prot · GS09106 · 2005-04-15 00:00:00 — Det gäller vid offentlig upphandling men också i övrigt på arbetsmarknaden och för all utstationerad arbetskraft. Kravet på svenskt kollektivavtal vore närmast ett dråpslag mot jobb och företagande i . Det kravet skulle utestänga väldigt många anställda och företag i och antagligen särskilt många jobb och företag i den egna kommunen. Det är inte letter, polacker och andra som i första hand arbetar med offentlig upphandling i utan svenska företag och svenska anställda som skulle drabbas av detta med att man skulle kräva kollektivavtal vid offentlig upphandling. Många svenska företag har nämligen inte kollektivavtal. Så var det med ungefär hälften av alla småföretag , och så är det sannolikt även . gällde det sannolikt av alla företag. Kanske anställde de här företagen av alla arbetstagare i privat sektor. Hela tanken är alltså att man, genom att på grund av utestänga 15 fackliga letter, utestänger en stor del av de anställda och företagen i svensk privat sektor. 123 Statsrådet (): Först och främst vill jag säga att mitt svar och det vi skrev i nog harmoniserar ganska väl med varandra. Det framgår om man noga läser . Däremot har nog man nog i referaten i olika tidningar gått ett steg längre. Men jag kan inte rå för hur tidningar tolkar och skriver vidare. Vad det handlar om här är konvention 94 som är så gammal som . Den var uppe för bedömning i . Då tyckte man inte att det fanns någon anledning att ratificera den på grund av att arbetet i skedde på villkor som var reglerade i svenska kollektivavtal. Det fanns inte så stor anledning att ta in konventionen eftersom syftet med konventionen redan var uppfyllt. Så har vi också tyckt . Men det är, och där har alldeles rätt, som har satt det hela på sin spets. Tydligen är det en stor skillnad mellan och mig. Båda är vi EU-vänner det vet jag men jag har sett EU-medlemskapet som en möjlighet att lyfta löner i länder som har låga löner. däremot vill utnyttja EU till att sänka löner i till en nivå som råder i andra länder. Det är bra att tydliggör den saken. I kommande valrörelse kan det bli en intressant debatt om det också är ståndpunkt, alltså att man när det gäller lön till svenska löntagare ska acceptera lettiska villkor i . Jag är absolut stenhård på den punkten och anser det kommer jag att driva så långt som det över huvud taget är möjligt att arbeten som utförs i ska ske enligt svenska regler. Det är just därför som vi tycker att det finns anledning att nu ratificera den här som säger att arbeten som ska ske i när offentlig verksamhet är inblandad via kontrakt inte kan ske på villkor som är sämre reglerade än vad kollektivavtalet i det här fallet det svenska reglerar för arbete som utförs här. Jag tycker att det är ganska självklart, och på det sättet har det fungerat. I och med att jag säger det faller hela sista argumentationen för . Jag avser då dem som av olika skäl inte har kollektivavtal. Det kan gälla familjeföretag, ensamföretagare och så vidare. Jag känner naturligtvis också till en rad sådana. Men mig veterligt betalar de flesta av dem lön enligt svensk norm och enligt vad som är gängse på marknaden. På så sätt lever man upp till svensk norm. I det fallet skulle det naturligtvis inte vara något hinder. Gör man så är det naturligtvis inget hinder för dem att delta i offentlig upphandling. Däremot skulle det vara ett hinder att lettiska företag kommer hit och betalar halva lönen, en tredjedel av svensk lön eller vad det nu kan vara. Jag ser det här problemet som större. Vaxholmsexemplet visar ju att företag i som lever upp till svenska regler och som ger sina arbetare villkor enligt svenskt kollektivavtal blir utslagna av företag från andra länder som kommer hit och som kan hantera det här på ett helt annat sätt. Det ser jag som ett hot också mot hela den svenska välfärden och mot löntagarnas rätt att kunna försörja sig på den lön man har. Snarare är det alltså fråga om att även svenska företag blir utslagna om Vaxholmsexemplet sprider sig, får en expansion och tillåts här. Därför tycker jag att detta är så oerhört viktigt, och därför har och jag aktiverat oss i frågan. Frågan är oerhört viktig för framtiden och ett oerhört viktigt besked till svenska löntagare om vad som ska gälla för arbete i . Den frågan tänker vi driva vidare. 124 (): Statsrådet lyssnade inte på mig utan körde med bluffen att vi på något sätt skulle vara för att man ska acceptera lettiska villkor i . Jag sade just att i gäller utstationeringsdirektivet och dess miniminivå, som ju ska vara miniminivån till exempel beträffande lönen i kollektivavtal eller vid permanent anställning i med de vanliga svenska avtalen. Talet om en tredjedel eller hälften av lönen i lettiska företag i är alltså struntprat. Vi har ett EG-direktiv, utstationeringsdirektivet, som gäller för företag och anställda från andra länder som arbetar tillfälligt och i begränsad omfattning i . De har inte någon möjlighet att arbeta här till en tredjedel eller hälften av lönen enligt detta direktiv. Men det blir liksom bara borttaget i den politiska argumentation som jag hör från Socialdemokraterna. Jag tycker dock att det är bra att statsrådet nu säger att vad som gäller inte är svenskt kollektivavtal utan en svensk norm som naturligtvis, enligt statsrådet, kan uppfyllas även av företag som inte har kollektivavtal. Därmed har vi kommit en bit på vägen i den här debatten. Uppenbarligen biter sig statsrådet inte fast i det här med kollektivavtal, utan nu är det reducerat till en svensk norm. Det måste ju vara en väldigt stor lättnad om detta är det besked som statsrådet vill ge till svenska småföretag och alla företag som inte tillämpar, inte har, kollektivavtal. Svensk norm handlar det alltså om bra! Svenska regler i är, som jag sagt, något som står bakom. De som har arbetat permanent i ska ha svenska kollektivavtal. Det är så att säga normalfallet. De som arbetar här i begränsad omfattning och lyder under de regler som finns i EG-rätten utstationeringsdirektivet. Där finns en hård kärna av skydd angiven. Däremot talas det inte om kollektivavtal där, utan som jag inledningsvis sade är det EG-rätten som det juridiskt är väldigt viktigt att analysera i det här sammanhanget. Konkurrensrätt och offentlig upphandlingsrätt härrör ju från EG-rätten. Lägger man här in den kommer man till slutsatsen att det krav som kan ställas på företag vid offentlig upphandling är att de ska betala minst den lön som gäller enligt utstationeringsdirektivet. Det är i och för sig en definitionsfråga som är ganska knepig. Men där ligger i alla fall miniminivån i kollektivavtalet. Betalar de inte den lönen kan facket och andra driva frågan till Arbetsdomstolen. Det är alltså EG-rätten som är grundbulten, inte och inte heller svenska kollektivavtal. Avslutningsvis: har skickat ut ett cirkulär där man talar om kollektivavtal. Man talar inte alls om det som statsrådet här talar om, nämligen om en svensk norm. Därför tror jag att det är viktigt att statsrådet tar avstånd från det cirkulär som statsrådet säkert är medveten om har skickats ut från och där det ges grönt ljus till kommuner och landsting att testa idén att försöka föra in krav på svenskt kollektivavtal i anvisningarna i samband med offentlig upphandling. 125 Statsrådet (): Problemet i var väl att man hade löner som var knappt hälften av svenska löner, och inte ens det. Det var detta som var grundproblemet när debatten startade. Då fanns det ingen från den borgerliga sidan som stod upp och tyckte att de skulle ha bättre betalt. Det var svensk fackföreningsrörelse, regeringen och andra som var elaka mot de stackars letterna som inte fick jobba för den här lönen i och konkurrera ut svenska byggnadsarbetare. Det var där striden stod. Det handlade inte om de vinklingar som ger i den här debatten. vill vi se om det är möjligt att ratificera gentemot gällande EG-rätt. Det är den som pekar på kollektivavtalsliknande förhållanden. Jag har ingen fjärrstyrning av Kommun- eller Landstingsförbunden. Det här är ett beslut som de har fattat utifrån vad de tycker ska gälla i svenska kommuner och vilka krav som ska kunna ställas där när man gör offentliga upphandlingar. Jag skulle inte ha något emot att man skulle ha rätt att också ställa krav på svenska kollektivavtal i upphandlingar. Vi har gjort en juridisk bedömning av detta för att se om det är möjligt att införa i svensk rätt. Frågan om kollektivavtal är ju inte slutligen avgjord heller. Det finns en kammarrättsdom där man kom fram till att det inte skulle gå att ha kollektivavtal. Den fördes aldrig upp till högsta instans, så det finns inget slutligt prejudikat i frågan heller. finns det vissa Stockholmskommuner som har ställt det här kravet. Vi får väl se vad som händer när de kraven verkställs och om det också blir någon prövning. Då får man ytterst en prövning av detta som kan vara väldigt intressant. Det som skiljer från andra länder i EU på den här punkten är att i svensk arbetsrättslagstiftning har tyngdpunkten legat på att parterna har förfogat över och upprättat regler i kollektivavtalen. I är den vanligaste ordningen att man har reglerat detta i lag. har inte samma ställning. Då blir det också en viss krock med den uppfattning som finns inom EU när det gäller synen på detta. Jag tycker inte att det finns någon anledning för att backa och acceptera ett annat förhållande. Vi har en praxis som vi har använt och som har fungerat i . Hela den svenska välfärdsutvecklingen har skett som kollektivavtalen har gällt i . Det har fungerat mycket väl. Varför skulle vi böja oss på den punkten nu och säga att vi inte tycker att det är viktigt längre och börja följa det som har varit gängse nere i ? På många ställen är det inga lysande exempel på hur detta har fungerat. Jag tycker att det finns all anledning att kämpa för den svenska linjen här. I ska svenska regler gälla. Man ska inte kunna arbeta på sämre villkor än vad som föreskrivs i de svenska kollektivavtalen. Sedan finns det ett problem som egentligen inte hör till den här interpellationen, och det är detta med tillfälliga arbeten. Hur länge är ett arbete tillfälligt? Är ett skolbygge i en kommun att räkna som ett tillfälligt arbete? Det kan bli förfärligt många tillfälliga arbeten överallt. Det kan vara ett skolbygge, ett vägbygge eller ett brobygge. Det är bara fantasin som kan sätta gränser för vad som är tillfälligt, och då skulle man enligt sätt att resonera kunna använda sig av en annan lagstiftning. Då finns det många tillfälliga arbeten i , och det är jag mycket rädd för. 126 (): Det är inte som resonerar, utan det är EG och utstationeringsdirektivet. Vad det här utstationeringsdirektivet konkret kommer att innebära är en ganska knepig fråga. Jag ska inte gå in på vad som menas med tillfälligt, i begränsad omfattning och så vidare. På den punkten återstår många klargöranden. Låt mig punktera den här bluffargumentationen en gång till. är för svenska regler i . Vi är för utstationeringsdirektivets tillämpning i . Den här konflikten i gällde ju rätten att sluta kollektivavtal, men däremot inte lönen i kollektivavtalet. Det var bland annat sammanblandningen av dessa två frågor som ledde till den här konflikten och att den nu finns i Arbetsdomstolen och sannolikt går vidare till . Jag vill för min del starkt varna för det här direktivet som har skickat ut där det bland annat står så här: Entreprenören ska vara skyldig att vidta åtgärder så att inte gällande kollektivavtal för arbetet åsidosätts. Jag tror att detta kommer att leda till överklaganden, risk för skadestånd och problem för kommunerna. De kommer att fällas och få göra om upphandlingarna. Jag tror inte att det ligger i kommunernas, skattebetalarnas eller konsumenternas intresse att glömma bort detta. Man ska avvakta den regelutveckling och de juridiska klarlägganden som kommer på grund av Vaxholmsdomen och i andra sammanhang. Det viktigaste för mig är egentligen det obegripliga i att och regeringen över huvud taget funderar i dessa banor. backar ju ministern lite från det, men när man talar om kollektivavtal riskerar man ju att utestänga en mycket stor andel av den egna kommunens företag och anställda från upphandling. Det handlar om , och det är svenskar som främst skulle drabbas. 127 Statsrådet (): Det sista har jag ingen förståelse för. I offentlig upphandling och i de verksamheter som har bedrivits så här långt, i alla fall i större omfattning, fram till konflikten i har faktiskt svensk lag och svensk lön tillämpats. Såvitt jag vet finns det inga företag som har utestängts av det skälet, utan man lever ju upp till det. Där kan jag inte heller se något problem om man följer att lön och villkor inte får vara sämre än kollektivavtal i . Då är det fritt fram att också vara med i en offentlig upphandling. Den delen tror jag att vi kan räkna bort och inte se några bekymmer i. Däremot tycker jag att det är väldigt viktigt att det här prövas. Det är oerhört intressant för väljarna att höra vad de politiska partierna tycker att man ska ha betalt när man jobbar i . Ska man ha betalt efter svensk lag, eller ska annan lag tillämpas? Vi kan diskutera de juridiska termerna i kollektivavtalet hit och dit, men ytterst handlar det om under vilka villkor som arbetskraft i ska jobba när företag har deltagit i en offentlig upphandling. Är det svenska regler som ska gälla, eller ska man kunna tillämpa andra regler? Säger man andra regler handlar det inte om bättre villkor, utan då handlar det om sämre villkor, sämre lön och villkor i övrigt. Jag tycker att det är en intressant diskussion och en intressant debatt att föra vidare. Slutligen vill jag säga att jag inte har ändrat mig utifrån där vi mycket noga pekar på . Däremot har det varit en efterdiskussion som bara har handlat om kollektivavtalen, men jag tar inget ansvar för den och för det som har refererats här. och jag pekar på villkor i enlighet med kollektivavtalet och om det är möjligt att ställa sådana när det gäller offentlig upphandling. Vi får se vad utredaren kommer fram till. Vi får ta ställning till hans svar . Överläggningen var härmed avslutad. 21 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2004/05:100 till finansutskottet /05:151 till skatteutskottet Kammaren biföll talmannens förslag att motionstiden för prop. 2004/05:100 skulle förlängas till . Motioner 2004/05:L16L25 till lagutskottet Anmäldes och bordlades Skrivelse 2004/05:101 Årsredovisning för staten 2004 betänkande 2004/05:JuU24 Bokföringsbrott och andra brott mot borgenärer betänkanden /05:LU18 Åtgärder mot missbruk av stiftelser 2004/05:LU19 Fakturaskojeri betänkande 2004/05:FöU7 Skydd mot olyckor betänkande 2004/05:SfU12 Konvention mellan och om social trygghet betänkanden /05:TU8 2004/05:TU9 IT och elektroniska kommunikationer betänkande 2004/05:NU11 Vissa handelspolitiska frågor inom WTO och EU 23 § Anmälan om interpellation Anmäldes att följande interpellation framställts 2004/05:517 av ()till näringsminister av kärnkraften Interpellationen redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 24 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2004/05:1421 av i (m)till utrikesminister vapenembargo mot 2004/05:1422 av i (m)till utrikesminister 2004/05:1423 av ()till samhällsbyggnadsminister av vattenkraftverk i Långforsen /05:1424 av (-)till statsrådet i /05:1425 av ()till finansminister på lyxbåtar 2004/05:1426 av ()till finansminister till kvinnor Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 25 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 9 § anf. 32 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 14 § anf. 75 (delvis), av talmannen därefter till och med 18 § anf. 113 (delvis) och av förste vice talmannen därefter till sammanträdets slut.