prot · GT0945 · 2005-12-06 00:00:00 — Vi kan nu med tillfredsställelse konstatera att regeringen i årets budgetproposition föreslår en ökning av anslaget till de fria grupperna med just . Av denna ökning är dock 12 miljoner en engångsanvisning. Vi anser att ökningen med ska ligga till grund för även kommande års anslag och att fördelningen av resurserna mellan de fria grupperna bör göras med såväl kvalitetsmässiga som geografiska hänsyn och också för att minska behovet av a-kassa. Liberaler älskar böcker. Det fria ordet utmanar. Vissa historiker hävdar att redan lät bränna 40 000 skriftrullar i i år därför att han fruktade deras innehåll. I brändes också böcker. Förtryckarna fruktar det fria ordet, för det fria ordet har kraft att förändra. Så länge böcker har brunnit, så länge har liberaler funnits för att brinna för böckernas rätt att existera och inte brännas på olika bål. Därför anser vi också att biblioteken behövs i IT-åldern. Biblioteken, vid sidan av skolan, utgör kärnan i det offentliga ansvaret för att ge människor goda möjligheter till ständig kunskapsinhämtning. Biblioteken ska vara lokala kunskaps- och kulturcentrum, tillgängliga för alla. Bibliotekarierna är unika i sin förmåga att söka, samla och sålla informationsflödet. Det är ingen tvekan om att denna yrkesgrupp har framtiden för sig. har många personer med bibliotekarieutbildning fått jobb i databranschen. Där finns en efterfrågan på deras förmåga att systematisera och sålla information samt på deras breda bildning. Exemplet illustrerar hur olika informationstekniker behövs och kompletterar varandra. Det finns de som tror att Internet kommer att göra bibliotek obehövliga. Det tror inte vi. Även om alla böcker som utgivits skulle finnas tillgängliga på nätet kommer biblioteken som kulturell miljö med kvalificerad personal för direkt rådgivning öga mot öga att behövas. slår därför vakt om alla människors möjlighet till kostnadsfria boklån. Det är också viktigt att den unga generationen tidigt lär sig att uppskatta litteratur. Föräldrarna har givetvis ansvar för att barnen kommer i kontakt med barnböcker. Men också barn- och ungdomsavdelningar på folkbiblioteken liksom skolbiblioteken bör prioriteras högt i de kommunala bibliotekssatsningarna. Förskola och skola har nyckelroller när det gäller att öppna dörrar till litteraturen för barn som inte växer upp i bokliga miljöer. Samarbetet mellan folkbiblioteken och skolan är viktigt. Alla barn i skolan bör få besöka folkbiblioteken och delta i bokprat. I de fall som skolbibliotek och folkbibliotek är gemensamma är det viktigt att ta hänsyn till de särskilda behov som skoleleverna har för sin kunskapsinhämtning. Det är bra att staten stöder folkbibliotekens inköp av barn- och ungdomslitteratur. Det är uppenbart att det också behövs ett statligt stöd till små bibliotek. föreslår därför en satsning på för inköp av böcker till dessa små bibliotek. Vårt kulturarv som har samlats och bevarats i museerna är en del av vårt gemensamma minne. Det är därför angeläget att vårda dessa kulturarv. Stora kulturvärden är hotade till följd av eftersatt underhåll. vill därför satsa mer än regeringen på säkerhet och vård av museernas samlingar. Till detta vill vi använda en del av de resurser som används till fri entré. anser att museerna själva ska få avgöra om de vill behålla den fria entrén eller införa avgifter. För barn och ungdomar upp till anser vi dock att alla offentligt finansierade museer ska ha fri entré. När det gäller kulturtidskrifterna är deras roll att främja utbytet av idéer och stimulera en djupare reflexion kring samhällets och kulturens utveckling. För detta finns ett statligt stöd till produktion och utveckling av kulturtidskrifter. Ett visst stöd till bibliotekens prenumerationer utgår också. Regeringen slår i årets budgetproposition ihop Litteraturstöd och Stöd till kulturtidskrifter till en anslagspost, Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter, men man föreslår ingen ökning för kulturtidskrifterna, snarare en minskning till följd av omprioriteringar och generell reduktion. vill därför vidhålla förslaget från föregående års motion om att öka anslaget till stöd till kulturtidskrifter med på produktionssidan. Detta kan medge såväl en uppräkning av stödet till de tidskrifter som befinner sig inom systemet som en viss utökning av antalet titlar som beviljats stöd. vill jag säga att jag delar syn på kritiken mot och den verksamhet som bedrivs där. I övrigt står jag bakom alla reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 1, 3 och 10. 149 (): Jag vill uppehålla mig kring idrottsfrågorna, men också snudda lite vid den ideella sektorn och avsluta med stödet till trossamfunden. Det finns över 20 000 idrottsföreningar i . Många är små, och en del är stora med över tusen medlemmar. Några har en uttalad elitinriktning, och andra satsar främst på breddverksamhet. Det finns klubbar och föreningar i både storstad och landsbygd. Alla föreningar lever under helt olika villkor. Alla är unika. Enligt en studie som publicerade har genomsnittsföreningen ungefär 271 medlemmar, 17 ideella ledare, ingen anställd personal och en årlig omsättning på . Den har ett litet, blygsamt överskott i ekonomin, och man ser ledarförsörjningen som det största framtidsproblemet. vet vi att dessa föreningar med flera tusen medlemmar, med mångmiljonomsättningar och med professionella kanslier också har sina problem. Alla klubbar som arbetar med idrott har sin egen lilla begränsade ekonomi. beslut om Handslaget skapar en kortsiktig ekonomisk möjlighet för i synnerhet många av de mindre idrottsföreningarna, men enbart . Man kan inte lösa alla problem på så . Därför vill jag fråga den regerande sidan: Vad kommer att hända sedan? Kommer vi fortsättningsvis att få del av ett ekonomiskt stöd till våra barn och ungdomar på detta område, eller kommer Handslaget att mötas med kalla handen? Det är en fråga som kanske eller kan besvara. När vi talar om idrottens samhällsnytta, om idrotten som folkhälsofaktor, om hur vi bidrar till barns och ungdomars sociala utveckling, om hur människor i idrotten upplever glädje och får del av en positiv gemenskap är det de lokala idrottsföreningarna som utgör den bästa folkbildningen. Därför måste föreningarna stödjas . Därför är det viktigt med pengar som ger effekt i träningen för pojk- eller flicklaget, i pensionärsgympan, i bassängen och i stallet. De små gemenskaperna är viktiga att utveckla och förstärka. Här finns också en viss sorts folkbildning som är värdefull att känna till. Man känner delaktighet och glädje som i sin tur förbättrar en god hälsa i vårt land. Men större frihet måste ges till dessa gemenskaper. Staten styr genom sitt ekonomiska stöd, men också genom en viss klåfingrighet, anser jag, när det gäller idrottens mål. Ett bevis för detta är förvaltning i privat regi. Där konstaterar man bland annat: Regeringen har uttalat att idrottsrörelsen själv ska ställa upp mål för sin verksamhet. hör och häpna! ställer regeringen upp mål som rör idrottens verksamhetsgrenar. anser att det är viktigt att säkra idrottens självständighet och särart. Idrottsrörelsen ska ha ett starkt stöd från samhället, men dess verksamhet ska vara självständig i förhållande till stat, kommun och näringsliv. Idrottsrörelsen är till stor glädje i arbetet för ökad integration och jämställdhet. Det finns många idrottare som är ypperliga på detta. Denna målsättning får aldrig glömmas bort eller förringas på något sätt. Därför är deklarationen om de särskilda kännetecknen för idrott och idrottens sociala funktion i ett mycket intressant initiativ som är värdefullt och viktigt att följa upp. I en av artiklarna i EU:s förslag till ny konstitution föreslogs att idrotten får en formell status. Denna hade inneburit att EU hade kunnat stödja och bidra till att främja idrottsfrågorna i . anser att idrottsfrågorna måste framhållas i de fortsatta processerna inom EU. Men blir det en liten förändring i och med att konstitutionen lades på is. Kravet på drogfrihet och god etik måste bli en självklar arbetsmodell för idrottsrörelsen och inte minst för elitidrotten. Här är idrottsrörelsen och och betydelsefulla i att förmedla etik och värderingar. Här kan man tala om en rent folkbildande verksamhet. I detta sammanhang är svensk folkbildning en effektiv kanal som ska uppmuntras och också erkännas. Därför måste varje diskussion om att utveckla idrottsrörelsen ta sin utgångspunkt i en utveckling av föreningarna. Barn och ungdomar söker sig till dessa idrottsrörelser. är eller har varit medlemmar i en idrottsförening i vårt land. Detta talar sitt tydliga språk. Men tyvärr slutar många alltför tidigt inom föreningslivet och inte minst inom idrottsvärlden. vill därför lyfta fram behovet av stöd till barn- och ungdomsidrotten för att skapa ett mer varaktigt intresse. Vi talar ofta om det livslånga lärandet. Men det kanske är dags nu att också börja tala om ett livslångt idrottande. Idrotten engagerar mig mycket. Speciellt breddidrotten är en viktig fråga för mig, och så även spontanidrotten. Vardagsmotionen är betydelsefull i detta sammanhang. Jag vill lovorda idrottsrörelsens uppmuntrande av osjälviska insatser hos människor och också den vardagliga motionen. Inte minst mina riksdagskolleger accepterade trappdagen här i huset som idrottsklubb arrangerade. Detta ger positiva och goda signaler i . I den parlamentariska utredning som arbetade med den översyn av som presenterades , Får jag lov? Om planering och byggande, lyser tyvärr spontanidrottsfrågorna med sin frånvaro. Det är frågor som vi borde aktualisera mer. Några ord om debatten avseende moms på idrottslokaler vill jag också få med. har aviserat att kommunerna från och med årsskiftet 2005/06 kan ta ut moms på lokaler och anläggningar som hyrs ut till idrottsföreningar. Det betyder att moms på ska läggas ovanpå nuvarande hyra. har ingen moms på dessa lokaler till idrotten tagits ut. beräknar att statskassan på det sättet kan få in ungefär 500 miljoner. Det innebär att idrottsföreningarna kommer att få ökade kostnader med motsvarande belopp. Jag vänder mig till de regeringsbärande partierna: Jag utgår från att ministeruttalandena jag hoppas att jag får bekräftelse på detta är sanningsenliga, det vill säga att så inte blir fallet med de . Svensk idrott lägger grunden till en bra folkhälsa. I då diskussionen handlar om att människor i allmänhet och ungdomar i synnerhet rör sig alldeles för lite skapas problem där den ideella rörelsen skulle kunna vara en hjälp. Jag vill avslutningsvis lite kort nämna anslaget till trossamfund. Det är ett annat ofta bortglömt område. Vi kristdemokrater anser anslaget vara för lågt, och det bör därför höjas. Vi avsätter lite extra resurser för det, nämligen 15 miljoner mer än regeringen. Trossamfundens verksamhet får inte nonchaleras eller glömmas bort. Människan har ett grundläggande behov av såväl fysisk aktivitet som andlig stillhet. Var och hur detta utförs är inte ämnet för den här debatten, men däremot anser vi att sjukhuskyrkan har en betydande plats i vårt samhälle. Många människor möter en professionell medmänniska på det sättet, och läkandet skulle bli bättre om det fanns mer resurser för det området. Jag yrkar bifall till reservation 21 under punkt 42, men självklart står jag bakom övriga reservationer. 150 () replik: Det är inte min mening att förlänga debatten, men eftersom jag fick några frågor vill jag naturligtvis gärna svara på dem. Dessutom är jag glad att höra tal om folkbildningens betydelse. Det är roligt att höra, när det gäller folkbildningen både som sådan och kopplingen till idrotten. Jag är också glad att höra uppfattning om idrottsrörelsen som den breda folkrörelse den är. Det är naturligtvis oerhört väsentligt att partierna lyfter upp denna fråga och verkligen talar om sina uppfattningar. En av frågorna gäller uppföljningen av Handslaget. Här har gjorts en uppföljning som Handslaget har pågått. Nu i dagarna kommer man att göra en lite större utvärdering med forskare och så vidare som ska titta på vilka effekter det har fått i olika avseenden. Det ska ligga till grund för nya ställningstaganden till nästa mandatperiod. Det var ytterligare en fråga som ställde, nämligen momsfrågan. kan självklart alltid lita på regeringen! I detta fall gäller det som finansministern har sagt. 151 () replik: Jag börjar bakifrån. Det skulle bli en alldeles för lång debatt om jag ska ge mina personliga intryck av vår nuvarande regering. Man kan nämna fastighetsskatt och annat. Vi ska inte ta in det i den här debatten, men jag känner mig oerhört sviken av regeringen. Jag är dock glad över att jag får höra att stödet till ungdomsrörelsen och idrottsvärlden, Handslaget, får finnas kvar. Mitt eget engagemang inom har visat att pengarna behövs. Det finns idrotter som har mycket pengar till förfogande, men det finns också andra idrotter som saknar medel. Därför har Handslaget blivit en stor hjälp och en kraftig förstärkning. Därför känns det bra att de delarna får finnas kvar. Låt oss då också enas om, , att vi får behålla momsreglerna. Jag skulle gärna se en vidareutveckling. Det finns andra skatteregler vi borde se över inom idrottsvärlden. Låt mig snudda vid dem. Hur upplever Wegendal möjligheterna att vi skulle kunna få enklare regler på skatteområdet inom idrottsvärlden? har haft utbildning om idrottsvärlden. Signalen är tydlig att reglerna för idrottsvärlden är för komplicerade. Jag funderar över hur våra idrottsrörelser, ungdomar, den ideella arbetskraften, kassörer som jobbar ideellt, ska orka hålla sig up-to-date med nuvarande skatteregler. 152 () replik: hörde nog inte vad jag sade. låter det på som om jag sade att pengarna ska vara kvar. Det har jag inte sagt något om. Frågan handlade om utvärderingen av Handslaget. Jag sade att utvärderingen är påbörjad . ska man gå vidare med en ytterligare utvärdering. Sedan får respektive partier göra ett ställningstagande om och hur man ska stötta idrotten. För vår del känns det naturligt att fortsätta att stötta. Det är också en ekonomisk fråga som har lite större dignitet. Jag vågar inte stå i talarstolen och säga något där. Vad avser momsfrågor och andra skattefrågor vet lika väl som jag att det sitter en utredning, Idrottens skatteutredning. De signaler som hitintills har kommit från den utredningen visar att man vill göra förenklingarna, det vill säga att just den lilla föreningen, den lilla föreningen som du och jag är aktiva i på landsbygden, ska få rimliga villkor så att den kan klara sitt styrelsearbete och kunna rekrytera sin kassör. De föreningarna ska kunna bedriva en vettig barn- och ungdomsverksamhet. Jag är ganska säker på att det kommer hyggliga förslag som kanske kan ställa upp på när de väl läggs på bord. 153 () replik: Jag tror inte att det är bara jag själv utan även andra aktiva och före detta aktiva politiker som kan få stor glädje av lite förenklade skatteregler inom idrottsvärlden. Det är viktigt att vi får arbeta vidare tillsammans i med Handslaget. Vi ska hjälpas åt att se till våra ungdomar, både killar och tjejer. De mår bra av ett samarbete inom idrottsvärlden. Därför ser jag fram emot att få ett erkännande från Socialdemokraterna med stödpartier för det förslag som förs fram från alliansen och från angående idrottspolitiken. 154 (): Det är många som har ojat sig över kulturministerns frånvaro. Men jag hade blivit ännu gladare om finansministern hade suttit här . Var är du någonstans? Han skulle ha behövt sitta här och lyssna på debatten, sätta sig in i de kulturfrågor vi diskuterar och få de grundläggande kunskaper som många av debattörerna har visat . Det är där låset på pengarna sitter. , våra s-samarbetskamrater i kulturutskottet, och vi i har inte lyckats nå fram till låset tillräckligt, fru talman. Det är väl det som är problemet. Jag ska prata om scenkonstpolitiken, teater och dans. Det är de frågorna jag har på min lott i det här utskottet. Det som är spännande, fru talman, är att det försiggår en massa olika diskussioner och debatter inom konstarterna . Inom scenkonsten sprudlar det av energi och diskussioner kring den konstnärliga kvaliteten och kring konstens organisation. Man har till och med anordnat en diskussion i , som jag och var på, under namnet Teaterfabriken som var oerhört intressant. Där tycker jag att kulturutskottets ledamöter borde vara med och lyssna, i en fullsatt hörsal, där man ifrågasätter de strukturer som vi har . Visst vore det underbart att ibland tänka sig att vi börjar om från noll, att vi lägger allting åt sidan, tar ett blankt papper och börjar skriva från början. Då tror jag att vi skulle kunna få lite annorlunda former och strukturer. Vi skulle till exempel få till stånd en struktur där dansen inte var så underordnad teatern som den är . Musikteatern skulle få ännu mer stöd och status, och framför allt tror jag att den fria scenkonsten skulle få en ännu större del av kakan. Det handlar inte om att ställa verksamheter mot varandra, men det handlar om att våga se på verkligheten och ta ställning till hur man kan förändra den. Jag tror att det var utskottets ordförande, , som tidigare sade: Men titta, det är inte så stor skillnad på alla de olika förslagen! Trots att ni från den borgerliga alliansen inte har lyckats komma med ett enigt förslag är det inte stor skillnad på det som vi gemensamt begär och det som vi gemensamt yrkar i detta betänkande och i budgeten. På ett ungefär vill vi samma sak. Okej vi vill inte skära ned folkbildningen, som vill. Annars är det inte så mycket som skiljer det är några miljoner hit och dit. Det är precis så våra förhandlingar har sett ut under det här budgetarbetet, fru talman. är inte här, som sagt var, men vi får hoppas att han läser protokollet och lär sig lite om att det finns behov även på andra sidan utgiftsområde 17. Utskottet är enigt på en punkt. Trots det väljer borgarna att reservera sig, men det får stå för dem. Utskottet är enigt vad gäller scenkonstpensionerna. Vi är arga och inte nöjda med att regeringen inte har löst den här frågan. Utskottet har påtalat det förut, och utskottet påtalar det . Det finns alltså ingen skillnad mellan oss. De borgerliga ledamöterna vill vara lite mer arga och säga grrr till regeringen, men vi gruffar åt dem när vi träffar dem i stället. Det är ett problem att man inte har löst frågan om pensionerna. PISA-förordningen har inte ersatts med de tidiga avgångarna för dansare och sångare. Det vi framför allt har sett är att man inte kan lämna den fria scenkonstens pensioner utanför när man förhandlar om det här. Det är en lite kryptisk skrivning på s. 109, måste jag tillstå, vad gäller den fria scenkonstens pensioner. Man kopplar in och Svensk Scenkonst och hänvisar till att det är ett annat slags avtalspensioner som man har inom det fria scenkonstområdet än den så kallade PISA-förordningen. Ja, det är inte bara en annan formulering; man ska över huvud taget inte blanda in PISA-förordningen och den fria scenkonsten. Det finns inte en enda person som arbetar inom den fria scenkonsten, till exempel inom dans, som någonsin har kunnat drömma om att kunna gå i pension vid 41 eller , fru talman. Det existerar inte. Det är väl någon tryckfelsnisse som har kommit in där. De kollektivavtal som gäller nu gäller alltså mellan och Teatercentrum å ena sidan och och å andra sidan. Det är alltså mellan de parterna som den fria scenkonsten inom dans och teater har ett avtal. De frilansande konstnärerna får ett skydd när de inkluderas i detta avtal, och man får betala in till pensioner och annan försäkring till sina anställda. Det är inte mer än 9 miljoner totalt, fru talman, men det var i alla fall en framgång i förhandlingarna när vi lyckades få igenom mer pengar till och till inrättandet av en dansallians. Jag ska påminna utskottet om att det tog av politiskt lobbyarbete från scenkonstsidan för att kunna bilda . har alltså inte föreslagit någon dansallians förrän vi tillsammans med regeringen, Socialdemokraterna och lagt pengar till inrättandet av en dansallians. Jag tycker att det är att ligga före sin tid, och jag tycker att det är oerhört bra. Jag undrar varför utskottet inte har stött reservation nr 5. Att använda sig av arbetsmarknadspengar, som vi nu gör inom dans- och teaterallianserna, innebär att man omvandlar pengarna till riktiga pengar, till pengar som går till anställningar, försäkringar och annat skydd för frilansarna. Det vill vi att man ska utreda för att det även ska ske för de andra kulturområdena. Men det har inte ni i de andra partierna ställt upp på. Varför har ni inte gjort det? Tycker ni inte att det är bra lösningar? Jag har hört er stå här och säga att ni tycker att är en utmärkt lösning, där man kan ta till vara de kunskaper som finns. Framför allt utsätts inte scenkonstnärerna för att gå ut i arbetslöshet, utan i stället kan de få anställning i verksamhet och också dansalliansens verksamhet och kan jobba upp sig inom de verksamheterna. Där slipper vi alltså kostnader för a-kassa och slipper alla negativa kostnader för de enskilda. Svara, alla partier: Varför ställer ni inte upp på att utreda möjligheten till alliansformer även för andra konstformer än teater och dans? Jag går över ännu mer till dansen, fru talman. har presenterat ett förslag till ett handlingsprogram för den professionella dansen. Förslaget har inte varit ute på en riktig remissrunda, men alla som är berörda har lämnat synpunkter till . Det är lite mer fylligt än det dokument man har lämnat över till regeringen. Där kan ni ta del av ett oändligt antal olika förslag. Men det kräver också att de förslagen realiseras. Vi från har redan begärt en realisering. Vi vill ha en dansproposition som tar till vara de förslag som har kommit fram. Ett av de förslagen var en dansallians. Återigen beröm till oss själva, höll jag på att säga, i den socialistiska vänsteralliansen! Jag är lite förvånad över att det inte är så många av de borgerliga partierna här som har krävt en ny regering. Annars tänkte jag instämma i det, för det behövs en ny regering till exempel med s, v och mp. Men jag ska inte säga det eftersom ingen annan har nämnt det. Det är väl ingen nyhet vad vi i har krävt för den fria scenkonsten. Det behövs till att börja med en anslagsnivåhöjning på . Det skulle vi kunna lösa genom att lägga på 20 miljoner extra utöver det som kommer tills vi når upp till en nivåhöjning på 60 miljoner och detta bara för att kunna täppa till de urgröpningar som finns i anslaget. Vi får inte glömma bort att vi som sitter här inne har ett ansvar, och även finansministern, som är någon annanstans. Vi har ett ansvar. Vi har i stort sett tvingat fram kollektivavtalslösningarna inom den fria scenkonsten, men vi tar inte ansvar för konsekvenserna av att det kostar mer pengar för den fria scenkonsten att anställa sina skådespelare och dansare. Vi har fått se vad som händer när presenterat sin anslagsfördelning till den fria scenkonstens aktörer. Vi har sett att det är färre grupper som har fått mer pengar, fler grupper som har fått mindre och vissa grupper och enskilda aktörer som har blivit helt utan pengar. Men vad tror vi egentligen? Tror vi på fullt allvar att dessa brinnande eldsjälar och konstnärer ska säga att de lägger sin konst på hyllan för att de inte fick pengar från ? Självfallet är det inte så. Jag tror inte att någon i hela sitt liv skulle kunna agera som en utövande konstnär och tänka utifrån om man får pengar från eller ej. Självfallet kommer dessa brinnande duktiga konstnärer att fortsätta utöva sin konst under ännu sämre förhållanden. Våra krav och våra beslut får konsekvenser, men frågan är vilket ansvar vi tar för de konsekvenser som det nu innebär att pengarna inte räcker till, färre grupper får mer och fler grupper får mindre, vilket innebär att några slås ut. har pratat väldigt länge om långsiktighet, och jag ska snabba mig här. Det finns en reservation som har skrivit, reservation nr 6.