prot · GT0940 · 2005-11-29 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2005/06:54 till socialutskottet 3 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /06:KU1, KU11 och KU12 betänkanden /06:SfU2 och SfU4 4 § Avstående från besittningsskydd Föredrogs bostadsutskottets betänkande 2005/06:BoU3 Avstående från besittningsskydd (prop. 2005/06:13). 1 (): Det här betänkandet rör inskränkning av besittningsskyddet. Tyvärr har inte detta lett till någon större debatt runtom i samhället, inte ens i , vilket det borde ha gjort. Besittningsskyddet innebär att man har rätt att bo kvar i sin lägenhet efter det att kontraktet har gått ut, det vill säga efter att man har betalat sin hyra bland annat. Varför skulle debatten om det här vara viktig? Skälen är flera, men framför allt handlar det om maktförhållandet på bostadsmarknaden. Om man är hyresgäst i första eller andra hand utgår den makt man utövar i två delar, nämligen den fria förhandlingsrätten, med bruksvärdet som bas, och besittningsskyddet. När vi ändrar i de här systemen ruckar vi också på maktförhållandet på bostadsmarknaden. Då kan vi välja antingen att låta det vara som det är, vi kan förstärka för hyresgästen eller vi kan förstärka för hyresvärdarna. Om vi förstärker för hyresvärdarna förstärker vi ägandets makt i förhållande till konsumenternas makt. I det här betänkandet har majoriteten valt att förstärka ägandemakten på bekostnad av konsumenterna. I betänkandet finns två förslag. Det första handlar om en anpassning av regelverket till rådande praxis. I betänkandet har regeringen och utskottsmajoriteten utgått från den praxis som kommit att bli hyresnämndens beslut avseende avstående av besittningsskydd som avtalas mellan hyresvärd och hyresgäst. Förslaget från regeringen innebär att avtal om avstående än nuvarande under vissa omständigheter ska kunna tecknas utan prövning av hyresnämnden. Även om detta faktiskt innebär en försämring av hyresgästens position på bostadsmarknaden är det lite svårt att argumentera för att hyresnämnderna ska belastas av ärenden som i praktiken redan är avgjorda. Därför har vi ingen reservation avseende möjligheten till förlängning av avtalstiden för avstående av besittningsskydd i de delar som omfattas av regelförändringen. Däremot har vi mycket svårt att förstå majoritetens och regeringens förslag att utsträcka tiden längre än vad som kommit att bli praxis. Därför, herr talman, föreslår vi att vid morgondagens votering ändrar liggande förslag från högst till högst och på det viset anpassar regelverket till gällande praxis. Med detta yrkar jag bifall till vår reservation nr 1. I den promemoria som har föregått regeringens proposition och betänkandet togs också fram ett förslag om att besittningsskyddet i andra fall än de som finns uppräknade i betänkandet skulle gälla och att avståendet per automatik skulle prövas av hyresnämnderna. Detta skulle främst omfatta andrahandshyresgäster, som saknar besittningsskydd . Jag menar att promemorians förslag i grunden är alldeles riktigt och skulle stärka de svagaste grupperna på hyresmarknaden. Kritiken mot förslaget har inriktats på svårigheten att få fram så kallade provboenden och försöksboenden för kommunernas socialtjänst. Vi inser att det inte skulle vara helt oproblematiskt att ändra från nuvarande utan besittningsskydd till besittningsskydd och föreslår därför, och egentligen med mycket stor tvekan, att borde gälla som gräns för när andrahandshyresgästerna ska kunna bo utan besittningsskydd. Den förändring som vi föreslår skulle kraftigt förstärka för de grupper som brukar benämnas hemlösa och som oftast utsätts för kränkningar och diskriminering på bostadsmarknaden. För oss vänsterpartister är rätten till egen bostad för individerna en möjlighet för individerna att förverkliga sina egna livsprojekt. I takt med att alltfler har fått det svårare att komma in på den reguljära bostadsmarknaden har andrahandsuthyrningen ökat och alltfler riskerar att komma in under olika sekundära bostadsuthyrningar. Kontrakten som skrivs har ofta mycket speciella regler för upplåtelse av bostaden, ofta är det mycket korta avtal, ibland bara eller två. Syftet blir oftast en fråga om att uppfostra individen till ett normalt beteende, där bostaden blir en underordnad del i en så kallad vårdplan. Brott mot vårdplanen leder till att man förlorar sitt boende. När jag var ledamot i hade jag det tvivelaktiga nöjet att läsa och få redovisat en rad sådana krav och kunde konstatera att villkoren inte handlade om att skydda övriga hyresgäster utan hade ett ur perspektiv betydligt ädlare mål, nämligen underkastelse och normalisering. Kontrakten kunde innehålla krav på nykterhet, inga husdjur, inga övernattningsgäster, fri tillgång för och kommunen att göra oanmälda inspektioner, urinprovsinlämning och så vidare. För alla andra är det störande av grannar eller att vi underlåter att betala hyran som leder till att vi förlorar vårt kontrakt. För den här gruppen, som står längst ned på bostadsmarknaden, är det helt andra omständigheter som avgör om man har rätt att bo eller inte. Den goda tanken som trots allt kanske finns är att man av bevisning ska kunna komma in på den reguljära bostadsmarknaden. Men tyvärr är resultaten mycket, mycket skrala. Många fastnar på den sekundära bostadsmarknaden eller hoppar in och ut från trappa 1 i den så kallade boendetrappan. Det finns också exempel på att det är fullt möjligt att göra tvärtom, det vill säga ha ett eget kontrakt med besittningsskydd som norm och att regelverket är lika för alla. I har man med mycket gott resultat valt att ge de hemlösa en bostad och därefter erbjudit den boende rätten att själv identifiera vilket eventuellt stöd som hon behöver. Det här handlar i huvudsak om kvinnor. Jag har till de olika partierna lämnat över en bok som redovisar erfarenhet i . Jag föreslår att ni som inte redan har läst den förgyller julhelgen lite grann med att läsa boken och fundera på likheterna med och vandring för att få övernattning i samband med . Likheterna är stora. När andrahandskontraktet blir norm för bostadslösa är syftet med denna upplåtelseform helt förfelad. Lagstiftningen utgår från att den som hyr ut en lägenhet i andra hand tillfälligt upplåter sin privata bostad och därmed måste ha skydd för att inte förlora den. Detta problem har vi löst i första delen av betänkandet. På den sociala bostadsmarknaden har andrahandskontrakten, och därmed bristen på besittningsskydd, endast till syfte att begränsa den boendes rättigheter. När utskottsmajoriteten väljer att inte stärka rättigheten för dem som lever på den sekundära bostadsmarknaden, som promemorian faktiskt föreslog, har man aktivt valt att inte öka den gruppens makt på bostadsmarknaden. Vi är alltså inte beredda att öka makten för de hemlösa och bostadslösa. Detta är ett svek mot de svagaste grupperna på bostadsmarknaden. Men det finns faktiskt, herr talman, fortfarande möjlighet att rätta till denna underlåtenhet genom att vid morgondagens votering ställa sig bakom vår reservation 2, som jag också nu yrkar bifall till. Om ni gör det har ni ställt er bakom principen att andrahandsboende utan besittningsskydd ska vara kortvarigt. De som bor på sådana kontrakt ska kunna se ljuset i tunneln och därmed känna att möjligheten finns till bostad med förstahandskontrakt som för de flesta andra i samhället. Med det, herr talman, tackar jag för mig. 2 (): ska vi debattera en proposition från regeringen som heter Avstående från besittningsskydd. Innehållet i propositionen kan kortfattat beskrivas så här: Kravet på att avtal om avstående från besittningsskydd ska godkännas av vara gällande ska tas bort för vissa slag av upplåtelser. Jag återkommer till vilka dessa vissa slag av upplåtelser är. Vidare föreslås att de nya bestämmelserna träder i kraft . Historien kring denna proposition började Hyreslagstiftningsutredning, som dessutom lämnade ett delbetänkande, Nytt system för prövning av hyres- och arrendemål. Där fanns bland annat förslaget om att kravet på att avtal om avstående från besittningsskydd ska godkännas av vara gällande tas bort för vissa typer av upplåtelser. Vidare processades dessa frågor via en promemoria från BAHS, Bostadsdomstolens, arrendenämndernas och hyresnämndernas samarbetsorgan, som i sin tur remissbehandlades. Nåja, det var lite historik bakom denna proposition. Vad innehåller då propositionen för konkreta förslag, och hur motiverar vi i majoriteten vårt förslag om bifall till propositionen? Första förslaget handlar om bostadslägenheter och lyder så här: En överenskommelse om avstående från besittningsskydd ska inte behöva godkännas av hyresnämnden, om innebörden i överenskommelsen är att hyresgästen inte ska ha rätt till förlängning i fråga om en bostadslägenhet i ett en- eller tvåfamiljshus, som inte ingår i affärsmässigt bedriven uthyrningsverksamhet, om hyresvärden ska bosätta sig i lägenheten eller överlåta huset i fråga om en bostadslägenhet som upplåts i andra hand om hyresvärden ska bosätta sig i lägenheten eller, när hyresvärden innehar lägenheten med bostadsrätt, bosätta sig i den eller överlåta den. Men om överenskommelsen, som jag just redogjorde för, ska gälla längre än ska hyresnämnden alltid lämna sitt godkännande. Viktigt är också att poängtera att dessa överenskommelser ska vara undertecknade på ett godkänt formulär. När det gäller besittningsskydd i så kallade kategoriboenden, till exempel studentbostäder, har både och ifrågasatt en sådan regelförändring. Vi i majoriteten kan bara konstatera att det inte finns någon anledning att ändra på de regler som finns för dessa boendeformer. Att skapa en regel som inte nämnvärt gynnar hyresgästens ställning, utan kanske bara i sig skapar mer byråkrati och tvister i hyresnämnderna, verkar för oss inte logiskt. Vi i majoriteten anser inte heller att det ska införas något besittningsskydd för upplåtelser i andra hand som det är meningen ska upphöra innan hyresförhållandet har varat . Hur har vi i majoriteten resonerat i de här frågorna då? När det gäller förslaget som handlar om att förenkla hanteringen av avstående från besittningsskydd upp till är det vår avsikt att förenkla ärendehanteringen både för hyresnämnderna och för inblandade parter. Med ett fastställt och godkänt formulär borde ärendehanteringen hos hyresnämnderna minska. Det minskar också byråkratin för blivande hyresgäst och hyresvärd. Det finns heller ingen anledning att tro att hyresgästens ställning i dessa frågor skulle bli sämre. Något sådant har inte antytt. Nej, tryggheten för både hyresgäst och hyresvärd finns i det fastställda formuläret, som faktiskt leder till enklare hantering och mindre byråkrati. När det gäller antalet år för avstående från besittningsskyddet föreslår vi en utökning från nuvarande praxis till . Det känns som en rimlig och naturlig ökning med tanke på dagens situation för många människor, med studier och arbeten på andra orter och kanske till och med arbete i andra länder. När det slutligen gäller kortvariga andrahandsupplåtelser finner vi i majoriteten inget argument för en förändring av de regler som gäller . När avtal om kortvariga andrahandskontrakt ingås är nog de berörda införstådda med att de just är kortvariga. Ett antal remissinstanser har dessutom pekat på vikten av att kunna få tillgång till kontrakt från hyresvärdar som man sedan kan använda för till exempel försöksboenden eller träningslägenheter. Det finns ett värde i att faktiskt värna om möjligheten att hyra ut sin lägenhet i andra hand, helt enkelt om man vill testa nya saker i sitt liv. Lika värdefullt kan det vara för en hyresgäst att faktiskt få komma in i ett boende även om första steget kanske är ett andrahandskontrakt. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet i sin helhet och avslag på de två reservationer som finns. 3 () replik: Jag skulle vilja fråga om hon delar min uppfattning att besittningsskyddet är en del av den makt som man kan utöva som hyresgäst i förhållande till hyresvärden och att om man ruckar på regelverket och besittningsskyddet flyttar man över maktförhållandet från hyresgäst till hyresvärd. Sedan skulle jag vilja fråga, eftersom det inte blev så klart utrett i huvudanförande, vad skälen är till att förlänga från till , det vill säga längre än vad praxis är. 4 () replik: Anledningen till att man väljer att gå längre än praxis är precis det jag sade, att livet ändras och att dagens samhälle också förändras. lever vi i en värld där vi förväntas studera på annan ort eller söka jobb på annan ort eller kanske, som jag sade, prova att jobba i annat land. Då tycker jag att det är viktigt att ge människor den möjligheten. finns det en hel del utbildningar och möjligheter till jobb som sträcker sig längre än . Det i sin tur ska inte innebära att man måste lämna sitt hus och hem. När det gäller makt i besittningsskyddet är det så att när man innehar ett förstahandskontrakt är det i sig ett jättestort värde för mig som enskild. Men det kan inte innebära att man inte har möjlighet att studera på andra orter eller prova andra jobb. 5 () replik: Den regelförändring som föreslås från till innebär inte att man inte kan förlänga tiden för avståendet av besittningsskyddet. Det handlar bara om att man i så fall måste vända sig till en hyresnämnd som ska bedöma skäligheten i förlängningen. Själv anser jag att man ska vara ganska restriktiv. Ett självklart skäl är att man studerar utomlands och ska fortsätta med till. Det är helt okej. Det gläder mig lite grann att har samma uppfattning som , att besittningsskyddet är en del av den makt man kan utöva som hyresgäst. Det blir lite märkligt om man har den inställningen och inte är beredd att utöka den makten för de människor som är de mest maktlösa i samhället. Jag trodde att det var arbetarrörelsens gamla hederliga tradition att se till att de maktlösa får mer makt. Man väljer i det här betänkandet att inte göra det. När det gäller så kallat försöksboende skulle jag vilja veta om kan redovisa någon som helst positiv effekt av det system som tillämpas alltmer. Finns det någonting som visar att människor, som redan är helnyktra och skötsamma men ändå underkastas dessa regelverk, kommer vidare. Med tanke på exemplet från , som jag föreslår att studerar, kan det konstateras att om man får ett förstahandskontrakt från början och man känner att det här är min bostad, ökar förutsättningarna för att man ska förändra sitt beteende på sådant sätt att man kan bo kvar, framför allt om man själv identifierar vilket stöd man behöver i boendet och inte låter andra identifiera det. Tycker att det är rimligt med de kontraktsskrivningar som finns på den sekundära bostadsmarknaden, sociala och kommunala kontrakt, med urinprovstagning, förbud mot övernattningsgäster, förbud att ha sina egna barn hemma i sin egen lägenhet mer än och så vidare? Tycker att det är rimligt? Det är följden av avståendet från besittningsskyddet. Att förkorta skulle ge folk en förutsättning att faktiskt känna att det här kommer att bli mitt kontrakt. 6 () replik: När det gäller att utöka praxis, som är , till utan att man ska behöva ha ett godkännande från hyresnämnden handlar det om att minska byråkratin och att både hyresgäst och hyresvärd ska känna en trygghet i det formulär och den överenskommelse som man har skrivit under. Det är lite intressant hur man använder ord, om den som har ett förstahandskontrakt med besittningsskydd då i sin tur utövar makt över andra. Man kan vända på det och säga så här: För många människor innebär ett förstahandskontrakt att man slutligen kan få en form av trygghet i livet. Vi vet att livet förändras. Jag tror att många kommuner använder just detta, att inneha egna kontrakt som de upplåter till försöksboende eller träningsboende. Jag tror också att det är ett viktigt steg för dessa människor att komma in på den reguljära bostadsmarknaden, för att i slutändan kunna få ett förstahandskontrakt. Både du, , och jag vet att det finns intolerans, att grannar kanske tycker både det ena och det andra och sätter press på sina hyresvärdar. Det finns en poäng i att kommuner ska kunna få tillgång till hyreskontrakt hos hyresvärdar. Precis som vi har börjat, eftersom vi samarbetar, tror jag att en lösning på problemet när det gäller bostadsbrist, hemlösa och människor som inte har något eget boende i slutändan är att vi producerar och bygger nya lägenheter. Det har vi tillsammans under innevarande mandatperiod visat att vi klarar bra. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 5 § En effektivare prövning av hyres- och arrendeärenden Föredrogs justitieutskottets betänkande 2005/06:JuU4 En effektivare prövning av hyres- och arrendeärenden (prop. 2005/06:10). 7 (): I detta betänkande lägger majoriteten fram ett förslag som jag dristar mig att kalla lite grann av en halvmesyr. lämnade den så kallade ett delbetänkande där man föreslog att hyres- och arrendenämnderna skulle avskaffas och ärendena överföras till domstol. Regeringen kom, som i så många andra sammanhang, inte till skott utan menade att förslaget inte skulle genomföras. Jag har, ärligt talat, inte studerat alla remissinstanser, men jag tänkte att det kanske inte är en så djärv gissning att några av remissinstanserna inte gillade förslaget. Sagt och gjort. Så här sammanfattar en av remissinstanserna sitt yttrande: De som känner till hyresnämndernas verksamhet är, liksom utredningen, överens om att nämndernas verksamhet kännetecknas av enkelhet, billighet och snabbhet. Vidare har hyresnämndernas verksamhet hyresmarknadens parters/allmänhetens förtroende. ifrågasätter mot bakgrund av dessa förtjänster att verksamheten över huvud taget utreds och ifrågasätts. Förbundets uppfattning är att det är rimligare att nämndernas verksamhet i stället står som förebild för det övriga rättsväsendet. Ja, herr talman, ni hörde rätt. tycker att den partssammansatta hyresnämnden borde stå som förebild för övriga rättsväsendet. Jag utgår från att man inte menade att nämnderna i tingsrätterna skulle vara partssammansatta. Jag vill tro att man syftar på andra förtjänster jag är till och med övertygad om det. liggande förslag ska knyta hyres- och arrendenämnderna närmare till våra kvarvarande tingsrätter. Det är naturligtvis ett steg i rätt riktning, men det viktigaste steget, att avskaffa de här partssammansatta domstolarna, är majoriteten inte villig eller beredd att ta. Detta beklagar vi. De partssammansatta domstolarna är, enligt vår mening, en rest från den svenska 70-talssocialismen. I stället för att låta det ordinarie domstolsväsendet lösa tvister tillsattes flera partssammansatta nämnder. I de partssammansatta nämnderna ingår representanter från de intresseorganisationer som staten pekat ut. är en sådan partssammansatt nämnd. En av de grundläggande mänskliga rättigheterna är, eller borde i alla fall vara, rätten att få sin sak prövad opartiskt och sakligt av domstolar som är fristående från staten. På det bostadspolitiska området märks den korporativa andan fortfarande genom att hyresgäströrelsen, med sina historiskt nära band till socialdemokratin, ingår som ett bärande element vid regeltillämpningen i hyresnämnderna. Vi anser att partssammansatta nämnder kränker ytterligare en grundläggande mänsklig rättighet, nämligen den fria organisationsrätten. Vi tycker att det är oförenligt med rättsstatens principer att medborgarna vid en domstolsprövning ska få sin sak prövad av representanter för organisationer som man kanske inte ens vill vara medlem i, av ideologiska eller andra skäl. Då menar jag både hyresgästföreningen, hyresgäströrelsen, och fastighetsägarnas motsvarande organisationer. Vi anser därför att hyres- och arrendetvister ska avgöras i tingsrätt. Propositionen bör därför avslås, och den föreslagna förändringen bör inte genomföras. Regeringen bör återkomma med ett nytt förslag som tillgodoser att dessa partssammansatta domstolar avskaffas och att ärendena i stället avgörs vid våra tingsrätter. Vårt förslag finns i betänkandets enda reservation, vilken jag avslutningsvis yrkar bifall till. 8 (): Den proposition vi behandlar har fått rubriken prövning av hyres- och arrendeärenden. För mig är det lite parodiskt att man använder ordet effektivare, när man lägger fram en proposition som ska bekräfta att man har centraliserat hyresnämnderna och lagt ned fyra, så att vi får fem kvar för hela området utanför storstadsområdena. Dessutom organiserar man dem genom att lägga dem som administrativa enheter i fem tingsrätter, och de återstående hyresnämnderna, , och , ska vara kvar som fristående organisationer. Det känns inte särskilt effektivt att ha så olika organisationstyper för en så här pass liten organisation. Det är välkänt att vi har problem med hur man ska lösa tvister i hyresärenden. Det kan man se på alla utredningar som är gjorda. Det har gjorts utredningar som har gått åt det hållet att man ska göra om hyresnämnderna till bostadsdomstolar. Det var en lite äldre utredning, som lades åt sidan. Det har också gjorts en utredning, som nämnde, där man föreslår att hyres- och arrendeärendena ska föras in i de vanliga domstolarna. Den har också lagts åt sidan, och i stället fortsätter man på den här konstiga vägen. Från min tid som advokat kommer jag ihåg hur jag plågades av att läsa lagstiftningen när man skulle ta ställning till om man skulle till hyresnämnd eller till fastighetsdomstol när man fick ett hyresärende på sitt bord. Det är mycket krångliga regler, och de blir inte ett dugg bättre av dagens proposition. Vi har en uppdelning av hyrestvister mellan hyresnämnder och de allmänna domstolarna som definitivt inte ger några fördelar utan innebär olägenheter för den rättssökande allmänheten och även ombuden. Jag ska ge ett praktiskt exempel. hyr en vanlig bostadslägenhet i . Hon har problem med sin hyresvärd, för han underhåller inte lägenheterna. Några plattor fungerar inte. Det är trasigt i badrummet, där det läcker och så vidare. Då har hon en möjlighet, eftersom hyresvärden inte frivilligt vill rätta till detta, att gå till hyresnämnden och få ett föreläggande att hyresvärden ska åtgärda bristerna i lägenheten. Hon bor i , och hyresnämnden finns i , så de får åka dit och titta på lägenheten innan de fattar beslut. Efter blir det i som ska åka till . Det ger kanske en liten dimension på vad man sysslar med. Men hon får sitt föreläggande. Hyresvärden blir tvungen att rätta till bristerna i lägenheten. har också rätt till en nedsättning av hyran för den tid som hon har bott i lägenheten med de här bristerna. Hon kanske bara ska betala halv hyra för de månader som har gått. Det får inte hyresnämnden besluta om. Hon måste gå till tingsrätten i för att få en dom på om hon ska få betala halv hyra eller något annat belopp. Det är väl ett utmärkt praktiskt exempel på att vi inte har någon bra ordning i lösandet av tvister i hyresärenden i ? Det är detta som vi vill rätta till genom att man sätter stopp för de små förändringar som man gör nu och tar en ordentlig beredning, går igenom frågorna och kommer fram till att de måste lösas på ett och samma ställe. Jag vet att regeringen och majoriteten i utskottet säger att man då skulle gå förlustig den mycket bra medlings- och upplysningsverksamhet som finns i hyresnämnderna . Det tycks vara huvudskälet. Men det är väl inte på annat sätt än att man kan föra den med sig till domstolarna? Det är många domstolar som skulle må väldigt bra av att syssla med lite medlings- och upplysningsverksamhet. Det är väl också det som åtminstone något ligger till grund för den utredning som tillsattes om alternativa former för tvistlösning i domstol. Här finns faktiskt flera saker som går åt samma håll. Sammanfattningsvis behöver vi en större förändring av hyresärendena, och vi behöver ett sammanhållet förfarande för att lösa tvister i hyresärendena. Mot den bakgrunden har vi reserverat oss, och jag ställer mig bakom den reservation som finns i det här ärendet. 9 ():