prot · GT093 · 2005-09-14 00:00:00 — Även om vi emellanåt är oense tycker jag att rätt trots allt ska vara rätt. 76 () replik: Det är väl lika illa även om det är ett referat och inte ett direkt citat. Jag menar bara att det förekommer farhågor om att riksdagsledamöter ska rösta så som de tycker, tror, känner och vill. Detta talar alldeles för sig självt. Sedan var det helt tydligt att plötsligt blev systemkramare och sade att vi nu ska invänta en utredning. Jag har varit lite kritisk till allmän amnesti som princip eftersom den principen är svår, men jag tycker att det är det minst dåliga förslaget av dem vi har . Och jag kan leva mycket bättre med effekten och resultatet av reservation 7 än av majoritetstexten. Däremot förstår jag inte varför inte skulle kunna leva med effekten och resultatet av reservation 13 som just handlar om att ge de människor som är gömda, som finns här , amnesti. För tillfället gäller det inte några andra, även om jag vill det. Vi är överens om att jag vill att vi ska ha en fri arbetskraftsinvandring, men den ska naturligtvis ske på arbetsmarknadens villkor. Det gäller också dessa människor. Varför skulle vi ändra på reglerna? Låt dem stanna och jobba. Gör alla de iranier jag träffat till vita så att de kan betala in skatter och avgifter. Om jag ville anställa en tandläkare i min praktik undrar jag hur sjutton jag skulle göra. Jag kan ju i så fall inte betala in sociala avgifter och skatt för honom. Hur gör jag då? 77 () replik: Jag ska börja med att säga att jag blivit kallad statsmannamässig, finansminister och systemkramare under den här debatten. Jag vet inte vilket jag helst inte är av dessa tre, men låt mig till att börja med konstatera och det är viktigt att visar upp ett civilkurage i fråga om amnesti som jag tycker är starkt och som jag beundrar. Jag vill vidare säga att den fråga som han lyfter fram och anser att vi borde rösta för, arbetstillstånd, handlar om något som håller på att utredas. Det är inte konstigt att man ibland säger: Här måste reglerna vara mycket exakta; de måste vara tydliga. Det här är en sådan fråga. Det är en fråga där man måste vara tydlig, precis som amnestifrågan är det. Det finns också ett förslag till färdig lagtext som motionen presenterat. Där är utredningsarbetet gjort. I reservation, som han har tillsammans med borgerliga allianskamrater, är det mer fråga om en löpande text om hur man skulle vilja att det var. Då väntar jag hellre på utredningsresultatet. Var sak har sin tid. Amnestifrågan är akut. Det skulle innebära att både de människor som talar om och en stor grupp andra skulle få stanna. Det vore bra om det kunde genomföras. Sedan kan jag också konstatera att de med verkställighetshinder, de som finns här och inte har rätt att arbeta, kommer att få den möjligheten genom den överenskommelse som vi tillsammans med pressat fram i förhandlingar med Socialdemokraterna. 78 () replik: Jag sade systemkramare om , och det förefaller som om han är det. vet att jag i vanliga fall brukar kalla honom leninist eller något sådant. Det har jag avstått från . Vi är alltså hyggligt överens om grundfrågan . Det känns lite ovant för mig och, skulle jag gissa, även för . När det gäller reservation 13 och arbetslinjen är jag inte det minsta bekymrad över lagtexten eller utredningen inför den, för om alldeles strax fattar beslut om att stödja reservation 13 innebär det ett uppdrag till regeringen att återkomma med en proposition med lagförslag om precis det. Det kommer att kunna gå fort om bara regeringen får tummen ur, och i så fall har vi en möjlighet att få igenom förslaget om att de människor som kan, vill och är arbetsföra får stanna. Då har vi också löst en del av problemet. 79 (): är det en bra dag. Det är en bra dag, för genom ett beslut kommer vi att sätta punkt för en asylprocess som på många sätt varit inhuman, orättvis och rättsosäker. Det är en bra dag eftersom vi genom ett beslut också kommer att se till att skälen för att få asyl i det här landet utvidgas på en rad områden. Det handlar om särskilt ömmande fall: om välgrundad fruktan för förföljelse, om kvinnors särskilda asylskäl och så vidare. Det här beslutet har dock inte tillkommit av en slump. Det är inte taget ur luften, utan vi har varit tvungna att rätta till den asylprocess som vi haft. Då måste vi också ta ansvar för de människor som fram till nu drabbats av en rättsosäker asylprocess där vi inte i tillräcklig utsträckning tagit hänsyn till de berättigade skäl de haft för att få asyl i det här landet. Det sker inte heller genom det här beslutet såvida vi inte fattar ett beslut om att nollställa det som en del kallat för asyl. Dagens debatt följs med spänning av många människor. Det är alla de som engagerar sig för en human flyktingpolitik. Det är alla de som känner någon som drabbats av ett utvisningsbeslut som man uppfattat, oftast med all rätt, som orimligt. Men framför allt är det alla de människor som sökt sig till av rädsla för förföljelse, tortyr och än värre saker, men som inte tillräckligt tydligt kunnat klargöra sina asylskäl. Det är också de som kommit hit med otillräckliga asylskäl men med hopp om att skapa en bättre framtid för sig och sina barn och vars önskan att få stanna i inte stämmer överens med de undermåliga lagar och regler som styrt vår migrationspolitik. Det är lätt att se att de principer som styr majoriteten har en grund i att man vill ha en human asyl- och migrationspolitik. Man vill att varje individ ska bedömas individuellt och göra det till en rätt enligt lagar och förordningar. Det är lätt att sympatisera med denna hållning. Men ibland blir det rätta det godas fiende. Hur bra vi än tycker att de principer och intentioner vi har är kommer de ibland att skada människor därför att de är anpassade till den verklighet vi lever i. Så är fallet med många av de regler som styr den svenska asyllagstiftningen. Det är principer, som vi har fått exempel på , som gör det rätt att genom utvisning skilja spädbarn från den ena föräldern därför att denna förälder inte kan utvisas eftersom det inte finns något land som tar emot den. Det finns ett antal exempel från senare år i att man har fattat den här typen av beslut. Det är principer som gör att människor som både vill och kan arbeta och försörja sin familj tvingas gå från arbete till bidragsberoende. De tvingas till sysslolöshet och en oviss framtid därför att deras beslut om avvisning inte går att verkställa. I mitt hemlän finns det flera exempel på detta. Det finns ett antal läkare och annan sjukvårdspersonal, i första hand från , som i väntan på asyl skaffat sig behörighet att arbeta inom svensk sjukvård. Det är ett projekt som stöds och finansieras av landsting och migrationsmyndigheten. Dessa läkare har varit efterfrågade, efterlängtade och uppskattade kolleger. Men framför allt har de uppskattats av sina patienter. De har behövts. I många fall har deras kompetens varit unik. får de en efter en beslut om avvisning, och deras tillfälliga arbetstillstånd dras in. De har funnits i detta land i och har börjat rota sig. På grund av en utdragen svensk asylprocess har besked för deras del dröjt alltför . De kommer från ett land, , dit de av uppenbara skäl inte kan avvisas och . avgör denna kammare inte om de ska få stanna i utan under vilka villkor de ska leva i vårt land. Ska de och många andra som inte kan avvisas leva ett ovärdigt passiviserande liv blickande in i en osäker framtid? Hur länge får jag stanna? Får jag stanna över huvud taget? När ska jag utvisas? Eller ska vi försöka rätta till de lagar och de processer som för länge sedan upphört att fungera för dessa människor? De väntar på besked. Läkarnas patienter väntar på besked. Deras svenska vänner väntar på besked. De politiker som över alla partigränser har engagerat sig i den orimliga behandlingen av dem väntar på besked. Genom att fatta ett beslut om nollställning får vi i denna kammare möjlighet att rätta till det som har brustit och det som vi har brutit. Vi kommer att kunna ge människor som under överskådlig framtid kommer att leva i vårt land möjlighet att skapa en anständig framtid. Vi kommer både hos svenska medborgare och hos människor som söker sig hit återupprätta tron på som ett anständigt och humant land. har denna kammare möjlighet att göra skillnad. kan vi i denna kammare i ett enda beslut, i ett enda klubbslag, ge människor en ny framtid att blicka in i. Jag hoppas att det är tillräckligt många som vågar ge dem den framtiden. I detta anförande instämde och (båda fp). 80 (): Först vill jag säga två meningar om vilka två frågor som detta handlar om. Det ena är det som kallas för amnestin men som är ett nollställningsbeslut. Det görs akut av humanitära skäl och är en engångsföreteelse. Det andra är en ny process- och instansordning, ett nytt system, som är början till en mycket större rättssäkerhet. Detta måste alla som lyssnar på debatten hemma och på läktarna ute i förstå. Jag tänkte läsa upp det öppna personliga brev som jag läste upp när det var manifestationer över landet. Det är ställt till statsminister . är han tyvärr inte kvar i landet just , och tyvärr har vi inte heller minister i kammaren för att lyssna på detta. Men det finns protokoll, talet går ut, och det går att titta tillbaka på det. Även om det är lite tidsbundet för att det skrevs är innehållet oerhört relevant . Brevet lyder så här: Hej ! Förlåt att jag stör dig, så här strax före ditt livs kanske viktigaste uppdrag; att leda det största världstoppmötet i FN:s historia . Du kommer säkert att klara det bra, du är ju själv en stark ledare, en mycket intelligent person och dina karriärssteg har alla varit välgrundade. De bottnar i tydligt gjorda erfarenheter, för du lär dig snabbt och du tänker smart. Det har jag sett på nära håll under de år jag var i politikens mitt. Men du har ibland missbedömt opinioner. Du är också bra på att minnas folk och verkar steg för steg utvecklas socialt, som människa. Vad jag förstår har du till exempel slutat peta folk i magen och kommentera deras vikt. Men du har inte i din omedvetenhet slutat vända ryggen åt folk! Du vände ryggen i en riksdagsdebatt och du vände vår gröna ryggen i tv . Och , vänder du upp till 30 000 gömda och blockerade medmänniskor ryggen. Lika många som i en medelstor svensk stad. Du missbedömer och vänder även en hel stor folkopinion ryggen! De opinionsmätningar som visade att den sammetsögde bidrags- och biståndsskäraren går om dig, de har du nog inte missat. Om du inte passar dig, brädar han dig och socialdemokratin till valet . , du vet hur viktigt är för politiken att rida på och styra opinioner! Visst betyder image och framtoning alltmer i tv-ålderns politiska spel, men helt förvillade är inte människorna ändå. Rättfärdig sakpolitik ska också till. I en globaliserad och konfliktfylld värld och i ett land som vårt, där var tionde person är född utomlands blir migrations-, integrations- och flyktingpolitik mycket viktigt. Men som renodlad valrörelsefråga kan den bli hätsk och destruktiv och bör därför av . För det finns ju helt klart en del mörka sinnen och räddsnåla hjärtan, som vill stänga in oss i självtillräcklighet och självgodhet i och i EU, men de är inte i majoritet, ! Min mejlbox på svämmar just i dessa veckor över av det motsatta budskapet, av krav på solidaritet! För tiger främlingsfientligheten nästan still. Nästan en kvarts miljon namn har tystat den. Opinionen av alla de som är bekymrade men tysta och som brukar sköta sitt har visat sig. Ni har missat den. Du och socialdemokratin har helt enkelt missbedömt opinionen. Det är sannerligen inte lätt att som statschef hålla sig informerad om precis allt. Att förnekas rätten till vila och privatliv och ständigt vara så påpassad att man inte ens osnäst kan få köpa sig ett hus att bo i. Jag kan livligt förstå allt detta, och vem skulle vilja byta med dig? Du är såklart därför starkt beroende av alla de som läser åt dig och som ger dig råd, men du: Jag tror också att har missbedömt opinionen! De är så vana med den ständiga, lilla, illaluktande, mörkbruna rännilen av fula ihopklippta fax och brev från förvirrade individer, som projicerar och väser fram sina mindervärdeskomplex och sin främlingsrädsla. De kommer tyvärr alltid att finnas där. Jag minns på Sagerska, det var inte många detaljer i flyktingpolitiken eller i mottagandeorganisationen som du kände till då. Men du fattade så pass mycket av det politiska läget att du sedan petade bort . Det blev dock föga bättre med , och , med , är läget en ren katastrof. Det är inget mindre än en renodlad flyktingpolitisk skandal som pågår i ditt eget land! Den skuggar din hjältegloria i FN. Den besudlar hela ditt statsmannaskap, och den kommer att kosta dig regeringsmakten. Den skämmer ut mitt därför att du har missbedömt situationen och opinionen. Om du , dessa få dagar före budgetuppgörelsen, riksdagsbeslutet och New York-resan hinner förstå läget och vända ert nej till ett ja så skulle följande hända: Nästan 30 000 människor skulle i ett slag få en värdig start på ett nytt liv. En stor hop tjänstemän skulle kunna städa sina skrivbord och ta itu med den nya process- och instansordningen utan barlasten av felbehandlade ärenden och trasiga så kallade fall. Minst hälften av dina egna medlemmar skulle andas ut och få nytt politiskt mod. Regeringsunderlaget med och Vänstern kanske skulle kunna bestå. vill jag säga dig något, , för din egen röstmaximeringskalkyls skull: Ett ja till flyktingamnestin skulle fånga upp den tysta, stora, kloka och djupt bekymrade svenska folkopinion som kan komma att rösta på socialdemokratin en gång till. Sänd ut ett dekret nu till den socialdemokratiska partikroppen! Säg ett ja till frihet och värdigt flyktingmottagande! Säg ett ja till FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna, §§ 1, 3, 5, 6, 13 och 14! Säg ett ja till humanitet och solidaritet! Säg ett ja till amnestin, ! Du är en nyckelperson för den. I detta anförande instämde och (båda mp). 81 (-): Det fanns en slogan en gång som löd: Ett brev betyder så mycket. Jag tror att det var Posten som hade den. Vi får väl hoppas att det gör det den här gången. Jag har begärt ordet därför att jag kommer att rösta för det förslag som finns i reservation nr 7 om amnesti eller om nollställning, som det kallas för. Jag har följt debatten, och jag tycker att det är intressant att höra argumenten för och emot. Jag tycker också att det är intressant att se hur de traditionella högervänster-skranken ramlar ihop lite grann. Det visar att det finns frågor som inte så lätt låter sig inrangeras i högervänster. Det är just frågor som handlar om mänskliga rättigheter. Jag har förstått att vi i kammaren är överens om att hanteringen av de här frågorna har varit mycket dålig under mycket, mycket . Vi är också överens om att hanteringen därför ska förändras i förhoppningen om att det kommer att bli mycket, mycket bättre. Det som vi inte är överens om är hur vi nu ska göra och hur vi ska förhålla oss till alla de många människor som har blivit drabbade av att det har fungerat så väldigt dåligt . Det är ju det som det här gäller. Jag har hört argument mot att vi ska utfärda en amnesti och göra en nollställning. De argumenten är att det inte vore rättvist för dem som kommer sedan. De argumenten har alltså ingenting att göra med de personer som det nu handlar om. Det finns också ett argument om att det här skulle innebära att människor som vid en individuell bedömning inte skulle få tillåtelse att stanna i ändå gör det. Och det är naturligtvis så; det kommer att kunna vara några som får stanna som vid en individuell bedömning inte skulle få göra det. Det är en risk det kan man säga. Frågan är hur stor den risken är. Jag är medveten om att det finns problem med detta. Jag är medveten om att det kan uppfattas som orättvist för dem som har kommit efter just det här datumet. Jag är medveten om att vi vid en sådan här nollställning av humanitära skäl kan komma att bevilja uppehållstillstånd till personer som vid en individuell bedömning kanske inte skulle ha fått stanna. Jag är medveten om de problemen. Jag är även medveten om de problem som innebär att det också finns människor som vid en korrekt bedömning skulle ha fått asylskäl, det vill säga en stärkt flyktingsstatus, och som inte kommer att få det. Det är också ett problem. Men jag kan inte se att alla de här problemen uppväger all den skada som har drabbat så många människor, alla de liv som har förstörts genom den dåliga behandling som många människor har fått, all den väntan som har inneburit lidande och passivisering och all den otrygghet som har försatt så många barn i ett tillstånd av apati. I den här frågan tycker jag att det är det som överväger. Jag tycker att riskerna, den eventuella orättvisan och problemen med de personer som får stanna fast de kanske inte borde få göra det står sig slätt i förhållande till allt det lidande som så många människor har levt med så . Kan vi genom det här beslutet betala tillbaka och erkänna våra misstag så tror jag att vi gör åtminstone det som vi har möjlighet att göra. Ingen kan återställa en människas liv. Ingen kan ta bort det lidande som har varit. Men vi kan erkänna våra fel och vi kan åtminstone respektera det lidande som har varit genom att nu fatta ett klokare beslut. Det handlar om mänskliga rättigheter. Jag är glad över alla som jag ser visar det civilkuraget, även om det strider mot en partilinje, och jag önskar naturligtvis att många skulle ta tillfället i akt att göra det just , just i den här kammaren. I detta anförande instämde och (båda v). 82 (): Det här är en stor och känslig fråga. Det är en fråga som engagerar och som upprör. Det är också en av de svåraste frågor som jag har varit med och behandlat och debatterat i kammaren. Jag tillhör dem som välkomnar den nya instansordningen och de regelförändringar som görs. Jag välkomnar att har visat den tuffhet och den uthållighet som det har inneburit att driva regeringen fram till den situation då det nu föreligger ett förslag om en ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskapsärenden. Men det har varit en lång vandring. debattörer har redovisat den, så jag ska inte fördjupa mig i den. Jag är en av dem som anser att ska ta emot flyktingar som av olika skäl är förföljda i sina hemländer. Jag anser också att mår bra av ökad arbetskraftsinvandring. Men vi har problem med nuvarande regelverk. Min förhoppning är att den nya ordningen löser de svårigheter som vi ser. Svenska folket tror att tar emot många som är förföljda på grund av politiska åsikter, sexuell läggning, trosuppfattning och andra skyddsskäl som redovisas i lagen. Så är inte fallet. De flesta som beviljas uppehållstillstånd får det av socioekonomiska skäl eller på grund av anhöriginvandring. Det finns också många som tror att vi tar emot många flyktingar. Det gör vi inte. Det finns de som säger att vi inte har råd. Visst har vi råd. Vi kan ta emot fler. Vi kan betala mer. Jag tror att vi också ska vara beredda att göra det. De här problemen beror bland annat på att vi å ena sidan ska ta emot flyktingar av skyddsskäl och å andra sidan rest hinder för människor som kommer hit och vill arbetskraftsinvandra. På något sätt har vi lyckats baka ihop det här så att de två har blivit ett. Det redovisar vi i Moderata samlingspartiet också i vår motion med anledning av arbetskraftsinvandringen. Det har tyvärr bara blivit möjligt att komma in i om man är flykting med skyddsskäl. Det innebär att människor som annars inte skulle använda sig av skyddsskäl för att få uppehållstillstånd ändå tvingas göra det. Problemen i det nuvarande systemet har vi orsakat själva. Det är inget konstigt om ett system har brister och att dessa brister utnyttjas. Vi har långa handläggningstider, bland annat på grund av brister i vårt system och i vårt regelverk och i fråga om resurser till och . Men vi ska också vara medvetna om att det gällande systemet för asylhantering ger utrymmen som den nya instansordningen förhoppningsvis inte ger. Det är till exempel ingen slump att av de asylsökande säger sig sakna identitetshandlingar när de söker asyl. Dessa identitetshandlingar plockas fram senare i processen. Det är ingen slump att man efter avslag i överklagar igen och igen trots att man inte uppfyller skyddskraven i den svenska lagstiftningen. Det är ingen slump att slutinstansen, , prövar och beviljar uppehållstillstånd av humanitära skäl. Det är konsekvenserna av det system som finns. Tyvärr har systemet brister som också inneburit att det finns risk för att barn utnyttjas i asylprocessen. Det är därför bra att barnens ställning stärks i det nya regelverket. Mitt samfund, , har engagerat sig i frågan om amnesti. Det är bra att lever upp till kärleksbudskapet som är en central del i kyrkans arbete. Men vad är det då man begär? Jo, i påskuppropet står bland annat: Vi uppmanar den att inför ett nytt domstolsförfarande ge amnesti åt alla dem som vägrats asyl i vårt land. Vi kan konstatera att det inte finns stöd för den linjen i den här kammaren. Det finns inte stöd för den linjen hos de sju riksdagspartier som har uttalat sig här därför att det är ett alldeles för vittgående beslut. Jag skulle vilja uppmana till en stunds eftertanke innan ni redovisar den här typen av ställningstagande. Det är ett ställningstagande som ni dessutom med största sannolikhet vet inte kommer att infrias. Jag är inte heller förvånad över att det enbart är 157 000 namnunderskrifter som har samlats in för den här typen av amnesti. 157 000 namnunderskrifter har redovisats här såsom varande ett starkt stöd. Enligt min uppfattning är det väldigt få av de kristna samfundens medlemmar som har skrivit under påskuppropet. Lite eftertanke kanske är på sin plats. Med anledning av den här debatten och det här betänkandet har vi bland annat att ta ställning till ett förslag om amnesti. Motivet är att ge den nya myndigheten förutsättningar att komma i gång på ett bra sätt. Man vill nollställa och att det ska ske via en amnesti. Om det är detta som är problemet tror jag att det går att lösa. Det är därför som man håller på att beta av ärendena. Det är därför extraordinära insatser görs. Råder det brist på resurser för att klara den hanteringen får vi väl tillsammans besluta om att tillföra de resurser som är nödvändiga. Om inte hinner behandla det, är det lämpligt att regeringen tar ett sådant initiativ. Det ser jag inte som ett skäl att följa amnestilinjen. Amnesti, individuell prövning, bådeoch eller vad det nu är frågan om en generell amnesti eller det som här beskrivs är svårt. Jag tycker att det är jättesvårt, men jag har kommit fram till att inte stödja förslaget. Det i sig skapar nya orättvisor, vilket också har redovisats här. Orättvisorna består i att man vänder sig till de grupper som har inkommit med sina asylansökningar och lämnar andra utanför. Det är inte riktigt att det ska vara på det viset. Det är inte värdigt en rättsstat att klockan ska avgöra vem som ska beviljas prövning. Sedan finns det tydligen också en uppfattning om att allt som har varit har varit väldigt dåligt, och det har inte varit så dåligt som man vill göra gällande. Jag ber om ursäkt för att jag nu passerar den tid som är utmätt för mitt anförande. Jag har alltså suttit i . För att vara tydlig vill jag säga att jag alltså heter och är moderat riksdagsledamot från . Jag har suttit i och prövat de ärenden som diskuteras här . Det är ingen lätt uppgift. Men på något sätt verkar det som om bilden är att skyddsskälen inte har prövats. Verkligheten är faktiskt den att de har prövats inte en gång utan och inte av en nämnd med en sammansättning utan av flera nämnder med olika sammansättningar. Med olika sammansättningar menar jag att det har varit flera nämndemän inblandade. Det har dessutom varit flera handläggare inblandade. Det har skett prövningar av skyddsskäl, men den sökande har inte accepterat beslut och avvikit. Det är i sig inget konstigt, tycker jag.