prot · GS09113 · 2005-04-27 00:00:00 — Det är masspsykologi på mellanstadienivå och motsatsen till civilkurage. Tobinskatten, mina vänner, är det enkla verkningsfulla och fullt genomförbara svaret på hur vi ska få fattigdomsbekämpningen att fungera på den här planeten. Läs in er på till exempel professor införandemodell, eller varför inte tvånivåmodellen enligt Spahn, som så framgångsrikt kampanjar för. Tobinskatten kräver inte alls att alla är med från början, utan det är bara att börja. Flera närliggande stater har också redan sagt sig vara beredda, till exempel och . Blott räddhågan bromsar ännu oss. Kalla det gärna för något annat och bredda gärna åtgärdslistan så som presidenterna gjorde i FN-uppropet som 110 länder har skrivit på, även . Klimatskatt, flygplansbiljettavgifter, vapenexportskatt med mera ibland är som bekant kreativiteten väldigt stor för att hitta på nya skatter. Men de här skatterna lär bli pyttesmå för den enskilde men jättebra för världen. Just kopplingen, fru talman, till fattigdomsbekämpningsagendan i millenniemålen är en sådan punkt som vi menar bör bara styrande för de internationella finansieringsinstitutens verksamheter. är till exempel skuldavskrivningsberäkningarna grundade på förväntade exportinkomster och blir avgörande för bedömningarna i . Det ger drömkalkyler och en fortsatt upplåningskarusell. Man ska få låna eller skriva av det senare är mera verkningsfullt ifall de åtgärder som planeras leder till att uppfylla målen. En annan insikt som tvillingarna i verkar sakna är den om småskalighetens värde. Utvecklingsekonomer, liksom vi som sysslar med landsbygdsutveckling här hemma i rika , är tämligen eniga om att det är de små pengarna till de enskilda låntagarna i de småskaliga och lokala projekten som ger den verkliga utdelningen, som verkligen skapar självtillit och utveckling. Mikrolån kallas det. Tänk om Världsbankspotentaterna kunde vända blicken från megaprojekten i skyn ned till marken, till golvet och gräsrötterna för att både lyssna och se vad som verkligen gör nytta! Sluta skriva jättekontrakt i mångmiljonklassen för oljeledningar över halva , fattigdomsalstrande vattenprivatiseringsprojekt som villkor eller sanslösa feltänkta jättedammbyggen, dammar som dränerar omlandet på grundvatten, dränerar byar, gör att folk tvångsförflyttas, eliminerar kulturskatter, hotar grannsämja med andra länder och blockerar lösningar för förnybara energi! Dumma, dumma dammar, säger jag bara. fortsätter att låna till dem, och utrikesutskottet hejar på. En sådan storskalighetspotentat är Wolfowitz, nya Världsbankschefen som tar över efter Wolfenson. Banken går så att säga från en varg till en annan. Utnämningen har kritiserats massivt. har räknat och funnit att inte mindre än 1 650 världsorganisationer skarpt har kritiserat utnämning av denna bock till trädgårdsmästare. Ett exempel ur denne vice försvarsministers syndaregister, att han redan före säkrade uppbyggnadskontrakt och krigsmaterielbeställningar från det ökända amerikanska bolaget bara en sån sak! Hans kunskaper om fredligt utvecklingsbefrämjande arbete förefaller enligt kritikerna vara minimalt. Och ni hörde rätt: Jag sade utnämning. För det är en kolonial kvarleva att gentlemännen i och gör upp om att den ene får bestämma över tvillingen IMF och den andra över tvillingen . Vi behöver nog snarare en ladies agreement nu där i stället alla världsdelar får turas om att leda två reformerade och sant utvecklingsbefrämjande internationella finansieringsinstitut. Slutligen är det dessutom vi parlamentariker världen runt, både i mottagarländerna och i givarländerna, som borde få större inflytande på långivning, på villkoren, på skuldavskrivningsmodellerna och på projektutformningarna. Då skulle troligtvis mycket bli bättre. är det här i alltför hög grad fortfarande en regeringarnas angelägenhet, och bristen på öppenhet är påtaglig. I ett faktaunderlag från UD, som vi fick i utskottet innan vår resa till , står till exempel att läsa att bör driva att man offentliggör IMF:s alla landrapporter. Som sammanfattning och avslutning kan jag räkna upp vilka reformer vi gröna ibland i skön förening med och vill se: Förändra röstetalen i dessa institutioner med fler basröster och mindre kapitalinflytande! Aktivare svenskt deltagande för fattigdoms- och rättviseperspektiven i de nordisk-baltiska valkretsarna! Avskaffa HIPC till förmån för en skuldavskrivning som verkligen är effektiv, snabb och rättvis! Finansiera dessa skuldavskrivningar genom att sälja IMF:s skuldreserv! av den såld till sitt marknadsvärde på skulle till exempel säkra alla afrikanska barns skolgång, enligt . Avskriv illegitima skulder, det vill säga de som har tagits av odemokratiska regimer och som efterkommande legitima regeringar sedan får slita med! Definiera hållbar skuld på ett vettigare sätt, det vill säga koppla det till millenniemålen! Tag Tobinskatten och de andra alternativa finansieringssätten för millenniemålens uppfyllande på allvar och utred och överväg i stället för att bara saklöst avfärda dem! Involvera oftare, tidigare, mer och bättre i arbetet i våra valkretsar! Främja en miljömässigt, klimatmässigt och energimässigt långsiktigt hållbar utveckling i långivningen! Inga flera jättedammar, gruvprojekt eller vattenprivatiseringar! 81 (): Fru talman, riksdagskamrater, riksmötesdeltagare! Jag såg dåligt när jag var liten. ser jag ingenting. Men det betyder inte att jag är blind för världens orättvisor. Det betyder inte heller att jag inte är stolt över att vara socialdemokrat, men naturligtvis är jag inte nöjd med alla sakernas tillstånd i världen. Vi socialdemokrater är också utskottsmänniskor, men i någon mening ska vi även representera själva rapporten. Först vill jag i egenskap av talesman för Socialdemokraterna att vi lägger skrivelsen 2004/05:54Redogörelse över verksamheten inom , och den regionala och 2004 till handlingarna. För övrigt vill jag föreslå att vi avslår de motioner som behandlas i utskottets betänkande nr 8. Jag tänkte använda mina minuter till att ta upp några punkter som finns i detta. När man är ny i , som jag trots allt faktiskt är, funderar man ibland över om det är en verksamhetsberättelse som man läser eller om det är en deklaration . Hanteringen är inte alldeles självklar. På ett årsmöte i en förening skulle man se detta som en verksamhetsberättelse och säga: Den frågan diskuterar vi inte för den handlar ju om den gångna verksamheten. Här talar vi ibland om det som varit och ibland om det ska ske. Detta är lite formellt krångligt, men det är bara att inse att det finns en kultur, och då är det den som gäller. Det vi talar om nu är en aspekt av det multilaterala biståndet. Vi talar om någonting som ska utgå ifrån ett utvecklingsperspektiv, rättigheter och hållbarhet. Saker och ting ska vara rättigheter. Det ska inte vara någonting som vi från den rika världen delar med oss av beroende på vår medkänsla, utan det ska vara en rättighet för den fattiga delen av världen. Det ska vara en politik byggd på ett perspektiv av rättvisa sett från de fattigas synpunkt. Vi ska på olika sätt försöka att fokusera demokrati, jämställdhet och situationen för barn. Vi ska utgå från fattigas behov, fattigas intressen och fattigas förutsättningar på olika sätt. Denna politik kallar vi för Politik förglobal utveckling. Den antogs av . Jag var med då, och jag tyckte att det var oerhört spännande. I samband med detta beslutade vi oss för att be regeringen att man skulle komma med en skrivelse om verksamheterna inom Brettonwoodsinstitutionerna och hur man arbetar utifrån dem. Det här är nu den första skrivelse som vi har fått. Det som är centralt är att det som styr mycket hur vi ser på saker och ting är inte bara PGU, utan det är också millenniemålen, det vill säga den deklaration som gjordes av de politiska ledarna i hela världen. Denna deklaration bröts sedan ned i de konkreta millenniemålen. Man har att fråga sig: Vad är det väsentligaste för att man ska kunna uppnå millenniemålen, det vill säga bland annat att halvera fattigdomen för att den ska försvinna? Som vi socialdemokrater ser det är det från vår synpunkt viktigast att vi fördubblar biståndet. Vi bör arbeta för att hela den rika världen fördubblar sitt bistånd. Det bör också på olika sätt effektiviseras och samordnas. Vi tycker att det är väsentligt att finns med i det arbetet. Såvitt jag förstår av de texter som jag har gått igenom inför detta arbete är det precis vad vi driver. Tanken är att ska utvärdera sin verksamhet utifrån millenniemålen, och det kommer också att göras . står jag ju inte här och talar för utan för Socialdemokraterna, men det är faktiskt det som kommer att hända. Vi tycker att det är väsentligt att man fokuserar miljöfrågor, att miljöaspekterna finns med som förutsättningar för långivning. Vi tycker att det är naturligt eftersom de är en del i de millenniemål som finns. Vi tycker också att man får fundera på en sak som togs upp i en rapport : Ska man få använda olja och kol i sin utveckling? Då är frågan vilket perspektiv man har. Precis som mina kolleger som har pratat innan kan jag tycka att detta ju inte är bra. Vi vill inte att det ska utvecklas på det sättet. Men det är också en fråga om ifall det är vi eller de fattiga länderna som bestämmer. Demokratiskt valda ledare säger att de vill ha det. De upplever det som en diskriminering från den rika världen när vi säger att de inte får använda de råvaror som vi använder. Det här är en svår balansgång. Jag tycker att det är naturligt att man försöker minska användningen. Det beror bland annat på att de här resurserna faktiskt är ändliga, speciellt oljan. Man kan inte använda hur mycket som helst . Men man får trots allt ta sig en funderare på om det är vi som bestämmer, om det är vi som är bärare av all intelligens eller om den också finns representerad på andra sidan. När det gäller lån och skuldavskrivningar vill jag säga följande. Vi tycker naturligtvis att man måste göra skillnad på skulder och skulder. Om en person, ett företag eller ett land har lånat upp pengar som man använder till utveckling är de skulderna inte något problem. De är tvärtom bra. Det betyder inte att en stor del av de skulder som finns nu är bra. Det är dåliga skulder. Om man kan reducera dem snabbare så är det mycket bättre. Om man kan avskriva dem kan resurser frigöras som kan komma de fattiga till del. Vi har som socialdemokratisk regering ställt upp på HIPC-initiativet. Vi har varit med om att 15 länder har minskat sina skulder genom det. har tagit sitt ansvar och tycker också att man ska förlänga detta. Det betyder dock inte att vi tycker att alla problem är lösta i och med det. Vi är definitivt för en aktiv skuldavskrivning. Det kan lösas på olika sätt. Det talas om Tobinskatten. Vi socialdemokrater är naturligtvis för fungerande system. Vi vill gärna se internationella system som har en möjlighet att överleva att flyga, som man säger på engelska. Vi är rädda för att Tobinskatten, som den är konstruerad, inte kommer att flyga. Jag var, precis som , i och diskuterade frågan, bland annat i en av kommittéerna där. Det var väldigt påtagligt att många människor även från tredje världen inte trodde på den konstruktionen. Det betyder dock inte att man inte skulle kunna överväga andra varianter, men Tobinskatten som sådan tror vi inte på. Det är den som är uppe på dagordningen . har det nämnts en del om arbetsformerna inom IMF och . Vi är naturligtvis också för att man hittar mer öppna strukturer. Det är inte enbart av rättviseskäl som det borde vara öppna strukturer, vilket är oerhört sympatiskt. Om man har öppna strukturer där information flödar in och ut kommer man också att allokera resurserna, det vill säga använda dem, på ett mycket bättre sätt. De kommer att komma till ställen där de gör mycket större nytta än när beslut tas där man så att säga blockerar positiva saker. Jag tycker inte att det är rimligt. Vi är helt klart för ett öppnare system. Vi tycker också att det är rimligt att basrösterna, som det heter, återgår till den nivå som de var på från början. Vi tycker att det är orimligt att enbart kapitalstyrkan bestämmer. Å andra sidan får man inte gå för långt med detta. Det gäller att ha ett fungerande system. Det är centralt för oss socialdemokrater. En annan fråga i detta sammanhang är frågan om de nationella parlamentens roll. Vi är naturligtvis för ett ökat parlamentariskt inflytande på ett sätt. Om vi ser det ur vår egen synpunkt är det naturligtvis bra med parlamentariska nätverk. Jag har själv fått äran att delta i nätverket kring . Men vi tycker också att det ska vara naturligt med deltagande i valkretsmötena från vår sida. När det gäller mottagarländerna vore det naturligt att PRSP, alltså fattigdomsstrategierna, förankras inte bara hos regeringar utan också hos parlament och det civila samhället. Det vore naturligt att de faktiskt har det som en del av sin naturliga beslutsprocess och budgetprocess och att man följer upp det. Det innebär ett större parlamentariskt inflytande även på mottagarsidan. Jag vill ta upp en sista avslutande synpunkt som har varit uppe. Bland annat har två av mina företrädare i talarstolen yrkat bifall till sina reservationer om skrivelsen. Det är klart att skrivelsen kan vara mycket bättre. Den kan vara tydligare och roligare att läsa. Den kan bättre skildra denna process och vi kan gå framåt på olika sätt. Det är vi naturligtvis också helt för. Men vi får också inse att det här var den första skrivelsen och låta detta få sin form. Vi tycker också att det är bra att regeringen tar sig tid att informera via utrikesutskottet eller på annat sätt. Med de här orden anser jag att jag har tacklat de väsentligaste punkterna som jag hade att ta upp som socialdemokrat. 82 () replik: Det är trevligt att höra att så tydligt säger att han representerar socialdemokratins hela politik. Jag har varit på en tillställning där det var noga att lära sig skilja mellan vad som var regeringens politik och vad som var rörelsens, i det stycket. Jag har framför mig ett nyhetsbrev från , som har drivit frågan om skuldavskrivning mycket. De träffade och statssekreterare på vårsidan. Jag skulle vilja be om din synpunkt på två saker. Den första är att sade att som villkor både för skuldlättnader och för bistånd vill att fattiga länder avreglerar och liberaliserar sin handel. Hur ser du på detta, ? 83 () replik: Jag tror att det är väsentligt med en avreglering av handeln, en ökad frihandel på olika sätt. Det kan inte vara så att ensidigt avreglerar. Det måste naturligtvis kombineras med att vi från i-världen bland annat avvecklar våra tullar, att vi minskar på jordbrukssubventionerna, att vi aktivt arbetar för att de fattiga länderna kan handla med oss på schysta villkor. Vi har bland annat tagit initiativet Open Trade , som startades med deltagande av . 84 () replik: Tack för ett bra svar. Jag tolkar det så att du ser en dubbel aktivitet, inte bara tillpassning från de fattiga länderna utan även från givarländerna och nords sida. Min andra fråga, som också kom upp i den diskussionen, har att göra med det som du själv var inne på, nämligen det här med röststyrka voice, som det kallas i den här debatten. Jämtin säger: Ja, vi kan tänka oss att stärka de fattiga ländernas voice men inte på bekostnad av den svenska. Hur ser du på det? Hur skulle man kunna lösa det så att får behålla eller öka sitt inflytande som de fattiga länderna? 85 () replik: Jag tror att det är väsentligt. Om vi anser oss vara ett land som vill slåss för sådana saker är det väsentligt att vi ser till att fortsätta finnas i de här sammanhangen. Jag tror att det är viktigt att det finns kvar. Jag vet också, utifrån papper från den , att vi är positiva till att till exempel arbeta för ytterligare en afrikansk representant. Framför allt vill vi öka basrösternas relativa styrka igen. Det känns oerhört väsentligt i sammanhanget. 86 () replik: Jag vill också börja med att säga att vi ser det som positivt med skrivelsen. Det är den första, och det ger en möjlighet att debattera de här frågorna. Det är väl kanske där problematiken kommer in, om man ska betrakta det som en verksamhetsberättelse eller som en framtid. Det här är första gången som vi verkligen får möjlighet att diskutera de här frågorna utifrån regeringens agerande och tidigare ställningstagande. Det kommer säkert också att bli bättre . Den fråga som jag vill ta upp gäller miljöaspekterna, förnybara energikällor. Man har diskuterat vem det är som ska bestämma. Ska inte de demokratiska regeringarna själva kunna få bestämma? När man diskuterar konditionalitetsprincipen och krav på avregleringar och förändringar i ekonomin ställer den sig bakom att man ska kunna ställa de kraven. När det gäller hållbar miljöutveckling har vi faktiskt en mängd internationella konventioner och målsättningar som vi har undertecknat gemensamt i världen. Men att ställa de kraven skulle vara att trampa de demokratiska regeringarna på tårna, menar man. Jag tycker inte att det resonemanget går ihop. På samma sätt som man kan ställa krav på en ekonomiskt god hushållning och avregleringar måste man också ställa krav på en hållbar miljöutveckling. Annars borde man välja att inte ställa några krav över huvud taget. Då borde länderna få bestämma det själva. För oss i är frågan om en hållbar miljömässig utveckling oerhört angelägen för alla utvecklingsländer och för hela världen. Därför är det viktigt att det finns med. 87 () replik: Det tycker i princip jag också. Det väsentliga är: Vad är det som gäller? Det som logiskt är problemet i er position är att ni i princip inte vill ha villkor. Ni säger att vi då ger oss på de länderna. Men sedan vill ni ha villkor ur en annan synpunkt. Problemet är att man har villkor om det ena och inte om det andra. Vi vill komma bort från så mycket villkor som möjligt. Vi vill se ett fritt handelsflöde. Sedan vill vi att de regeringar som är demokratiskt valda ska göra de prioriteringar som behövs. Vi vill att man tittar på de olika länderna för sig och inte har fasta modeller för allting. Det känns oerhört trist när vi gör utredningar och kommer fram till att det inte vore bra. Sedan säger tredje världens ledare: ska inte vi få använda det när ni får använda det? Å andra sidan lär frågan om olja lösa sig själv. Det finns inte hur mycket olja som helst. Samma sak gäller för kol, men det går i och för sig att producera. Trots allt är det en fråga om självbestämmande och respekt. Vi har haft den diskussionen . Det har även rört sådant som vapen. Vi tycker inte att de borde ha vapen. De undrar: Varför får inte vi har vapen när ni får ha vapen? 88 () replik: Visst skulle det gå att resonera så. Men det finns också internationella konventioner som gäller för de flesta länder som är aktiva i och . Att man då i sin långivning inte ens utgår ifrån de åtaganden som man har enligt internationella konventioner även när det gäller miljöområdet ser vi som väldigt problematiskt. Jag är väldigt glad att jag också hör på diskussionen att det sker en uppluckring. Att mer låta länderna kunna få äga strategierna och frågorna är också ett viktigt instrument. Vi får hoppas att vi kan hitta en väg här. Jag tror inte att det gynnar utvecklingsländerna att man genomför projekt som egentligen är miljömässigt förkastliga och som heller inte kommer att vara långsiktigt hållbara. Precis som när det gäller oljeutvinningen kommer frågan att lösa sig av sig själv . Då är det ännu värre om de fattiga länderna investerat i tekniker som förutsätter att den resursen finns. Då är man tillbaka på ruta 1. Därför har man nu möjligheten att i strategierna ha ett annat fokus på miljöområdet och ge en möjlighet till en framtida utveckling. Jag vill kort ta upp frågan om skuldproblemen, avskrivningarna och de initiativ som finns. har ställt sig positivt till flera av de initiativ som har funnits. Man har stött en hel del av skuldavskrivningarna, och man lyfter fram att det är viktigt. Det vi frågar oss från på flera områden är: Vilken strategi har ? Vilka krav driver man? Hur vill man se utvecklingen? Det gäller att öppna strukturen, röstfördelningen och också skuldproblematiken. förhåller sig till andra länder och till andras initiativ. Vi vill se en aktiv svensk regering som lägger fram sina egna strategier på detta viktiga område. 89 () replik: Först och främst ska jag säga att jag trots allt, som , är lagstiftare och inte sitter i den exekutiva delen. När det gäller frågan om miljön kommer en ordentlig utvärdering utifrån millenniemålen från både och . Jag kan inte se något som helst hinder som gör att vi inte skulle kunna driva den aspekten. Det måste dock ske med respekt. Den har bland annat när det gäller skuldavskrivningen attityden att man inte bör ha standardiserade former, utan att man bör hitta landsspecifika strategier. Man bör i det fallet också titta en hel del på bilaterala insatser på olika sätt. Man bör kombinera det så att man inte bara skriver av hur som helst. Man skulle kunna se det som en väsentlig del. När länderna höjer sin utvecklingsbiståndsdel skulle en hel del kunna gå den vägen. Det skulle man kunna kombinera på olika sätt. Det här finns i regeringspapper. Det är samma som idén om att man skulle kunna sälja guld. Det kunde naturligtvis vara bra om man kan kombinera det med bilaterala insatser så att man inte bara uppnår att man säljer guld och i och med det sänker priset på världsmarknaden för guld. Det betyder att man inte får ut så mycket av det, det vill säga att man inte får så god effekt som man skulle kunna få. 90 () replik: Det är ett fall framåt att det kommer en skrivelse och att vi har någonting att debattera. Jag hoppas att vår reservation och våra motioner på området ger inspiration till regeringen när den ska göra en skrivelse så att den lite grann ser till vad det är vi funderar på och frågar efter. Hur det låter på hemmaplan stämmer inte alltid med hur man agerat internationellt. Det är vad vi saknar. I en sådan här skrivelse skulle man kunna ha tydliggjort var, när och hur man har tagit ställning i olika frågor. Vi har emellanåt fått rapporter från ministermöten och liknande där man på hemmaplan försöker låta som att man har tyckt väldigt mycket. Men man har egentligen inte yttrat sig på ministermötena över huvud taget. Det är samma sak med detta. Någonstans gäller att vi ser: Vad är det för linje driver, och vad gör man för att det ska bli någonting av det? Det är mycket skrik för lite ull, sa han som klippte grisen. Det är så det kan kännas . Det är väldigt mycket en inrikespolitisk fråga fastän det egentligen är någon annanstans man skulle ha använt sin röst. Det jag skulle vilja fråga om handlar om representationer från de olika länderna. På vilket sätt har den agerat i den frågan, och hur kommer man att agera framöver? 91 () replik: Jag sitter inte i regeringen. Men det som finns i de texter som jag har gått igenom är att vi på olika sätt arbetar för en ökad representation för . Vi har också deltagit i kapacitetsutbyggandet. Vi har tillsammans med andra länder skapat en fond för att hjälpa framför allt att på olika sätt bättre kunna delta och tillvarata sina intressen. Det är de aktiva sakerna. Det övriga tror jag att vi inom tillsammans på olika sätt behöver peka på. Det gäller hur vi tycker att en sådan här skrivelse ska vara utformad och vad vi behöver ha för underlag för debatten. Jag ser inte riktigt det som partiskiljande. Här är det väsentliga var den exekutiva delen av vår statsapparat kommer med i den lagstiftande delens arbete. Det är bara att instämma i att det kan vara mycket bättre och mycket tydligare. Det finns ingen anledning för mig som socialdemokrat att ha en annan uppfattning i det fallet. 92 () replik: Något som också är en profilfråga på hemmaplan är representation. Det gäller i lokala, regionala och nationella parlament och så vidare. Där finns också en diskussion om representation i styrelser.