prot · GS09141 · 2005-06-16 00:00:00 — Men det finns anledning att vänta sig att regeringen återkommer till med avgränsade och väl avvägda förslag om ökad användning av kostnads- eller intäktsmässig budgetering. 44 () replik: Återigen får vi ett gott prov på socialdemokratisk selektivitet när det gäller redovisande av den ekonomiska situationen i landet. När redovisar det som står i årsredovisningen säger han stolt: äntligen har de offentliga finanserna visat ett överskott igen, vilket de gjorde 2004. Det är sant om man i de offentliga finanserna räknar in pensionssystem, kommuner och landsting och staten. Då är överskottet . Men regeringens mål är att överskottet ska uppgå till över en konjunkturcykel. Men om man toppar på under ett högkonjunkturår är man ju väldigt långt ifrån att nå det målet. Å andra sidan är det årsredovisningen för staten som vi debatterar. nämner inte någonting om att underskottet i statens ekonomi ökade från 46 miljarder till 53 miljarder , 2004, som var ett högkonjunkturår med en extremt hög tillväxt för att vara . Jag ska inte fråga varför han inte upplyste om underskotten i statsbudgeten. Jag förstår att man helst vill hålla undan den typen av siffror, precis som när det gäller många andra ekonomiska siffror som inte talar till regeringens fördel. Däremot skulle jag vilja att förklarar varför statens budget har ett så kraftigt ökat underskott under ett högkonjunkturår som 2004. 45 () replik: Det är ändå glädjande att ger mig rätt, att vi har ett överskott i de offentliga finanserna på 2,4 miljarder. Det har vi inte hört någonting om förut. Visst har vi haft en högkonjunktur, men vi har inte haft en högkonjunktur på arbetsmarknaden, utan där har vi medvetet gått in och satsat på det området. När vi lade fram budgeten fick vi kritik för att vi blåste på och överskred saker och ting. får vi kritik för att vi har gjort för lite på arbetsmarknaden. Det kostar pengar att vidta dessa åtgärder. 46 () replik: Vi har aldrig förnekat att de offentliga finanserna har visat överskott. Däremot ligger inte överskottet ens i närheten av vad det borde vara för att man ska uppnå regeringens eget mål om överskott i de offentliga finanserna över en konjunkturcykel. Däremot talar Socialdemokraterna tyst om budgetunderskottet i statens finanser som alltså växte från 46 till 53 miljarder . Jag efterfrågade också svar på frågan hur den kan komma sig att underskottet ökade så mycket under ett högkonjunkturår. Jag tackar för beskedet som jag fick från , att det handlar om den växande arbetslösheten som kostar pengar i form av att man måste satsa mer på arbetsmarknadspolitiska åtgärder för att få ned den öppna arbetslösheten till regeringens mål på . Detta leder till en följdfråga. Vad ser Socialdemokraterna för lösningar på det problemet, att vi trots ett högkonjunkturår har en stigande arbetslöshet som medför negativa konsekvenser för statens ekonomi? Vad är lösningen på detta problem? Vad tänker Socialdemokraterna vidta för åtgärder för att vi ska få fler växande företag, fler nya riktiga jobb och ökad tillväxt så att vi kan slå vakt om välfärden och pensionerna ? 47 () replik: Jag vet inte om jag ska ge mig in på en arbetsmarknadspolitisk diskussion. Vi pratar ju faktiskt om årsredovisningen för staten. De åtgärder som vi vidtar inom arbetsmarknadens område kommer givetvis att leda till fler arbeten. Precis som när vi har de vanliga diskussionerna oss emellan gäller det att satsa på en mängd olika åtgärder. 48 () replik: För protokollets skull vill jag börja med att påpeka att statens inkomster ökade med 32 miljarder , inte miljoner vilket sades här tidigare. Det gäller att hålla reda på nollorna. Trots detta har vi ett stort underskott i staten. Det framgår också mycket tydligt av årsredovisningen att regeringen inte har lyckats att få det underskottet att överstiga inbetalningarna i pensionssystemet. Det är tydligen någonting som vi ska vara tacksamma för. Apropå detta att människor undrar vart alla pengar tar vägen är det väl ändå rimligt att vi kan försäkra medborgarna om att de pengar som betalas in i premiepensionssystemet kan inte ens regeringen och stödpartierna lägga vantarna på, även om man ofta försöker att ge det intrycket, men det kan man alltså inte. När man läser årsredovisningen och regeringens argumentation för att behålla nuvarande primitiva metod tycker jag att man måste underkänna argumentationen. Jag tycker också att man måste underkänna argumentation för detta. Exempelvis är budgetordning mer professionell och liknar den som man har i företag. Där har man också fått en betydligt bättre ekonomistyrning. Jag skulle vilja be förklara varför han anser att det är så viktigt att via budgeten kunna följa cashflow-situationen. På vilket sätt ger det en bättre ekonomistyrning att det skulle vara viktigt att följa snabba förändringar i inflöden när det gäller budgethantering i stället för att ha en ekonomistyrning med kostnader och intäkter som underlag för en bokföringsmässigt upprättad budget? Den andra frågan jag skulle vilja ställa är: Vilka specifika fördelar finns det med att ha olika modeller för statens redovisning och statens budget? Det framfördes ju här som en lämplig utveckling. Vilka fördelar finns det med att inte kunna jämföra budgeten med årsredovisningen? 49 () replik: Precis som jag sade i mitt anförande har det gjorts och görs ett arbete på för att man ska gå över till en kostnads- och intäktsbaserad budgetering och redovisning. När man tittar på detta ökar ju kunskapen, och då ser man att det inte täcker budgeten helt och hållet. Som jag sade: Av 185 stater är det bara tre stater som har gått över till kostnads- och intäktsmässig budgetering. 50 () replik: Det där var ju inte något argument eller någon förklaring, utan det var en upprepning av saker som redan har sagts, nämligen att det pågår ett snigelartat arbete. ska alltså inte gå före och göra som ett antal stater har gjort, utan vi ska ligga i bakkant. Men ni brukar ju alltid berömma er av nästan som om det vore på grund av personliga insatser att har ett utgiftstak och ett mindre dåligt resultat i våra offentliga finanser än vad de flesta andra länder har i OECD-området. Då måste jag återigen fråga: Om nu offentliga finanser är så mycket bättre än många andra länders, är det då de länderna som man ska ha som rättesnören när man går vidare i utvecklingen? Eller är det de länder som kanske är bättre än som man möjligen ska snegla på? Jag tycker att vi ska fundera på vad som är bra i sak, inte att vi ska jämföra oss med dem som har ett sämre resultat. De ekonomistyrningssystem man har är naturligtvis inte hela förklaringen, men har man bra sådana underlättar det ju. Det är liksom ett ramverk. Den budgetsanering och den uppstramning av regelverken som gjordes har sedan förflackats i regeltillämpningen, och resultatet av det är ju en underminering av statsfinanserna. Det står mycket tydligt i : Den relativt svaga arbetsmarknadsutvecklingen kan dock bara förklara en del av underskotten i statsbudgeten. Man visar att en förbättring med en procentenhet skulle innebära 8 miljarder, medan däremot ofinansierade utgiftsökningar och inkomstminskningar försämrar budgetsaldot med 40 miljarder. Ni ger ingen riktig förklaring, bara en liten delförklaring. Huvudförklaringen är att man inte har tillräckligt bra ekonomistyrning och att man inte kan hålla i pengarna. Då vill jag ha ett bättre regelverk, och jag tycker att du ska ge några argument om du inte vill att vi ska ha det. 51 () replik: Det går att missuppfatta det mesta om man vill. Vi är faktiskt överens om att vi ska ha bra redovisningsinstrument. Det är väl ingen som har sagt någonting annat, ? Som jag sade i mitt anförande kan vi vänta oss att regeringen kommer tillbaka till med ett förslag om ökad användning av kostnads- och inkomstmässig grund för budgetering. Där är vi överens. 52 () replik: säger i sitt anförande att det är bara tre länder som har fullständigt kostnadsmässig redovisning. Jag tar det som ett argument för att vi ska ta det lite försiktigt vid övergången till det i . Men om vi i skulle resonera på samma sätt när det gäller pensionssystemet skulle vi inte ha något nytt och långsiktigt hållbart pensionssystem. kan vi som svenskar statsministern och andra vara stolta och visa på ledarskap: Vi har skapat ett långsiktigt hållbart pensionssystem. Jag är väldigt glad över att vi kunde nå en bred majoritet och reformera pensionssystemet. Jag skulle också vara mycket glad om vi kunde nå en bred majoritet om att införa bokföringsmässiga principer för statsbudgeten. Jag tror att det skulle innebära bättre styrning av statens finanser. Min fråga till är: Tror du inte att en sådan reform skulle vara bra? 53 () replik: Precis som jag sade i mitt anförande pågår det ett sådant arbete, och nämnde det också i sitt anförande och sade att det var klart. Det är helt klart att vi ska ha bra redovisningsinstrument som speglar budgeten. Man kan se det i årsredovisningen. Det innebär att vi kommer att gå i riktning mot en kostnads- och intäktsmässig grund för budgeteringen. Det har jag sagt nu . 54 () replik: Det pågår ett arbete, säger . Ja, men när jag ställde en fråga om detta till finansministern fick jag svaret att det inte är aktuellt att lägga fram något sådant förslag. Man kan fråga sig vad man har för arbetstakt och när man har tänkt sig att komma fram. Jag är mycket stolt över den nya budgetordning som skapades , när var med och tog ansvar för att sanera statens finanser. Då såg vi nödvändigheten i att skapa striktare ramar kring budgetprocessen, så att en riksdagsmajoritet inte helt plötsligt skulle kunna skapa nya utgifter och be regeringen att fixa intäkterna för det. Jag är stolt över det, men jag är inte nöjd. Jag vill gå vidare. hänvisar till att det pågår ett arbete. När skulle du, , vilja att detta arbete sätts i sjön? Jag ser en poäng i att göra det så fort som möjligt. Precis som anser jag att vi är ute på ett sluttande plan. Vi har inte riktigt grepp om styrningen av statens finanser. Jag tycker att det är dags att skaffa sig det greppet. 55 () replik: Jag kan inte säga något exakt datum för när detta ska genomföras. Det kommer väl i takt med att man skaffar sig kunskaperna och när man tycker att det är nödvändigt. 56 (): Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. Jag kommer i mitt anförande i huvudsak att behandla utvecklingen av den ekonomiska styrningen i staten: resultatredovisningen. har i sin granskning bland annat påpekat vikten av att budgetlagen följs och att regeringens prognoser varit dåliga. Konsekvenserna av att prognoser slår fel blir att regeringen har framtvingat oförutsedda neddragningar inom andra utgiftsområden. Neddragningarna har gjorts för att utgiftstaken ska kunna hållas. Vi har i kammaren riktat kritik mot systemet med utgiftstaken, och vi kan konstatera att vi har fått gehör för en del av denna kritik. Vi ser därför fram emot regeringens löfte att återkomma till frågan om en sysselsättningsmarginal i budgetpropositionen . Detta är något som jag tror skulle kunna få den effekt som efterlyser. Det vill säga att det skulle kunna bidra till att budgetpolitiken blir mer långsiktig och förutsägbar. Regeringen har i budgetpropositionen 2005 redovisat inriktningen för det fortsatta arbetet med att utveckla resultatredovisningen till . Arbetet med resultatindikatorer och nyckeltal är viktiga för att kunna bedöma graden av måluppfyllelser inom olika områden. har med hjälp av fått fram ett underlag på hur resultatredovisningen utvecklats. Den visar att resultatredovisningen på politikområdesnivå är begränsad. Indelningen av politikområden överensstämmer inte helt med indelningen i utgiftsområden och därmed utskottsindelningen. Den visar också att det är svårt att få en överblick över politikområdena, till exempel målen för politikområdena eller omfattningen på anslagen per politikområde. Alla som försökt sig på att förstå och sätta sig in i statsbudgeten kan nog instämma i slutsatsen att det är svårt att få en överblick över kopplingen mellan utgiftsområden och politikområden. Indelningen av den statliga verksamheten i politikområden infördes . Jag ser fram emot, precis som finansutskottet skriver i sitt ställningstagande, att regeringen i budgetpropositionen 2006 presenterar en tidsplan för arbetet med att göra kopplingen mellan politikområde och utgiftsområde mer överblickbar och därmed lättare för oss i att följa upp, kontrollera och ompröva den statliga verksamheten. Trots att mål- och resultatstyrningen har utvecklats visar den på brister. skriver i sin årliga rapport : Genom resultatstyrning det vill säga målen och återrapporteringskraven för den statliga verksamheten kan regeringen styra och följa upp hur myndigheterna hanterar sina åtaganden. Av deras iakttagelser i en förstudie framgår att kartläggningen visar att målen ofta är allmänt formulerade. Mer än hälften av regleringsbreven innehåller enligt deras bedömning mål som är otydliga och svåra att mäta. Målen är uttryckta i termer av att bidra till, verka för, främja, utveckla, stödja, förbättra etcetera. Mer än en tredjedel av regleringsbreven har otydliga återrapporteringskrav. Regeringen begär en redovisning av insatser som har genomförts snarare än resultatet av gjorda insatser. I utskottets ställningstagande pekar vi på att det fortfarande endast finns ett begränsat antal resultatindikatorer och att de finns inom ett fåtal politikområden. Däremot finns det en stor mängd information om insatser, resultat och olika omvärldsförändringar. Visserligen verkar det finnas tydliga indikatorer på lägre nivåer, men detta är inte tillfredsställande. Uppföljningen och resultatredovisningen av politikområden måste utvecklas vidare och bli bättre för att ska kunna följa upp, kontrollera och ompröva den statliga verksamheten. För att ska kunna dra korrekta slutsatser av uppföljningen är det viktiga att ansvarsfördelningen mellan olika verksamheter är tydlig. Det är svårt att få överblick över vilka politikområden som statsråden ansvarar för. Av utredningstjänstens genomgång framgår till exempel att ett ansvarigt statsråd och departement kan anges för de flesta politikområden . Det var slutligen på initiativ som resultatskrivelserna kommit till. Ett önskemål har varit att skulle få en resultatskrivelse per utgiftsområde och år. Utredningstjänstens översikt visar på att i jämförelse med önskemålet har få sådana skrivelser kommit till . Dessutom skulle det underlätta om det tydligt angavs vilka skrivelser som var att betrakta som resultatskrivelser. En mer utvecklad resultatredovisning skulle med fördel kunna presenteras i form av resultatskrivelser. vill i detta sammanhang poängtera vikten av att resultatskrivelserna innehåller ett genusperspektiv, det vill säga beskriver hur utgifter och inkomster påverkar kvinnors respektive mäns ekonomiska verklighet. Avslutningsvis vill jag kommentera den socialdemokratiska motionen Fi240 av med flera. Motionen går ut på att regeringen ålägger myndigheterna att i sina årsredovisningar redovisa hur de bidragit till den regionala utvecklingen. Det jag tror att motionärerna vill åstadkomma anser jag att man kan uppnå bättre om regeringens uppdrag i regleringsbreven blir tydligare och därmed mätbara. pekar på att till exempel de regionala stödens inriktning har ändrats av men att det inte återspeglas i regeringens beslut om mål och återrapporteringskrav. I dess granskning har det dessutom framkommit att regeringen har givit olika mål till och länsstyrelserna även i de fall då de hanterat samma stöd. Jag vill göra några korta kommentarer om det som de borgerliga ledamöterna har framfört. När det gäller den kostnadsmässiga principen tycker jag personligen att det är viktigt av demokratiska skäl att göra en statsbudget så tillgänglig som möjligt. Jag välkomnar naturligtvis en sådan utveckling. I finansutskottets ställningstagande redogörs för en positiv inställning till det som ni har gjort en reservation om. Man får respektera att det tar innan man kan genomföra det. Det pågår ett arbete. Trots att statsrådet har sagt att det inte för tillfället är aktuellt utgår jag ifrån att beredningsarbetet inte är färdigt. Många har här talat om budgetlagen och tricksandet med utgiftstaken. Ni är egentligen, kära borgerliga kolleger, lika goda kålsupare som alla andra. Sitt inte i glashus och kasta sten! 57 () replik: för in en annan dimension i diskussionen om sysselsättningsmarginal i statsbudgeten. Hon menar att dagens utgiftstak hämmar satsningar på sysselsättning och arbetsmarknadsåtgärder när det är trångt under taket. Min fråga är: Varför skulle det inte räcka med en vanlig marginal? Det är ert eget val att fylla de marginaler som vanligtvis finns, och finns mellan utgifterna och taken när man en gång sätter taken. Det är ert eget val att fylla de marginalerna med olika utgiftsdrivande reformer. Skulle en sysselsättningsmarginal bli något slags gräddfil för Amsåtgärder, eller vad vill du fylla den med? har visat att utgiftstaken är historiskt sett självuppfyllande. Den nivå man sätter på taken fylls också med utgifter. Det är ert eget val att göra så. En sysselsättningsmarginal skulle innebära att det blir ännu större möjligheter att fylla budgeten med olika reformer för att, som den här regeringen väljer att göra, köpa olika väljargrupper. 58 () replik: Vi vet att när arbetslösheten ökar är det inte alltid så att politiken kan bestämma om den ska öka eller inte. Om jag inte minns fel innebär arbetslöshet 56 miljarder i ytterligare kostnader som belastar statsbudgeten. Vi vill komma ifrån att man tvingas att göra neddragningar inom andra nödvändiga utgiftsområden på grund av att arbetslösheten ökar. Det kan vara internationella konjunkturer och sådant som kan skapa en sådan situation. Därmed får man också en mer långsiktig och stabil budgetpolitik som är förutsägbar. 59 () replik: Jag tror till skillnad mot att om man inte har allting under ett utgiftstak finns risken att vi kommer att få se ännu större expansion av de offentliga åtagandena. Det är rätt att tumregeln är att högre arbetslöshet ökar utgifterna med ungefär 6 miljarder. Men om du har en budgeteringsmarginal på , som egentligen eftersträvas, skulle du klara det gott. Varför ska man ha den speciella marginalen? Varför inte hålla fingrarna från att fylla marginalen med innehåll i stället för att låta den vara just en marginal för oförutsedda utgifter? Det är inte bara arbetslöshet som det är fråga om. Vi har haft de två katastroferna stormen och som också har krävt omprioriteringar. Hade det inte varit bättre att i det läget kunna använda marginalen för att till exempel ge ett direktstöd till skogsägarna som drabbades av stormen? 60 () replik: Sysselsättningsmarginalen är oerhört viktig om vi som parti vill värna om till exempel ersättningssystemen i a-kassan och i sjukförsäkringen. Om man inte har sysselsättningsmarginalen skulle det innebära att man tvingades gå in för att minska kostnaderna väldigt snabbt. Vi ställer inte upp på att sänka ersättningsnivåerna för sjukpenningen till . Det är svårast att ha en bra prognos för när arbetslösheten ökar. Det sades här att vi har haft en hög tillväxt. Men vi har inte haft samma tillväxt när det gäller att minska arbetslösheten. Jag är inte så säker på att den borgerliga alliansens förslag till åtgärder hade minskat arbetslösheten speciellt mycket. Därför är det bra med den marginal vi föreslår. Det kan vara en möjlighet att klara av bådeoch, att både ha en bra statlig verksamhet och klara arbetslöshetskostnaderna om de ökar väldigt kraftigt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § Granskning av metoder för att mäta kreditrisk och operativ risk Föredrogs finansutskottets betänkande 2004/05:FiU33 Granskning av metoder för att mäta kreditrisk och operativ risk (prop. 2004/05:153). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 14 §.) 11 § En modernare rättegång Föredrogs justitieutskottets betänkande 2004/05:JuU29 En modernare rättegång (prop. 2004/05:131). 61 (): Jag hade hoppats att med tillfredsställelse få hälsa justitieministern välkommen till debatten. Men än har han inte dykt upp. Det är oerhört viktigt att justitieministern försvarar de förslag som man arbetar fram inom . Förhoppningsvis får jag tillfälle att hälsa honom välkommen . Vidare vill jag meddela att vi moderater står bakom alla de reservationer som vi har i betänkandet, men jag yrkar bifall endast till reservation 5 under punkt 5. Jag vill inleda med de moderata utgångspunkterna för rättegångarna och domstolarnas roll i ett fungerande rättssamhälle. Jag kommer sedan att redogöra för våra kritiska synpunkter på det förslag som vi nu har att ta ställning till och som Socialdemokraterna, har lagt fram. Varsamhet och grundlighet, fru talman, är två ord som jag tycker är viktiga då vi diskuterar rättegångsförfarandet. Vi moderater anser att i en föränderlig värld måste vi också utveckla arbetet i domstolarna. Men detta måste göras med varsamhet och grundlighet, och på denna punkt har regeringen brustit i förslaget. Många förslag är bra, men genomförandet av dessa kräver praktiska möjligheter utan att man tummar på rättssäkerheten. Det kan vi aldrig ställa upp på. Jag vill nu önska justitieministern välkommen till denna debatt bland justitieutskottets betänkandedebatter som vi har haft . Vi är glada att justitieministern har tagit sig tid att försvara förslaget. Jag kommer till kritiken mot förslaget. För det första gäller det användandet av videokonferens. Det har varit en försöksperiod som har utvärderats, och ska verksamheten permanentas i alla domstolar. Det finns många fördelar med att använda den nya tekniken. Men muntlighet i domstol är en viktig princip, och detta förslag är väldigt långtgående då regeringen föreslår att i princip alla parter och andra kan höras i rätten via videokonferens. Vem ska då vara i rättegångssalen? Denna möjlighet är vidsträckt för domstolarna, och det är viktigt att den inte utnyttjas på ett felaktigt sätt. Det finns en stor risk för rättssäkerheten här, eftersom förslaget över huvud taget inte reglerar under vilka omständigheter videokonferenser får genomföras. Det är helt oacceptabelt. Detta är inte grundligt förberett och det är inte varsamt tillvarataget när det gäller rättssäkerheten. Hur ska till exempel skyddet och rättssäkerheten kunna garanteras för ett vittne som sitter långt borta i en annan stad och som ska vara med på rättegången så att inte hon eller han utsätts för hot av någon som befinner sig på samma plats som vittnet? För det andra gäller det införandet av prövningstillstånd för prövning i hovrätten av tvistemål. Detta är inte helt utan problem. Det är viktigt att tyngdpunkten för prövning i domstol ska ligga på första instans. Som tingsrätterna fungerar hyser vi stora tvivel på att de kan leva upp till den målsättning som regeringen har satt upp. Större delen av rättstillämpningen är privatiserad. Vi moderater pratar ofta om vikten av privatisering, men rättsområdet är ett område där vi inte vill se privatisering. Den utveckling som vi har i detta land är inte bra. De här förslagen kan ytterligare späda på detta. Betydande orsaker till det är den långa tid som det tar för tingsrätterna att avgöra tvistemål och det faktum att många kritiserar kvaliteten på de avgöranden som görs. Många parter väljer därför att lösa tvister genom skiljedomsförfarande. Det är dyrt, och det missgynnar ekonomiskt svagare parter som riskerar att få ytterligare sämre rättssäkerhet. Vad krävs då för att de reformer som regeringen föreslår ska hamna i god jord och bli bra? För det första krävs det resurser. För det andra krävs det resurser. För det tredje krävs det uppföljning. Lagrådet har på ett utmärkt sätt beskrivit detta i sitt yttrande. Med nuvarande status på domstolarna och utan en rejäl ekonomisk satsning kommer inte detta att fungera; så är det bara.