prot · GS0982 · 2005-03-01 00:00:00 — Vi behöver inte gå in på detta, men det finns alltså orostecken. Vilken signal ger det att i sprider uppfattningen att nu ska höja världens redan högsta skattesatser? Är det inte viktigare att vårda de rörliga skattebaser som vi har? Vi har två stora utmaningar, globaliseringen och demografin. När vi talar om förmögenhetsskatten är det återkommande svaret från socialdemokratin: har vi börjat att ta tag i villaägarnas problem. Vad det här handlar om är att förmögenhetsskatten visserligen drar in drygt 5 miljarder till statskassan, men i en globaliserad ekonomi har den drivit ut kanske mellan 500 och 1 500 miljarder av hushållens sparkapital som skulle ha utgjort underlag för riskkapital och investeringar i nya företag i . Det ska bli intressant att se vad de nya 55 140 nya företagen har av riskkapital att kunna sätta in i konkreta investeringar. Visst finns det riskkapital, men det är lönsamma investeringsobjekt som saknas i . Det är ju detta som socialdemokratin nu under och ledning fullständigt tycks strunta i. Jag vet inte om läser Sverigerapporter. Det är en ganska intressant läsning. Där nämns uttrycket marginal excess burden. I det fallet ligger i världstopp. Vi har en kvot på 1,38. Det innebär i praktiken att om man höjer en skattesats i med förlorar vi netto av den höjningen genom en försämrad funktion i ekonomin. Motsvarande kvot för ligger på 1,15. Spegelbilden av detta är att om man sänker en skatt i får man alltså i extra förbättring av ekonomins funktionssätt. Det är vad har kommit fram till. Men det tycks och helt ha övergivit alla tankar på. Det låg ändå till grund för diskussionerna i skattesamtalen och socialdemokratins tillväxtkongress. Men detta har man nu kastat över bord, och man ser framför sig en framtid med höjda skattesatser som ska leda till en bättre välfärdsutveckling i vårt land. Jag tycker att ändå bör svara på frågan: Finns det någon annan skatt än alkoholskatten som ni är beredda att sänka? Ni kämpar ju med näbbar och klor för att få en majoritet i den här kammaren för att sänka den skatten detta för att slå vakt om Systembolagets försäljning. Finns det någon annan skatt som ni är beredda att sänka? Värnskatten ska ju höjas. Kan säga någonting om detta och om övriga kapitalskatter och fastighetsskatten? Ge oss besked så att vi kan vara med i den breda skattedebatt som finansministern nu välkomnar. 48 (): Det gläder mig att vi nu är överens om att kommunalskatten är en grundbult. Men vi borde också kunna vara överens om skattesituationen i kommuner och landsting är sådan att det inte är möjligt att höja skatten ytterligare, utan man måste pröva andra vägar. Därför hade det varit intressant att höra någonting om produktivitetskraven inom offentlig sektor. Vi kan konstatera att det så kallade köttberget kommer att ställa nya krav. Det är inga vanliga pensionärer som börjar komma in i pensionsåldern. De är köpstarka. De har lärt sig att ställa krav. De har format samhället. De accepterar inte vad som helst, minst av allt högre skatter. De kommer att påverka samhället framöver. När nu krämporna dessutom börjar sätta in hos människor i den här åldersgruppen kommer de naturligtvis också att ställa extra krav på vården. Då säger finansministern att det gäller att få in en ny generation i vården. Ja, det gäller också att få dem som är att orka fullt ut. Vi ser ju på de här människorna som är i vården att de har svårt att orka med. De går ned i arbetstid och pensionerar sig gärna . Vi måste skapa möjligheter för att de ska kunna finnas kvar i vården åtminstone till. Men det ställer krav på en ny syn på hela den offentliga sektorn. Som jag ser det är ett nytänkande på sin plats för att vi ska kunna klara det här , för vägen att höja skatter är stängd. 49 Finansminister (): När det först gäller 3:12-regler och de tre vise männen ifrågasätter jag på inget sätt att , och P.-O. tror på sitt förslag och att de anser sig ha gjort en helhetslösning för hur de vill se en viktig del av vårt skattesystem utformat. Det är bara det att det finns en än större helhet som jag vill att man ska beakta när man diskuterar de här frågorna. genomförde vi den stora skattereformen, och den var på många sätt och vis oerhört värdefull för . Om vi inte hade genomfört den skattereformen tror jag inte att vi hade befunnit oss ekonomiskt där vi nu befinner oss. När man genomförde den stora skattereformen kunde man inte klara allt inom ramen för skattesystemet. Man var tvungen att justera även på utgiftssidan, inte minst utifrån fördelningspolitiska hänsyn, till exempel med höjda barnbidrag. Det här illustrerar det problem som jag anser att den skattepolitiska debatten har kännetecknats av , nämligen att vi har diskuterat skattepolitiken, olika skatter för sig, och inte tagit det breda helhetsgrepp som jag efterlyser. Jag utesluter på inget sätt att vi kommer att ta till vara de synpunkter som de tre vise männen om vi nu ska kalla dem för det, för det är de har kommit med när vi ska se över skattesystemet i sin helhet. Och det är ett väl så intellektuellt förhållningssätt. När vi har att ta ställning till förmögenhetsskatten ska vi se den isolerat, hur den fungerar som skatt. Vi ska beakta de statsfinansiella konsekvenserna av att avskaffa förmögenhetsskatten, och vi ska beakta de fördelningspolitiska konsekvenserna. Och detta måste göras i ett bredare sammanhang. Exkluderar man bostadsinvesteringarna ligger vi på europeisk genomsnittsnivå. Jag kan glädja med att just industriinvesteringarna nu tar fart, och det är inte så konstigt med tanke på det höga kapacitetsutnyttjande som vi har i industrin. När det gäller skattepolitiken och vår möjlighet att locka till oss utländska investeringar är ju höga skatter ingenting nytt för . Det är något som har kännetecknat svensk ekonomi och det här samhället , inte minst under de tio senast gångna åren. och jag kan ju tvista om huruvida det har gått bra eller dåligt för , men de parametrar som jag kan redovisa för mina utländska kolleger är de väldigt avundsjuka på. När jag redovisar statusen i den svenska ekonomin här och , hur svensk ekonomi har utvecklats , förundras de över framgångarna i . De förundras över hur det kan komma sig att den här humlan flyger, för enligt skolboken ska det ju inte vara möjligt att ha ett så här högt skattetryck. Svaret är naturligtvis att det beror på vad man använder skatterna till. Använder man dem till att investera i infrastruktur, utbildning, FoU men också i ett trygghetssystem som inte bara skapar trygghet utan också bidrar till tillväxten, ja, då är det uppenbarligen möjligt att vara mer framgångsrik än man varit i andra länder. frågar avslutningsvis: Finns det någon annan skatt än alkoholskatten som regeringen kan tänka sig att sänka? Minnet är kort. Så sent som avskaffade vi arvs- och gåvoskatterna, reformerade förmögenhetsbeskattningen, sänkte skatten för vanliga löntagare. Och är det så att vi finner utrymme för att sänka skatten än här, än där kommer vi inte att tveka att göra det . Det är i det korta perspektivet. Sedan ska vi föra en långsiktig diskussion om välfärdens långsiktiga finansiering, men det är en helt annan sak. 50 PER (): Jag tycker att det var intressant att höra lite grann om arvs- och gåvoskatterna. Som jag uppfattade det var det inte alls partikolleger i som drev den frågan, utan de till och med försämrade värderingsreglerna i sluttampen och gjorde allt för att inte skatteuttaget på arvs- och gåvoskatterna skulle bli så lågt att skatterna skulle tas bort av det skälet. Finansministern sade att de tre vise männen, de som kom med utredningen strax efter trettondagen, tror på sitt förslag, och så hänvisar han till en ännu större helhet. Ja, men det var ju just den helheten och någon typ av intellektuellt bemötande som jag efterlyste. Här har de suttit i kanske sju åtta och får ett nej till sitt helhetsförslag . Vad jag är ute efter är någon typ av konsekvens av den hållning som du som finansminister vill ha i politiken. Men tog jag upp ett antal specifika motiv som de hade till sin helhetslösning. Det första var att jämna ut spelplanen för alla aktiebolag med olika skattesituationer, och det är det som de har försökt att göra. Jag kan tänka mig att man som finansminister då kan säga: Ja, det är ett intressant förslag. Och utredningen pekar verkligen på brister i förmögenhetsskatten, och inte bara på brister utan på hur fel och orättvist den slår. Men sådant får vi inte höra, utan det blir bara ett snabbt nej. hade vi en interpellationsdebatt här om just legitimitetsfrågan. Jag efterlyste då en översyn av hela skattesystemet och ville få något svar på den frågan, men det var nekande då i alla fall. hoppas jag att finansministern inte kommer med någon typ av antiintellektuell avslutning genom att i sista inlägget recensera någonting som interpellationen inte alls har handlat om. Det skulle då vara en bekräftelse på något annat som jag inte hoppas på. 51 (): För att anknyta till det senaste som Per sade noterar jag att finansministern ska komma med en förklaring av roll i svensk politik, uppenbarligen i sitt sista inlägg som vi inte har möjlighet att bemöta. Det var exakt likadant förra gången. Det är väl kanske någon PR-byrå som har lärt ut det knepet. Jag hoppas att kan höja sig något över det perspektivet. Han fortsätter att tala i väldigt generella termer och säger att det behövs en bred skattereform. Javisst, kul, roligt! Hur mycket klokare blir vi av detta? Det enda vi kan konstatera är att inspelen har varit att statsministern säger att det nog är kommunalskatten och momsen som ska höjas, och talar lite allmänt om att skatten kanske kan sänkas lite här och var. Men det tycks inte finnas någon linje, någon inriktning på vad syftet ska vara med reformen. Är det att finjustera decilgrupperna till sista hundradelen, eller är det att se till att premiera drivkrafterna till ökad tillväxt? Försök att komma med någon tanke om vad denna skattereform ska syfta till, då har vi kommit ett litet stycke i den här debatten. Jag förstår att de utländska kollegerna tycker att svensk ekonomi är bra, för det är nämligen så att den gynnar just utländska investerare medan den missgynnar svenska. Vi har dubbelbeskattningen av svenska investeringar i . Utdelningsskatten på slipper utländska investerare. Därmed kan de betala mer för ett svenskt företag, till exempel ett bra familjeföretag i , och ändå få samma avkastning efter skatt som en svensk investerare. Sedan har vi förmögenhetsskatten, som fortsätter att driva ut kapital ur landet. Nämn någonting om tankegångarna kring de här problemen. De utgör inget problem för utländska investerare, för de slipper dem. Det är de svenska investerarna det gäller. Det är där inte har något svar och tydligen inte heller någon politik eller någon ambition att komma till rätta med de stora problemen med missgynnandet av svenska investeringar i . 52 Finansminister (): Jag tar tillbaka det där med PR-byrå. Det är ju inte bara jag som har följt opinionsmässiga utveckling så det kan inte vara någon PR-byrå som har varit framme, om man så säger. Så jag tar tillbaka det. När det gäller den skattepolitiska diskussionen har jag läst skattepolitiska motion med stort intresse. Jag har förstått att ni ogillar skatt på arbete. Jag har förstått att ni ogillar skatt på förmögenheter. Jag har förstått att ni ogillar skatt på fastigheter. Jag har förstått att ni gillar skatt på alkohol, det ska erkännas. Problemet med skattepolitik är emellertid att ni har placerat er där en gång Moderata samlingspartiet stod i svensk politik. Det tycker jag är bekymmersamt. Ni om några har ett arv att vårda. Låt mig avsluta den här debatten med att citera följande: Enligt flera opinionsundersökningar vill gemene man och kvinna betala en särskild tilläggsskatt under förutsättning att den går till vården. Debatten om en riktad vårdskatt och resultat av opinionsundersökningar som visar att flertalet vill betala en sådan skatt är en förtvivlans vädjan från de sjuka, från gamla, från dem som är rädda och från dem som bryr sig. Detta skrev för . Jag kan inte annat än konstatera att från den punkten till har rört sig åt höger. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2004/05:390 om säkerhetspolitiska doktrin 53 Försvarsminister (): har ställt två frågor om den svenska säkerhetspolitiska doktrinen. Först frågar hon om den säkerhetspolitiska doktrinen kommer att gälla även nu när det är och som har ett avgörande inflytande på vårt lands säkerhets- och försvarspolitik. Låt mig börja med att försäkra att den säkerhetspolitiska linjen ligger fast. Jag behöver inte i denna kammare läsa upp hela denna linje. Det kan räcka med att konstatera att regeringen inte har några intentioner att ändra den. Den säkerhetspolitiska linjen bygger på en bred politisk uppgörelse , i vilken även ingår. Av den säkerhetspolitiska linjen framgår att säkerhetspolitik syftar till att bevara fred och självständighet för vårt land, bidra till stabilitet och säkerhet i vårt närområde samt stärka internationell fred och säkerhet. Den militära alliansfriheten ger oss handlingsfrihet. Vi utesluter inga andra former av samarbete än avtal om bindande ömsesidiga försvarsgarantier. Vi ska fortsätta att samverka och aktivt delta i internationella insatser inom ramen för FN, EU, Nato och . Inte minst är utvecklingen inom EU central för vår säkerhets- och försvarspolitik. Vi arbetar inom EU för att ytterligare stärka vår förmåga att effektivt bemöta gemensamma säkerhetshot. Den andra frågan berör huruvida enligt doktrinen kan upprätthålla en grundläggande försvarsförmåga och kompetens med de snabba neddragningar som sker inom Försvarsmakten. Svaret på denna fråga är ja. Regeringen har gjort bedömningen att ett militärt väpnat angrepp enskilt mot är fortsatt osannolikt , det vill säga minst en tioårsperiod. Därför inriktas Försvarsmaktens beredskap nu mot att kunna skydda vår territoriella integritet och att kunna delta i internationella insatser. kan man dock inte utesluta att ett militärt hot mot frihet och självständighet skulle kunna uppstå. Detta är en säkerhetsbedömning som delas av en majoritet i . Vi kan glädjas åt att det säkerhetspolitiska läget förbättrats i grunden. Regeringen anser dock att även fortsättningsvis behöver upprätthålla grundläggande försvarsförmåga och kompetens att möta olika typer av militära hot. Denna förändrade omvärld och bedömningen av dess konsekvenser påverkar hur det militära försvaret utformas. Arbetet med att genomföra den reform av försvaret som inleddes fortsätter nu i och med den nya försvarspolitiska inriktningen. Målet är att skapa ett modernt och flexibelt insatsförsvar. Mer resurser ska läggas på faktisk insatsförmåga och mindre på administration och förvaltning. Vi satsar nu på ett militärt försvar som har förmågan att göra insatser här och och på lång sikt. Vi kräver inte längre att Försvarsmakten ska kunna anpassa sig på medellång sikt, det vill säga . Effekten av detta blir att insatsorganisationen kommer att bestå av förband med hög beredskap för att kunna göra insatser både nationellt och internationellt. Dessa förband upp av förband eller resurser som inte har några egna beredskapskrav. Dessa har i stället till uppgift att skapa förutsättningar för en tillräcklig uthållighet både nationellt och internationellt. Målet är att svenska insatsförband ska vara utformade för att kunna hantera de mest komplicerade situationerna och de svåraste uppgifterna. Vårt deltagande i internationella fredsfrämjande insatser ska öka. Ett exempel på det är att tillsammans med , och kommer att utveckla en bataljon med snabbinsatsförmåga i enlighet med EU:s koncept för snabbinsatsstyrkor. Deltagande i denna, liksom i andra internationella insatser, kommer att bidra till en hög beredskap med tillräckligt stor organisation. Detta bidrar också till att upprätthålla den grundläggande beredskapen. 54 (): Jag tackar för svaret på min interpellation. Den handlar om den säkerhetspolitiska doktrinen, som är ett väldigt viktigt dokument som skrevs med en bred uppgörelse i . Jag känner mig tyvärr inte riktigt nöjd med svaret. Det vill jag utveckla här och ställa ytterligare någon fråga till ministern. Min ena fråga gällde om vi med den påbörjade snabbare avvecklingen av Försvarsmakten och den snabbare takten i resursminskningen på grund av att regeringen gjorde upp med Vänstern och verkligen kan behålla en grundläggande försvarsförmåga, som doktrinen förutsätter. Här försäkrar ju ministern att ingenting kan rubba den säkerhetspolitiska linjen. Det ifrågasätter jag av de skäl som följer. Jag vill läsa ett litet avsnitt, bara en kort mening, ur doktrinen. Det står: För framtiden är det tydligare än någonsin att säkerhet är mer än avsaknad av militära konflikter. Detta berör inte ministern i sitt svar. Jag menar att det är en bredare hotbild som vi nu kan konstatera finns. Vår förmåga att hantera storskalig terrorism var låg före . , , har denna förmåga inte ökat nämnvärt. Det finns till exempel ganska tydliga gränser för vad vårt polisväsende klarar av. Det saknas utbildning och uthållighet. Lösningen blev ganska typisk för regeringen. Man tillsatte en utredning, den vi i dagligt tal kallar , som faktiskt levererade en hel del konkreta förslag, till exempel att genast kunna utnyttja befintlig skyddslag. Detta skulle avsevärt förbättra vår förmåga att skydda oss. Men regeringen valde att inte göra någonting av den utredningen. Genom att välja att inte göra något valde man att inte förbättra vår samlade nationella förmåga, som doktrinen faktiskt talar om: En betryggande försvarsförmåga är en central del av svensk säkerhetspolitik. Finns i verkligheten möjligheten kvar att upprätthålla en grundläggande förmåga vid större terroristhändelser nu när Försvarsmakten avvecklar så mycket i snabb takt? Som exempel kan vi ta den territoriella ledningsförmågan och att antalet hemvärnsmän minskar så drastiskt. Stämmer detta med doktrinen ? 55 Försvarsminister (): Det är riktigt att regeringen har tyckt att vi behöver beakta de nya hot som vi står inför. Det är ett av huvudskälen till att vi i rådande säkerhetsläge tycker att det är väl motiverat att föra över resurser från det militära försvaret till polis, rättsväsende och den typen av insatser. Det är ju de som har att möta grov ekonomisk brottslighet och även terrorism, som finns i spåren också av de internationella konflikter som finns utanför vårt lands gränser. Jag vill ändå framhålla att man gör bedömningen att det inte finns något militärt hot riktat mot . Det är en viktig utgångspunkt, och den bedömningen har man varit överens om också här i riksdag. Om nu vill diskutera arbetet med hur vi mötte så är det, och det vet också, egentligen en fråga för justitieministern eftersom det handlar om det civila samhällets säkerhet. Men det är riktigt att vi fick ett förslag från . Det visade sig dock att i remissomgången krävde viktiga aktörer tillägg, justeringar och preciseringar. Därför har ytterligare en utredning tillsatts, utredning, som vi räknar med ska leverera sina förslag förhoppningsvis kan vi beakta det vid senhöstens propositionsarbete. Därmed är det naturligtvis så att regeringens förslag när det gäller försvars- och säkerhetsområdet verkligen tar fasta på att hoten inte ser likadana ut som . Det militära försvaret kan inte skydda oss som det militära försvaret tidigare sett ut. Vi ska därför ha en bra civil krishanteringsförmåga och en stark rättsstat. Därtill ska vi ha ett modernt insatsförband som i vissa lägen också kan komplettera polisens resurser. 56 (): Min fråga blir varför man ska överföra resurser när vi nu redan har ett försvar som vi kan använda, till exempel för att vara polisen behjälplig. Många med mig har undrat vad ministern egentligen menar med talet om att föra över resurser till området ekonomisk brottslighet. I doktrinen står det att vi eftersom det finns ett bredare hot också behöver ha militära resurser och stöd i den verksamheten. Hur som helst blir den viktigaste frågan till ministern här vad ministern egentligen menar med grundläggande försvarsförmåga och kompetens som det står om i doktrinen. Hur tolkar försvarsministern och Försvarsmakten detta med grundläggande försvarsförmåga och kompetens? Den frågan skulle jag alltså vilja ha ett svar på här . Det står i svaret att då det inte föreligger något militärt hot mot vårt land behöver vår grundläggande försvarsförmåga endast räcka till för att skydda vår territoriella integritet och för att delta i internationella insatser. Det är de två delarna som svaret handlar om. Men i propositionen Vårt framtida försvar som låg till grund för försvarsbeslutet står det just i anslutning till den säkerhetspolitiska doktrinen att försvaret ska dimensioneras av inte bara kraven på att kunna hävda vår territoriella integritet och bidra till nationell frihet utan även vår vilja att upprätthålla vår försvarsförmåga och kompetens. Kan ministern reda ut också det för mig? Jag undrar också om det verkligen finns en tillväxtförmåga. Vi drar ju nu ned till exempel på officersutbildningen. Dessutom är ålderspyramiden vänd åt fel håll. Ni tillsammans med försvarsfientliga och förändringsobenägna partier ser ju nu detta. Men finns det någon tillväxtförmåga kvar inom Försvarsmakten? Ytterligare en sak som jag skulle vilja ställa en fråga om till ministern är vad som står i svaret om att det finns förband eller resurser som inte har några egna beredskapskrav och som ska skapa förutsättningar för en tillräcklig uthållighet. Vad menar ministern med det? 57 Försvarsminister (): Försvarsmakten är till för att vi ska kunna möta fientliga angrepp från annan stat som riktas mot . Det är därför som man övar sin förmåga till väpnad strid den ska användas i det läget. När vi kan se att hotbilden ser annorlunda ut ska vi inte fortsätta att utveckla volymen av ett militärt försvar, utan då ska vi se till att vi har rätt resurs för vad som behövs i den situationen. Därför är det viktigt att vi kan förstärka de rättsvårdande institutioner inklusive polis, tull, kustbevakning och sådana delar som behövs för att vi ska kunna upptäcka och avvisa den typ av grov kriminalitet som ofta finansierar militära operationer och eventuella terroristangrepp. Jag tror att förväxlar två saker. När vi talar om den operativa förmågan säger vi att mot bakgrund av de hot vi har kan vår operativa förmåga nu koncentreras till att avvisa territoriella kränkningar och delta i internationella insatser. Däremot konstateras det väldigt noga i försvarspropositionen att vi även med de besparingar vi gör kommer att kunna upprätthålla ett större militärt försvar än hotet motiverar. Skälet till det är att vi ska upprätthålla en grundläggande försvarsförmåga. Det betyder att man ska kunna klara av många funktioner eftersom vi väljer alliansfrihetens väg. Vi ska också kunna behärska vår egen militärgeografi. Det är också det som finns i det förslag som föreligger. Om tar det lite lugnt och tittar på erfarenheterna från de två senaste årens förändringsarbete i Försvarsmakten, inte minst det som hände , tror jag att hon kan konstatera att det finns en god grund för den fortsatta omställningen. Det är kontroll på ekonomin. Det är också så att övningsverksamheten har förstärkts. Sammantaget gör det att Försvarsmakten när den har levererat budgetunderlaget ändå andas tillförsikt. De har en svår uppgift i omställningen, men det är ingen omöjlig uppgift. Det är med den tillförsikten som jag och, hoppas jag, även ser till att vi får precis det försvar vi behöver mot bakgrund av hur hoten ser ut. 58 (): Jag fick inget svar på frågan om vad försvarsministern anser att grundläggande försvarsförmåga och kompetens exakt är, utan hon uttryckte sig i svepande ordalag men jag hade kanske inte väntat mig något annat. Försvarsministern säger att jag ska ta det lugnt. Ja, jag tar det, tycker jag, väldigt lugnt. Jag har nämligen också gått tillbaka i tiden och sett hur det tidigare såg ut.