prot · GS09134 · 2005-06-07 00:00:00 — Jag redogjorde då för det aktuella planerings- och utbyggnadsläget. Jag beklagar att inte kunde delta i den debatten. Sammanfattningsvis var mitt budskap då och det gäller fortfarande att alla återstående utbyggnadsetapper på ingår i den nationella väghållningsplanen för planperioden 20042015, som regeringen fastställt. Enligt den planen ska byggnadsarbeten kunna komma i gång på de allra sista etapperna , men det förutsätter att den fysiska planeringen och alla tillstånd är klara då. Som jag förklarade pågår tillåtlighetsprövning enligt av de två sträckorna vid . är arbetet så fördelat att ansvarar för handläggningen av tillåtlighetsprövningarna. När det finns ett beslut om tillåtlighet ska upprätta arbetsplaner och fastställa dem. Beslut om arbetsplaner kan överklagas till regeringen och handläggs då av . finns inga sådana ärenden avseende E 6 hos . 57 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag kan förstå att blir lite less på den här frågan, det tyckte jag mig kunna utläsa av det här svaret, om E 6:ans utbyggnad. Men det är ingenting mot vad vi är som ständigt interpellerar och frågar i det här ärendet. Jag har kallat den här vägen för de brutna löftenas väg. Men jag ska ändå inte tynga den här debatten med tillbakablickar och lägga ansvaret på dagens statsråd för vad tidigare statsråd har uttryckt när det gäller den här frågan. Men jag kan ändå inte låta bli att tycka att Socialdemokraterna och regeringspartiet har gjort en del egendomliga prioriteringar. Om man i den ena vågskålen lägger till exempel utbyggnaden av och och i den andra vågskålen lägger att man ska bygga ut väg E 6 mellan två av huvudstäder har jag lite svårt att förstå att det har blivit den prioritering som det faktiskt har blivit. Man kallar denna väg delvis, alltså väg E 6, för kostig. Det är i och för sig riktigt så till vida att den följer urgamla vägsträckningar , kanske sedan den tid då det gick kor och promenerade på samma sträckning. När ett bygge diskuteras under så långt tid som det här är fråga om, närmare , ställer det till med saker och ting. Det blir en stagnation när det gäller samhällsutveckling, och det blir en ovisshet för enskilda människor som bor i området. Man kan undra om det är någon idé att investera i en ny ladugård, om det är någon idé att investera i en ny verksamhet ute vid havet eller om det är någon idé att så på ängar och åkrar. Att inte veta var den kommande vägen ska gå och inte heller när den kommer att byggas ut skapar denna typ av ovisshet och stagnation. Då är det lätt att förstå att utvecklingen i dessa områden med lätthet går i stå eller att nyinvesteringar sker någon annanstans. Jag träffade företrädare för ett finskt företag som skulle etablera sig uppe i . De kom dit för att titta och tyckte naturligtvis att det var vackert och väldigt fint. Men de skrattade faktiskt åt vägen och sade att det inte var möjligt för dem att nyinvestera i med de kommunikationer som finns där. Det är mycket som bromsar näringslivsutvecklingen i kommuner som och . Det går inte att leva på turism under några korta sommarveckor som det är fråga om, utan det behövs varaktiga industrisatsningar. Näringslivet i norra måste knytas närmare såväl Göteborgs- som för att dra fördelar av den expansionskraft som finns i dessa regioner. Där spelar vägen en nyckelroll liksom i och för sig bron som kommer att invigas nu . På annat håll i ser man tydliga synergieffekter av gränspendling. Då tänker jag på och . I har vi väntat osedvanligt länge på en riktig väg, och belönas vi med bro- och vägavgifter. I detta sammanhang har jag två frågor till statsrådet. Hur vill statsrådet agera för att gränspendlarna inte ska missgynnas? Den andra frågan handlar om att kostnaderna för transporter blir ojämlika och inte konkurrensneutrala. Ett sätt att uppnå konkurrensneutralitet vore att avgiftsbelägga till exempel alla motorvägar. Är det statsrådets avsikt? 58 (): Jag kan börja med att säga att detta är en ganska bra vecka för E 6 i och med att vi har en stor invigning , till och med en kunglig sådan, och det är glädjande i och för sig. Men som påpekade grumlas denna glädje något av avgiftsfrågan. Jag kan hålla med om det hon säger om det vakuum som har uppstått när det gäller samhällsplaneringen och satsningarna i de norra kommunerna i och den menliga inverkan som det har haft på näringslivsutvecklingen. Det är helt klarlagt. Jag kan ha en viss förståelse för att ministern inte har så många fler svar än . Men jag vill ändå ta detta tillfälle och även vara med för att kunna hänga på lite grann i den debatt och också när det gäller de frågeställningar som tar upp här. Vi hade en debatt på nationaldag, vilket var passande då. Vid en pressträff dagen efter i tyckte jag att ministern var betydligt tydligare i fråga om årtal än hon var här i , även om man kunde tolka henne ganska välvilligt även då. Det gjorde jag också i min slutplädering, såvitt jag kommer ihåg. Jag tog upp en annan sida av regeringens roll när det gäller en utbyggnad av vägen, nämligen tillståndsgivning av olika slag. Det är väldigt bra att det inte ligger några överklaganden av arbetsplaner hos . Men jag har tidigare var lite kritisk i någon frågeställning i fråga om att vissa arbetsplaner har fördröjts bland annat i och norr om . har vissa planer återförvisats för att göras om något, och vi får hoppas att den behandlingen går snabbt så att det inte blir några ytterligare fördröjningar. Det som däremot oroar mig är de tillåtlighetsprövningar som ligger hos . Jag vet inte om infrastrukturministern vill kommentera det så mycket. Men jag skulle gärna vilja att ministern ändå försökte göra det lite grann. Det måste ju ändå finns något slags kollektivt ansvar inom regeringen för att en sådan här tillåtlighetsprövning sköts någorlunda effektivt. Enligt tidningsuppgifter som finns har det fördröjts, och ärenden har blivit liggande på på grund av personalproblem. Det känns helt otillfredsställande om det är anledningen till att processen fördröjs. Jag kanske kan få en kommentar om detta. Jag har ytterligare en fråga till infrastrukturministern. Det gäller betalstationer på den gamla bron som är byggda och färdigställda. Även på svensk sida är en sådan uppsatt. Men den går inte använda eftersom det i det svenska regelverket sägs att man inte får ta betalt för att köra på befintliga vägar i . Enligt dessa tidningsuppgifter i skulle lösningen bli att man river betalstationen på den svenska sidan och flyttar över den till den norska sidan, eftersom man enligt det norska regelverket kan ta betalt på detta sätt, så att man tar betalt för både in- och utresa i . Denna flyttning skulle kosta . Det känns lite grann som att man kastar pengarna i sjön. Jag skulle vara väldigt glad om infrastrukturministern ville kommentera hur denna situation över huvud taget kunde uppstå. Vad man än tycker om avgifterna känns denna hantering något märklig. 59 Statsrådet (): Jag vill börja med att understryka det som pekade på i inledningen av sitt anförande, nämligen de långa processer som vi ofta hamnar i när vi går fram med stora infrastrukturobjekt. Det kan röra vägar och järnvägar. Jag tycker att vi ska göra allt för att anstränga oss att korta dem. Det skapar självklart en osäkerhet, för enskilda personer men också ganska ofta för kommuner där man blockerar en möjlighet till bostadsplanering eller planering av ett industriområde. gör vi en översyn över just processerna i fråga om handläggningen och möjligheten till överklaganden. Det är klart att denna översyn ska göras så att det är en demokratisk process. Alla berörda ska få yttra sig. Den ska vara rättssäker, och man ska ta hänsyn till både miljö- och naturvärden och vilken påverkan infrastrukturen har på de historiska miljöerna. Det är klart att vi ska ställa stora krav på oss själva när vi går fram med infrastrukturen. Men vi ska också göra allt vi kan för att korta de långa handläggningstiderna och de långa omprövningstiderna. När det gäller frågan om avgifter på eller på alla motorvägar pågår nu ett arbete parallellt. Å ena sidan har vi ett uppdrag hos att titta på om och i sådana fall hur det är önskvärt att ha avgifter på en enskild motorväg och om det skulle kunna vara ett sätt att återföra en del pengar för att kunna bygga annan infrastruktur snabbare. Å andra sidan har vi alldeles blivit överens i EU om ett gemensamt synsätt på avgiften när det gäller tunga fordon på våra vägar. Den överenskommelsen gäller inte bara motorvägar, utan den gäller hela vägnätet. Det är ett beslut i det så kallade Eurovinjett. Jag välkomnar det beslutet. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi har en gemensam syn på avgifter för tunga fordon inom EU, inte minst för att också ha någorlunda jämlika konkurrensförutsättningar mellan åkerierna inom EU. Men jag menar att det också är viktigt att man kan ta ut avgifter på hela vägnätet, så att man inte får trafiken på en väg som egentligen är byggd för tung trafik men att man kanske skulle skjuta den åt sidan med hjälp av avgifterna. Jag tycker principiellt att Eurovinjettbeslutet är oerhört viktigt, och det är framför allt efter det som ska arbeta. Jag kommer med stort intresse följa vad kommer fram till när det gäller avgifterna på . När det gäller avgiftsfinansieringen kan jag säga att enligt det avtal som träffades med anledning av var man överens om att på samma sätt som ska betalas genom avgifter skulle också göra det. Det är överenskommelser som har skett mellan två länder, mellan och och mellan och . ställde en fråga om avgifterna. Jag har inte hört siffran . Men jag måste liksom säga att det är lite märkligt och oerhört tråkigt att detta problem ens har dykt upp därför att den lag som finns om att man inte får ta ut avgifter på befintlig väg inte är någon ny lagstiftning, utan det är den lagstiftning som vi alltid har arbetat efter. kommer betalningsstationen att sättas upp på den norska sidan. Det betyder att man betalar avgifter både norröver och söderöver på den gamla bron. Avgifterna delas sedan mellan de två berörda länderna. Jag ska ta med mig uppgifterna om hur mycket det här kommer att kosta men utgår från att det inte alls handlar om de nämnda summorna. pekade på de frågor som ligger på . Som vi sade vid det tidigare tillfället, i den tidigare interpellationsdebatten, är den svåra frågan när det gäller miljöprövningar vid världsarvsområdet. Men det är också en spännande utmaning eftersom det är första gången i som vi ska gå fram med infrastruktur genom ett världsarvsområde. Det är klart att vi ska klara också det och göra alla avvägningar som måste göras. kommer att vara klar för trafik , men helt klar med allt vad det innebär i form av viltstängsel, skyltningar och så vidare . 60 (): Tack statsrådet för svaret på halva min fråga. Jag fick ju inte svar på frågan om hur statsrådet tänker sig att livet ska se ut för dem som pendlar över gränsen mellan och . Att vi är många som engagerar oss i har säkert sin upprinnelse i att vi ser tiden rinna i väg. För att företag ska etablera sig och för att människor ska flytta till norra och bo där permanent vill man gärna kunna lita på att besked om infrastruktursatsningar ligger fast. Jag blir lite ängslig när pekar på att det är så dyrt att bygga väg i . Ja, det är klart att det är så. Vi har fjordar som går från väster till öster, och vi har vägar som ska gå från norr till söder. Antingen får man spränga i den mycket hårda bohuslänska graniten, eller också får man påla på gamla sjöbottnar. Beträffande de kostnaderna menar jag att ska vi kunna bo måste vi också kunna bygga väg. Jag hoppas innerligt att statsrådet inte har någon annan åsikt i det avseendet. Man kan kalla det för att vara solidarisk med dem som bor i de här områdena jämfört med områden där det är lättare och billigare att bygga väg. En annan sak som gör mig ängslig är den tid som miljöprövningsärendet har tagit. fick regeringen ansökan om tillåtlighetsprövning av delsträckan TanumshedeVik. Och för , tror jag, bra precis skickades ansökan om RabbalshedeTanumshede i samma ärende. De här ärendena har remissbehandlats, och det finns svar från remissinstanserna. Jag vet att den här frågan ligger på , men regeringen som helhet är ju ansvarig för alla ärenden. Därför undrar jag: Vad har statsrådet gjort eller vad kommer statsrådet att göra för att miljöprövningsärendet ska skyndas på och bli avgjort? Min sista fråga i den här omgången handlar om vägens standard. talades det från början om. ser det ut som att man håller på och tummar på motorvägsstandarden. I går körde jag mellan och . Det var bedövande vackert. Tjocka kuddar av rosenröd trift kantade vägarna. Det var så fint. Till och med solen sken. Men en vägren lyste med sin frånvaro. Vid motorstopp och däcksbyte finns det ingenstans att köra av. Ska man stanna på vägen, som har så kallad motorvägsstandard, blir man stannande mitt på vägen. Detta har förorsakat och kommer troligen att förorsaka olyckor. En annan avvikelse när det gäller själva vägstandarden är mittremsan mellan de bägge vägbanorna. Också den är smalare, magrare, än vanligt. Jag har alltså två frågor och en tredje kvarstående fråga: Vad säger ministern om gränspendlarna? Vad säger ministern om miljöprövningen? Slutligen gäller det frågan om vägens standard. 61 (): Jag vill ytterligare en gång hänga på det som här tagit upp om tillåtlighetsprövningarna. Jag håller helt med ministern om att det ska ställas väldigt stora krav på de här prövningarna. Det gäller ju rättssäkerheten. Det handlar om både enskilda intressen och samhällsintressen. Naturligtvis måste alla få komma till tals, så det krävs en väldig samrådsprocess och förankringsprocess. Rättssäkerheten kräver självfallet även en överprövningsprocess. Det är vi naturligtvis överens om. Vad som dock har bekymrat mig är att processen på något sätt går i stå, att den inte drivs effektivt och att ärendet därmed blir liggande i handläggningen långa tider, precis som här tar upp. När man får reda på det i efterhand kan man som gått bli lite undrande över varför detta inte skyndats på tidigare. Således kan frågeställningen om hur ministern ser på detta vara intressant. Som tagits upp tidigare här finns det väldigt krångliga områden från plan- och miljösynpunkt. Bland annat världsarvsområdet vid är en krånglig punkt. Det tycker jag snarare talar för att man borde ha startat upp det här mycket tidigare i stället för att skjuta problemet framför sig, som jag upplever att man har gjort. Lite mer kommentarer kring det här med tillståndsprocessen skulle jag vara tacksam för, liksom att vi får svar på de frågor som ställt. 62 Statsrådet (): Jag skulle vilja börja med att bemöta det som säger att jag sagt men inte sagt ett enda ord om, nämligen att det är dyrt att bygga väg i . det var i förra interpellationsdebatten har jag sagt det. När jag sagt det är det lite väl överdrivet att påstå att jag alltid påstår det. Det är dyrt att gå fram med infrastruktur. är det så att delar av den väg vi planerat blir dyrare än vi visste, till exempel därför att man måste påla mera. Vi har en beredskap för det. Jag tycker att det handlar om just solidaritet. Det är mycket dyrare än vi trodde att gå fram med . Men på samma sätt som det är viktigt för är det också oerhört viktigt att vi nu är beredda att prioritera så att blir klar därför att det har en avgörande betydelse för . Den beredskapen måste alltid finnas i infrastrukturplanerna. När vi fördelade de 381 miljarderna i förra infrastrukturbeslutet gjordes en redogörelse. Vi tittade på om det någonsin hade inträffat att en väg eller en järnväg blivit billigare än planeringen från början sade. Det har det inte. Det är alltså oerhört viktigt att ha det klart för sig. Det får inte bromsa upp ambitionerna för vägen, och det kommer det heller inte att göra vad gäller . När det gäller arbetspendlingen över kommer det att finnas en rabatt för dem som pendlar mycket, framför allt för dem som dagpendlar. När det gäller vägstandarden hos de olika vägavsnitten är det motorväg från upp till . Från till kommer det bitvis att vara fyrfältsväg. Det betyder fortfarande fyra körfält på vägen. När det sedan gäller handläggningstiden för infrastrukturobjekt vill jag svara på fråga och också på det som tar upp. Det är en principiellt viktig fråga att värna alla de aspekter som vi är överens om. Men vi ska också bygga väldigt mycket infrastruktur på både väg- och järnvägssidan. Det är klart att vi vill att prövningen av de objekten ska gå så skyndsamt som det bara är möjligt just för att minska osäkerheten hos enskilda personer eller hos enskilda företagare. I perioder har vi i varit underbemannade. Det gäller då både den enhet hos mig som tittar på tillåtlighetsärendena och de personer på som tittar på den typen av överklaganden. Jag skulle önska att fick möjlighet att växa därför att trycket på den här typen av prövningar bara kommer att öka. Det är viktigt för var och en att vi kan ha så högt arbetstempo som möjligt. Men eftersom inte växer utan ska försöka ansvara för viktiga frågor också med den bemanning som finns kan vi, tyvärr, inte utesluta att det ibland innebär att ärenden får ligga och vänta. Det gäller då inte bara infrastruktur utan också olika typer av brev eller överklaganden till regeringen. En viktig ambition för oss i regeringen är naturligtvis att se till att det inte händer så att det påverkar vår långsiktiga planering. När det gäller arbetet med kan jag säga att vi kommer att öppna den för trafik och att det hela kommer att vara helt färdigställt . I den meningen känner jag ingen oro, utan arbetet fortskrider. Det är naturligtvis svårt när det gäller världsarvsområdet, men det är också en spännande utmaning. 63 (): Jag kan inte låta bli att lägga mig i detta att inte växer. När vi hade ordförandeskapet i EU fick ett mycket stort extra tillskott. Det skulle gå tillbaka efter det att utvärderingen av det året var gjord. Det har inte gjorts, så har de facto vuxit och växer oavbrutet. Statsrådet sade att det ska bli motorväg mellan och . Det är just den slimmade motorvägen som jag talade om och som har drabbats av ett onormalt stort antal trafikolyckor. Jag hoppas att statsrådet tittar på vad dessa slimmade vägar kan ställa till med när det gäller olycksfallsfrekvensen. Till slut: Välkommen till norra , statsrådet! Jag hoppas att resan går med bil så att statsrådet får åka på det vägnät som vi nu diskuterar och som kanske är lite svårt att föreställa sig från Stockholmshorisont. Det är väldigt olika vägstandard där. Det är motorväg, vanlig 13 meters väg, slimmad motorväg och övergång till väg med betydligt lägre standard. än just nu hade statsrådet mött traktorer och jordbruksmaskiner, hölass och cyklar. Det är gott om småvägar som korsar . Det är alla sorters hastighetsskyltar utom 110-skylt. Det är just detta som varnar för olycksfallsrisken ökar när trafikanterna växlar mellan olika vägstandarder. För näringslivsutvecklingens skull och för trafiksäkerhetens skull får det inte bli fler fördröjningar. Jag vill gärna önska statsrådet glad sommar, men jag kan utlova att vi nog kommer att ses i den här typen av frågestunder och debatter också under nästkommande år för att vi ska hålla frågan om levande också i . Tack för den här debatten, men jag är tyvärr fortsatt orolig för verksamheten när det gäller . 64 Statsrådet (): Mitt besked till är att vi inte har några överklaganden på , utan arbetet fortskrider såsom vi har planerat och budgeterat. Vi ska öppna trafiken 2009. Om det ger anledning till oro kan jag bara beklaga det. Det är det mest konkreta svar som kan få. Arbetet går så fort och så bra som vi kan förutse, och vi har inga överklaganden som ligger på . Jag ser fram emot att få vara på plats och inviga tillsammans med många representanter för både och . Jag tror att det är viktigt att se att vi just nu bygger bort många av de dåliga vägsträckor som vi har runtom i landet. E 6 eller delar av den är en sådan. En annan viktig sträcka som jag passerar jag har inte heller en Stockholmshorisont som boende utanför är E 4 genom , med många trafikljus med 30-, 50- och 70-sträckor. Det finns all anledning för oss att vara glada över de stora satsningar som görs. Det innebär att vi får en bättre stadsmiljö, att vi minskar risken för trafikolyckor och, självklart, att alla som reser och pendlar spar både tid och liv. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2004/05:662 om likhet inför lagen vid miljöbrott 65 Statsrådet (): har frågat mig hur jag avser att agera för att införa principen om likhet inför lagen även inom miljöområdet, så att inte offentliga verksamhetsutövare behandlas annorlunda än privata näringsidkare. Hon har vidare frågat mig hur jag avser att agera för att ge kommunala miljönämnder utrymme att, på samma sätt som många statliga tillsynsmyndigheter, göra skälighetsbedömningar och använda sunt förnuft. Slutligen har frågat mig hur jag avser att agera för att minska antalet byråkratiska regler för miljötillsyn. Den reglering i som i sin interpellation inledningsvis syftar på avser miljösanktionsavgifterna. Sådana avgifter ska betalas av näringsidkare som vid bedrivande av näringsverksamhet åsidosätter regler. Vid införandet av denna bestämmelse konstaterade regeringen att det i och för sig inte fanns något formellt hinder mot att föreskriva att alla och envar som överträder de särskilda miljöreglerna ska betala miljösanktionsavgift. Det ansågs dock inte rimligt att ålägga var och en ett sådant ansvar för handlingar i det dagliga livet. Avseende näringsverksamhet, som typiskt sett medför risker för miljön, ansåg dock både regering och riksdag att det var motiverat att ställa stränga krav på verksamhetsutövaren. I nära anslutning till att trädde i kraft tillkallade regeringen och gav den i uppdrag att bland annat utvärdera effektiviteten hos det nya sanktionssystemet och samspelet mellan tillsynsreglerna, sanktionsavgifterna och de straffrättsliga reglerna. överlämnade sitt betänkande sanktionssystem och hänsynsregler som innehåller ett förslag till en genomgripande revision av sanktionssystemet. Kommittén har bland annat granskat frågan om vem som ska kunna åläggas miljösanktionsavgift. Kommittén anser att rättstillämpningen kring uttrycket näringsidkare har lett till resultat som lagstiftaren knappast har åsyftat och som inte är tillfredsställande. har därför föreslagit att lagtexten ska utformas på ett sätt som inte begränsar den krets som kan påföras miljösanktionsavgift. Enligt kommitténs bedömning går det att utforma reglerna på ett sätt som medför liten risk för att enskilda ska kunna påföras avgift för alldagliga händelser. Betänkandet har remitterats, och regeringen planerar att besluta om en proposition . Vad gäller frågan om utrymmet för kommunala nämnder att göra skälighetsbedömningar vill jag påpeka att en sådan möjlighet finns och har funnits sedan infördes. Av huvudregel framgår att miljösanktionsavgift inte ska tas ut om det är uppenbart oskäligt. har granskat även denna fråga för att bedöma om detta utrymme är alltför snävt och om det behöver vidgas. Kommittén har i sitt sanktionsbetänkande föreslagit att möjligheterna att i det enskilda fallet befria från avgift bör utvidgas något. Även denna fråga kommer således regeringen att återkomma till. Vad slutligen gäller frågan om att minska antalet byråkratiska regler för tillsynen vill jag understryka att en självklar utgångspunkt för vårt arbete i regeringen är att etablera regelverk och beslutsprocesser som är både effektiva och rättssäkra. Regeringen har i propositionen Effektivare miljöprövning föreslagit flera ändringar av miljöprövningen. Det övergripande syftet i propositionen är att effektivisera miljöprövningen, det vill säga att göra prövningen snabbare och enklare utan att åsidosätta hälso- och miljöskyddskraven.