, vi vill också bestämma i de här frågorna. För att göra det tydligt vad det är som gäller säger man att EU-lag alltid går före nationell rätt, även före våra lagar. Innehållsligt har vi en fråga som också debatterades i samband med diskussionen om medlemskapet, nämligen försvarspolitiken. Där säger man nu att EU:s befogenheter ska gälla alla utrikespolitiska och säkerhetspolitiska områden och att det kommer att leda till ett gemensamt försvar när man så har beslutat. Det går inte att med trovärdighet hävda att det är detta EU vi folkomröstade om. Vi ser en gigantisk maktöverföring framför oss, och dessutom ger man rätt att ytterligare utvidga den maktöverföringen. Varför inte lyssna till opinionen? Varför inte erkänna det uppenbara att det här är så principiellt viktigt att det måste avgöras i en folkomröstning? Får vi höra att regeringen öppnar för en folkomröstning, som så många efterfrågar? 3 (-): Jag vill helt och fullt instämma med föregående talare. Det som har sagt delar jag till . Jag är inte bara förvånad utan också väldigt upprörd över regeringens nonchalans i förhållande till demokratin. Det är som att det har varit någonting väldigt skumt med den här frågan . När den skulle diskuteras var det alltid vid fel tillfälle. Vi hade en diskussion inför valrörelsen , och då sade alla de gamla ja-partierna: Nej, vi ska inte diskutera EU eller EMU , för vi ska ha en folkomröstning om det sedan. Det behöver vi inte diskutera i valrörelsen, för det är inte riksdagsledamöterna som ska besluta om EMU. Nej, det är sant. Så hade vi en folkomröstning, och det visade sig att folket ville någonting annat än vad riksdagsmajoriteten skulle ha beslutat om man hade haft möjligheten att besluta. I valet till skulle vi inte prata om förslaget till . Då skulle vi inte ha en folkomröstning, men man sade att det inte är EU-parlamentarikerna som ska besluta om detta. när det har varit val och möjlighet för folk att ställa politiker till ansvar i den här frågan har man väjt undan och sagt: Nej, inte . Det är fel tillfälle, fel tidpunkt. vill man inte alls diskutera frågan med medborgarna som till stor del är insatta i frågan och som är engagerade i den. Visst har formellt mandat att behandla frågan, men när det är så uppenbart att inte är representativ i denna fråga är det väl ändå rimligt att man säger: Visst vi har mandat, men vi har också mandat att besluta om ett annat förfarande för att få en större öppenhet kring dessa frågor och för att få till stånd en demokratiprocess i de här frågorna. Det är ju det man gör i de andra länderna. Man har en oerhört intressant diskussion i till exempel. Där tog ju tidigare initiativ till en egen omröstning i det egna partiet. Det hoppas jag att också Socialdemokraterna kommer att genomföra. Det kanske blir så om medlemmarna i det partiet får som de vill. Det är som om i den här frågan är så otroligt isolerat från den europeiska debatten. Man vågar inte gå ut och föra debatten över huvud taget. Vad jag förstår öppnar det för ett stort missnöje och för en vidgning av den klyfta som vi redan har mellan folk och folkvalda. Det spär på kritiken mot EU som ett politiskt elitprojekt där en liten grupp i ledningen sitter och bestämmer över alla andra och där det är fråga om att möjligen gå ut och förankra redan fattade beslut. Jag tycker att det är en otroligt farlig utveckling. I gapet mellan folk och folkvalda vet vi att ideologier och idéer spirar som inte bygger på demokratiska värderingar. Det är lika aktuellt som . Le Pens idéer finns inte bara i . De finns i varje nedsliten förort i de europeiska länderna, inklusive . Detta tar inte regeringen på allvar, utan demokratin får stå åt sidan för en formell behandling. Förutsättningarna för en bred och öppen debatt är goda, säger regeringen. Om den inte har förts och om den inte nu förs på de villkor som människor vill är det något som är fel i systemet. Det är en nonchalans mot demokratin som jag tycker är upprörande. 4 (): Jag vill inte att EU-frågorna ska ha en gräddfil i svensk politik. EU-frågorna ska inordnas bland de andra stora politiska frågorna. Jag tror att medborgarna i är trötta på politiker som abdikerar från sitt ansvar och överlämnar frågor till folkomröstningar för att deras partier är splittrade. Vi ska inte ha det på det sättet. Vi ska vårda riksdagsvalen och den parlamentariska demokratin som den överordnade kanalen för folkligt inflytande i . Vi ska ha ett system där man, när man fattar beslut av stor räckvidd och betydelse, har en regering att ställa till ansvar och avsätta i ett kommande val om så krävs om medborgarna är missnöjda med regeringen. Alltså: Ingen gräddfil för EU-frågorna, och därför heller inga fler EU-folkomröstningar. Jag vill ställa en fråga till . Vad är det i förslaget till ny som gör att du anser att frågan ska avgöras i en folkomröstning och inte av ? Jag ställer den frågan därför att jag vill testa din kunskap om vad förslaget faktiskt innehåller. Alternativet är , det fördrag som gäller och som är utformat för en grupp av länder som är betydligt färre än det utvidgade EU. Att säga nej till den nya konstitutionen är ju i praktiken att säga nej till beslutsformer som möjliggör att det utvidgade EU, med de forna kommuniststaterna, fungerar på ett bra sätt med representativitet och demokrati i . De argument som har förts fram mot den nya konstitutionen är ju egentligen mot EU-medlemskapet. Det är ju inte förvånande att de som var emot att skulle gå med i EU och är emot att är med i EU fortfarande driver den linjen. Det är inte förvånande. Därför tror jag inte att den här konstitutionen, hur den än hade varit utformad, hade kunnat tillfredsställa de partier som är emot EU-medlemskapet. Det nya fördraget innebär i själva verket en tydlig kompetensfördelning mellan den nationella nivån i medlemsstaterna och den europeiska unionens nivå. Det är en tydligare skiljelinje mellan vem som bär ansvar för vad, och det är lättare att utkräva ansvar. I själva verket får de nationella parlamenten en starkare ställning med det nya fördraget, dels på grund av den tydligare kompetensfördelningen, dels på grund av att de får en fördragsenlig roll i den nya konstitutionen. De grundläggande makt- och ansvarsförhållandena inom unionen förändras däremot inte. Demokrati, men inte gräddfil är alltså vad vi ska ha beträffande Europafrågorna. 5 (): Jag blir lite bekymrad över vice statsministerns svar där han förminskar den nya EU-konstitutionens betydelse. Liksom många andra i det politiska etablissemanget hävdar han att konstitutionen inte innebär några genomgripande förändringar och att det därför inte finns behov av att förankra ställningstagandet bland medborgarna genom en folkomröstning. Bara det faktum att det nu talas om en konstitution även om den ibland kallas konstitutionellt fördrag borde leda till viss eftertanke. var samarbetet inom EU byggt på fördrag. talar man alltså om en konstitution. Fördrag handlar om samarbete mellan länder. En konstitution, en författning, är något som statsbildningar brukar ha. Nog finns det skäl för en bred diskussion och ett ställningstagande som verkligen är förankrat bland medborgarna vilket det än blir. I andra europeiska länder är diskussionen ärligare än hos oss när det gäller vart konstitutionen syftar. förklarade utrikesminister att skapandet av en enda europeisk stat bunden till en europeisk konstitution är den avgörande uppgiften . När nu texten föreligger förklarar samme att det handlar om det viktigaste dokumentet sedan bildandet av EEC. Europaminister, , förklarade i en debatt i förbundsdagen : Jag anser att EU-konstitutionen är födelsebeviset för . Hans svenske kollega jämställer konstitutionen med Amsterdamfördraget och . Ett annat exempel på hur viktig konstitutionen anses vara är att i sin historia har utlyst en folkomröstning, och just om den här frågan. statsminister förklarar att EU-konstitutionen är en så stor och viktig fråga att det är rätt att utlysa en folkomröstning. Att fråga folket i en sådan här viktig fråga är alltså en naturlig slutsats i en rad av EU:s medlemsländer, men tyvärr inte hos oss. Det handlar inte om en gräddfil. Det handlar om demokrati, . Inför valet diskuterades inte EU-konstitutionen alls eftersom det inte fanns någon text att diskutera. Jag anser därför att det naturliga vore att även de svenska väljarna ges möjlighet att ta ställning i en folkomröstning. Vi har ju sett flera opinionsundersökningar som visar att en klar majoritet av svenskarna vill få möjlighet att folkomrösta på samma sätt som exempelvis danskar, holländare, britter, fransmän, irländare och polacker. Ett minimikrav borde väl vara att beslutet inte tas förrän efter valet så att konstitutionen kan diskuteras i valrörelsen. Jag befarar att det annars finns en risk för att många människor kommer att känna sig överkörda och att det därför kan bli utrymme för missnöjespartier att fiska i de vatten som kan uppstå. Enligt Riksdag och departement kritiserar Justitiekanslern i sitt remissvar regeringen för att ha slarvat när det gäller frågan huruvida EU-konstitutionen kräver en svensk grundlagsändring. Jag vill till slut fråga : Är du beredd att ta sådana synpunkter på allvar, kanske göra en ny analys och dra slutsatser av den? 6 Vice statsminister (): Vi har en diskussion om ett förslag till ett fördrag om en konstitution i . Det är inte som det sägs här ett helt principiellt nytt förhållningssätt mellan och Europeiska unionen. Det finns naturligtvis en hel del förbättringar, skillnader och förändringar i detta fördrag i förhållande till dagens och även det tidigare Amsterdamfördraget. Men det är inte fråga om något principiellt förändrat förhållningssätt mellan och den europeiska unionen. På samma sätt som vi har behandlat de två tidigare fördragen, de två tidigare förändringarna av spelreglerna inom den europeiska unionen, det vill säga via riksdagsbeslut när det gäller och Amsterdamfördrag, är det rimligt att vi i vår parlamentariska representativa demokrati låter få hantera frågan den här gången också. Det är inget konstigt med det. Det är på det sätt som vi har använt vår egen konstitution, vår egen författning och vårt eget arbetssätt i den här . När vi har gjort undantag under några få tillfällen har det varit i sådana frågor där det varit principiellt helt nya ställningstaganden. Då har det naturligtvis funnits starka skäl för en folkomröstning, som 1994 om anslutning till Europeiska unionen. klagar , och andra på att det inte förs någon diskussion. Jag undrar: Var har ni varit ? Vi har fört en diskussion om detta fördrag, denna författning, denna regelsamling. Vi har fört en grundläggande diskussion i medierna, i den här kammaren, i mängder av politiska församlingar om just dessa frågor. Sedan kommer ni hit och säger: Ingen vill diskutera med oss. Det är nonchalans mot svenska folket att inte diskutera det här. Vi har ju diskuterat , de här fem åren. Det är få frågor som har diskuterats så mycket och fått så stor uppmärksamhet som den här typen av frågor. Jag inser att det kanske inte i något parti är så att just fördraget är förstahandsfrågan i alla olika politiska sammanhang när man träffas. Det finns frågor av kött och blod, om ekonomi och annat, som kanske ligger svenska folket väldigt nära om hjärtat och gör att man oftare reser de frågorna än de konstitutionella. Men att komma och säga att vi inte har haft någon diskussion när vi har förberett och noggrant diskuterat och analyserat det här! Det finns missnöje här och där i det svenska samhället. Men den, och , som bidrar till att skapa missnöje är den som far med vilseledande information, som lämnar halva sanningar och inte hela sanningar som underlag för diskussionen. Den som är tendentiös kan naturligtvis bidra till missnöje. Det hoppas jag att ni inte vill bidra till. Jag tror inte heller att det är er avsikt på något sätt. Därför ska vi ha en saklig diskussion i fortsättningen. Jag vill ställa samma fråga som ställdes här förut: Vad är det ni vill ändra i fördraget som är så annorlunda och gör att ni kan acceptera det? Beskrivningen att vi nu ska skapa ett gemensamt försvar är ni själva starkt medvetna om är både vilseledande och felaktig. Det är ett felaktigt påstående. Det är inte det det handlar om. Ni säger att tar över. Det gjorde den när vi gick in i Europeiska unionen. Det är inte någon nyhet på något sätt. Vi måste kunna föra en saklig diskussion om saker och ting som behöver ändras och som ni tycker är värda att diskuteras. Jag är beredd att delta i en sådan konstruktiv diskussion och vill nu gärna lyssna på vad det är för saker som ni speciellt skulle vilja ändra i det förslag till fördrag som i sinom tid efter en ordentlig analys och juridisk bearbetning kommer att föreläggas . 7 (): Det var i alla fall ett steg framåt att regeringen är beredd att lyssna och ha en diskussion. På frågan Var har ni varit? kan jag ställa samma fråga till regeringen. Var har ni varit? Vi ville diskutera frågan med er i EMU-omröstningen. Det skulle vi inte göra. Den hörde inte hemma där, sade ni. Vi ville diskutera frågan med er under EU-parlamentsvalet. Ni sade: Den hör inte hemma här. Det ska inte bestämmas av . Vi utmanade er på debatter för . Jag fick ingen debattmotståndare. Många med mig fick ingen debattmotståndare, därför att ni inte ställde inte upp. Frågan går till regeringen: Var har ni varit? Vi ska föra en saklig diskussion. Fakta är att man ändrar beslutsordningen till att majoritetsbeslut blir grundregel. Det är fakta, det är sanning. Det är fakta att det berör ett tjugotal områden som jag tidigare räknade upp, viktiga centrala områden som går från enhällighet till majoritetsbeslut. Det är fakta. Det är fakta att stats- och regeringscheferna själva, i och för sig enhälligt men ändock, kan fatta beslut om att ta till sig ytterligare makt. Det är fakta att det står i fördragstexten att det kommer att leda till ett gemensamt försvar när man så beslutar. Det är citat: kommer att leda till ett gemensamt försvar. säger att vi har ett mandat. Det är klart. Som riksdagsledamöter har vi ett mandat, men frågan är hur väljaruppdraget ser ut. Om vi inte har diskuterat det i någon valrörelse, om vi inte har diskuterat det i EMU-omröstningen, om vi inte diskuterade det i EU-parlamentsvalrörelsen har vi inte ställt frågan. Vi har inte bjudit in till en debatt där väljarna kan se: Jaha, de här politiska partierna tycker så i den frågan. Då tar jag den här valsedeln och ger det uppdraget. Den möjligheten har man nekat dem. Det är mycket illa för demokratin, för EU-frågan och på en mängd olika plan. Regeringen tar på sig ett mycket stort ansvar genom att hantera frågan på det här sättet. Hur man än vrider och vänder på det är det enda rimliga att se till att den här frågan hanteras med ett tydligt och konkret väljaruppdrag. Det behövs en debatt, och det behövs en konkret viljeyttring från svenska folket. Då är folkomröstning det mest överlägsna och bästa sättet att göra det på, i andra hand att åtminstone skjuta upp ratificeringen till efter nästa riksdagsval. Vad vore det för nackdel att skjuta upp det till efter nästa val, ? Vad är det för nackdel med att ta diskussionen i kommande valrörelse som en andrahandslösning? Det är ändå ett godtagbart sätt att hantera frågan utifrån ett demokratiskt skäl. Varför neka folket det? 8 (-): På frågan Var har ni varit? kan jag svara för egen del att jag har arbetat med den här frågan ända sedan . Jag satt i det utskott i som hade att diskutera . Redan då fanns det företrädare för regeringen och andra partier som sade: Det är inga problem. Redan då diskuterade vi en sådan fråga som alkoholpolitiken. Hur skulle det gå med den? Skulle kunna ha kvar sina regler, införsel och annat. Jaha då, var svaret. Absolut, var svaret från förhandlarna och ansvariga ministrar, inga problem. Och så vidare. Så har det fortsatt i de här frågorna. När kritik har rests, när farhågor har vädrats har det varit mycket tydliga svar från ansvariga ministrar: Inga problem, inga förändringar, vi bestämmer själva. Successivt har möjligheten att bestämma själv urholkats och försvagats. Det kommer att ske ytterligare i och med den här konstitutionen. Jag tycker inte att det är något konstigt. Jag förstår inte varför man inte kan säga i klartext att det är så. Ambitionen är ju att få en konstitution som ska gälla för ett geografiskt område som ska vara som en stat i många viktiga avseenden. Jag har full respekt för dem som tycker om den tanken. Men säg det rakt ut! Jag har full respekt för dem som har en annan politisk åsikt än jag i den frågan, som vill ha en federation, som vill ha en konstitution, som vill ha mer av gemensamt beslutsfattande för att successivt kunna inlemma alla politikområden. Jag har full respekt för det. Jag har en annan uppfattning. Men jag har väldigt svårt att ha respekt för dem som kommer och säger: Detta är ingenting, detta är så små förändringar, egentligen inga alls. Det är faktiskt ingenting att prata om, framför allt inte i ett val eller i en valrörelse. Det är lite småförändringar, lite förtydliganden och lite redigeringsarbete på vägen. blir det lite lättare för fler att läsa det här. Det är den hållningen regeringen har haft i den här frågan. sade vice statsministern att det här är ett fördrag om en konstitution. Är det en ordlek, detta? Jag tycker att det vore ärligt att säga: Vi ansluter oss till dem som tycker att vi ska bygga ett samarbete i som vilar på så mycket av gemensamt beslutsfattande som möjligt, och det ska regleras i en konstitution. Sedan kan vi förhålla oss till det. Då kan vi som tycker annorlunda säga: Nej, så tycker inte vi. Samarbete absolut, medlemskapet har vi, men hur ska det se ut i fortsättningen? Hur ska vi kunna stärka demokratin i samarbetet? Hur ska vi kunna värna att så många som möjligt ska kunna vara med och fatta beslut om så mycket som möjligt och därmed också tillåta att vi ser olika på saker och har olika politiska och åsikter? Hur ska det få komma till uttryck i detta levande och inspirerande europeiska samarbete? Hur ska vi finna lämpliga former för detta? Det är den diskussionen vi skulle kunna ha om vi talade klarspråk. Jag saknar det från regeringen. Jag tycker att ni gömmer er bakom ordmassor och försöker förminska detta till någon form av redigeringsfrågor. Detta är en oerhört stor demokratifråga, och det vore rimligt att ta den på mycket stort allvar och genomföra en folkomröstning eller åtminstone ha en valrörelse innan beslut fattas. 9 ():