prot · GS09106 · 2005-04-15 00:00:00 — Vid utvärderingen av den talade jag med lärarutbildare som säger att den sista terminen var som något slags uppsamlingstermin, där de lärarstuderande fick berätta vad de kände att de saknade efter att ha varit ute på praktik. Om de sade att det var metodik i läsinlärning så lade man in extra kurser i det den sista terminen. Om det var någon ämnesfördjupning som de behövde så lade man in det som extra ämne. Jag tycker att det är en modell som verkar fungera bra, och som kanske kan komma att utvecklas i den nya utbildningen. Jag tror nämligen benhårt på den; den kommer att bli bra. Men det är ofta problem i början, och det största problemet som jag ser det är att man startade innan examensförordningen var klar. Detta är i stort sett de funderingar som jag har. Jag undrar vad ministern säger om detta med att titta på hur den gamla utbildningen fungerade när det gäller just att göra en summering. 28 Utbildnings- och kulturminister (): Jag har inga problem med att man tittar på det här. Det viktiga för mig är att man når målen med utbildningen och att vi från centralt håll formulerar mål som är användbara och som ger tillräcklig precision och tillräcklig flexibilitet för att fungera i den breda verksamhet som det här handlar om. Det är inte en så lätt uppgift som det låter, men vi jobbar intensivt med den just . Sedan handlar det om att följa upp att målen nås. Jag kan inte spontant se några problem med det som framhåller här. I det sammanhanget vill jag gärna säga att jag, vilket inte minst har framgått av den här debatten, varit tydlig i min kritik mot dagens lärarutbildning och i mina krav på åtgärder i dagens lärarutbildning. Apropå uppföljningen vill jag gärna säga att Utbildnings- och kommer att föra samtal med varje universitet och varje högskola som ger lärarutbildning och följa upp hur de åtgärdar de brister som framkommit i extremt ambitiösa utvärdering om just deras lärarutbildning, ha en dialog med var och en. Det tror jag är väldigt viktigt. Det kommer att vara en viktig och ambitiös process, och snabb. efter att den här utvärderingen har kommit på bordet kan vi gå igenom hur man på de enskilda lärosätena nu jobbar med det här. Eftersom ingen av er nu har mer repliker vill jag för min del avsluta med att reflektera lite över det faktum att det faktiskt är rätt slående att det är en förhållandevis bred enighet, en bred samsyn, om grundläggande perspektiv i den här frågan. Det var många partier representerade. En mycket stor del av riksdag stod bakom reformen. Vi ska nu ta gemensamt ansvar för att förvalta den, vidareutveckla den och se till att den blir så bra som framtidens elever har rätt att kräva. Vi ska fortsätta att föra den här typen av dialog, och jag konstaterar att något alternativ till vår grupp inte finns. och har en totalt annorlunda syn. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:481 om värdefulla museisamlingar 29 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig om vilka åtgärder jag kan och avser att vidta för att förebygga att värdefulla kulturföremål förstörs eller förblir omöjliga att visa för allmänheten. Jag vill börja med att konstatera att en fullgod vård och en ändamålsenlig förvaring av de oersättliga föremål som kulturinstitutionerna hyser är en fråga som är av största vikt och engagerar mig djupt. För mig är det också en självklarhet att kulturinstitutionernas målsättning ska vara att en så stor del som möjligt av samlingarna ska kunna visas för allmänheten. När det gäller samlingarnas kondition är det inte, som hävdar, många museer och andra kulturinstitutioner som på grund av bristande resurser låter värdefulla kulturföremål förstöras. Visst förekommer problem, men det är viktigt att komma ihåg att alla centrala institutioner har ett ansvar för att samlingarna vårdas på bästa sätt och erhåller en ändamålsenlig förvaring. Riksdag och regering har att se till att institutionerna har rimliga förutsättningar för de beslut som fattas. De centrala museerna har fått ett tillskott i storleksordningen , vilket innebär en drygt 30-procentig ökning av anslaget. Anslaget till de centrala museerna uppgår till totalt . Inom befintlig budgetram är det i första hand institutionerna själva som beslutar hur prioriteringen sker mellan olika verksamhetsområden. I detta sammanhang vill jag också nämna att regeringen beslutade att verksamheten , som erbjuder ändamålsenlig vård och förvaring till främst statliga institutioner, skulle fortsätta att bedrivas i statlig regi genom . Beslutet förbättrade förutsättningarna för samlingarnas vård och långsiktiga bevarande och är dessutom en verksamhet som har potential att utvecklas. Jag vill också påminna om tidigare års så kallade Sesamprojekt där staten i en kraftfull satsning förenade behovet av vård och konservering av viktiga delar av de museala samlingarna med behovet av meningsfulla arbetsmarknadsinsatser. anslogs för denna satsning på registrering, dokumentation, vård, konservering och magasinering av föremålssamlingar. Utvärderingen visar att gett många goda resultat. Projektet har bland annat lett till en permanent förbättring av överblicken över samlingarna som arbetet med vård, konservering och registrering av föremål har snabbats upp. Dessutom fick ungefär en tredjedel av de projektanställda någon form av fortsatt anställning i samma institution efter projekttiden som arbetslösa akademiker fick välbehövlig arbetslivserfarenhet. När det gäller de senaste årens debatt om Teatermuseums samlingar är det regeringens åsikt att det är styrelsens ansvar att göra de nödvändiga prioriteringarna för att lösa de problem som uppstått. Styrelsen har i det här hänseendet upprättat, precis som nämner, en vårdplan med kostnadsberäknade och prioritetsordnade insatser som också ligger till grund för Teatermuseums budgetunderlag inför den kommande perioden 20062008. Jag vill också i detta sammanhang citera Stiftelsen verksamhetsberättelse , där det påpekas att omfattningen av skadorna betydligt överdrivits i media. Slutligen har regeringen i budgetpropositionen 2005 aviserat att man avser att göra en översyn av scenkonstens dokumentation. Direktiven för den utredningen bereds just nu inom . När det gäller den både intressanta och angelägna verksamheten på Stiftelsen Motorfabriken i är det viktigt att hålla i minnet att staten inte är huvudman för det museet. I samband med regeringens satsning på industrisamhällets kulturarv tilldelades dock Motorfabriken bidragsmedel som fabriksbyggnaden har restaurerats med huvudsakligen statliga medel för . 30 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret, inklusive att vi har lyckats komma överens om en gemensam dag då vi båda var här. När man tittar ut över kammaren förstår man att folk är väldigt flitiga ute i landet. Så är det ju. Jag vill också, innan jag går in på svaret och eftersom statsrådet , herr talman, är en mycket skicklig polemiker, erinra om att han måste ha överseende med att jag är en produkt av det utbildningssystem som så häftigt dömdes ut alldeles och inte av dagens demokratiska kunskapsinriktade utbildningssystem. Om man sedan kommer till själva sakfrågan ställde jag den här frågan till statsrådets företrädare statsrådet . Då var arbetet i regeringen så fördelat att det var statsrådet som svarade på frågan. har det gått tillbaka till någon annan ordning efter det svaret . Statsrådet var väldigt nöjd med sitt svar, ska jag säga, för han sade: Fru talman! Det är få gånger som jag har varit så nöjd med ett interpellationssvar som den här gången. Jag trodde att jag hade förstått frågan och för en gångs skull levererat ett ordentligt klarläggande svar på den fråga som jag hade uppfattat. Men så var ju inte fallet. har jag efter detta, inspirerad av statsrådet , gjort en mindre undersökning. Min verklighetsbild stämmer då inte alls överens med statsrådet , ska jag gärna säga. Jag har helt avvikande synpunkter. Jag tillät mig till exempel att ringa till det museum som ligger geografiskt närmast mig, nämligen . Jag fick då beskedet därifrån att av de musealt värdefulla föremål som finns där ungefär nio miljoner har man registrerat och dokumenterat som man kan ställa ut. Så är det på väldigt många av våra viktigaste museer. Man har inte tillräckliga resurser för att göra någonting. Regeringen har valt en annan väg, och det kan man diskutera, nämligen att satsa pengar på gratis inträde på de här museerna. I den bemärkelse som jag har tagit upp får man citera en berömd löpsedel, herr talman, från , som gällde energikrisen: Ingenting har hänt. Det är det som är det stora problemet. Statsrådet refererar till . Det är en museal upplysning. Det är ju avslutat . Problemet är att ingenting har hänt sedan man avslutade det projektet. Jag gjorde en kontroll på Ams, även om man kan diskutera hur lätt det är att tränga in i statistiken. Det finns många akademiskt utbildade som vill ha museiarbeten av olika slag. Men regeringen och det är väldokumenterat genom svaret kör stuprörsprincipen som till exempel när det gäller . Det är en uppgift. Att det finns arbetslösa akademiker inom Ams som skulle kunna göra insatser här fungerar inte om man kör denna stuprörsprincip. Det är min huvudkritik. Jag är inte i första hand ute efter högre anslag. Det finns många andra som vill ha det. Däremot är jag väldigt intresserad av att få ökad effektivitet och av att fler människor kan syssla med saker som samhället har nytta och glädje av utan att det kostar mer. Jag står fast vid att där har ingenting hänt. Det finns mycket för regeringen att göra på den punkten. Jag återkommer med flera synpunkter. 31 (): Jag kan inte låta bli att göra en reflexion. Jag visste inte att är så ung att han är en produkt av dagens utbildning. Jag kanske ska tolka det som att journalistutbildningen är lika valfri som dagens lärarutbildning. Då förstår jag också varför många journalister fokuserar på att se på hur vi politiker sköter eller missköter vårt jobb. Det var perfekt att vi hade , som ministern lyfter fram. Det var många föremål som räddades genom det. Från håll jobbar vi oförtrutet och det har vi gjort för att detta ska utvecklas till att också bli ett Fotosesam. ser vi att många foton av olika slag förstörs i samlingar runtom i landet. Jag kan inte undgå att halka in på frågan om filmarkivet och hur filmerna ska bevaras. Det är också värdefulla föremål som vi måste vara rädda om. Efter samtal med i går vet jag att är oerhört oroligt för att det inte tillförs pengar till . Det är också oerhört viktigt att bevara. Museiföremålen ska visas för allmänheten, säger ministern i svaret till . Samlingarna är väldigt stora och ofta samlade på centrala museer i vår huvudstad. Man förvarar dem där med motiveringen att fynden är av stort värde för hela landet. De placeras i förråd som ingen någonsin kan se. Vi i anser att de ska visas så nära fyndplatsen som möjligt. Det är många av oss i kulturutskottet som ställer upp på det. Jag, som kommer från , har sagt att vi har väldigt ont om föremål. När de skickas till och läggs i Historiska museets källare har vi ju väldigt lite att se på. största silverskatt, , hoppades jag att vi skulle kunna få hem till om vi kunde garantera säkerheten för att kunna visa den så nära fyndplatsen som möjligt. Vi fick svaret att man gärna lånar ut material. Vi fick låna Stigeskatten . När ville låna hem material i samband med heliga minnesår fick de avslag. Det kan man inte tolka som att man gärna lånar ut. Motivet är att forskare vill ha tillgång till museiföremålen. De ligger på många ställen där det är problem med förvaringen, som påpekar. Det borde ju vara bättre att ta dem till andra ställen i landet, inte minst med tanke på regeringens politik att införa fri entré på statliga museer för att många fler ska besöka museer. Ministern borde kunna inse att vi skulle få oändligt många fler museibesökare runtom i landet om man tillät att föremålen visas så nära fyndplatsen som möjligt. Det skulle också bli stimulerande för forskare att se den miljö där fyndet har hittats. Som lärare var jag avundsjuk på Stockholmslärarna som har så många saker som man kan se, medan vi ute i landet har svårigheter att visa fysiska saker som det vore viktigt att skolelever fick ta del av. 32 Utbildnings- och kulturminister (): Man får nästan mindervärdeskomplex när man ska debattera med en sådan polemiker som . Först var det den gamla skolan. När jag betraktar och min hårfärg, höga panna och klädedräkt undrar jag om vi inte gick i ungefär samma skola. Vi har tidigare diskuterat frågor om skolutbildningens kvalitet. Vi debatterade frågor kring räknekonsten i . Det handlade om hur man räknar nollor och decimaler vid multiplikation. Jag ska inte återkomma till det , men det är ett kärt ämne oss emellan. Den huvudkritik som för fram är att vi inte gör tillräckligt många riktiga Amsjobb när det behövs insatser av typ Motorfabriken och annat. Jag ser att nickar. Om jag inte missförstod alltsammans i går och tidigare under mitt politiska liv är det uppfattning att Amsjobb inte är några riktiga jobb. Amsjobb är något kosmetiskt. De är till för att dölja arbetslösheten. De finns av statistiska skäl. De är något som vi socialdemokrater tillgriper på grund av någon sorts populism. Jag välkomnar mycket klokare, nyktrare och rimligare hållning. Jag är glad för den. I går vidtog vi ett antal åtgärder som kommer att gå i rätt riktning. Den viktigaste var att vi gjorde lönebidragen mer generösa så att fler organisationer, som Motorfabriken , länsmuseerna och många andra, på ett mer kostnadseffektivt sätt kan anställa människor för den här typen av arbetsuppgifter med hjälp av statliga pengar. pratar också om föremålsvård och föremålsvisning. Jag tycker naturligtvis att det är bättre att visa föremålen än att ha dem i källaren. Det är bättre att visa föremål nära fyndplatsen än att ha dem i källaren i . Jag tycker att det är en rimlig utgångspunkt, även om jag inser att när fattar sina beslut det är de som fattar besluten har de också ett antal andra saker att väga in. Att detta skulle vitalisera museerna i kan jag inte se som en patentlösning. Vi har just genomfört en vitaliseringsreform för museerna. Den har inneburit hundratusentals nya besökare på våra museer . Jag gillar att museerna blir vitalare. Jag gillar att de får fler besökare och blir mer centrala i samhällslivet och uppmärksammas mer av fler människor, inte minst barn. Jag kan inte förstå och jag kan inte acceptera att ni ställer de viktiga frågorna om föremålsvården mot ansträngningarna att få besökare till de museer som finns. Varför ska vi ha färre besökare? Varför vill ni som kulturpolitisk huvudfråga göra det dyrare att gå på museum? Varför kan ni inte hitta någon enda viktigare kulturpolitisk reform att marknadsföra, slåss för, utmana till debatt kring i kammaren än att försvåra för vanliga människor, skolklasser och familjer att gå på museer? Jag begriper det inte. Varför är det just den här posten i hela statsbudgeten att göra det dyrare och svårare att gå på museum som ska bära allt det ni vill göra på det här viktiga området? som ni föraktar Ams och Ams olika insatser vill ni göra detta. Jag begriper det inte. Förklara hur det hänger ihop. Varför vill ni försämra museerna? 33 (): Bortsett från vad som förevarit tidigare tycker jag att vi ska ha en god debattnivå. I den bemärkelsen tycker jag att den beskrivning statsrådet gör av Ams- och arbetsmarknadspolitik är helt felaktig. Det var samma sak med skolpolitiken. Vill man ha en dålig debatt ska man göra på det sättet. Det är inte så att vi vill ha bort verksamheterna som sätter folk i arbete. Tvärtom vill vi ha ökad effektivitet, och där tror statsrådet att Ams är det enda saliggörande. Det tror inte vi. Det är möjligt att jag också ger en felaktig beskrivning, men statsrådet kan väl avhålla sig från att säga att vi vill ha bort verksamheterna. Vi vill hela min interpellation är ett uttryck för detta att folk som har kunskaper och som vill arbeta också ska få möjlighet till detta utan att hamna i det som jag kallar stuprörsprincipen: att olika regelverk sätter gränser för vad man kan göra. Det finns väldigt många museer i det här landet, vill jag påstå, som med glädje skulle ta emot dem som vill arbeta och därmed få en social gemenskap och kunna göra väldigt mycket. Här motverkar tyvärr reglerna varandra på olika sätt. Det vore väldigt konstigt om inte statsrådet kunde medge detta. Jag tycker också att det är väldigt viktigt med Fotosesam, som tar upp, och att vi får en fortsättning på detta projekt. Jag tror, precis som statsrådet också var inne på, att detta har varit en väldigt bra och stimulerande verksamhet och att den behöver utvecklas. Det handlar ju inte bara om de nuvarande museerna; vi har annan fantastisk historia där man också behöver hjälp för att komma i gång och där det behövs ganska små insatser. Vi har hela industrihistorien som behöver skrivas. Den fackliga historien behöver också skrivas. Vi har föreningar som gör jättejobb, olika hembygdsföreningar och så vidare. Vi har stadshistorier, där det dock ofta är finansiering. Det är olika sådana saker man kan göra. Statsrådet kommer till sin stora reform och sin företrädares stora fråga, nämligen gratis inträde. Den kan man diskutera, som jag sade, men på en punkt kan man inte diskutera den, statsrådet, nämligen beskrivningen av vad de andra partierna som var emot detta vill. Man kan inte stå och säga i riksdag att vi inte vill att skolklasser ska tas in. Vi har ju sagt att det ska vara gratis inträde på dessa museer fram till . Det är ganska få skolklasser där eleverna är . Någon rim och reson måste det vara också i statsrådets beskrivning av motståndarna! Om man sedan har 100 miljoner, 190 miljoner eller vad det kan ha varit jag kommer inte ihåg exakt hur stor siffran var kan man fråga sig: Är det rimligt att satsa detta på de 19 statliga museer som finns? Det finns ju ungefär 400 museer totalt i landet, och de sitter i en annan konkurrenssituation. Jag bor i numera, och nästan alla dessa miljoner går till . Vi har och i och något till, men nästan alla dessa pengar går till . Hur är det med ? Hur är det med Jamtli i ? Hur är det med museerna i före detta ? Det finns olika sätt att se på detta utan att man behöver vara motståndare till en utveckling här. Jag tror inte heller att de här pengarna är hela lösningen. Vi måste utveckla museiverksamheten så att den blir engagerande, inte minst för ungdomar. Det finns många bra exempel på detta. Mer initiativrikedom på det här området är vad jag tror behövs, inte klagomål på att oppositionen har en annan politik. 34 (): Man ska visa föremål nära fyndplatsen tack, kulturministern! behöver jag nog inte ens skriva in det i motion . får vi majoritet för det, för nu står det antagligen redan i regeringens budget härligt! Det tackar jag för. Sedan sade ministern: Jag ser inte hur man kan vitalisera museerna med detta. Då blev jag förvånad. Jag hoppas att det var ett missförstånd. För mig kändes det ungefär som att det inte hade någon betydelse att man visade dessa saker. Jag förstår av ministerns nickningar nu att det var ett missförstånd, och det var ju väldigt bra. Jag vet nämligen hur man i har efterfrågat de gamla historiska utställningar som fanns Högomsmannen från vikingatiden, träpatronen Bünslows matsal och så vidare innan man bytte från det gamla museet till Kulturmagasinet. Detta är av stort värde för dem som bor där. lyfte fram detta med museerna, och jag håller fullständigt med honom: Det går inte att beskriva det på det sätt som kulturministern gjorde. Vi har sagt att det ska vara gratis under och sedan kan man betala. Det beror på att vi faktiskt har talat med flera olika museer och fått reda på att de ser ökade kostnader med en ökad tillströmning av folk. De måste ha mer toaletter och mer vakter, det blir större slitage och så vidare, vilket gör att det blir dyrare. har visserligen de statliga museerna till en början fått statliga pengar till upprustning, men vad händer successivt efteråt? Vi måste tänka framåt. Vi vill inte se mer och mer nedslitna museer och fler föremål som man inte har råd att rusta upp, vilket interpellationen handlade om. Sedan skulle jag väldigt gärna vilja få svar på detta med Fotosesam. Ministern gav mig löfte om att lyfta fram det när jag pratade med honom före debatten. 35 Utbildnings- och kulturminister (): svingar sig upp på höga höjder i argumentationstrapetsen när det gäller felbeskrivning av debattmotståndarens positioner. Jag beklagar om jag i debatten i går missuppfattade skepsisen och distansen till satsningen på Ams och åtgärderna där, men ska inte försöka påstå att detta är det enda regeringen har att komma med mot arbetslösheten och det enda regeringen gör för att få tillväxt och sysselsättning i . Sopa lite rent framför den egna dörren också! Det gäller också frågan om vad reformen att vitalisera museerna och göra museerna viktigare för folk kostar. Vi har inte satsat 200 miljoner tyvärr, höll jag på att säga. Vi har satsat strax under 100 miljoner, närmare bestämt 96 miljoner. En betydande del av de pengarna detta säger jag också till går till mer personal, till mer städning och till anpassning av exempelvis toaletter. Titta på hur har byggt om för att möjliggöra det här! Och inkomstbortfallet av att avskaffa biljetterna är kanske hälften av det här beloppet. Snedvrid inte beskrivningen av min politik, så går det lite bättre! Även jag tycker att det är ett problem att så många statliga museer ligger i . Jag tycker att det var bra att man etablerade i . Jag kommer inte ihåg hur något av era partier röstade om detta, men jag utgår av den nuvarande diskussionen från att ni var för det och är för det . Men staten satsar också betydande belopp på att stärka den regionala kulturen, på att stärka landstingens och kommunernas möjligheter att bedriva kulturpolitik och satsa på de regionala museerna. och höjs anslagen på detta område med 22 miljoner. Om staten tar ansvar för de institutioner man själv äger och driver och öppnar dem så att fler kan ha nytta och glädje och få inspiration och stimulans av dem ska vi inte skällas ut för att vi inte håller dem stängda, slutna och dåliga för att stärka konkurrenternas förmåga att locka besökare på andra håll. Jag vill stärka dem också, men då måste de huvudmännen ta ett stort ansvar. Vi ger ett handtag genom att öka anslagen, och det tror jag är välkommet. Men de hundratusentals människor som har sökt sig till museerna bara i början av det här året, vad ska vi säga till dem? Gå på bandy i stället! Gör något annat! Här blir det en massa folk på museerna, och det vill vi inte ha för då kan det bli slitage! De här museerna är inte till för att slitas; de här museerna är till för att bevaras! Den politiken vill inte jag ha. Jag kan inte förstå de kulturpolitiska avvägningar ni gör som innebär att ert kulturpolitiska huvudkrav är att det ska bli dyrare på museum med färre besökare och mindre slitage på museerna. Om ni vill prioritera den viktiga frågan jag tycker också att den är viktig om vården av föremålen i våra museers samlingar, varför ställa den mot det mest fantastiska framsteg som gjorts på museiområdet på mången god dag? Varför inte ställa det mot något annat i era väldiga budgetalternativ, där ni har sådana kataloger på reformer och glädjeämnen åt alla håll och kanter? Varför ska ni ta det just av det här som har blåst liv i museisektorn och satt museivärlden i fokus för kulturjournalister, för medier, för medborgare och andra? Anslut er i stället till oss i vår glädje över att vi blåser liv i den här sektorn. 36 (): Det finns en viss risk att det blir en diskussion om en fråga som inte jag hade ställt över huvud taget, nämligen pengarna. Men det är klart att det är intressant. Vi har ju väldigt många besökare på museerna. På de ungefär 400 museer vi har är det 16,3 miljoner besökare . Det är riktigt. På de statliga museerna är det en mindre del.