prot · GS09108 · 2005-04-20 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Beslut om ärenden som slutdebatterats UbU8 Fristående skolor Punkt 1 (Lika villkor för skolor oavsett driftsform) 1. utskottet 2. res. 1 (fp, m, kd, c, mp) Votering: 151 för utskottet 155 för res. 1 43 frånvarande Kammaren biföll res. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 126 s, 24 v, 1 - För res. 1: 50 m, 43 fp, 29 kd, 19 c, 14 mp Frånvarande: 18 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 4 (Utredning av reglerna för fristående skolor) 1. utskottet 2. res. 4 (v) Votering: 286 för utskottet 25 för res. 4 1 avstod 37 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 134 s, 49 m, 42 fp, 29 kd, 19 c, 13 mp För res. 4: 24 v, 1 - Avstod: 1 mp Frånvarande: 10 s, 6 m, 6 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 10 (Sista datum för besked om etableringstillstånd) 1. utskottet 2. res. 11 (fp, m, kd, c, mp) Votering: 153 för utskottet 155 för res. 11 41 frånvarande Kammaren biföll res. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 128 s, 24 v, 1 - För res. 11: 50 m, 43 fp, 29 kd, 19 c, 14 mp Frånvarande: 16 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 19 (Individuella program) 1. utskottet 2. res. 19 (fp, m, kd, c) Votering: 174 för utskottet 140 för res. 19 35 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 134 s, 24 v, 1 c, 14 mp, 1 - För res. 19: 50 m, 43 fp, 29 kd, 18 c Frånvarande: 10 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. AU6 Arbetsmiljö Punkt 1 (Företagshälsovård) 1. utskottet 2. res. 1 (c, m, fp, kd) Votering: 172 för utskottet 141 för res. 1 36 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 133 s, 24 v, 14 mp, 1 - För res. 1: 50 m, 43 fp, 29 kd, 19 c Frånvarande: 11 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 3 (Vissa förebyggande åtgärder i övrigt) 1. utskottet 2. res. 5 (mp) Votering: 253 för utskottet 15 för res. 5 45 avstod 36 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 134 s, 50 m, 42 fp, 2 kd, 24 v, 1 - För res. 5: 1 kd, 14 mp Avstod: 26 kd, 19 c Frånvarande: 10 s, 5 m, 6 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Per () anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Punkt 7 (Vissa särskilda arbetsmiljöfrågor i övrigt) 1. utskottet 2. res. 11 (c) Votering: 280 för utskottet 19 för res. 11 15 avstod 35 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 134 s, 50 m, 43 fp, 29 kd, 9 v, 14 mp, 1 - För res. 11: 19 c Avstod: 15 v Frånvarande: 10 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 8 (Våld, hot och mobbning) 1. utskottet 2. res. 12 (kd) 3. res. 14 (mp) Förberedande votering: 39 för res. 12 14 för res. 14 261 avstod 35 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 252 för utskottet 29 för res. 12 33 avstod 35 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 134 s, 50 m, 43 fp, 24 v, 1 - För res. 12: 29 kd Avstod: 19 c, 14 mp Frånvarande: 10 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 9 (Vissa lagstiftningsfrågor) 1. utskottet 2. res. 15 (v) Votering: 283 för utskottet 26 för res. 15 3 avstod 37 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 132 s, 50 m, 43 fp, 29 kd, 19 c, 10 mp För res. 15: 24 v, 1 mp, 1 - Avstod: 3 mp Frånvarande: 12 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 12 (Åtgärder med anledning av stormen i ) 1. utskottet 2. res. 16 (c, m) Votering: 245 för utskottet 69 för res. 16 35 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 134 s, 43 fp, 29 kd, 24 v, 14 mp, 1 - För res. 16: 50 m, 19 c Frånvarande: 10 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. JuU20 Stalking 1. utskottet 2. res. (fp, m, kd, c) Votering: 173 för utskottet 141 för res. 35 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 134 s, 24 v, 14 mp, 1 - För res. : 50 m, 43 fp, 29 kd, 19 c Frånvarande: 10 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp JuU21 Hemlig teleavlyssning, m.m. Punkt 1 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Redovisningens innehåll) 1. utskottet 2. res. (fp, m, kd, c, mp) Votering: 158 för utskottet 155 för res. 36 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 133 s, 24 v, 1 - För res. : 50 m, 43 fp, 29 kd, 19 c, 14 mp Frånvarande: 11 s, 5 m, 5 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp JuU22 Särskild utlänningskontroll Kammaren biföll utskottets förslag. Kammaren beslutade kl. 9.14 på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till kl. 9.30 då särskild debatt om den arbetssökandes plats i arbetsmarknadspolitiken skulle äga rum. Förhandlingarna återupptogs kl. 9.30. 3 § Särskild debatt om den arbetssökandes plats i arbetsmarknadspolitiken 1 Statsrådet (): Vissa myter verkar vara både seglivade och populära. Den myt som för tillfället odlas och som ligger i topp gör gällande att arbetslösheten i skulle vara . Den myten vårdas ömt av den borgerliga maktalliansen och borgerliga debattörer. Kanske har alliansen allt att vinna på en sådan debatt. Kanske slipper då alliansen besvärande debatter om sina egna sänkningar i a-kassan och i sjukförsäkringen. Uppgiften som cirkulerar om att arbetslösheten skulle vara är naturligtvis befängd. Att addera sjukskrivna och förtidspensionärer som har sjukersättning till de arbetslösa är inte bara fel. Det är cyniskt mot dem som är sjuka, och det är intellektuellt ohederligt. Det vet också varje politiker som är någotsånär bevandrad i arbetsmarknadsstatistiken. Jag vill också ha sagt att uppgiften om arbetslöshet inte blir mera rätt bara för att en LO-utredare skulle ha sagt det. Jag tror innerst inne att även maktalliansen håller med om att den officiella svenska arbetsmarknadsstatistiken är tillförlitlig. Låt oss hålla oss till den. Att odla myter medför bara att debatten snedvrids och väljarna vilseleds. En helt vanlig arbetsdag har precis börjat runtom i . Butiksbiträden är i full färd med att lägga upp nya varor. Pappersarbetare ska snart gå på sina skift. Ingenjörer knappar in sig på sina datorer. Förskollärarna dukar fram frukost tillsammans med barnen. är det för lite fika och prat runt kaffeborden på våra arbetsplatser. Denna vanliga onsdag går närmare fyra miljoner människor till jobbet. Men när man hör den borgerliga alliansens litanior över arbetslösheten tror man nästan att det knappast finns någon som har jobb längre i det här landet. Det är stor skillnad på att låta människor gå öppet arbetslösa och att skapa möjligheter för den enskilde att få delta i arbetsmarknadspolitiska program. En aktiv arbetsmarknadspolitik innebär att arbetssökande får tillfälle att med utbildning och praktik rusta sig så att de kan konkurrera om de lediga jobb som finns. Genom den politiken har vi alltid kunnat ligga i framkant när det gäller kompetens, som arbetssökande inte passiviserats i arbetslöshet. Aktivitet har varit och är en bärande idé för den socialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken. Det är visserligen sant att många själva hittar jobb genom annonser eller kontakter. Men alla kan vi hamna i den situationen att det blir tufft att få ett nytt jobb. Det innebär inte att man är sämre än någon annan, men det kan betyda att man behöver mera stöd och bättre förutsättningar för att bli synlig i den konkurrens som vi har om de lediga jobben. Jag tycker att det är mycket nedlåtande mot de här människorna när de borgerliga påstår att vår arbetsmarknadspolitik bara är en statistikpolitik. Det får jag säkert anledning att återkomma till i den här debatten. Jag vill avsluta med att ställa ett par frågor till den borgerliga maktalliansen. Vi ser att ni är splittrade i synen på jobben och villkoren i arbetslivet. Jag tror att det kommer att vara som sätter dagordningen för alliansen. Min bild är att folkpartister, centerpartister och kristdemokrater just nu är under hård press att acceptera huvuddragen i den moderata politiken. framställer sjukskrivna och arbetslösa som att de lever gott på andras bekostnad. Människor som saknar fotfäste på arbetsmarknaden ska säljas ut. De får helt enkelt skylla sig själva. Kommer att agera lydparti till , som vill sänka ersättningsnivån i a-kassan och sjukförsäkringen till ? Och hur blir det med anställningstryggheten, ? Ni vill försämra LAS genom att utöka undantagen i turordningsreglerna för hela arbetsmarknaden. Ni vill inskränka konflikträtten och förbjuda sympatiåtgärder. Ni har sagt att ni ska regera med , som bland annat har föreslagit att man ska avskaffa turordningsreglerna över huvud taget på arbetsmarknaden. Hur kommer det att bli? Kommer ni att tillåta det, eller kommer det att bli lite mindre godtycke vid uppsägningar som ska gälla tillsammans med era förslag om inskränkt konflikträtt? : Vad tycker egentligen? Ni har varit väldigt tysta i debatten. Kommer ni att sätta er i en regering som vill sänka ersättningsnivåerna i socialförsäkringarna till , avskaffa turordningsreglerna och inskränka konflikträtten? Jag frågar : Kan vi få veta det ? Kan vi få svar i den här debatten om den gemensamma borgerliga politiken i arbetslivet? 2 (m): Låt mig först deklarera att jag tycker att det är utomordentligt bra att har tagit initiativ till den här debatten. Den ger oss tillfälle att under en ganska rejäl tid resonera om saker som definitivt står på dagordningen ute i de svenska hemmen och ute på arbetsplatserna. I denna kammare och för de många som förhoppningsvis lyssnar och tittar på det här, är det ingen tvekan om att man har noterat de stora förskjutningarna i de politiska styrkeförhållandena mellan de olika blocken. Moderata samlingspartiet och har kraftfullt stärkt sin position, medan Socialdemokraterna och vänsterkartellen påtagligt rasar. Frågan är då: Finns det något samband med det ämne vi diskuterar, läget på arbetsmarknaden, individen och arbetsmarknaden? Eller är det så att i stort sett allt av den här nedgången för Socialdemokraterna är kopplat till frågan om ska stanna eller inte stanna, om han är en bra ledare eller inte är en bra ledare? Jag dristar mig, fru talman, att tro att en hel del av det ras som Socialdemokraterna och vänsterkartellen har råkat ut för är kopplat just till människornas genuina oro över det läge som finns på arbetsmarknaden, om man ska få ett jobb, om man riskerar att förlora ett. Människor upplever också en undran över dualismen, när Socialdemokraterna talar om att de ska pressa den öppna arbetslösheten från 5 ½ % ned mot de 4 och man sedan hör och läser i tidningar att kanske av arbetskraften inte går till sitt jobb . Socialdemokraten säger nu här att det är myter som och alliansen för fram om att så många står utanför arbetsmarknaden. Det är ingen myt att så många som uppåt står utanför arbetsmarknaden. I så fall är det också en fantastisk mytbildning som sprids i den andra grenen av socialdemokratin, nämligen den fackliga grenen i LO-borgen. Vi kan diskutera de exakta procenttalen, men det är en kolossal skillnad mellan de som diskuteras och de kanske som i alla fall inte går till arbetsmarknaden. Det är väldigt angeläget för oss att få en politik som säkerställer att fler människor kan komma till jobbet. Mycket kritik har riktats mot och mot arbetsförmedlingarna. Det har varit så . Den har tagit sikte på ett dåligt regelsystem, för många mål, otydliga mål och motstridiga mål, vilket har skapat svårigheter både för dem som jobbar i arbetsförmedlingen och för dem som söker att veta sina roller och vad som gäller. Jag tror att man ska konstatera att oaktat hur bra man gör arbetsförmedlingen, fru talman, så kommer ju aldrig arbetsförmedlingen och de sökande att uppleva att man har möjlighet att få ett jobb om det inte i det här landet bedrivs en politik som också skapar förutsättningar för nya jobb. Vi kan finslipa alla detaljer i arbetsförmedlingarnas system, och vi kan göra dem otroligt effektiva, men en förutsättning för ökad effektivitet är ju, fru talman, att man faktiskt har jobb att förmedla. Och det är insatser som behövs på hela fältet. Det finns andra tillfällen då vi kan ta upp den diskussionen. Men vi kommer aldrig att få en rejäl chans. Förmedlarna på Arbetsförmedlingen och de sökande som kommer till arbetsförmedlingarna eller på annat sätt försöker få ett jobb kommer aldrig att kunna få de här jobben om man inte också ser till att utbudet av jobb ökar och arbetstillfällena blir flera. Och det förutsätter en politik som gynnar företagande, idérika människor och det produktiva arbetet. För utan produktivt arbete lär inget nyskapande och ingen välfärd kunna utvecklas eller säkerställas. Det är helt klart att man kan se ett antal grupper, om man tittar på dem som står utanför arbetsmarknaden, som faktiskt ändå gärna skulle vilja jobba, herr statsråd. Det är ingen tvekan om att det finns ett antal grupper som står och stampar i ett växande antal. Vi moderater och ser med djup oro på detta. Vi har en ungdomsarbetslöshet som är skrämmande. Det är stora grupper som lämnar gymnasieskolan utan fullständiga betyg. Det är ett stort problem. Vi har akademiker som trots att de har skaffat sig en gedigen utbildning upplever att de inte får jobb och att de möter oförståelse. Vi kommer säkert tillbaka senare under debatten till detta. har gjort en mycket intressant utredning om de här sakerna och hur man upplever att man blir bemött ute på arbetsförmedlingarna. Vi har stora grupper människor som är sjukskrivna och som skulle kunna komma tillbaka till jobbet, , om de finge bättre rehabilitering. Moderata samlingspartiet har lagt fram förslag om detta. Det är egentligen märkligt att rehabiliteringsinsatserna ska fungera så dåligt som de gör, att så många människor blir kvar i sjukskrivning, blir långtidssjukskrivna och sedan distanserar sig mer och mer från arbetsmarknaden med känt resultat det blir nästan omöjligt att komma tillbaka. Vi kan vara ganska överens om att just på rehabiliteringsområdet borde man kunna göra betydligt mycket mera. Vi har också stora grupper som lämnar arbetsmarknaden. Företag slår igen, och man blir arbetslös. Där säger vi moderater att det är otroligt viktigt att man snabbt kommer upp på banan igen, om man får uttrycka det på det sättet. Vi vet av erfarenhet att så fort man lämnar arbetsmarknaden och blir kvar utanför under ett och annat eller tredje kvartal så minskar dramatiskt möjligheterna att komma tillbaka. Det finns alltså ett antal insatser. Vi kan nämna invandrargrupper och handikappade som andra grupper som står utanför. Sammantaget, fru talman, finns det ett antal områden som måste till för att människor ska kunna få jobb, men i grunden ligger detta: Utan en politik som skapar betingelserna för att få fram nya arbetstillfällen så kommer dessa människor, oaktat hur bra arbetsförmedlingarna fungerar tekniskt och servicemässigt, inte att kunna erbjudas jobb. Då kommer vi också att få fortsätta se en situation där över en miljon människor inte går till arbetet. 3 (): Den här debatten har initierats av en genuin oro som alla i alliansen delar tänk bara på det faktum att vi använder uttryck som den arbetssökandes plats i arbetsmarknadspolitiken. Är det någonstans som det gamla monopoltänkandet, planekonomistaten, finns kvar så är det här. Det märker jag när jag är ute och pratar med ungdomar. De känner inte igen sig utan ser ut som fågelholkar när jag säger: Ni vet hur det är det är lika stor chans som att komma fram till ! Men alla förstår om jag i stället använder uttrycket: Det är lika stor chans som att du får träffa någon på platsförmedlingen! För där vet man att det i princip inte finns någon som helst möjlighet. Man kan säga mycket om det tal som arbetslivsministern höll tidigare, men det största problemet, skulle jag vilja säga, är att utstrålar att han är både stolt och nöjd med den arbetsmarknadspolitik som förs. Han utmålar en vacker bild av gemenskapen i arbetslivet, det faktum att vi kan sitta gemensamt och fika, att vi kan arbeta, att vi får en chans att växa och att vi får en chans att bidra till samhällets utveckling. Men av någon märklig anledning glömde han bort att oavsett vad vi bakar in är det så att om vi tar renodlat, öppet arbetslösa och förtidspensionärer så har vi 380 000 som inte får lov att delta i den gemenskapen . Om dem talar man inte. Åtgärder, det är arbetsmarknadspolitiken. Det vi i alliansen kallar för jobb, det är sysselsättning i det gamla . Jag skulle vilja gå tillbaka igen till den här diskussionen, för jag delar i allt min alliansbroders åsikt att arbetsförmedlingens uppgift är omöjlig . Det finns dåliga arbetsförmedlare, och det finns fantastiskt bra människor också, men de har ju en omöjlig uppgift! Vi alla ställer krav på dem att de ska förmedla arbeten. Det finns inga arbeten att förmedla! kom det en undersökning från , som heter Kundperspektiv på Arbetsförmedlingen, och där fick jag beskrivet i ord egna och andras upplevelser av hur det känns att som arbetssökande akademiker eller inte, jag antar att det är precis samma sak som träffar alla andra gå in i den här gigantiska kolossen, att känna det ständigt som om man möter en gummivägg av folk som inte förstår. Säg att du är molekylärbiolog, och en arbetsförmedlare ser ut som om du kommer från en annan planet jag lovar er. Det räcker att du säger att du är jurist, så får de helt blanka ögon. Man har så liten förståelse för att processen skiljer sig från den enskilda individen. Varför glömmer socialdemokrater och LO alltid att vi talar om enskilda individer? Vi är inte en klump arbetslösa människor. Vi är enskilda individer som har drömmar, som har kunskaper och som vill någonstans. Varför ska inte detta tas till vara? Varför ska man i stället klumpa in folk i arbetsmarknadspolitiska åtgärder som ingen har kunnat bevisa faktiskt leder till en högre anställningsbarhet i slutet? Nej, det är sysselsättning, konstgjord andning, och ingenting annat. Jag vet inte hur många förtvivlade människor jag har träffat. har säkert också träffat dem, men han ser inte dem. Han ser inte de enskilda individerna som faktiskt så hemskt gärna vill ha ett jobb för att kunna bidra. Därför är det märkligt att när man talar om arbetsmarknadspolitik är det ständigt och jämt åtgärder det gäller. Man talar aldrig om vad som behövs för att vi ska få de här människorna i arbete, inte sysselsättning. Jag skulle faktiskt vilja vara så fräck att jag säger att jobb inte uppstår på grund av regeringens politik, utan faktiskt snarare trots den. Jobb uppstår när någon ser möjligheter, när någon vill investera, när någon vill expandera och när man ser att det faktiskt finns en chans. Vad vi behöver, skulle jag vilja påstå, är inte mer arbetsmarknadspolitik. Vad vi behöver är företagarpolitik. Det är det vi faktiskt skulle diskutera här , och det är det vi från alliansen också kommer att diskutera. Vi behöver inte mer konstgjord sysselsättning jag säger det igen vi behöver riktiga jobb. Jag skulle önska att arbetslivsministern ägnade lite av tiden i sin nästa talarrunda åt detta, i stället för att måla upp denna vackra bild. Han kan tala till dem om vi nu kan enas om hur många det är vet jag inte, men de är alldeles för många som står utanför det arbetsliv som han så vackert målade upp och delge oss alla hur han ser att de ska komma till riktiga jobb och inte sysselsättning. I detta anförande instämde , , , och (alla fp). 4 (): När man lyssnar på debatten här, särskilt inledningen av , blir det lite valrörelsestämning. Det är ersättningsnivåer och det är retorik om alla som vi ska hantera. Men vi kanske kan släppa den delen för en gångs skull och prata seriöst om vad vi gör åt de arbetssökande. Vi kan diskutera exakt hur vi ska mäta arbetslösheten. Vi kan konstatera att , en av regeringens utsedda utredare och förra statssekreteraren åt statsrådet, har sagt att det finns ungefär en miljon människor utanför arbetsmarknaden. Vi kan se att det är , eller till och med drygt det, som är öppet arbetslösa eller i aktiva åtgärder. Det är ett gigantiskt problem mitt i en högkonjunktur. Vi vet också att Ams får mycket kritik från olika håll. Ena dagen är det , , . Vi som håller på med arbetsmarknadspolitik får många mejl från arbetssökande som är förtvivlade över bristen på service. De känner sig ibland till och med kränkta av olika åtgärder. En person uttryckte i en tidning att man upplevde att man blev behandlad som om man var på något vuxendagis. Den typen av känslor finns ute i verkligheten. Vi vet också att det finns många duktiga arbetsförmedlare. Det är många som vill väl och som gör stora insatser men som på något sätt inte får loss sin skaparkraft och energi i det system som man har, en stor organisation på 10 000 anställda som är svårstyrd. Det är inte lätt att heta och vara Amschef. Vi har kvalitetsbrister. Vi har stora saker vi borde göra någonting åt för att få arbetsmarknadspolitiken att fungera bättre. Vad gör vi då åt detta? Vi skulle prata om arbetssökandes roll i arbetsmarknadspolitiken . var på studieresa i . Jag har bett att göra en ordentlig jämförelse mellan det australiensiska systemet och det svenska. Här finns någonting att lära, tror jag. Frågan till är: Är du villig att lyssna på erfarenheterna från ? I har man utvecklat arbetsmarknadspolitiken. Där kommer en arbetssökande till ett sammanhållet organ, Centrelink som det kallas där. Dit kan man gå, oavsett om man behöver studiemedel, bostadsbidrag eller är arbetslös. Där möter man direkt en handläggare som intervjuar en och med ett objektivt klassificeringsinstrument, ett trettiotal frågor och 14 olika faktorer försöker klassa vad det är för bakgrund, problem och möjligheter som man har. Man försöker snabbt identifiera vilka som riskerar att bli långtidsarbetslösa, vem som har särskilda behov och problem att jobba med. Det finns sedan en rad olika aktörer kallas det där borta som är kontrakterade, som man får välja mellan och som hjälper en. Om jag är akademiker kanske jag vill ha en viss typ av hjälp. Om jag riskerar att bli långtidsarbetslös behöver jag kanske en annan typ av hjälp. Om jag är i den situationen att jag behöver mer grundläggande utbildning är det en annan typ av åtgärd som jag behöver. Jag får också välja vilken aktör jag vill använda mig av. Den arbetssökande har makten i sina egna händer och ett eget ansvar. De här olika aktörerna som är kontrakterade och därmed har en kvalitetskontroll över sig får betalt efter prestation. De får bättre betalt ju bättre de lyckas, ju snabbare de lyckas att placera ut människorna i arbete eller meningsfull utbildning, om det är sådana grundläggande saker som saknas. De här olika aktörerna, de här , har också ett slags rankning, star rating, där man kan se hur duktiga de är. Man får inte höga betyg om man inte lyckas placera ut långtidsarbetslösa. Det finns självklart också särskilda program för människor med arbetshandikapp och som har speciella sociala problem. I har man lyckats halvera kostnaden per åtgärd och snabbare få ut människor i arbete tack vare det här nya sättet att arbeta. Hur gör vi i ? Vi har en myndighet, ett ställe att gå till. Arbetsförmedlaren ska vara kontrollanten, myndighetspersonen, och stötta, hjälpa och vägleda den arbetssökande. Vi har ett enda organ som ger åtgärder för alla. Vi vet att det inte blir anpassat till alla olika typer av individer och alla de enskilda behov som finns. Om kontakten med din förmedlare inte fungerar har du inte så mycket valmöjligheter om du inte byter kontor. Om man inte bor i är det svårt att byta kontor. Då får man åka till en annan ort. Det är alltså svårt för den enskilde som inte fungerar i systemet, som inte är ett standardfall, att få sina behov tillgodosedda. Det finns många bra projekt ute i Amssystemet där man testar olika möjligheter. Men det blir på något sätt bara projekt. Det får inte genomslag i hela organisationen.