prot · GS0999 · 2005-04-06 00:00:00 — Denna brist på ansvar för skattemedlens användning på ohälsoområdet har utskottsmajoriteten visat prov på tidigare i frågan. Vi nämner en del om det i vår motion. Jag tänker närmast på det beslut som tog om finansiell samordning . Där har inte särskilt mycket kommit i gång. Det är trevande uppstarter på några håll ute i landet. Och de framgångsrika Socsamförsöken med stark lokal prägel känner sig nu hotade genom de begränsningar som detta riksdagsbeslut har givit dem. Från liberalt håll ser vi alla möjligheter till en samordning. Vi vill ha en finansiell samordning värd namnet och med utrymme för lokala variationer som innebär att två eller flera parter kan delta. Vi vill pröva möjligheterna att skapa vårdregioner med ett gemensamt ansvar för sjukförsäkring och sjukvårdsresurser. Vi vill också att den som har fått ett beslut om rehabilitering verkligen ska garanteras att planen blir genomförd genom en rehabiliteringsgaranti. Jag har här uppehållit mig vid dagens brister kring effektiviteten i användandet av nära en miljard i skattemedel , hur de oklara målen drabbar alla hundratusentals sjukskrivna och förtidspensionerade och utskottsmajoritetens bristande ansvar när det gäller att ställa krav på regeringen att agera för en förändring. Men det finns ytterligare en part som är starkt berörd av att reglerna är otydliga i det här fallet, och denna part är arbetsgivarna. konstaterar att det finns en oklarhet om gränsen för arbetsgivarens förstahandsansvar och innebörden av samordningsansvar. Oklarheterna leder dels till onödiga diskussioner om kostnadsansvar med försenade åtgärder som följd, dels till rena förhandlingssituationer mellan kassan och arbetsgivare. Så kan vi naturligtvis inte ha det. Jag och delar helt uppfattning att det måste bli klarhet i hur medlen ska användas i relation till arbetsgivarens ansvar och hur kostnaderna ska hanteras. Vem som ska stå för fiolerna kan inte vara föremål för förhandling inom ramen för ett socialförsäkringssystem som ska stå för likformighet och rättvisa. 84 (): kritik av köp av rehabiliteringstjänster kan ses som en relevant kritik. Men egentligen är det inte kassans fel utan regeringens, som har gett helt felaktiga förutsättningar. Utskottet erkänner detta i betänkandet, och därmed har den kritik som med flera formulerat nått fram till mottagaren. Det kan inte vara något egenvärde i att regeringen agerar arbetsledare för vår nya försäkringskassa om inte målet att rehabilitera människor tillbaka till arbete uppnås på ett nöjaktigt sätt. har i detta betänkande ställt sig bakom reservation 1 under punkt 1, vilken jag härmed yrkar bifall till. har med tacksamhet noterat kritik och anser att regeringen i första hand och i möjligaste mån omgående ska ta till sig denna kritik. Det är inte rätt för enskilda människor att gång på gång återplaceras i köer för att vänta på verkningsfulla rehabiliteringsinsatser. Tanken med rehabiliteringen är lovvärd och ska eftersträvas i möjligaste grad. Detta är vi säkert alla överens om. Men vi är inte eniga om takten i hur regeringen låter utföra sitt uppdrag. har i sin motion om ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp under detta riksdagsår aktualiserat frågan om en rehabiliteringsförsäkring. Jag ska inte ta tid med att gå igenom principerna i denna försäkring här och , men jag vill referera till våra förslag om effekten av att det enligt vår uppfattning endast borde finnas en offentlig aktör, i stället för som fyra: landstingens hälso- och sjukvård, kommunens socialtjänst, statens arbetsförmedling och . Ett av våra syften med en rehabiliteringsförsäkringen är att höja effektiviteten. Det är just detta som kritiserar rehabiliteringsarbetet för, nämligen att det går alltför långsamt. Ett annat skäl till kritik är att vi noterar olika behandling av lika ärenden över vårt avlånga land. Detta är inte förenligt med nuvarande lagstiftning. Men säkerligen kommer nya att förbättra detta just genom att vi nu har en gemensam administration och därmed lagstiftning, bedömning och handläggning för alla medborgare som är i kontakt med kassan och i detta sammanhang dess rehabilitering. Det är således av största vikt att får tydligare regler och mål avseende köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster. anser att vi måste få en bättre behandling och snabbare återställning av människor som av en eller annan anledning, under , tvingats lämna arbetsmarknaden. Kostnaderna för återföring av arbetskraft till arbete minskar och så även kostnaderna för sjukskrivningarna. har påtalat behovet av avstämningsmöten. Vi tror att dessa insatser aktivt bidrar till att minska den totala ohälsan. Vi ser därför tacksamt på att det noteras av hela utskottet och att man har insett behovet av dessa insatser. I enlighet med skrivelse vill vi, som är skrivet i reservation 1, att regeringen ska initiera en översyn av lagen om allmän försäkring i syfte att klargöra gränsdragningen mellan och arbetsgivarens ansvar för rehabilitering samt förbättra styrning, ledning och uppföljning av arbete inom rehabiliteringsområdet. 85 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna nr 1 och nr 4, men jag står självfallet bakom övriga reservationer där förekommer. delar de åsikter som förs fram i granskning av köp av tjänster för rehabilitering. Vi har också upprepade gånger riktat stark kritik mot regeringen, mot och mot de systemfel som finns för att anvisade medel till rehabilitering inte har använts, och det i ett läge där behoven vuxit kraftigt. Vi delar i huvudsak styrelses kritik och anser att ska bifalla förslag och hänvisar till reservation 1. I styrelses framställning pekar man på behovet av att tydligare klargöra ansvarfördelningen mellan arbetsgivare och försäkringskassa. har tidigare i motioner föreslagit att ska ha huvudansvaret för att genomföra rehabiliteringsutredningar. Vi anser att arbetsgivarens ansvar för detta ofta leder till onödiga förseningar som innebär att det tar innan rehabiliteringsåtgärder sätts in, detta trots att man är medveten om att tidiga insatser oftast leder till snabbare återgång till arbete. Jag vill tillägga att vi är medvetna om att det finns många större arbetsgivare som har byggt ut funktionen för att snabbt göra rehabiliteringsutredningar. Men sent insatta åtgärder försvårar i sin tur en framgångsrik rehabilitering och minskar utsikten för den sjukskrivne att kunna återgå till arbete. Här har vi utvecklat våra åsikter i en reservation, nr 2. har föreslagit kraftigt ökade anslag till för rehabiliteringsåtgärder. Dessa resurser bör också kunna komma långtidssjukskrivna som kan rehabiliteras för återgång till sin tidigare arbetsplats till del. Den tydligare ansvarsfördelning som eftersträvas mellan försäkringskassa och arbetsgivare bör ta sin utgångspunkt i att har ett övergripande ansvar för att rehabilitering kommer alla långtidssjukskrivna till del inom ramen för en tidseffektiv process, något som inte bör utesluta att arbetsgivarna tilldelas väl definierade uppgifter inom rehabiliteringsarbetet. Vi har också i en reservation, gemensam med flera partier, utvecklat vårt krav på en rehabiliteringsgaranti. Jag nöjer mig med att i den delen hänvisa till reservation nr 3. För att man ska kunna åstadkomma ett effektivt rehabiliteringsarbete är det ofta av stor vikt att framför allt och sjukvårdens men i många fall även arbetsförmedlingens och insatser kan samordnas på ett effektivt sätt. Under förra riksdagsåret, som har omnämnts här i debatten, fattade ett beslut om att tillåta finansiell samordning men inom ramar som var så snäva att man kunde förutse att möjligheten inte skulle komma till någon större allmän användning. Dessa farhågor, som bland annat har framförts av , har så här långt besannats. Det är hög tid att förändringar görs i syfte att vidga regelverket när det gäller målgrupp, deltagande myndigheter och samordnade belopp. Den finansiella samordningen måste ges betydligt mer tillåtande former. Det är också redovisat i vår reservation nr 4. 86 (): I detta betänkande behandlas styrelses framställning angående köp av tjänster för rehabilitering. I framställningen begärs att regeringen dels ska klargöra gränsdragningen mellan och arbetsgivarens ansvar för rehabilitering, dels ska vidta åtgärder för att förbättra styrning, ledning och uppföljning av arbete inom rehabiliteringsområdet. disponerade försäkringskassorna nära för köp av rehabiliteringstjänster. De övergripande slutsatserna i granskning är att det saknas tydliga mål och regler för försäkringskassornas köp av dessa tjänster. Detta innebär i sin tur att ansvarsfördelningen mellan försäkringskassa och arbetsgivare är otydlig som det blir svårt att följa upp effekterna av insatserna. En annan viktig fråga som uppmärksammas i granskningen är att det finns skillnader i rättstillämpningen mellan olika kassor och handläggare. Därmed finns det en risk för att sjukskrivna inte behandlas likvärdigt. Styrelsen föreslår att begär att regeringen dels ska initiera en översyn av lagen om allmän försäkring i syfte att klargöra gränsdragningen mellan och arbetsgivarens ansvar för rehabilitering, dels ska vidta åtgärder för att förbättra styrning, ledning och uppföljning av arbete inom rehabiliteringsområdet. Vi har i utskottet träffat representanter för regeringen och som beskriver kritiken som adekvat. Man välkomnar den, och man kommer att vidta åtgärder för att avhjälpa bristerna. Det här är ju vår uppgift som riksdagsledamöter att ta itu med. Jag tänkte bara tala om att det finns ett alldeles förträffligt blad om kontrollmakt. Det är faktablad nr 13, och det finns på massor av språk. Där tas då upp just de här sakerna, att revisionen är en av fem punkter som är oerhört viktiga, och att de nämns i ett särskilt kapitel i regeringsformen. Det är mycket användbart. redovisades , vilket innebär att det inte fanns förutsättningar för regeringen att kommentera den i budgetpropositionen. Däremot anger regeringen i budgetpropositionen att man har för avsikt att ge en särskild utredare uppdraget att göra en översyn av arbetsgivarens rehabiliteringsansvar, hur pengarna bör användas och vad det får för konsekvenser för bland annat försäkrade och småföretagare. Ett syfte är att stärka arbetsgivarens ansvar att göra en rehabiliteringsutredning och att vidta nödvändiga rehabiliteringsåtgärder för den enskilde så snart det är medicinskt lämpligt. Avsikten är också att utreda i vilka fall som ska kunna köpa arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster. Och i den här utredningen kommer att ingå som en del i underlaget. Från är en myndighet. Syftet med förstatligandet var bland annat att socialförsäkringens administration skulle få bättre förutsättningar att fullgöra sitt uppdrag. Förutsättningarna för en tydligare och bättre styrning och ledning av verksamheten har ökat, och de samlade resurserna kan utnyttjas på ett effektivare sätt. Bland annat finns det större möjligheter att motverka skillnader i rättstilllämpningen. Just , som vi tidigare hörde här, arbetar med att utfärda riktlinjer för hur medlen för köp av utredningar och arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster ska användas. Det är alltså nationella regler, och jag tror nästan att de rentav är klara. Det som då skiljer oss åt i redovisningarna härifrån är att vi från majoriteten anser att begäran, i och med de här åtgärderna, uppfylls utan ett tillkännagivande. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Vi kan titta både bakåt och framåt när det gäller vad som pågår inom ohälsoområdet. Vi har ganska här i kammaren fattat många beslut. Vi har reformerat sjukskrivningsprocessen. Vi har infört avstämningsmöten och krav på rehabiliteringsutredningar. Vi har gjort det möjligt för försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommuner och landsting att organisera finansiell samordning och använda av hela sjukpenninganslaget för gemensamma rehabiliteringsinsatser. Det är nästan som finns till förfogande där. Vi har också fått fart på processen, bland annat med ekonomiska drivkrafter. Arbetsgivaren ska komma med en rehabiliteringsutredning, och efter det att den har kommit in ska kassan upprätta en rehabiliteringsplan. Vi har en mycket intressant utredning av som lades fram . Regeringen hade bett henne utreda de här sakerna och titta på i vilken omfattning människor sjukskrivs och på problem inom hälso- och sjukvården. Hon pekar på brist på samverkan, kunskap och ledning. Vi har fått utredningarna till utskottet så vi kan läsa dem allihopa. Det är oerhört intressant. Hon beskriver ett trendbrott i samarbetet mellan landsting och försäkringskassa. Man gör gemensamma handlingsplaner. Det händer saker. Man planerar flera sjukskrivningskommittéer. Det pågår väldigt många intressanta och spännande saker som vi nu ska få följa och se effekterna av. 87 () replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till . Du säger att det är vår uppgift som riksdagsledamöter att ta itu med granskning, om jag förstod dig rätt, eftersom du hänvisar till informationsbladet där vår skyldighet beskrivs. Då blir det lite märkligt att konstatera att utskottsmajoriteten i stort sett bara nöjer sig med att ta reda på vad regeringen tycker och sedan avslår framställan. Tycker inte och socialdemokraterna i utskottet att det är angeläget att få en ordentlig och snabb hantering av frågan vad gäller regler och rutiner för hur nästan 1 miljard skattemedel används? Det handlar om själva summan i sig men också om många människor som är beroende av att den verkligen används. 88 () replik: I framställningen begärs av att regeringen dels ska klargöra gränsdragningarna mellan och arbetsgivarens ansvar för rehabilitering, dels vidta åtgärder för att förbättra styrning, ledning och uppföljning av arbete inom det här området. Då tillsätter regeringen den här utredningen för att klargöra gränsdragningen mellan och arbetsgivarens ansvar. Man har alltså som underlag i utredningen, men man tittar på fler av de här sakerna när det gäller rehabilitering. Då tycker jag att det är uppfyllt. Sedan säger man att regeringen ska vidta åtgärder för att förbättra styrning, ledning och uppföljning av arbete eftersom det inte går rätt till. Det var också ett av skälen till att vi förstatligade , som förut var många olika självstyrande enheter, till att bli en myndighet. har förstatligandet skett, nu har man möjligheten att följa organisationen och få en bättre styrning. Dessutom har de nationella riktlinjerna. Då känner i alla fall jag att det man begär från är uppfyllt. 89 () replik: Vår granskande uppgift här i handlar ju om att vi uttrycker en vilja. styrelses framställan vänder sig naturligtvis till regeringen som ska göra något. Om ni då som utskottsmajoritet i det utskott som har det yttersta ansvaret avslår en sådan framställan det är faktiskt vad ni gör här ger det en väldigt underlig signal, eftersom regeringen ännu inte har tillsatt utredningen. sade själv att hon tror att utredningsdirektiven är i det närmaste klara. Jag skulle vilja veta om de är klara och när utredningen kommer i gång. Det är ju en första förutsättning för att man som utskottsledamot och riksdagsledamot ska kunna tycka att vi åtminstone har fått något besked om när den här ändringen kan ske. När det gäller rutiner, möjligheten till styrning och uppföljning, är det riktigt att ger sina kassor en hjälp i form av metodutveckling, men de sade också på utskottet att det inte löser grundproblemet eftersom lagstiftningen i botten är luddig. Det har pågått . tog också upp frågan om Finsam. Det låter tjusigt att stå här i kammaren och ge intryck av att det handlar om 2 miljarder. Det gör det, de i sin helhet, men om man tittar på hur det ser ut i de enskilda kommunerna där man hanterar det här är det peanuts, vill jag säga, jämfört med vad det kunde ha varit om vår och motion hade bifallits och med de erfarenheter vi har från Socsam och Finsam där man har en betydligt friare möjlighet att hantera det alltefter de lokala behoven. Jag var i , och de har inte mer än precis börjat beskriva sin vision. Där handlar det om 7 ½ miljon. Det är inte särskilt mycket för en ganska stor kommun. 90 () replik: Det var många frågor. Vi får ta så mycket vi hinner. När vi pratar om kontrollmakt, blad 13, är det bland annat att kontrollmakt utövas genom , , , riksdagsledamöternas interpellationer och frågor till statsråden och så vidare. Vi går inte in och gör revision. har lagt rapporten på vårt bord. De säger: Be regeringen göra det och det! När vi träffar företrädare för regeringen och ser vi att det redan är påbörjat. Då tycker jag inte att vi behöver ha tillkännagivandet för att regeringen ska göra det här. När det gäller finansiell samordning och de sakerna minns jag den debatten . Det har varit i gång . Det är en process som tar tid att komma i gång. Jag vet att de från Socsamförsöken sade: Låt det nu ta tid! Det är så viktigt att det här är förankrat. Om vi säger att från och med kl. 1 ska alla bilar köra max 90 kan vi peka med hela handen. Men när det gäller att få i gång den här oerhört intressanta verksamheten av finansiell samordning där fyra myndigheter ska samverka och där människor ska förena synsätt tar det tid. Jag ser att talartiden är ute, men vi får väl fortsätta . 91 () replik: Jag skulle vilja koncentrera mig på en liten men inte oväsentlig del i betänkandet. Det har med avstämningsmöten att göra. Avstämningsmötena kan ligga till grund för bättre rehabiliteringsinsatser. erkänner också att man bör använda avstämningsmötena som en bra beslutsgrund. Jag skulle vilja fråga vad man avser med det faktum att försäkringskassorna inte direkt väl uppfyller kraven på att hålla avstämningsmöten. Vid flera besök i kassorna får jag information om att det inte är så väldigt många, att man skulle kunna ha haft betydligt fler. Om regeringen står för att vi ska minska ohälsotalen och förbättra förutsättningarna för rehabilitering hur tänker då regeringen använda möjligheterna att förbättra avstämningsmötena ute i kassorna? 92 () replik: Vi besöker tydligen olika kassor. Jag har träffat kassor där man har väldigt många avstämningsmöten och där man upplever att det är så oerhört positivt att det verkligen är ett redskap. Många av oss ledamöter, inte bara i socialförsäkringsutskottet utan även i andra utskott, finns ju med nu i de nya försäkringsdelegationerna som ledamöter. Då har vi alla möjligheter att påverka och driva där vi är. Det som påpekar är väldigt viktigt. Det ska inte bero på var i landet man bor om man får ett avstämningsmöte eller inte. Det ska verkligen fungera. Vi ska arbeta för att dra i gång detta. Det är oerhört viktigt. Vi får ligga på regeringen. 93 () replik: Det sista att detta får vi jaga regeringen med kan vi skriva ned i lite tyngre och kraftigare text. Det skulle vara smakfullt om socialdemokraterna i kunde påtala för regeringen att det inte är tillfredsställande som läget är . Vi är många som besöker försäkringskassorna och får signalen att avstämningsmötena är nedskrivna på papper, men de finns inte i verkligheten. Det är inte tillräckligt med avstämningsmöten ute i de län där försäkringskassorna bedriver sin verksamhet. Jag vill återigen gärna höra påtala behovet av en markering åt regeringen att avstämningsmötena är bra. Det framkom också vid något av våra seminarier i andrakammarsalen. Men de är inte tillräckligt många. Regeringen måste ta ett kraftigare grepp kring frågan om avstämningsmöten. Delar min uppfattning? 94 () replik: Ja, jag delar uppfattningen att vi har intresse av att det händer något med de beslut vi fattar här. Det gäller inte minst om man är ett parti som är regeringsföreträdare. Hade jag sagt nej till beslutet och varit emot det kunde det vara detsamma. Men är jag med på båten och tycker att det är ett viktigt redskap har jag ju också intresse av att se att det verkligen kommer till stånd. Jag tror, precis som , att just avstämningsmötena kan vara ett oerhört viktigt redskap i det här arbetet. 95 (): Vi har som bekant ett arbetsliv som sliter på människor. Vi har långa arbetsdagar, ytterligare förlängda för flera kvinnor av tyngande hemarbete. Arbetsskador, olyckor och utslitning i kropp och själ och sinne gör att många till slut inte orkar utan tvingas ta en paus från det aktiva arbetslivet. Det är en rättighet att , när man har möjlighet till det, få en chans och hjälp att komma tillbaka. Det är viktigt också för att man ska se till att förhindra långvarigt utanförskap från arbetsmarknaden. Det är därför det är nödvändigt med ett rehabiliteringsarbete som faktiskt fungerar. Där finns en hel del övrigt att önska. Låt mig först stjäla för att säga att det givetvis också är viktigt att man förebygger arbetsskador och utslagning från arbetsmarknaden. Det är värt att notera att sjuktalen skjuter i höjden efter de omfattande nedskärningarna på den offentliga sektorn . Färre skulle ju plötsligt göra mycket mer. Oavsett om det går under beteckningen slimmade organisationsmodeller, just-in-time-system eller bara flexibilitet innebär det att pressen och hetsen på dem som arbetar ökar. Visst klarar många det , men inte hur länge som helst. Svaret på hur sjuktalen ska minska är därför inte bara ett rymligt arbetsliv och möjlighet till rehabilitering som fungerar, utan också fler människor i arbete, att man delar på de arbetsuppgifter som finns och fler människor som har bättre rättigheter och mer inflytande över sitt eget arbete. Det vi diskuterar är granskning av köp av rehabiliteringstjänster. Mycket av den kritik som har formulerats om hur sakernas tillstånd är är det lätt att instämma i för den som känner verkligheten. Det är också bland annat för att öka rättssäkerheten som den nya myndigheten nu har bildats. Det är mot bakgrund av att mycket går att förbättra som andra insatser görs, vilket det redan har redogjorts för i debatten. Man kan förstås uppleva en viss frustration över utredningarnas och översynernas . Jag känner ibland det. är det bra att ha ett underlag innan man springer i väg och fattar beslut. Därför välkomnar vi att regeringen avser att genom en särskild utredare göra en översyn av arbetsgivares ansvar för att upprätta rehabiliteringsutredning och vidta andra åtgärder för att den enskilde ska kunna komma tillbaka till arbetet då det är det som kan göras, och att det faktiskt nu sker. I det sammanhanget kommer förstås att vara ett av underlagen. Den avslås inte. Den ligger till grund för kommande arbete. Alliansen försöker formera sig. Det kan de ju hålla på med bäst de vill. Få människor vid sunda vätskor går på reptricket att samma partier som står bakom de omfattande nedskärningarna nu skulle vara bäst lämpade att ta hand om den utslagning man själv en gång skapat. Få kvinnor i offentlig sektor lär vara lätta att övertyga om att de nu ska få en bättre rehabilitering tillbaka till ett arbetsliv av samma politiska krafter som på sin dagordning har sänkta nivåer i ersättningssystemen och som säger nej till varje försök med arbetstidsförkortning. föreslår man saker som i allt väsentligt redan är på gång. Det är naturligtvis inte förbjudet att göra det. Kammaren ska vara en arena för debatt även kring saker man är relativt överens om. Men pratet om att alliansen utgör ett verkligt politiskt alternativ blir nog allt tommare. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 96 (): I framställning i betänkandet begärs att regeringen ska klargöra gränsdragningen mellan och arbetsgivarnas ansvar för rehabilitering och vidta åtgärder för att förbättra styrning, ledning och uppföljning av arbete inom rehabiliteringsområdet. Jag vill börja med att säga att framställningen gjordes , alltså innan den nya sammanhållna startade. Alla partier här i var medvetna om att det fanns skillnader mellan de olika försäkringskassorna. Det var en av anledningarna till att vi beslutade om en ny organisation för . Den nya organisationen har varit i gång under lite drygt , och man ser nu över hur man ska komma till rätta med det som lyfter.