prot · GT0944 · 2005-12-05 00:00:00 — En modell i övrigt som står lite i motsättning till NGO-biståndet, men som förespråkar just när man har bilateralt bistånd, är att ge budgetstöd. Det ska i så fall bygga på en bedömning av att landet kan ta emot bistånd, har hyggliga strukturer, har gjort en egen genomtänkt progressiv fattigdomsstrategi. Där skulle vi snarare, i stället för en massa öronmärkta program och projekt, vilja se ett allmänt budgetstöd. Ytterligare en aspekt som är viktig i utformningen av allt bistånd är avbindning respektive bindning av biståndet. Vi menar att bistånd självklart ska vara av i grunden altruistisk natur, inte njuggt ihopkopplat med att redan utsatta länder ska tvingas in i avtal om industriköp. Det är bara alltför pinsamt. har tongångarna i det avseendet blivit alltmer insiktsfulla. Men fortgår i vårt eget land vår vapenexport. Det skriande glappet i PGU-fasaden pockar på omedelbara åtgärder och att vi i måste sluta ställa krav och sluta kränga vapen till fattiga länder. Det hade vi ingående diskussioner om när vi diskuterade PGU-betänkandet . Vidare vad gäller bindning och avbindning är de exportkredithanteringar som finns i obskyra. Vi vet inte riktigt vad som händer. Det talas om affärshemligheter. Men vi vet att det sker subventioneringar till gud vet vad. Det behöver rensas upp. Bland annat kan det handla om just vapenexport. Vi tycker inte att det är snyggt, och det rimmar inte med våra åtaganden i politik för global utveckling, PGU. Vi ser också att de stora finansieringsinstituten i världen, till exempel , fortsätter att politiskt och ekonomiskt villkora hur pengarna ska användas vid upplåning. Det är också en form av bindning som vi inte tycker om. Man lämnar inte ansvaret till den som själv ska bygga upp sitt land. I fortsätter att kalla kontrakt till amerikanska företag för uppbyggnad och bistånd. Det är också pinsamt och skamligt. Man får inte blanda ihop bistånd med vad som helst. Det måste vara klara, rena definitioner och riktlinjer för vad som ska vara bistånd. I WTO fortsätter de rika länderna att hota med indraget bistånd om de inte får igenom oförmånliga villkor till fattiga länder som de kanske ställer i olika underavtal inom världshandeln. hade näringsutskottet sin WTO-debatt. Jag saknade er, kolleger i utrikesutskottet, i debatten. Det vara bara jag som var där. agerande inom världshandeln lämnar fortfarande mycket övrigt att önska, som inte ställer de fattiga länderna fria att disponera sina råvarutillgångar och handelsvinster på ett sådant sätt att de kan utvecklas. Till exempel säger nästan alla företrädare att det viktigaste är att fortsättningsvis motverka protektionismen. Det menar inte jag. Jag menar att det viktigaste är att motverka fattigdomen. Det talas om att det viktiga är att sydsyd-länderna ökar sin handel. Det gör de. Den ökar mer än nordsyd-handeln. Det är aspekter som definitivt hör ihop i en fullständig biståndsdiskussion. Altruismen och det osjälviska givandet uttrycks fortfarande enligt den gamla formeln att det är de fattiga kvinnorna i de rika länderna som ger pengar till de rika männen i de fattiga länderna. Ett annat återkommande tema inom ramen för det multilaterala biståndet är hur beter sig med sin energiutlåning. Energiomställningen är mänsklighetens ödesfråga, inte bara för att vi i rask takt och utan tidiga åtgärder har rusat in i en snart alldeles ohållbar klimatsituation orsakad av att vi har eldat upp för mycket torv, kol, olja och uran och skruvat på värmereglagen alldeles för mycket under efterkrigstidens stora ekonomistiska och energislukande industriexpansion. Nej, det beror också på att tillgång och kontroll över främst olja har gjort världen alltmer ojämlik och alltmer beroende av icke-demokratiskt kontrollerade megaföretag. En egenkontrollerad och förnybar energiutvinning i fattiga länder kunde ha varit en enormt frigörande och välståndsskapande åtgärd för verklig fattigdomsbekämpning och utjämning i världen. Men hur ser det ut? Jo, trots sin numera vackra retoriska formuleringskonst och åtaganden i den så kallade Bonnöverenskommelsen att öka andelen förnyelsebara energibärare och att öka energieffektiviseringen ger än av energiutlåningen till icke-förnybart! Och av det är mer än hälften sådant som går till fullständigt oförsvarliga storskaliga vattenkraftsprojekt, till exempel till de förhatliga dammbyggena. Det rör sig alltså om vattenkraftsprojekt i skalan över . De här dammarna har jag ofta tagit upp i mina anföranden. De utplånar hela ekosystem. De rubbar grundvattenbalanserna. De hotar fred och säkerhet mellan länder. De tvångsförflyttar folk. De eroderar eller dränerar hela trakter på vatten och på möjligheter till odling och överlevnad. De dammbyggena är en styggelse, hur man än vrider på det. Energiutlåningen i fortsätter egentligen enligt samma mönster som förut. Dessutom subventionerar och de internationella finansieringsinstituten kärnkraft. Och kärnkraft är fortfarande inte förnybart. Den blir inte någonsin en trygg energikälla, och den är inte ekonomiskt bärkraftig i sig. Decentraliserad energiproduktion, med en demokratisk och lokal förvaltning, skulle vara ett bra koncept för långsiktig utveckling över huvud taget. Det borde vi ha tagit mycket mer fasta på i svenskt bistånd. Därför har jag en reservation om detta, reservation nr 7, som jag yrkar bifall till. talade vackert och väl om miljön, och jag är glad för det. Det är naturligtvis en stor hjärtefråga för . Vi arbetar just nu i slutfasen för att tillsammans med regeringen formulera innehållet i den miljömiljard som vi har kommit överens om ska finnas. Vi hoppas att det ska ge en tydligare profil vad gäller biståndet i miljöhänseende. Framför allt tycker jag att Sida redan har en kunskap om detta. Det finns en stor artikel i om där man till exempel tar upp att det finns en ekologisk katastrof i vardande där vad gäller radioaktivt avfall, som ligger i ett berg i denna seismologiskt mycket känsliga del av världen. Nästa område som förtjänar en kommentar innan vi klubbar inriktningen på svenskt utvecklingsbistånd är synen på skuldavskrivning. har i en överenskommelse med regeringen om vad vi ska uppnå sagt att vi ska förbättra skuldsituationen för de fattiga länderna. Det står i betänkandet, och det tycker vi alla på olika sätt. Vi vet att inget bistånd över huvud taget är meningsfullt om vinsterna ska gå till att återbetala diskutabla skulder till nord, särskilt som vi vet att nettobetalningsströmmarna fortfarande går från syd till nord i världen. Skuldfällan ligger så att säga och obstruerar verkningsgraden för både bistånd och eventuella vinster i handelspolitiken. Men vi har inte tillsammans med regeringen kommit i mål i utformningen av skuldlättnader i svensk biståndspolicy, och regeringens företrädare förefaller passiva och oförstående, eller kanske rentav okunniga om denna problematik. Våra krav är i huvudsak tre: 1.Avskriv skulderna nu i stället för att förhala dem i en ohållbar process. 2.Gör om processen. är både fordringsägare och överdomare. Vi måste ha en ordning som är oberoende och där skuldsatta och långivare möts som jämbördiga parter. 3.Relatera begreppet hållbar skuld som i sig är märkligt till att åtminstone vara satt i förhållande till vilka utsikter det finns att mottagarlandet ska klara av sina millenniemål. Vi menar att den skuldavskrivningsprocess som finns i HIPC är otillräcklig, för långsam och inte rättvis. Man bör kunna använda IMF:s guldreserv för att finansiera detta. Poängen måste vara att få länderna på fötter, inte att IMF eller andra enskilda långivare ska klara sin redovisning med någon sorts plus. Därmed har jag överskridit min tid, och det finns fortfarande mycket att säga om biståndet. 34 () replik: har vi fått reda på det: Det är att vi nu har fått av bruttonationalinkomsten som bistånd i . Jag gratulerar till framgångarna jag tycker verkligen att det är bra. Jag begärde replik också för att få tillfälle att säga detta, därför att jag har kritiserat väldigt kraftigt för att just ha backat upp en så låg nivå som regeringen har haft. Då har vi i legat högre i vår målsättning att nå enprocentsmålet . Jag tror att jag vid de tillfällena sade att jag inte trodde att kommer att lyckas under den här mandatperioden. Men tydligen har ni gjort det, och det tycker jag i så fall är bra. Problemet är bara att det nu blir en dramatisk tröskeleffekt i biståndet som riskerar att kvantiteten får stå framför kvaliteten. Jag undrar om inte möjligen är något oroligt för det. Hade vi haft en mer successiv ökning, enligt målsättning, skulle det naturligtvis ha varit mindre risk för det . Detta nu sagt om den här något tjatiga nivådebatten om bistånd, som länge har bedrivits. Jag vill gå till kvaliteten och fråga varför inte har ställt upp på förslag om ett särskilt miljöbistånd i det totala biståndet. Vi har krävt det , men ni har avvisat det. Är det bara privatiseringen av vatten som intresserar? Hur ser på kampen om vatten i världen ? Varför har ni inte ställt upp på ett särskilt miljöbistånd? 35 () replik: Jag ska börja med att be om ursäkt. Men innan vi bytte talman hade vi också många långsamma och inspirerande överskridanden av talartiden. Bakom kulisserna sker det en hel del som inte syns utåt. Vi har faktiskt haft en kontinuerlig kamp med regeringen om att höja nivån till under den här mandatperioden. Så ser det ut. Om ni tittar på vad vi lämnar ifrån oss innan förhandlingarna börjar har detta varit det starkaste och mest återkommande kravet, och vi har vunnit. Det är inte så att vi har varit slappa där, utan vi har varit oerhört idoga. Vad gäller tröskeleffekten och möjligheten att svälja en utökad biståndsvolym har vi kollat upp det noga. Vi vet att Sida både vill och kan klara detta. Det finns också, som sagt, multilaterala biståndsgivare som tar del av biståndsökningen. I kvalitetsdiskussionen jag inledde med att säga att den verkligen behövs kanske andra krafter ska ha äran mer än vi. Den är viktig, och jag tror att vi bara har börjat på den , i en andra vända. Självklart är miljön viktig för oss. Vad vi har gjort och gör, och varför vi inte har biträtt det här specifika kravet från just , är att vi utformar en tydlig del som kallas miljömiljarden. Jag ska sitta tillsammans med biståndsministern och gå in på innehållet i detta. Vi har en tydlig profil på det, och det kommer att fortsätta att visa sig. Kommer vi att fortsätta att samarbeta med regeringen kommer det att visa sig ännu mer. Kommer det att bli en ny regering kommer vi att fortsatt jobba för detta. Det finns ingen motsättning det är bara en tidsförskjutning. 36 () replik: Så det är bara fel parti som har föreslagit att man ska lyfta fram och markera miljöfrågorna särskilt tydligt i biståndspolitiken? Det enda sättet att få fram miljöfrågorna, få fokus på dem och kunna angripa problemen med vattendammar och bristen på vatten över huvud taget är att man satsar pengar på miljön också. Det är tyvärr oftast så att kvantitet och andra åtgärder kommer före just uthållig tillväxt, och miljöfrågorna kommer i kläm. Det är därför som vi vill fokusera på det. Jag tror att det skulle innebära att vi på ett helt annat sätt kan få en bättre utveckling i världen, få tillgång till rent vatten och sunda livsmedel, om vi prioriterar att tydligt i anslagen markera att vi behöver pengar för uthållig tillväxt och miljö. 37 () replik: Det finns också i Sidas instruktioner att arbeta för detta, och det finns väldigt tydligt i vår PGU. Det handlar inte om att det är fel parti, . Det handlar om att den beslutsfattarstruktur som vi har i just nu går ut på att det största inflytandet som utövar är i budgetförhandlingar. Sedan gör vi retoriska eventuella vinster genom att stå här i kammaren och prata eller väcka motioner. Vi påverkar politiken i realiteten i en grönare inriktning genom budgetförhandlingarna. Detta har skapat reell förändring. Att stödja hade spräckt budgetöverenskommelsen. Då hade vi inte fått igenom någonting. Du har mitt moraliska stöd, och jag är glad att ni har kommit fram till till exempel insikten i vattenfrågorna som vi har drivit väldigt hårt, som jag har stått och känt mig väldigt ensam om i den här talarstolen i början av den här mandatperioden. Gång på gång har jag tagit upp vattenfrågorna och inte hört nästan någonting. börjar insikten växa. Jag är väldigt glad att ha med mig, och jag har stort förtroende åtminstone för och för delar av miljöpolitik. Jag är säker på att vi kommer att kunna samarbeta om det på olika sätt framöver. Jag säger som jag sade i förra repliken: Jag tror inte att det finns en reell motsättning mellan oss här i ambitioner, utan det handlar om i vilket forum man faktiskt skapar förändring. 38 () replik: Till att börja med vill jag gratulera till de intressanta diskussionerna angående alternativ finansiering. Det visar att tänker nytt i biståndet. Det tycker jag är glädjande. Sedan vill jag ta upp frågan om bistånd och terrorism som har talat om här och lite grann kommentera detta i förhållande till vårt förslag. Det handlar inte bara om bistånd. Vi talar om politik för global utveckling. Då handlar det om att bekämpa terrorism inom flera områden. Det är intressant att andra partier också nu börjar vakna när det gäller den här frågan, det vill säga inte bara diskuterar skyddet mot terrorism, hur vi skyddar våra medborgare med polisens hjälp, utan också hur vi går på djupet i den här frågan, hur vi gör någonting åt roten till terrorism. Då handlar det om flera olika saker som inte bara är bistånd. Bistånd är en del, men det handlar också om kultur, om utbildning. Det handlar till stor del om integration. Det handlar om jämställdhet. Det handlar om att vara tydlig i många frågor. ser det i ut så att vi inte ens har ett fristående krishanteringscentrum. Det har vi sett med plågsam tydlighet . Vi har en krisberedskapsmyndighet som inte ens har en operativ funktion, så man kan ifrågasätta om den ska finnas över huvud taget. Det är enbart stödjande verksamhet, som det så fint heter. Jag skulle vilja ställa en fråga till när det gäller bistånd och terrorism. Hur kommer det sig att inte stod bakom den KU-anmälan som jag gjorde för länge sedan, både mot statsministern och dåvarande biståndsministern angående bistånd, korruption och ? Det handlar om att massor med pengar flödar ut från och går till Palestinska myndigheten som är fullständigt korrupt. Alla de borgerliga partierna står bakom. Varför har inte modet att också ställa sig bakom detta? Vi vet alla att det är fel. Det skulle vara ett tydligt tecken i kampen mot terrorismen. Det var ett terrorattentat i nu senast . 39 () replik: Det var en lång vacker inledning som jag trodde skulle mynna ut i någonting helt annat, i roten till terrorismen och skyddet mot den. Jag tänkte förbereda mig på att säga att man då också måste visa i budgettermer att man menar allvar. Men vill landa i en diskussion om stödet till och terrorism. Problemet i handlar i korthet om att det är en konflikt mellan två parter men med en armé. Det större problemet i är den israeliska statsterrorismen. 40 () replik: Det håller jag absolut inte med om. Det handlar om någonting mycket större än så. Det handlar om att vi i västvärlden inte heller tar tydligt avstånd från de grupper som håller på med terrorism. Det är tveksamt om vi fortfarande ska ge svenskt bistånd till sådana grupper som Hamas i . verkar det som om det var Islamiska jihad. Det vet vi inte riktigt ännu, men man tror det. Jag tror att vi aldrig kommer att komma någon vart så länge vi inte verkligen visar vår avsky mot detta och tydligt visar att det är något som vi inte ska ge bistånd till. Det handlar i så fall om att ge bistånd till det palestinska fattiga folket via andra vägar. Det är här jag önskar att fler partier skulle vara betydligt mer klara och tydliga i sina åsikter i stället för att hålla med en regering som är väldigt otydlig i den här frågan och väldigt vek. 41 () replik: Jag tror inte att det finns någon i den här kammaren och i den här som inte med kraft tar avstånd från terrorism och de fullständigt demokratiskt förödande människor som tar makt och våld i sin egen hand. Det finns ingen oenighet om detta. Däremot finns det mycket utvecklingstankar och mycket reformer att göra om biståndets inriktning och innehåll. Jag upplever att vi just har börjat den processen här. Vi kommer att få bättre underlag . De utredningar vi har sett och som vi har fått på bordet kommer att ge en bättre kontroll över det multilaterala biståndet och multi-bi-biståndet. Det ser vi fram emot. Huruvida UNRWA kommer att vara med i det eller inte överlåter jag åt framtiden. Klart är att palestinska flyktingar och väldigt många palestinier är i stort behov av fortsatt stöd, både moraliskt och ekonomiskt. Den som ifrågasätter det har inte förstått någonting. Jag skulle vilja att hjälpte till och i en eventuell borgerlig valseger står för en bibehållen enprocentsnivå. Precis som själv sade i sitt anförande är biståndet i sig en av de absolut största garanterna för en fredlig värld och en positiv utveckling. Biståndsnivån, volymen, kommer vi att behöva bibehålla framöver, för det ger en större säkerhet än vad någonsin bekämpning i ord eller med retorik mot terroristgrupperingar kommer att ge. 42 () replik: Det var två aspekter som jag ville ta upp från anförande. Den första gäller det nationella budgetstödet kontra det öronmärkta biståndet. Jag tycker att visar en ganska naiv syn på det som ligger väldigt långt från den debatt som jag för med exempelvis feministiska grupper världen över och med olika personer som också är kritiska till budgetstödet. För det första är det ett stort problem med budgetstödet att man inte får en tillräckligt god insyn. En del länder som får budgetstöd är inte fullt fria demokratier, det vill säga medborgarna har inte valt ledarna. De lever i länder där man inte får tycka, tänka och tro helt fritt, vilket gör att det inte är en legitim regering. För det andra går principen bort där vi kan öronmärka bistånd. Jag pratade med en grupp afrikanska feminister som var väldigt kritiska till budgetstöd. De sade: när ni hade öronmärkt bistånd från sida till vårt land kunde vi veta att vi skulle få våra preventivmedel, att våra kvinnoprojekt skulle vara garanterade och framför allt att kvinnan skulle ha en aktiv roll. På vad sätt kommer mina rättigheter att tas upp i ett parlament där det finns en kvinna av 200 ledamöter? Männen struntar i dem. Mina rättigheter kommer inte fram. Därför tycker jag att även om nationellt budgetstöd kan vara bra i många former är det en debatt som vi måste ta. Det är den svaga människan som ska stå i centrum när vi ska lyfta den utsatta och inte regeringar som i vissa fall . Jag skulle också vilja gå in på DAC-kriterierna och militärt stöd. Från sida är vi glasklara. Man ska inte använda biståndspengar till militära insatser. Men vi gör också en skillnad på vad som händer fram till ett krig och vad som händer när kriget är över. Det finns en stor skillnad. Vi tycker att det är väldigt bra att man kan använda biståndspengar till att rehabilitera barnsoldater, till minröjning och annat. Det är faktiskt en förutsättning att man har säkerhet på fältet för att kunna föra fram de humanitära insatserna. 43 () replik: Jag tackar för intressanta frågor. Jag menar att diskussionen om utformningen av biståndet verkligen behövs. Jag är glad att tar upp den tråden . Man måste göra en nyanserad bild av mottagarländerna. Om man verkligen vill få ett innehåll i att det ska vara partnerskapsbaserat mer än någon sorts patriarkalisk eller postkolonial välgörenhet måste man utgå från att det finns vilja och kompetens i mottagarlandet att verkligen själv lyfta sig i håret, att skapa egna strukturella förutsättningar för att bekämpa sin fattigdom. Utgångspunkten måste vara hållbara, genomtänkta, progressiva fattigdomsstrategier och att hjälpa länderna att göra det själva. Hur vill vi klara av att bekämpa vår fattigdom? Om man då finner att det finns en nöjaktig nivå på administrativ kapacitet och demokrati måste man naturligtvis komma fram till ett budgetstöd, att ett förtroende ska visas. Med de krav som har hamnar vi i ungefär samma diskussion som i när man till våra kommuner hellre vill ha en påse pengar än en massa specifika öronmärkta pengar för alla möjliga krav som staten tycker är viktiga och bra. Hur ska kunna garantera att man inte med ett rent öronmärkt stöd i en massa olika program och projekt hamnar i en nykolonial attityd där vi som biståndsgivare ska tala om: Det här är bra för er? Det är en levande avvägning. Vi måste kunna spela på olika instrument. är det bra med projekt och program som är öronmärkta. ska vi kanske överväga att oftare ge ett budgetstöd. Med den inställning som har undrar jag om det till slut är någon annan än som är värdig att ta emot svenskt bistånd. 44 () replik: Visst är det det. av världens länder är fortfarande diktaturstater. av världens länder är alltså demokratier. Där finner vi många utvecklingsländer som det går helt rätt för. De satsar på att stärka kvinnors rättigheter, de satsar på progressiva reformer och seriös fattigdomsbekämpning. Jag är trött på den här diskussionen. När man från västs sida kommer med åsikter och rättigheter som faktiskt inte är västerländska rättigheter, utan FN:s deklaration om mänskliga rättigheter kallas det nykolonialism i västerländsk stil. Det handlar inte om det. Det handlar om fasta principer. Vad är viktigast att stödja eller lyfta upp en regim som kränker mänskliga rättigheter , eller säga att det finns vissa universella rättigheter och de ska alla människor, även kvinnor, i hela världen ha? När det gäller demokratibiståndet, där vi har en starkare princip än många andra partier, handlar det om att vi vill sätta det högst på agendan. Det handlar inte om att vi vill svika folken i , , eller . Det handlar om att hitta andra sätt som att jobba med NGO:er i stället, att jobba via FN-systemet, att jobba via EU-biståndet, men inte att jobba direkt. Svenska skattebetalares pengar ska ju inte gå rakt ned i diktaturers fickor. Det är det som pågår just . Det nationella budgetstödet är en stor del av det. Det missgynnar inte minst kvinnor. 45 () replik: Som jag sade tycker jag att NGO-biståndet är väldigt bra. Jag tror att det är den form som bör växa mest framöver eftersom den är mest partnerskapsinriktad och inte är på ett statligt plan. Där har vi en värdegemenskap. Du säger att du är trött på diskussionen. Ta inte upp den då. Det är precis den här svåra diskussionen som behövs om och om igen. Är det rätt eller inte rätt att ha diplomatiska förbindelser med ? Stöder vi eller stöder vi inte det zimbabwiska folket genom att ha en svensk diplomat där och stödja ekonomiskt på olika sätt? Det är en levande diskussion. Det gäller inte bara att ha principer, , utan det gäller att ha sakkunskap i varje enskilt fall och att väl avväga olika instrument. Den svartvita förenklade demokratisyn som pratar om håller inte hela vägen. Ni har också ganska ofta en diskussion i de här sammanhangen om förhållningssättet till de olika mänskliga rättighetsprinciperna. Vi har två huvudkonventioner. Den ena handlar om medborgerliga och civila rättigheter. Den andra handlar om ekonomiska och sociala rättigheter. En gång för alla måste förstå att de två är likställda. De två målsättningarna är ett. Alla FN-dokument, alla FN-deklarationer talar om att alla mänskliga rättigheter är odelbara och inbördes samspelta. Det är precis det som den här diskussionen handlar om. Att inte stödja en diktator innebär ibland att svika ett folk. Så problematiskt är det . Problematisera mer och håll inte fast vid svartvita principer som faktiskt inte håller hela vägen. 46 (): Jag vill inleda med att yrka avslag på de reservationer som har bifogats betänkandet och bifall till majoritetens ställningstagande i utrikesutskottet. behandlar vi här i kammaren utgiftsområde 7 inom internationellt bistånd.