prot · GS0992 · 2005-03-17 00:00:00 — Mina socialdemokratiska vänner som jobbar nära regeringen, ta upp frågan om registerhållningsavgiften! I min skrivning står det bakvänd ekonomi. Se till att ta bort de ! Denna avgift kostar mer än den smakar. Vi som politiker i kan inte göra något så dumt som att se till att man tar in en registerhållningsavgift som inte går ihop och skapar en administration som inte bär sig. Det är kanske lite symtomatiskt för den politik som förs. Men ändra på den! Våga avreglera mera! Våga öppna det svenska samhället! Det gynnar i dessa frågor den enskilda personen. Det gynnar småföretagare, medelstora företagare, stat och kommun. Ja, det skulle gynna alla med en avreglering. 96 (): Jag ska berätta om ett mindre företag i en liten stad i sydvästra som sysslar med om- och tillbyggnad av en välkänd svensk bil som produceras norr om . Det mindre företaget startades och har levererat kvalitetsfordon över hela världen. Som mest hade man 150 anställda. På grund av konjunkturnedgång och produktionsförändring hos den stora biltillverkaren norr om måste det mindre företaget omkonstrueras och självt finansiera inköp av de bilar som skulle byggas om. Och det var då som myndighetskarusellen startade. Det omkonstruerade mindre företaget började på nytt med ett trettiotal anställda och återupptog samma produktion som tidigare, men med den skillnaden att myndighetskontakten måste skötas på egen hand. Den stora bilfabriken norr om tillverkar bilar som är kända för trafiksäkerhet och motorer med små miljöskadliga avgasutsläpp. Varje fordon är i alla delar typgodkänd och fyller myndighetskraven med råge. Vid den ombyggnad som görs av dessa bilar vid det mindre företaget rör man över huvud taget inte motor eller drivlina. Men på en del förlängs avgasröret med . Men det skulle man inte ha gjort. Då krävdes det nämligen ett helt nytt typgodkännande av avgasutsläppen. Man kunde inte ens få en interimslicens så att en utländsk köpare som hade beställt elva specialbyggda bilar till ett sammanlagt värde av kunde få provköra en färdig bil. kunde i sin tur inte registreringsbesiktiga bilen på grund av att en siffra i chassinumret saknades, och den stora biltillverkaren norr om hade stämpeln hos sig. kunde i sin tur inte utfärda ett instrument då ett avgasintyg som inte ville utfärda och som är identiskt med ursprungsmodellen inte fanns. Företagets möjlighet till fortsatt och utökad produktion med ytterligare 1015 anställda hängde således i luften. Genom lyckliga omständigheter och politiska kontakter kunde dispens beviljas, och företaget har kunnat expandera och sysselsätter 50 anställda. ska man tyvärr inte tro att detta är ett unikt exempel. Motsvarande problem drabbade nämligen ett liknande företag i . har varit drivande i fordonsfrågor och även i de delar som berör myndighetsutövningen. Om regelverk och myndighetsutövning sätter upp orimliga hinder för företag kommer intresset och orken för många som vill bedriva verksamhet att avta. Det har inte råd med, utan det behövs en serviceinriktad och positiv attityd både hos lagstiftare och hos myndigheter om man vill slå vakt om svenskt företagande och sysselsättning. Som framgår av texten i utskottets betänkande har omorganisation av fordonsfrågor medfört att de flesta fordonsfrågor förlagts till , och det tycker jag är bra. Det finns dock fortfarande en viss problematik, vilket vi också har påtalat i en gemensam reservation. gläds också åt att utskottet har kunnat finna en gemensam skrivning när det gäller chiptrimning, och vi finner därför ingen anledning till en reservation. Vi står bakom de tankar som framförs i reservation 3, men vi tycker att det är lite för tidigt att göra en utvärdering av den förändring som har skett när det gäller skrotbilarna. Vi avvaktar därför tills vidare. Vi står givetvis bakom våra reservationer, men för tids vinnande väljer jag att yrka bifall endast till reservation 2. 97 (): Jag yrkar bifall till reservation 3 om övergivna fordon. skedde en del förbättringar i lagstiftningen om omhändertagande av övergivna fordon. rådde det märkliga förhållandet att en skrotbil kunde ställas upp längs en väg, på ett gärde eller i en skog, och varken markägaren eller det allmänna hade rätt att flytta den. är detta som väl är ändrat , vilket är bra. Däremot råder en ganska märklig tingens ordning om vem som i vissa lägen ska betala bortforsling och omhändertagande av övergivna fordon. Övergivna fordon handlar alltså om flera ton metaller och kemikalier som i form av ett fordon bara lämnas i naturen. Det är självklart av intresse för samhället att de bilar och fordon som åldras och som kommer på avvägar inte dumpas var som helst och blir stående. Det är inte bra för miljön i olika avseenden. Och självklart har samhället här ett ansvar för att dumpade fordon omhändertas och återanvänds eller destrueras. Självklart har i grund bilägaren ansvaret för att bilen ska skrotas i ordnade former när den är uttjänt eller har krockats eller kvaddats. Överges bilen och om man kan få tag på bilägaren och denne kan betala, då är allt gott och väl. Likaså träder samhället in och tar kostnaden om fordonet är ett vrak. Men oklarhet råder om var gränsen går mellan bilvrak och nästan bilvrak. Likaså träder samhället in och tar kostnaden om fordonet är lämnat så att hinder uppkommer i trafiken eller fara för en trafikolycka uppkommer. Och det är ju bra. Men i det inte så ovanliga fallet att bilägaren inte kan anträffas eller inte kan betala och bilen är risig men kanske inte ett vrak och den är lämnad så att trafiken inte berörs, då dyker det plötsligt upp en tredje part som ska betala bortforslandet, nämligen markägaren. I andra sammanhang talas det om producentansvar, om försäkringsansvar och om samhällets ansvar. I detta sammanhang överlåts generöst åt en slumpvis utvald markägare att bekosta bortforslandet eller att låta bilen stå. Bilens försäkringsbolag griper inte in. Staten och kommunen svär sig fria från allt betalningsansvar. Den helt oskyldige markägaren på vars vägkant, dike, gärde eller skogsbacke bilen övergetts ska på egen bekostnad forsla bort varje sådan övergiven bil som lämnats, vare sig det handlar om en bil eller tio , om nu inte bilen klassas som vrak, vilket den kanske gör i regn och rusk och med löpande miljökonsekvenser , både kemiskt och visuellt. Om bilen skulle knuffas i väg så att den stör trafiken ställer det allmänna upp och betalar. och hävdade när lagen infördes att det enda rimliga är att det allmänna svarar för bortforslingskostnaderna för övergivna fordon även om de inte är vrak eller stör trafiken. Rimligen är det enligt min argumentation ett ordnings- och miljöintresse för samhället att dessa flera ton tunga kemikaliepaket som kallas bilar inte tillåts dumpas i oordnade former och lämnas vind för våg. Vi i reserverar oss för samma uppfattning som . Jag tycker mig ändå notera en öppning i utskottsmajoritetens ställningstagande när man skriver att det manar till eftertanke att lagstiftningen kanske inte gick tillräckligt långt. Liksom vid lagens införande utgår utskottet från att ingående uppföljningar av lagstiftningen kommer att genomföras så att regelsystemet inte får oönskade konsekvenser för markägare eller motverkar syftet att forsla bort övergivna fordon. Att så ändå är fallet menar jag är uppenbart. Och jag hoppas att vi vid nästa i bred enighet kan rätta till de brister i lagen som jag här har påtalat. 98 (): Jag får återigen stå här i kammaren och uttrycka min förvåning över mina borgerliga kamraters reservationer. I mitt tycke är de skrivningar som återfinns i utskottets betänkande mycket bra. Vi pekar både på redan genomförda och aviserade åtgärder i den riktning som reservanterna vill. Låt mig inledningsvis peka på några saker när det gäller reservationen angående fordonskontroll och förarprövning, som , står bakom. I svepande ordalag påstår man att trafiksektorn alltför länge och i för stor utsträckning karakteriseras av monopolbildning som leder till högre priser och sämre service. Detta kopplar man sedan till situationen för . Låt mig för ordningens skull slå fast att vi har en av de billigaste fordonskontrollerna i hela . Servicen på våra bilprovningsanläggningar förbättras . I utskottsbetänkandet redogör vi för den kundnöjdhetsmätning som genomfördes . är nöjda med besöket på . Det är en förbättring jämfört med föregående undersökning, som genomfördes . Man kan förmoda att de som fattas är de som inte har fått sina bilar godkända. Införskaffandet av en andra mobil anläggning för fordonskontroll har också förbättrat tillgängligheten i glesbygd. Man har genom satsningar på bättre produktionsplanering och införandet av reserverad tid på kallelsen fått bort de tidigare långa väntetiderna. Det finns enligt min mening inget som helst fog för de påståenden som står att läsa i reservationen. Jag kan inte tolka det på annat sätt än att de borgerliga, trots de stora förbättringar som skett, inte tycker att de anställda gör ett bra jobb. Återigen ska man tvingas höra de borgerligas tjat om att privatisering är den enda vägen, för det är väl det frågan egentligen handlar om. Det blir lovsånger över privatisering snarare än den faktiska sanningen, som vi socialdemokrater tycker visar att gör ett bra jobb och är i högsta grad konkurrenskraftiga. har också reserverat sig i frågan om fordonsskyltning. Man menar att det är svårt att skilja mellan så kallade ATV-maskiner och fyrhjuliga motorcyklar. Jag vill bara här i kammaren påpeka, precis som vi gör i utskottsbetänkandet, att frågan om registreringsskyltar är en fråga som har delegerats till . Det är naturligtvis viktigt att följer utvecklingen, om detta verkligen är ett stort problem, och att man i så fall föreslår åtgärder som bedöms som lämpliga. Med detta yrkar jag avslag på samtliga reservationer och bifall till förslagen i utskottets betänkande. 99 () replik: Det är väl lite synd att skrev sitt tal före debatten och glömde bort att lyssna på vad jag sade i mitt anförande. Jag sade att jag var stolt över den personal och den kompetens som finns inom . Men jag tyckte att det var synd om personalen som inte har möjlighet att ge sig ut och konkurrera på en internationell marknad. kan ju roa sig med att läsa i protokollet sedan, så får han veta vad jag sade. När det gäller vad Socialdemokraterna tycker och vad man vill ta ställning till måste jag fråga: Hur var det med registerhållningsavgiften? Vad har Socialdemokraterna för uppfattning? Ni konstaterar ju att ska se över avgifter som inte är kostnadsneutrala. Då tycker ni att man ska kunna vidta åtgärder. Ska vi tolka det som att vi kan räkna med höjda registerhållningsavgifter? Det är ju faktiskt det som är alternativet, . 100 () replik: Tanken att vi skulle höja avgifterna kittlar lite. Det ska jag erkänna. Men är så inte fallet. Vi tycker väl samma sak. Om det inte är rimligt att ta ut en låg avgift som i det här fallet och man nu tar steg för att åstadkomma en förändring i samband med att nu har lämnat sitt avgiftsförslag till regeringen, så har man tagit upp behovet av en förändring av avgiftsförordningen, så att man inte enskilt ska behöva fakturera så små belopp att administrationen kostar mer än vad man får in. Vi utgår från att regeringen genomför en sådan förändring. Det är vad vi tycker i detta. Sedan återkommer man till . säger att han är stolt över personalen. Ja, vi är stolta över personalen, och vi låter personalen jobba som de vill i lugn och ro utan att ha ett avregleringsspöke som svävar över deras axlar. säger att vi inte ger dem möjlighet att bege sig utomlands och jobba. Vi hade en statssekreterare som blev chef för om inte jag tar helt fel kom han från de borgerliga leden som gjorde oss tvungna att vidta åtgärder på på grund av den aktivitet som man då bedrev utanför gränser. Man kanske ska göra det , men låt oss först och främst fortsätta på den väg som har slagit in på. Då får man så många människor som låter besiktiga sina bilar att bli nöjda. 101 () replik: sade att vi hotar med ett avregleringsspöke. Vi vill faktiskt att den kompetens som finns inom också ska kunna vara med och ta marknadsandelar om vi ska in på en internationell marknad. Jag tror inte alls att personalen är skräckslagen för avreglering. Det handlar om översitteri. Han vill se uppifrån på hur andra verksamheter ska styras. Det är här i som vill vara med och styra och ställa och se till att det är monopolverksamheter. I mitt anförande ställde jag inledningsvis en fråga som inte har svarat på. Jag skulle vilja veta vad anser om att avreglering skulle vara ett hot mot trafiksäkerhet och effektivitet. Kan du utveckla det på något sätt? Jag tror att svenska folket skulle vara intresserat av att höra redovisning av detta. 102 () replik: Jag kan hålla med om något som tog upp i sitt anförande, nämligen att det kan vara något sämre när det gäller glesbygd. Men även i det avseendet är det viktigt att ser till att förnya sig, att man följer de undersökningar som görs om vad det är för behov som människor har. Som jag sade i mitt anförande har man nu skaffat två mobila besiktningsanläggningar som man kan köra ut med i glesbygden. Med en avreglering eller privatisering av tror jag inte att man skulle få dem som då skulle arbeta med bilbesiktning att göra något sådant, såvida man inte kunde tjäna stora pengar på det. En avreglering är naturligtvis till för storstadsregionerna, där det finns flest bilar att besiktiga. Vi tror inte på avreglering här. Vi tror på det som personalen också vill att man ska få vara kvar och fortsätta utveckla den verksamhet som man har börjat med. Vi tar också vårt arbetsgivaransvar från statens sida. I regleringsbrev har regeringen ställt som mål att kötiderna för kunskapsprov och körprov ska minska till . Den tidsgränsen gäller förarbevis. Vi tar också vårt ansvar när det gäller . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 9 § Associationsrättsliga frågor, m.m. Föredrogs lagutskottets betänkande 2004/05:LU12 Associationsrättsliga frågor, m.m. 103 (): Vi ska nu få ta del av lagutskottets betänkande nr 12 som handlar om associationsrättliga frågor med mera. Innan jag lämnar över ordet till debattörerna tänker jag först berätta lite grann vad ärendet innehåller. I betänkandet finns elva motionsyrkanden från den allmänna motionstiden på det associationsrättsliga området. Motionsyrkandena gäller aktiebolag utan vinstintresse, redovisningsfrågor, könsfördelningen i bolagsstyrelser, förvärv av egna aktier, skydd för företagshemligheter, avtalsvillkor mellan näringsidkare och frågor om stiftelser. Därutöver behandlas ett motionsyrkande från den allmänna motionstiden om lagstiftningsprocessen på IT-området. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden i huvudsak med hänvisning till tidigare ställningstaganden från sida och pågående arbete. I betänkandet finns sex reservationer och ett särskilt yttrande. Mot den bakgrunden lämnar jag nu över ordet till debattörerna. 104 (): Det betänkande som vi nu ska diskutera innehåller ett brett spektrum av associationsrättsliga frågor. Jag tänker enbart koncentrera mig på några få. Jag börjar med aktiebolag utan vinstintresse. Den förkärlek som partierna inom vänsterkartellen visar för bolag utan vinstintresse är ett utslag av bristen på förståelse för företagandets villkor. Ett gott resultat, vinsten, är det bästa kvittot på att verksamheten drivits på ett bra sätt. Inom nuvarande lagstiftning finns det inga hinder att driva företag utan eller delvis utan vinstintressen. Ett aktiebolag är i hög grad en privaträttslig företeelse där aktieägarna har stor frihet att inom ramen för aktiebolagslagen driva verksamheten efter eget huvud. Jag kan inte frigöra mig från misstanken att man genom en särlagstiftning om bolag utan eller med begränsat vinstintresse menar att de bolagen ska få favörer . Vi moderater anser att lagstiftningen är onödig. Vi uppmanar att låta frågan bero och i stället ta tag i en rad andra problem som man tydligen inte hinner med. I går debatterade vi nya regler om dödförklaring som hade beretts i departementen. Om vi inte hade drabbats av katastrofen i hade vi fått vänta . I går lyssnade jag på en debatt om regelförenkling för företagen. Alla var överens om att regelförenkling för företagen var en viktig fråga. Men diskussionen gällde mest om regeringen hade gjort någonting över huvud taget. Genom att stödja förslagen att begränsa skyldigheten att i årsredovisningen lämna uppgifter dels om sjukfrånvaro, dels om könsfördelningen i bolagsstyrelserna till publika företag tar vi ett konkret steg mot ett bättre näringslivsklimat. Jag anser emellertid att vi inte bör stanna vid uppgifterna om sjukfrånvaron och könsfördelning i bolagsstyrelserna utan låta skillnaden mellan publika och privata bolag bli större. Jag antar att vi får återkomma till frågan när vi inom någon tid kommer att debattera den nya aktiebolagslagen. Slutligen tänkte jag kommentera frågan om avtalsvillkor mellan näringsidkare. I den politiska debatten finns en tendens att vi vill angripa varje problem för sig utan att närmare analysera vad som är grundproblemet. Jag ska ta ett exempel. När vi ser att småföretagare inte kan försäkra sin rörelse på grund av att de har blivit utsatta för så många brott kommer genast krav på att försäkringsbolagen ska tvingas försäkra alla när det verkliga problemet är att vänsterkartellen och regeringen misslyckats med att hävda rättssamhället. Förhållandet är lika när vi ser att franchisetagare drabbas av i vårt tycke oskäliga avtalsvillkor. Genast förs det fram krav från olika håll att vi nu måste ha en särskild lag för franchising när det i själva verket är ett problem som delas av många småföretagare. Problemet är att vi har en föråldrad avtalslag och kanske felaktiga regler om fördelning av rättegångskostnaderna i 18 kap. . Vi stöder därför reservationen där ger regeringen till känna att en översyn bör göras av avtalslagen. Regeringen kan med fördel informera sig om den europeiska avtalslagen som har lagts fram av en imponerande grupp europeiska akademiker och som lagutskottet fick höra om på framtidsdagar. Jobbet är kanske redan gjort till stora delar. Slutligen yrkar jag bifall till reservation nr 1 under punkt 1. 105 (): Det finns möjligheter att uttrycka sig ganska kortfattat i debatten i det här sammanhanget. De här frågorna är välkända hos oss i lagutskottet. I stort sett samtliga frågor har återkommit . Jag ska lite kort uppehålla mig vid några saker, och egentligen göra som . Här är frågor om regelförenklingar. Det har funnits alldeles utmärka möjligheter för regeringen och stödpartierna att visa att man menar allvar när man vill minska regelbördan. Man kunde börja med att skrota förslaget om att införa aktiebolag utan vinstintresse eller aktiebolag med begränsad vinstutdelning. Det kan man göra därför att man enligt den befintliga aktiebolagslagen kan föreskriva i bolagsordningarna att vinst inte ska utdelas, eller göra någon liknande föreskrift. Om det är vad man vill ha som bakgrund till att göra upphandlingar från den offentliga sidan går det alldeles utmärkt att göra det. Vi behöver alltså inte fler typer av aktiebolag. Det finns ytterligare regelförenklingar, som vi har påtalat tidigare. Det är att man håller sig till två typer av aktiebolag, nämligen de publika aktiebolagen och de privata aktiebolagen, i stället för att laborera med till exempel tio anställda, såsom man gör i frågorna om könsfördelning hos företagsledningen eller för redovisning av sjukskrivna. Det handlar egentligen bara om att man skapar arbete och kostnader för mindre företag. En ny fråga för det här året är om jag har förstått det rätt skyddet för företagshemligheter. Till skillnad från övriga frågor är vi faktiskt överens om i utskottet att man här behöver göra en översyn och se om lagstiftningen behöver moderniseras och förändras. Skillnaden oss emellan är enbart att utskottet nöjer sig med att skriva att man vill ha en sådan översyn medan vi tycker att det är så angeläget att vi vill markera detta med ett tillkännagivande. Ytterligare en del som jag tänkte uppehålla mig kort vid är möjligheten att jämka avtalsvillkor. Det är helt enkelt en förändring av 36 § avtalslagen så att den kan bli direkt tillämplig för frågor mellan små företag på ena sidan och stora företag på andra sidan. I den delen kan jag helt ansluta mig till vad angav härifrån talarstolen. Jag står givetvis bakom de reservationer som har gjort i betänkandet, men jag yrkar bifall enbart till reservation nr 5. 106 (): Det här betänkandet behandlar, som vi hörde inledningsvis, några motionsyrkanden på det associationsrättsliga området. Motionerna härrör från den allmänna motionstiden . finns med på fem av de sex reservationerna, och jag tänker kort beröra några av dem här. För oss kristdemokrater är det särskilt glädjande att det har blivit majoritet i utskottet för en av våra motioner, Avtalsvillkor mellan näringsidkare. Det är en motion som direkt tar sikte på att stärka småföretagaren. Som bekant skyddar lagstiftning genom tvingande lagar konsumenten som den svagare parten i ett avtalsförhållande. Men motsvarande skydd finns inte för småföretagare. Dessa kan ofta befinna sig i en underlägsen position i ett mellanhavande med ett större företag eller en koncern. För småföretagaren är en kostsam juridisk process ett avsevärt större problem än för den stora koncernen, med helt andra ekonomiska förutsättningar. Det leder till att småföretagaren tvingas avstå från att processa om ett berättigat krav. Där konsumenter får stöd av den tvingande konsumentköplagen får småföretagaren luta sig mot den mer allmänna köplagen. Den tillåter exempelvis parterna att förhandla bort att tvister ska avgöras i domstol till förmån för att låta skiljemän avgöra tvisten ett förhållande kallat skiljedomsklausul. Det är vanligt med dylika klausuler i avtal mellan näringsidkare. Fördelarna med skiljedom är att det ofta går snabbare att avgöra tvisten än det gör genom ett domstolsförfarande. Vidare är skiljeförfarandet inte offentligt, vilket ibland kan var en fördel. Till nackdelarna hör att skiljedomsförfarandet är en dyr process, vilket slår hårt mot småföretagaren. En skiljedom går inte att överklaga. Det finns i och för sig en paragraf i köplagen, § 36, som medger att domstolar kan jämka avtal också mellan företag om de vid avtalets ingående inte var jämbördiga. Detta hör dock till ovanligheterna. anser att domstolarna ska ges möjlighet att i flera fall än jämka skiljeklausuler i avtal mellan näringsidkare. Sammantaget får det här beskrivna till konsekvens att den mindre företagaren kan bli i det närmaste rättslös i en tvist med en stor koncern. Det är ett förhållande som har bidragit till många mindre företags död. Problemen med skiljedomsklausuler för småföretagaren och det faktum att domstolarna inte jämkar oskäliga avtal i någon större omfattning visar att spelreglerna mellan större och mindre företag inte fungerar. Det är därför viktigt att en utredning görs om varför möjligheterna inte nyttjas och om vilka åtgärder som krävs för att stärka mindre företag vid tvister, exempelvis genom förbättrade rättshjälpsmöjligheter eller en förändrad försäkringsrätt. liksom tidigare uttrycker Socialdemokraterna att man har en viss förståelse för synpunkterna i motionen. Insikten är dock inte djupare än att man oförstående fortsätter att yrka avslag. Detta motionsyrkande avslog majoriteten . Då var det bara vi och som reserverade oss. Intressant är att förståelse nu har djupnat hos övriga partier, med undantag för de oförstående Socialdemokraterna, varför det nu äntligen kan bli ett riksdagsbeslut om att regeringen måste åtgärda de här nämnda problemen. När det gäller punkten om aktiebolag utan vinstintresse ställer vi inte upp på regeringens linje, som tydligen hämtar sin inspiration från en utrednings betänkande som är rubricerat Aktiebolag med begränsad vinstutdelning. Denna utredning förespråkar en ny aktiebolagsform i två varianter.