prot · GS0984 · 2005-03-03 00:00:00 — Kanske är det lite grann så att tonläget i den här debatten, där vi ofta för en ganska hätsk diskussion även här i kammaren, gör att det är svårt att föra en vettig dialog. Där håller jag verkligen med som ville ha en mer sansad diskussion om rovdjuren. Jag rekommenderar verkligen alla som är intresserade av de här frågorna att läsa rapporten från Fjällmistra. Då kanske man får en lite annan uppfattning om hur attityderna ser ut ute i landet än man får känslan av när man bara följer med i medierna. tog också upp problemet med den genetiska utarmningen, inaveln, av varg, som är ett väldigt stort problem när det gäller att få livskraftiga vargstammar. Vi är ju eniga i utskottet om att den illegala jakten är ett väldigt stort problem för vargstammen. Den illegala jakten gör att invandrade vargar har oerhört svårt att kunna träffa andra vargar. Om vi inte med kraftfulla åtgärder kan göra någonting åt den illegala jakten är vi tvungna att börja diskutera andra lösningar. Då kanske vi får börja diskutera inplantering av varg i stället som en sista möjlighet att rädda vargstammen. Sedan tänkte jag också nämna någonting om tre av våra reservationer. Först vill jag ta upp den om minskade klövviltsstammar, reservation 16. De stora skador av älg som vi har på plantskog är ett väldigt stort problem för skogsbruket och därmed för samhällsekonomin. har vi varit ganska flata när det gäller politiska beslut för att göra någonting åt de här skadorna. Jag har funderat lite grann på vad det kan bero på. Kanske är det så att många av dem som är aktiva inom skogsnäringen och som ser de här stora ekonomiska skadorna är lite delade. Som yrkesmänniska kanske man ser de stora ekonomiska skadorna, men som en privatperson som ofta är intresserad av jakt och har det som stort fritidsintresse vill man ju gärna ha mycket att jaga. Här finns alltså en viss motsatsställning mellan att ha ett högproduktivt skogsbruk och en väldigt stor stam av klövvilt. Självklart kan både jakt och skogsbruk samsas. Men visst finns det en viss konflikt när det gäller vad man prioriterar högst. En annan reservation, nr 21, handlar om fångstredskap. Där skulle vi vilja att och tillsammans får i uppgift att gå igenom de olika typer av fällor som vi har och undersöka om man behöver se över typgodkännandet och då ta upp djurskyddsaspekterna på ett tydligare sätt. Vi tycker att det är särskilt viktigt att man ser över de fällor som syftar till att fånga levande djur. Reservation 27 handlar om djurskyddsaspekter på jakt. Jag tror ju att de allra flesta jägare vill använda sig av metoder som är så bra som möjligt ur djurskyddssynpunkt och där riskerna för till exempel skadeskjutning eller annat lidande för djuren verkligen minimeras. Därför tycker vi att det skulle vara väldigt bra om kunde enas om en utredning där man ser över jaktmetoderna ur djurskyddssynpunkt. Avslutningsvis vill jag säga att jag givetvis står bakom alla de reservationer som har i det här betänkandet. Men jag har på känn att ingen av dem kommer att vinna kammarens bifall, och därför yrkar jag inte bifall till någon av dessa. 152 () replik: Jag nämnde avsiktligt inte någonting om rovdjuren i mitt inlägg mer än när det gäller ersättningsfrågor, därför att jag tyckte att vi har behandlat de frågorna. Jag tror att alla i någon mån har berört just rovdjuren. Jag delar uppfattning att tonerna ibland är för höga i den här diskussionen och noterar bara att det inte finns någon företrädare i som säger att rovdjuren ska utrotas. Alla säger att det ska finnas rovdjur. Sedan har vi olika mått på vad som är en livskraftig stam etcetera. Då kommer vi in på genetiken. Jag har i andra sammanhang sagt att är det så att genetiken hotas på grund av att stammen är för liten och man väger in vad som kan tålas när det gäller människors sociala förutsättningar är jag beredd att diskutera inplantering eller något annat sätt som kan tillgodose detta. Det är självklart bättre att ha en liten kraftfull stam än att ha en stor degenererad stam. Min uppfattning är att § 28 är en väldigt viktig nyckel i detta. Det är en mycket pedagogisk fråga som handlar om att människor känner att de har möjlighet att ingripa om någonting inträffar. Jag hoppas att hjälper till att stödja den tanken så att vi får fram en ny § 28. Men hitintills har ingenting hänt. När det gäller djurskyddsaspekten kan jag konstatera att är ett av underlagen till regeringen som vill införa blyförbudet. Då är min fråga: På vilket sätt tänker hantera de ökade skadeskjutningsrisker som det innebär när man inte använder blykula i kulvapen? 153 () replik: Vi hade en rejäl diskussion om § 28 . Vi kan tänka oss förändringar av paragrafen, dock inte enligt förslag. Jag kan bara inte fatta hur kunde lägga fram ett sådant förslag som i praktiken skulle innebära fri jakt på varg. Frågan om blyammunition håller vi internt på att titta lite djupare på för att se vilket ställningstagande vi ska göra. 154 () replik: Det låter vällovligt att nu börjar tänka när det gäller blyförbudet. Det är bråttom. Det är kvar tills det träder i kraft när det gäller hagel och när det gäller kulor. Då hoppas jag att tar med sig just djurskyddsaspekterna. De har inte belysts tidigare i det här sammanhanget. Det är oomtvistat att detta kommer att öka svårigheten att hantera jakten på ett positivt sätt när det gäller djurskyddstillsynen. Sedan skulle jag vilja ställa en fråga till representant om anmälningsplikten vid fordonskollisioner. Varför kan inte tänka sig att stödja tanken på att polisen, likaväl som för vilt som inte tillfaller staten, faktiskt ska underrätta jakträttsinnehavaren, eftersom anmälningsplikt ändå föreligger till polismyndighet? Jag förstår inte hur resonerar när man säger bör underrätta. Det ska givetvis vara skall. Innebär det, som vi tidigare hörde från , att ni kan tänka er att stödja motionen? Vad kan vi se framöver? 155 () replik: Jag är inte så säker på hur stort problem det där är i praktiken. Det är säkert en fråga som vi kan resonera om, särskilt om det kan visa sig finnas praktiska problem att det hela inte sköts. 156 (): Ett motionsbetänkande om jakt och viltvård ger alltid anledning till debatt och diskussioner, även om vi väl känner till innehållet i motionerna . Det är en dynamisk verksamhet som förändras. Det uppstår ständigt nya problem och glädjeämnen. Det är naturen vi talar om, de djurarter som lever där och som vi människor satt oss att förvalta och reglera på olika sätt. Vi påverkar deras livsbetingelser i olika avseenden likaväl som de vilda djuren också påverkar våra liv på de platser där vi finns tillsammans. Det är många som har synpunkter. Vi har olika erfarenheter, och vi har olika förhållningssätt till jakt och viltvård. De debatter och diskussioner som vi har med varandra, och där vi ofta har olika uppfattningar, handlar i huvudsak om djurarter som vi anser fått en ovälkommen spridning, framför allt om djurarter som på olika sätt påverkar människornas dagliga arbete eller fritid. Det kan gälla skarvens spridning, sälar och fiskare som har sitt speciella förhållande till varandra. Det kan gälla älgstammens storlek i förhållande till skogsägarnas ambition att få så lite skogsskador som möjligt. Böndernas, samernas och jägarnas förhållande till rovdjur som ibland dödar tamdjur kan skapa stora konflikter om det hanteras fel. Vildsvinens utbredning norrut är en annan händelse som förtjänar uppmärksamhet. Jag vill påpeka att det handlar om landsbygdsbefolkningen som direkt påverkas även av återuppbyggnaderna av rovdjursstammarna, som våra förfäder ägnade åt att försöka utrota. Många säger att det är en känslig fråga när konflikter av olika slag uppstår i umgänget mellan människor och rovdjur. Jag tycker inte att det är en känslig fråga. Det som krävs av alla som är involverade i återuppbyggnaden av den svenska rovdjursstammen är realism och verklighetsförankring, att förstå att det inte är enkelt att ändra sedvänjor, kultur och arbetssätt som är uppbyggda under flera generationer utifrån att det nästan inte finns rovdjur, att förstå att det gäller att både ge och ta för att nå resultat i uppbyggnadsarbetet. Vi har här i beslutat om mål och riktlinjer när det gäller antal individer som kan krävas för att nå hållbara populationer. Det gör vi med utgångspunkt i och habitatdirektivet. När det gäller de fyra stora rovdjuren kan vi förmodligen säga att vi har en livskraftig björnstam, och vi har också funnit en bra förvaltningsform. Lodjuret anses ligga på gränsen när det gäller populationen. och järv har delmål som ännu inte är uppfyllda. Det rovdjur som vållar störst debatt och som det mesta kretsar kring är vargen. Den väcker starka känslor för och emot. Det är också det rovdjur som mest av alla utmanar och konfronterar landsbygdens alla invanda mönster när det gäller djurhållning, jakt med lösdrivande hund med mera. Det blir konflikter som ibland leder till skadegörelse och död både för husdjur och för vargen. Min personliga uppfattning är att den konflikten är svår att lösa med nuvarande arbetssätt. Det måste bli bättre, mer konsekvent åtgärdsinriktat samarbete mellan berörda parter för att få lugn och ro i vargstammens uppbyggnad. Det skulle förmodligen rädda liv på både tamdjur och vargar. Det är brist på inflytande lokalt och regionalt som anses mest allvarligt. De människor man träffar som har varit i konfrontation med varg på ett eller annat sätt säger att de inte har fått vara delaktiga i händelseförloppet som berört och påverkat den egna bygden. Om det enbart är en känsla eller en realitet har inte någon stor betydelse. Det finns ändå skäl att utvärdera informations- och arbetsmetoder. Vi satsar stort på information om rovdjur. Det är en viktig åtgärd för att öka förståelsen och kunskapen om rovdjuren. Men det räcker inte. Informationsinsatsen måste ibland kombineras med praktisk handling. Det är den delen av rovdjursförvaltningen som ibland inte anses fungera. Informationsinsatser är ett långsiktigt och tålmodigt arbete som kan bedrivas systematiskt, medan rovdjursstörningar bland tamboskap kräver konsekvens och snabba beslut. Det är två motsatser som ibland kräver samordning, parallellt agerande. Det är svårt men förtroendeskapande om man klarar balansakten. Vi ska inte förneka att vi får en hel del kritik omkring dessa frågor just . Det är inte så att landsbygdsbefolkning i allmänhet ogillar rovdjur. Det man ogillar är vårt sätt att hantera de problem som kan uppstå. Man säger att rovdjurspolitiken handlar mer om bevarande än förvaltning. Vi får försöka bidra till att metoder och arbetssätt fungerar bättre . Vi här i kan säkert dra vårt strå till stacken i det sammanhanget genom att ställa oss positiva om och ifall det kommer förslag till lagändringar. Det pågår arbete hos och regeringen som syftar till att minska konflikterna mellan rovdjur och husdjursägare. Det är min förhoppning att det ska gå att komma till rätta med en del av problemen inom ramen för arbetet att försöka implementera art- och habitatdirektivets artikel 16 i svensk lagstiftning. Där finns den sociala aspekten som en del av en framtida rovdjursförvaltning. Det är kanske där kan finna stöd och utforma någon form av policydokument som bättre kan fungera som styrinstrument och handlingsplan. Det man har kunnat läsa om i förslag till ändringar i jaktlagen och jaktförordningen tycker jag visar att vi är på rätt väg. Det är inte så stora åtgärder som behövs för att åstadkomma väsentliga förbättringar i umgänget mellan rovdjur och människor. Vi får förhoppningsvis snart en ny text när det gäller § 28 i jaktförordningen som blir tydligare och lättare att förstå. Detta tillsammans med implementeringen av artikel 16 i svensk lag gör att vi kommer att stå på en stabilare grund i rovdjurspolitiken och rovdjursförvaltningen. Vi får fler med oss och färre emot oss. Vi har en väl avvägd lagstiftning när det gäller fastställda mål och delmål för rovdjursstammar. Det är min förhoppning att vi också ska kunna finna förvaltningsmodeller som inger förtroende och trygghet. Det är viktigt att även de som bor på landsbygden kan känna att de har en god livskvalitet. Därför måste vi finna former för en säker livsmiljö där alla kan känna trygghet även i områden där rovdjur befinner sig. I betänkandet behandlas en stor mängd motioner, och det finns ett antal reservationer. Även om många frågor är aktuella anser vi att det just nu inte finns skäl att göra något tillkännagivande i jakt- och viltvårdsfrågor. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 157 () replik: Jag vill inleda med att yrka bifall till vår reservation nr 6, vilket jag missade i mitt anförande. Jag har med intresse lyssnat till ditt inlägg. Du har kunskap och stor erfarenhet i de här frågorna. Jag berörde i mitt anförande vikten av att saker och ting händer med de olika tillkännagivandena. Om vi ska kunna öka förståelsen för rovdjurspolitiken, som vi båda två vill, kan vi inte ha ett regelverk som är svårtolkat och otydligt utformat. Du nämnde att vi snart har en ny text framför oss. 158 () replik: Det kan jag inte svara på. Vi har, som vi hörde en tidigare talare berätta, blivit lovade att få ett nytt förslag den här våren. Det hoppas jag att vi får. Jag tror att man skulle få samma effekt som man fick när det gällde björnen. Jag bor i ett björntätt område, och innan vi fick en bra förvaltning var det väldigt bråkigt, krångligt och besvärligt. Sedan vi fick en bra förvaltning av björnen trots att vi har många fler björnar nu blev det lugnt, tyst och stilla, och allt accepteras. Jag tror att vi skulle få samma effekt. 159 () replik: Vi är många som har efterlyst en leverans, så det ser vi verkligen fram mot och skickar med. Det fanns ett tillkännagivande om sälstammen . har vi alltså uttalanden och signaler från både och Helcoms expertgrupper. Är beredd att medverka till att någonting nu äntligen händer i den frågan? 160 () replik: När det gäller sälen finns det restriktioner för att jaga säl som gör att det blir besvärligt, till exempel att man inte kan använda båt. Jag tror att det finns en förståelse för att antalet sälar behöver minska, och jag tror att det kommer ett beslut om utvidgning. 161 () replik: Jag har stor respekt för erfarenhet av de här frågorna. Jag vet att lever och verkar i naturnära områden och, som han själv angav , i mycket björntäta områden. Jag vet egentligen inte vilket ben jag ska stå på i det här sammanhanget när jag hör som företrädare för majoriteten konstatera att konflikten beror på att folk ogillar vårt sätt att hantera rovdjursfrågan, som han säger. Det är en klockren självkritik, som jag tycker att det är positivt att kommer till torgs med. Det är exakt det vi andra säger: De ogillar starkt vårt sätt att hantera den här frågan. Vårt innebär naturligtvis regeringens i vokabulär. Avslutningsvis säger han att det inte är stora åtgärder som behövs. Ännu mer förvånad blir jag då över att ingenting händer. Jag delar uppfattning att det är små saker som förmodligen behövs i detta. Ska jag tolka inlägg som att han är i opposition till regeringen, så att vi kan räkna med hans stöd i de här frågorna i fortsättningen? Det vore i så fall oerhört spännande. När det gäller 28 § har jag en enkel och rak fråga: Anser att det är rimligt att det tar att ändra en förordning? Jag tror att det var som lade sitt förslag. säger att det ska ske . När slutar våren för hans del, så att vi kan gaffla in det här? Jag återkommer när det gäller sälen. 162 () replik: Folk i de bygder där man konfronteras med rovdjur ogillar vårt sätt att hantera situationen. Jag har under den här vintern ett färskt exempel från min egen valkrets. Det var Ringvattenvargen, som vi hanterade innan någonting hände. Jag var själv där och fick väldigt många argument kring hur man tyckte att vi hanterade det. Vi kan säga att vi själva i delvis är ansvariga för det här. Vi har inte tillåtit att man har någon förvaltning för vargen, utan det är som bestämmer från fall till fall vad som ska ske. Det blir väldigt långa avstånd och svårt att hantera. Jag tror att det också handlar om att när populationen kommer upp i antal blir det mycket bättre, precis som det blev med björnen. När det gäller 28 § är det klart att vi väntar. Våren är ju sen, så det kommer nog snart. 163 () replik: Jag begär inte att ska vara meteorolog. Jag har själv varit meteorologassistent , så jag har en viss erfarenhet. Men det vore intressant att veta när tror att våren kommer. Det är viktigt i detta avseende, inte meteorologiskt, men att regeringen äntligen kan ge ett besked om att göra en förändring. I så måtto är det viktigt. Det är lite märkligt att det är först när en socialdemokratisk ledamot kommer ned i vardagens verklighet och får se hur det fungerar som det står klart hur felaktig vår politik är just när det gäller att hantera frågan om rovdjur. Det är självklart att vi ska decentralisera det. Jag lyssnade in i anförande att det egentligen är det han är ute efter. Varför kan då inte Socialdemokraterna tillmötesgå dessa människor? Varför ska man tvinga dem att gång efter annan misströsta om lagstiftarnas möjlighet att förstå och begripa? Det är orimligt att hela den socialdemokratiska gruppen ska bo uppe hos , men då hade vi naturligtvis fått ett annat resonemang. Ni måste inom ert parti lyssna på varandra. Hjälp till där, , så kanske det går lite snabbare! När det gäller säljakten skulle jag vilja fråga varför ni går emot möjligheten för yrkesfiskare att i anslutning till redskapen få jaga säl och att man därefter gör en utvärdering av detta. Jag tyckte också att jag lyssnade in i anförande att detta är ett problem. Det är just därför man inte skjuter de 170 djur som skulle få skjutas, utan man sköt ungefär hälften. Varför kan ni inte stödja en sådan försöksperiod? 164 () replik: När det först gäller hanteringen av vargen i det här fallet har jag också förståelse för och folk. Det här var en varg som man konstaterade kunde ha haft en stor betydelse för generna för kommande vargpopulationer . Jag förstår att man ville vänta i det längsta, men det blev på något sätt oacceptabelt . En sak som man också skulle kunna säga är att den här vargen tyckte om att vara bland människor. Man vet ju inte hur det skulle ha kunnat se ut om man hade fått släppa de generna vidare. Det skulle ju ha kunnat skapat nya problem. När det gäller sälen har jag inget bra svar på varför fiskarna inte har den här möjligheten. Jag är inte uppdaterad på det. Jag ska ärligt säga det. Men jag tycker att om man ska ha en bra förvaltning borde man ta de möjligheter som finns för att få en bra förvaltning, och fiskarna skulle kunna vara en del av det här. Men jag måste erkänna att jag inte exakt kan säga varför de inte är det. 165 (): är unikt genom sitt varierande landskap, och i detta landskap ska det då finnas en mångfald av flora och fauna. Därför behöver vi jakt- och viltvård. Det är ett område som jag inte är så bekant med, men jag har ändå väckt två motioner som behandlas i dagens betänkande. De handlar om vildsvin och vildgäss. Jag vill gärna ge några kommentarer så här i slutet av debatten. Jag konstaterar då först att det i betänkandet berättas om en öppenhet för olika åtgärder att komma till rätta med vildsvinsproblemet och att det kan komma ett beslut om typgodkännande av fällor, och det är bra. Jag antar att vildsvinens framfart i skog och mark är välbekant för utskottets medlemmar, och jag tror att de som har den insikten har en viktig uppgift att dementera myten att vildsvinen inte skulle göra någon skada i skogen. För många skogsägare känns det bittert att se uppbökade nysatta gran- och tallplantor. De ser fram emot nya och mer effektiva jaktmetoder. När jag skrev en motion om åtgärder mot vildgäss anade jag inte att jag hade gett mig in på minerad mark. Ornitologer hörde av sig, och jag fick höra uttrycket dum som en gås och att jag hade gett mig på stackars oskyldiga fåglar. Men vildgässen är inte bara oskyldiga fåglar på flygtur under en blå himmel. Det är definitivt inte idylliskt med stora fåglar som på höstvetefälten trampar ned veteplantorna. Och de plantor som inte trampas ned äts upp eller rycks upp med roten. När veten är snötäckt slår gässen ned på rapsen och äter upp plantorna eller trampar ned dem. Den stora mängden gäss har även medfört att vi har fått en övergödning av vattendragen i . Gåsgödseln innehåller nämligen mycket kväve och fosfor. Därför är det rimligt att vildgässens skadegörelse uppmärksammas mera och att vildgässen får jagas och att skyddsjakt på de fält som gässen skadar bör underlättas. träffade jag representanter från några handikapporganisationer, och ett av kvällens samtalsämnen var tillgänglighetsfrågor. Vi var då överens om att målet med handikappolitiken måste vara att människor med funktionshinder ska bli fullt delaktiga i arbets- och fritidsliv. Detta borde även gälla möjligheten att delta i jakt. Därför är det rimligt att människor med rörelsehinder ska kunna jaga från motordrivet fordon och att kravet på uppgift om vilket vilt som planeras att jagas eller hur många djur som planeras att fällas ska tas bort. Avslutningsvis vill jag ge en liten kommentar efter att ha läst betänkandet och hört majoritetens företrädare. Jag vill gärna lämna vidare ett av mina favorituttryck från latinet. Det lyder så här: Ut desint vires tamen est laudanda voluntas. Det lyder i översättning: Även om krafterna fattas så är dock den goda viljan berömvärd. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 10 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissonen vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2004/05:FPM43 om en gemensam syn på ekonomisk migration i EU KOM(2004)811 till socialförsäkringsutskottet 11 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2004/05:92 till finansutskottet Anmäldes och bordlades Motion med anledning av prop. 2004/05:88 Nya regler om dödförklaring /05:L11 av m.fl. (m, fp, kd, c) 13 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2004/05:1114 av ()till statsminister av seger över Nazityskland 2004/05:1115 av ()till justitieminister mot återvinning av skatter och avgifter 2004/05:1116 av ()till justitieminister om ett samlat insolvensförfarande 2004/05:1117 av ()till justitieminister av fastighetsmäklarlagen /05:1118 av ()till justitieminister av registreringsskyltar på spaningsfordon 2004/05:1119 av ()till justitieminister för pass- och körkortsfotografier 2004/05:1120 av ()till statsrådet 2004/05:1121 av (-)till statsrådet i mobilen 2004/05:1122 av ()till statsrådet transportfordon 2004/05:1123 av ()till statsrådet infrastruktur 2004/05:1124 av ()till utrikesminister kampanj och regeringens utrikespolitik /05:1125 av i (m)till utrikesminister /05:1126 av ()till utrikesminister för politiska fångar i iranska fängelser 2004/05:1127 av ()till jordbruksminister för plågsamma jaktmetoder 2004/05:1128 av ()till jordbruksminister mot tjuvfisket i /05:1129 av ()till jordbruksminister till det fjällnära jordbruket 2004/05:1130 av ()till statsrådet som avvisas utan sina föräldrar 2004/05:1131 av ()till statsrådet i studiemedelssystemet /05:1132 av ()till socialminister rätt till daglig verksamhet 2004/05:1133 av ()till statsrådet stöd till arbetslösa 2004/05:1134 av (-)till statsrådet bevarande 2004/05:1135 av ()till samhällsbyggnadsminister till vindkraftverk /05:1136 av ()till statsrådet 100-årsminnet av genom Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 14 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit