prot · GS09143 · 2005-06-18 00:00:00 — Talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som ledamot i kulturutskottet. Kammaren biföll denna avsägelse. Talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som suppleant i kulturutskottet . Kammaren biföll denna avsägelse. 2 § Anmälan om kompletteringsval till kulturutskottet och lagutskottet Talmannen meddelade att riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som ledamot i kulturutskottet och som suppleant i kulturutskottet samt att de grönas riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som suppleant i lagutskottet och som suppleant i kulturutskottet. Talmannen förklarade valda till ledamot i kulturutskottet () suppleant i lagutskottet () suppleant i kulturutskottet () Talmannen förklarade vald till suppleant i kulturutskottet () 3 § Anmälan om återtagande av plats i Talmannen meddelade att () skulle återta sin plats i varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för . 4 § Meddelande om justeringssammanträde Talmannen meddelade att justeringssammanträde skulle äga rum . 5 § Meddelande om dagens information från regeringen Talmannen meddelade att informationen om Europeiska rådets möte i , med undantag av budgetförhandlingarna, skulle lämnas av utrikesminister . Informationen om budgetförhandlingarna skulle lämnas av statsminister vid öppna förhandlingar i . 6 § Beslut om ärenden som slutdebatterats FiU20 Riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken Punkt 1 (Riktlinjer för den ekonomiska politiken) 1. utskottet 2. res. 1 (m, fp, kd, c) Votering: 153 för utskottet 123 för res. 1 73 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 23 v, 14 mp, 1 - För res. 1: 47 m, 40 fp, 28 kd, 8 c Frånvarande: 29 s, 8 m, 8 fp, 5 kd, 5 v, 14 c, 3 mp, 1 - Punkterna 25 Kammaren biföll utskottets förslag. MJU15 En effektivare miljöprövning Punkt 1 (En effektivare miljöprövning) 1. utskottet 2. res. 1 (m, fp, kd, c) Votering: 154 för utskottet 123 för res. 1 72 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 23 v, 15 mp, 1 - För res. 1: 47 m, 40 fp, 28 kd, 8 c Frånvarande: 29 s, 8 m, 8 fp, 5 kd, 5 v, 14 c, 2 mp, 1 - Punkt 10 (Naturgas) 1. utskottet 2. res. 13 (mp, v) Votering: 237 för utskottet 39 för res. 13 73 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 47 m, 39 fp, 28 kd, 8 c För res. 13: 1 fp, 22 v, 15 mp, 1 - Frånvarande: 29 s, 8 m, 8 fp, 5 kd, 6 v, 14 c, 2 mp, 1 - Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. Kammaren beslutade kl. 9.06 på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna . Förhandlingarna återupptogs kl. 9.11. 7 § Information från regeringen om Europeiska rådets möte i 1 Utrikesminister (): i dominerades av två frågor: och den fortsatta ratifikationsprocessen samt EU:s långtidsbudget. Beträffande den senare frågan avser statsministern att återkomma till i . Vid toppmötet antogs dessutom viktiga slutsatser på det utrikespolitiska området liksom om genomförandet av Lissabonstrategin, samarbetet på inrikesområdet och det rättsliga området samt för hållbar utveckling. Men först till torsdagens huvudfråga: EU:s konstitutionella fördrag. De faktiska omständigheterna är väl kända. Det är tio länder som redan givit klartecken till det nya fördraget. Det har varit två folkomröstningar som har resulterat i ett nej, och det finns ett antal länder med ratifikationsprocesser framför sig i form av folkomröstningar eller parlamentariska behandlingar. Det är alltså olika utgångspunkter och hänsyn och därmed också lite skilda accenter i debatten. Bland annat tenderade den grupp stats- och regeringschefer vilkas länder redan godkänt fördraget att starkare betona vikten av att ratifikationsprocessen inte helt stannar av. Men i ett avseende var enigt. I det läge som har uppstått håller inte längre tidtabellen för den fortsatta processen. Ratifikationerna kommer inte att kunna slutföras i alla medlemsländer till . Men beslutet att inte sätta något nytt slutdatum är inte detsamma som att begrava fördraget. Vi kom i går överens om att ska återuppta diskussionerna om fördraget , , och då staka ut vägen för den fortsatta ratifikationsprocessen. går in i en reflexionsperiod. Folkomröstningsresultaten i och utgör, liksom opinionsyttringarna i flera andra länder, uttryck för en grundläggande oro som måste tas på stort allvar. Människor i dagens ängslas över den sociala tryggheten och miljön, jobben, tillväxten, freden och säkerheten. De besked som och gav vid toppmötet om hur de nationellt avser att följa upp de negativa utslagen i folkomröstningarna skapade inte den säkerhet om fördragets fortsatta status som många hade efterfrågat. lät förstå att liggande fördrag inte skulle underställas väljarna igen under innevarande mandatperiod. Därmed gavs inte den säkerhet kring fördragets ställning som hade varit nödvändig. Osäkerheten illustreras av den danske statsministerns tillkännagivande att folkomröstningen skjuts upp. För svenskt vidkommande bedömer regeringen att gårdagens beslut medför att den nationella ratifikationen av fördraget tills vidare får skjutas upp. Fram , då återupptar sin diskussion om ratifikationsprocesserna, kommer fördragets fortsatta status tyvärr att förbli osäker. Det nu liggande förslaget till fördrag har många styrkor. EU:s beslutsfattande blir mer effektivt. Det parlamentariska inflytandet stärks och öppenheten och demokratin ökar. Dessutom bäddar fördraget för de institutionella förändringar vi behöver för den fortsatta utvidgningen. Regeringen anser också att fördraget måste ses som en helhet. Det är en väl balanserad kompromiss, och det vore en utsiktslös övning att plocka ut och förhandla om fördragets enskilda komponenter. På den punkten rådde också enighet vid toppmötet. Ingen talade om omförhandling av hela, eller delar av, fördraget. Jag vill nu rikta kammarens uppmärksamhet på den långa rad viktiga frågor som behandlas i toppmötets slutsatser men som kan ha hamnat i skuggan av både fördrags- och budgetdiskussionen. På det utrikespolitiska området är vi mycket nöjda med toppmötets slutsatser. Jag fäster särskilt stor vikt vid Europeiska rådets tydliga uttalande om FN och behovet av FN-reform inför . För som ordförande för nästkommande generalförsamling känns det särskilt angeläget att EU tar en ledande roll för reform av och fördjupat stöd till FN. Att EU-länderna nu enats om att nå en biståndsnivå på av bni är ett viktigt steg mot målet om och en betydelsefull signal inför toppmötet i . Vi är också mycket nöjda med att så tydligt markerat sin besvikelse över utfallet av . Det internationella arbetet för nedrustning och icke-spridning av kärnvapen måste vändas på rätt köl. En rad regionala frågor har också behandlats i slutsatserna. Jag vill särskilt nämna situationen i och att det bekräftades att EU ska bidra till den afrikanska unionens insats i liksom EU:s engagemang för mänskliga rättigheter och demokrati i . Även utvecklingen i och noterades i slutsatserna. Det finns vidare en enighet om behovet av att stödja återuppbyggnaden av och en uppmaning till om att suspendera all urananrikning. Ett särskilt uttalande om antogs, där unionen vädjar till parterna att återgå till färdplanen för fred, kritiserar byggande av säkerhetsbarriären på ockuperad mark och de fortsatta bosättningarna samt uppmanar palestinierna att ange ett nytt datum för de planerade valen och att med kraft bekämpa terrorismen. Jag vill sluta cirkeln i den här delen med några ord om . I Europeiska rådets slutsatser slås fast att tidigare beslut fortsatt gäller. Det innebär att och sannolikt blir medlemmar , att medlemskapsförhandlingar med inleds och att får börja förhandla så snart landet fullt ut samarbetar med Jugoslavientribunalen. Den fäster yttersta vikt vid att de här processerna fortgår enligt plan och att målstolpar inte flyttas efter hand. Utvidgningen ska inte behöva lida av de problem som EU nu har. kan vi inte blunda för att de negativa utfallen i folkomröstningarna i och nog delvis kan kopplas till en osäkerhet i opinionen kring . antog vidare en förklaring med principer för hållbar utveckling och bekräftar att dessa målsättningar och principer ger vägledning i översynen av hållbarhetsstrategin. Förklaringen ger ett tydligt besked inför översynen. Den anger huvudsakliga mål för social, ekonomisk och miljömässig utveckling. Den innehåller också tio vägledande principer, bland annat jämlikhet och grundläggande rättigheter, solidaritet inom och mellan generationer och försiktighetsprincipen. Dessa tio principer ska vägleda all EU-politik. Vi känner ett särskilt ansvar för strategin som initierades under det svenska ordförandeskapet och avser därför att ha nära kontakter med det inkommande brittiska ordförandeskapet i frågan . Vid mötet godkändes det integrerade riktlinjepaketet som samlar den makroekonomiska och den mikroekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i 24 riktlinjer. Det är första gången som riktlinjerna för den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken antas samlat. Det kan bidra till en förbättring av genomförandet av Lissabonstrategin. Regeringen är nöjd över att synergieffekten mellan den ekonomiska, sociala och miljömässiga dimensionen återigen bekräftades. Den är avgörande för att vi ska uppnå full sysselsättning och hållbar tillväxt . är vår stora utmaning att översätta riktlinjerna till ett konkret och ambitiöst nationellt handlingsprogram. Detta arbete har påbörjats, och regeringen kommer att lämna en skrivelse till . Vidare noterades rådets antagande av Haaghandlingsplanen. Den översätter Haagprogrammet till konkreta åtgärder och innehåller 283 förslag till hur ett område med frihet, säkerhet och rättvisa ska utvecklas. gjorde en sedvanlig uppföljning av genomförandet av handlingsplanen mot terrorism. Genomförandet av handlingsplanen går planenligt. Några frågor som särskilt lyftes fram var framstegen på RIF-området, räddningstjänst och skydd av kritisk infrastruktur och externa relationer liksom arbetet mot radikalisering och rekrytering. Toppmötets andra huvudfråga var, som jag inledningsvis sade, EU:s budget för åren 20072013. Efter komplicerade och långdragna förhandlingar kunde dock ingen enighet uppnås i den delen. Vi var ett flertal länder som inte kunde acceptera det förslag som presenterades. Statsministern återkommer, som sagts, till i denna fråga genom . 2 (): Jag ska börja med att tacka för den rapport som vi har fått. Jag är rätt bekymrad över det som händer i EU just . Det finns ingen överenskommelse om fördraget och ingen överenskommelse om budgeten. Men om man tittar på EU:s historia har det alltid varit så att när det har varit som mest krisartat i EU har EU också samlat sig och kommit framåt. Det är väl i den förhoppningen som vi ska försöka arbeta , det vill säga att detta är en kris som vi ska ta oss ur på ett konstruktivt och bra sätt. Det som jag känner mig mest bekymrad över är det som händer med utvidgningen. Även om utrikesministern säger att vi håller fast vid tidsplan och annat så finns det en naturlig begränsning när det gäller antalet länder som kan komma med. Och fördraget var ett svar på våra möjligheter att ta emot fler länder, att fatta beslut och att ha en organisation som fungerar också med fler medlemsländer. Jag är glad över att man fortsätter denna process. Här måste nämligen fortsätta att vara starkt i fråga om kraven på utvidgningen, annars riskerar vi att få en säkerhetspolitisk situation i framöver som jag inte tror att någon av oss vill ha. Jag tror att det också är viktigt att se att det är väldigt många av folk som säger att EU ska vara smalare men vassare, det vill säga att EU ska ägna sig åt rätt saker. Jag tror att detta är en reaktion på att EU har ägnat sig för mycket åt småsaker men inte varit kraftfullt i miljöfrågorna, i freds- och säkerhetsfrågorna, i fråga om rättstrygghet och i fråga om att skapa handel i . Det som jag nu är intresserad av att få veta är hur ministerrådets diskussion var. säger man att man ska vänta . Vad ska hända under detta år? Vad tänker ministerrådet ta för initiativ för att skapa en bredare diskussion om EU:s uppdrag, så att medborgarna känner att de är med? Och vad gör regeringen här hemma i ? Vi har från sida föreslagit demokratikonvent. Ingenting har hänt på det området så här långt. Men jag hoppas verkligen att regeringen nu tar sitt ledaransvar. Och vi lovar att ställa upp för att kunna vara med och diskutera tillsammans med medborgare vad EU ska vara bra för. Vad behöver vi EU till? Vad är det tydliga uppdraget som EU har framöver? När vi nu har förskjutit tidsprocessen är jag intresserad av att få veta vad vi ska göra för att förankra och diskutera detta. 3 Utrikesminister (): Detta var en av de frågor som naturligtvis diskuterades mycket mellan stats- och regeringscheferna eftersom diskussionen visade att synen på vad som är EU:s problem och vilka förändringar som man skulle vilja ha var väldigt olika. Det finns inte en enad bild av vad som är smalare eller vad som är vassare, och vad som ska bort om man vill göra det smalare. Tvärtom finns det de som tycker att man har gjort alldeles för lite i en rad olika frågor, just sådana frågor som människor känner stor oro för. Det handlar om den sociala situationen, om arbetstillfällena. Det är en stor arbetslöshet i många länder. Detta betyder att människor vill att EU ska ägna sig mer åt sådant som man inte gör tillräckligt av. Men finns det uppfattningar om att det finns saker som EU inte borde ägna sig åt. I budgetdiskussionen var till exempel frågan om jordbruksstödet en återkommande fråga. Ska verkligen EU ägna sig åt att ge stöd i den omfattning som sker till jordbruket? Detta är alltså en fråga där det finns väldigt olika meningar inom EU, och EU måste fortsätta att fördjupa sin gemensamma diskussion om hur man vill samla sig kring EU:s framtid. Vad vill vi med EU? Detsamma gäller naturligtvis inom vårt eget land, att vi måste samla oss kring vad vi vill använda EU till. Vi har haft en omfattande debatt inom vårt land. Men det är naturligtvis viktigt att vi fortsätter och att vi tar vara på det tillfälle som vi faktiskt får genom att vi på detta vis så tydligt har visat att vi har frågor som vi måste diskutera och fördjupa vårt engagemang i och hitta flera punkter som vi kan enas om. Den tiden är kommen. Vi måste använda oss av den och hitta bra former för det. Vi har goda erfarenheter. Vi har en särskild kommission som har i uppdrag att driva denna fråga vidare. Låt oss fundera på hur vi ytterligare kan fördjupa diskussionen inom vårt eget land. Vi behöver det. 4 (): Tack, utrikesministern, för informationen. Detta var den första riktigt viktiga milstolpen i någon mening efter det att EU har genomgått en fantastisk förvandling, eller efter det att vår kontinent har genomgått en fantastisk förvandling, i och med att har enats igen efter att de östeuropeiska länderna har levt under socialism och under förtryck under många decennier. finns det ett enat i meningen att alla länder bygger på marknadsekonomi, på demokrati och på mänskliga fri- och rättigheter. För min del blir ändå slutsatsen förstås att detta toppmöte slutade i ett praktfullt fiasko. När det gäller de två viktigaste områdena, EU:s långtidsbudget och fördraget, blev det fiasko. En slutsats för min del är att mer arbete måste ske mellan toppmötena nationellt förstås, i vårt land och i alla andra länder för att ge EU en position där det är mer förankrat och mer öppet och där det upplevs som mer meningsfullt och som ett verkligt svar på medborgarnas behov av lösningar på frågor som är för stora för enskilda länder att lösa. Vi behöver mer av diskussion i vårt land mellan toppmötena. Det andra är naturligtvis att det måste finnas mer av diskussion, samråd och samtal mellan regeringar och mellan länder också på högre nivå, på politisk nivå, för att toppmötena inte ska få ett sådant här slut. Alltså: Mer av arbete mellan toppmötena nationellt och på EU-nivå behövs. Av konversationen tidigare här drar jag slutsatsen att det finns en ganska bred enighet kring det. Hur gör vi detta? Jag anser att vi inför det här toppmötet var illa förberedda för svensk del, att regeringen inte tog de kontakter den borde ha tagit för att få med alla partier på vagnen. Hur gör vi alltså detta bättre nästa gång, fru utrikesminister? 5 Utrikesminister (): Jag vet inte om jag är beredd att säga att detta toppmöte var ett fiasko egentligen inte. Jag tycker att detta toppmöte visade hur omfattande diskussioner som behövs inom EU för att man ska kunna enas kring väldigt fundamentala, viktiga frågor för EU. Om man ännu inte är framme vid det utan ser toppmötet som ett led i den pågående processen av integrering av länderna och arbetet fram till att nå gemensamma ståndpunkter kring vad vi vill med EU är detta, tycker jag, ett led i en viktig process som vi alla på ett aktivt och positivt sätt måste delta i. Vi ska inte säga att detta är ett fiasko, att vi inte har kommit någonstans. Jag tycker att vi befinner oss på väg. Hela är ju ett äventyr som startade men som fortfarande har en lång väg framför sig. Vi ska inte något ögonblick tycka och säga: är vi färdiga. är vi ense. Framför allt tycker jag inte att de som representerar alla de olika folken i länderna ska säga: Vi är färdiga. Vi är eniga. Folken är ju fortfarande inte med. Då speglar väl också toppmötet den situation vi har, att vi måste fördjupa diskussionen och samtalen inom våra länder och där håller jag med mellan länderna. Vi måste hitta former för att finna en större samsyn kring de grundläggande frågorna, för det här toppmötet visade att vi har väldigt olika bedömningar och olika tyngdpunkter för vad vi tycker är viktigast. Vi måste fortsätta detta samtal. Det är ju det som EU är till för. Därför tycker jag att EU fungerar när det samtalet pågår. 6 (): Tack för svaret! Jag håller naturligtvis med om detta, men ett fiasko är det ändå eftersom det fanns en tidsplan för hur vi skulle kunna föra en process vidare som hade lett till ett EU som jag menar hade blivit mer öppet, mer demokratiskt och mer välfungerande med många nya medlemsländer. Det fanns en tidsplan. Den har bromsats upp. Det är självklart så att när många ska samarbeta är aldrig alla eniga om allting. Men den här gången var det så att man på de två punkter som var de viktiga dagordningspunkterna inte kom vidare. Jag vidhåller förstås, och utrikesministern stryker under detta, att arbetet måste fortsätta mellan toppmötena. Men det här mötet var ett fiasko. Vi måste lägga upp arbetet på ett annat sätt så att inte också nästa toppmöte blir ett fiasko utan så att vi tar till vara de fantastiska möjligheter som EU erbjuder som en plattform för samarbete mellan länder och folk för att lösa angelägna problem för oss alla. 7 Utrikesminister (): Tidsplanen har bromsats upp, och det behövs. Vi behöver fördjupa vår diskussion om hur vi vill att EU ska fungera . Vi är väldigt många det finns en bred politisk enighet, även om den inte är total, också i som är övertygade om att det nya fördraget är ett bättre fördrag för att klara de stora utmaningar vi har framför oss, inte minst utvidgningen. Men vi måste fortsätta att fördjupa debatten och involvera fler människor till att se det som vi, en del av oss, är överens om men alltså ännu inte alla; så vi har ett arbete framför oss. 8 (): Herr talman och utrikesministern! Förslaget till tycker jag är en av de viktigaste frågorna för både EU:s framtid och framtida förhållande till EU. Det reglerar maktförhållanden mellan länderna och den politiska inriktningen för unionen. Jag menar att den ökar avståndet mellan väljare och valda det är mer av det som redan finns. Man försöker lösa de problem som uppstått genom att göra mer av det som har bidragit till att skapa problemen. Det är orsaken till att jag anser att det behövs folkomröstningar om det här fördraget. Det är ju så att konstitutionen ska godkännas av alla länder för att träda i kraft och att två länder har sagt nej. Det borde rimligen innebära att konstitutionen är död. Tyvärr verkar det inte vara så. Jag upplever att man snarare försöker bortförklara de nej som man har fått i folkomröstningarna. Man säger att folkomröstningarna handlade om annat. Utrikesministern nämnde i förbigående utvidgningen som ett problem. Andra nämner specifikt som för att befläcka att de här människorna har röstat med inskränkthet som grund. Men , , säger att det inte handlade om det här, utan att det handlade just om maktförhållanden och om EU:s relation till nationalstaterna. Sanningen är att det är fackföreningsrörelser, gröna väljare, vänsterväljare och alla möjliga som har röstat nej till konstitutionen. Beskedet från det här toppmötet är, som jag upplever det, att ratifikationen ska fortsätta men så långsamt att medborgarna ska hinna övertygas och så långsamt att de två nejen hinner glömmas bort och inte verkar vara så viktiga när man kommer till slutet. Man tycks inte vara beredd till en ny process och man tycks inte vara beredd att göra en förändrad inriktning, utan man är så övertygad om den här konstitutionens förträfflighet att man tror att bara man tar en tankepaus ska nog människor kunna övertygas om att den är bra. Det oroar mig väldigt mycket. Det känns som att den här politiska eliten inte tänker ta den kris som finns på allvar. Ser utrikesministern nu en risk att klyftan ökar till en avgrund? 9 Utrikesminister (): De skillnader, den klyfta, som finns mellan olika synpunkter i frågan mellan länder och inom länderna måste överbryggas. Det är det som ligger bakom det ställningstagande som gjorde. Vi måste nu ha en period av reflexion och dialog för att kunna samla en bredare enighet kring vad vi vill med EU och hur vi vill gå framåt. kan vi inte se att det finns ett bättre fördrag som kan omhänderta det som är ett problem och det som är ett krav för att den framtida utvecklingen ska kunna bli som vi vill, med bland annat utvidgningen som en viktig kärnfråga i det sammanhanget. Vi ser ingen anledning att nu förhandla om fördraget vare sig i dess helhet eller i mindre delar, utan vad vi ser är att vi måste överbrygga de olika ståndpunkter som finns om vad vi vill. Om vi lyckas överbrygga det kan vi ställa oss frågan: Är vi nu överens om att det fördrag vi har uppfyller de möjligheter vi vill ha till att utveckla EU i den riktning som vi har enats om? Det är det som är skälet till att vi inte ser någon anledning att nu förhandla om fördraget men däremot att förlänga tiden fram till den tidpunkt när vi kan fatta beslut eftersom inte alla länder är färdiga för att fatta beslut om fördraget. Men vi måste respektera dem som ansåg att de var färdiga för det och som redan har fattat beslut. En del kommer också att fortsätta och fatta beslut. Men det måste varje land självt få avgöra. 10 (): Tack för det svaret, utrikesministern! Jag är positiv till att man tar en tankepaus, men jag menar att den tankepausen måste användas. Man säger att man ska överbrygga klyftorna. Det får inte bara betyda att man ska övertyga människorna om att den här konstitutionen, trots den skepsis som finns, är alldeles utmärkt och inte förtjänar någon kritik. Man måste också vara beredd att inleda en ny och bred process, där man engagerar folkrörelser i alla länder och engagerar medborgarna. Det kan inte vara en uppifrånkommunikation, där ledarna i EU ska övertyga medborgarna om att det som medborgarna uppenbarligen inte vill ha, i alla fall inte i EU:s två kärnländer, ändå är det som ska bli. Det är det som oroar mig. 11 Utrikesminister (): Jag delar uppfattning om att det krävs en bred process. Vi måste involvera flera människor. Vi har haft en process. Väldigt många människor har varit engagerade och delaktiga. Men det behövs mer. Jag tror att det ska handla om mer än att diskutera teknikaliteter i ett fördrag. Jag tror att den diskussionen mer ska handla om just vad vi vill med det europeiska samarbetet.