prot · GS09115 · 2005-04-29 00:00:00 — Jag vet inte vad man egentligen är rädd för. Vår åsikt från de gröna är att EU ska vara öppet för dessa medlemsländer. Det är mycket viktigt. Det skulle kunna förbättra EU radikalt om man hade en sådan öppenhet, menar vi. Det har pratats om utanförskap här. Det finns många svenskar som står utanför arbetsmarknaden, och det är illa nog. Men det finns också många människor i som känner sig utanför och överkörda på grund av att den politiska makten flyttas allt längre bort. Man känner att ens egen röst får allt mindre betydelse. Inte ens den svenska röst gäller alltid längre. Hur känner man sig då som medborgare när den enda chans man har är att välja folk till ? Många oroar sig för fritt flöde av alkohol och bristande gränskontroller för narkotika. Jag vill att människorna i ska få en chans att säga sitt om EU-konstitutionen så att de kan få svara på om de vill acceptera mer maktöverföring eller inte. Jag hoppas att den borgerliga alliansen och regeringen också till slut inser det. 22 (): Jag noterar med viss besvikelse att ingen av partiledarna har ändrat sin inställning i hur frågan ska behandlas. Majoriteten vill att den ska antas av . Det betyder att väljarna varken i ett ordinarie val eller i en folkomröstning får ta ställning till den här viktiga frågan. Jag finner detta fullständigt oacceptabelt. Det strider visserligen inte mot de juridiska grunderna för hur vårt statsskick ska skötas, men det strider definitivt mot andan i vår demokrati. Konstitutionen togs fram efter valet . Man planerar alltså att nu fatta beslut om den före valet . Väljarna hålls helt utanför processen. Jag är fullständigt övertygad om att den här beslutsordningen kommer att öka den misstro mot EU som finns inte bara hos det svenska folket utan hos de flesta folk inom unionen. I själva verket torde det inte finnas någon viktig fråga där det finns en sådan stor skillnad mellan vad de valda parlamentarikerna anser och vad folken anser som just hållningen till EU. I , liksom för övrigt i alla länder i nordvästra , är den här klyftan avgrundsdjup. Jag förordar en folkomröstning. Enligt opinionsundersökningarna omfattas den hållningen av bortåt av vårt lands befolkning. förordar den ordning som majoriteten i den här nu planerar för. En folkomröstning är viktig av flera skäl. Detta är en mycket stor fråga. Den berör grunderna för vårt statsskick. Dessutom går den tvärsigenom alla partier, inte bara mitt parti Socialdemokraterna. En liknande splittring finns inom och , och även en stor del av omfattar en annan åsikt än den partiledningen har i den här frågan. Kärnpunkten i konstitutionen, liksom i hela EU-frågan, är frågan om maktöverlåtelse eller maktdelning mellan nationella parlament och EU:s institutioner. Jag noterar att ingen av majoritetens partiledare med ett ord berörde den här frågan. Varje nytt fördrag har inneburit att makt överförts från den här till EU:s institutioner. Med Maastricht-, Amsterdam- och Nicefördragen och lagstiftningsmakt till EU. Svenska folket stiftar inte längre suveränt sina egna lagar. Väljarnas misstro mot detta bottnar i en oro ur flera aspekter. Man känner att makten flyttas längre bort, att den blir mer anonym och att man inte har samma möjligheter att påverka. Man känner också en misstro mot denna riksdag och denna riksdags politiker som närmast utan opposition, nästan rutinmässigt, gång på gång går med på denna maktöverlåtelse utan att underställa den folkets prövning. Då det rör principerna för statsskicket, det vill säga spelreglerna för oss politiker, borde det vara en självklarhet att inte vi själva ska fastställa dem. De ska fastställas av folket. Den maktöverlåtelse som sker omfattar flera olika områden. Den omfattar flera majoritetsbeslut inom EU:s institutioner. Man frångår enhälligheten. Den omfattar nya områden som förs till EU:s beslutskompetens. Den omfattar förändrade skrivningar. På försvarsområdet heter det nu att det skulle kunna leda till ett gemensamt försvar. Detta ändrar man till att det kommer att leda till ett gemensamt försvar. I praktiken innebär det att skriver under att vi är beredda att uppge vår alliansfrihet. Frågan är inte längre om detta ska göras utan endast när det ska genomföras. Så länge man inte öppet för ut frågan om maktöverlåtelse till folket kommer misstron mot EU och denna riksdag att bestå. I stället borde man klart ställa frågan så här: Ja, kära väljare, det här och det här området ämnar vi nu föra över till EU:s beslutskompetens. Är ni med på detta, eller är ni emot detta? Demokratin är en ömtålig planta. Jag fruktar att den behandling som den här nu ger medför att växtkraften hos denna blomma kommer att minska. 23 () replik: Jag har två frågor. Den första, , är: Vad är det du vill ha i stället för konstitutionen? Konstitutionen införs ju för att i praktiken möjliggöra EU:s östutvidgning med de nya länderna och även fler länder, länderna på , och kanske också , och så vidare. Du säger stopp för dessa länder. Vad vill du ha i stället, ? Du talade om maktöverföring. Det sker på vissa områden. Ett är det rättsliga samarbetet. Om du får igenom din vilja kommer det att bli fler som lättare kan handla med narkotika över gränserna. Det blir lättare för dem som ägnar sig åt handel med kvinnor och barn att fortsätta sin verksamhet. Vilket ansvar har du, , för de nya länderna och för de här människorna som kommer att bli offer för den internationella kriminaliteten? 24 () replik: Det är självklart så att om vi inte antar den här konstitutionen gäller existerande fördrag. Det är väl juridiskt sett fullkomligt klart. Mitt alternativ skulle sträcka sig mycket längre. Jag vill rulla tillbaka den makt vi har överlåtit till EU. Jag skulle till exempel vilja ha ett fördrag med EU där det fullständigt klart utsägs att inte äger överhöghet över svensk rätt när det gäller frågor om arbetsrätt. Samma sak skulle gälla frågor om alkoholinförsel. Jag skulle kort sagt vilja ha ett mycket mer mellanstatligt fördrag än vad den här nya konstitutionen innebär, liksom även . Sedan fick jag frågan om ansvaret för prostitution, kvinnohandel, knark och alla sådana saker. Ja, , jag tror faktiskt att det finns andra sätt att bekämpa detta än att genomföra ett gemensamt straffsystem för hela EU. Det är absolut inte det mest effektiva sättet. 25 () replik: Det kanske inte är det mest effektiva sättet, men tala då om vad som är det mest effektiva sättet! Det är precis som torskfisket som vi har talat om här tidigare. Det krävs ett gemensamt arbete och gemensamma institutioner. Vad ska du sätta i stället, ? Jag frågade inte om arbetsrätten och alkoholfrågorna. Jag frågade vilket besked du ger till de här länderna i , till de länder som vill komma in och till människorna som bor i de länderna? 26 () replik: Det är många frågor på en gång. Det besked jag skulle ge till de länder som vill komma in, som ni har gjort oerhört stor sak av och som jag tycker är fullständigt irrelevanta i den fråga som vi diskuterar, skulle helt enkelt vara att vi i står för ett EU som är betydligt mer mellanstatligt och som ger betydligt större makt åt de nationella parlamenten än det EU som finns. Det är en sådan konstitution som vi eftersträvar. Slutligen ber mig ge ett heltäckande recept på hur man ska bekämpa all den brottslighet som finns. Jag kan bara säga att det inte ryms inom den minut som talmannen ger mig här. Det innefattar naturligtvis ökat polissamarbete över huvud taget, till exempel inom . Det innefattar till exempel en demokratisering och ett upprättande av ett rättsväsende i Kosovo. Det finns kort sagt tusen olika åtgärder som man kan vidta. Tiden tillåter mig inte att gå in på alla de här sakerna. Jag måste också säga att det är väldigt perifert för debatten. Jag tror att du ändå förstår min huvudpoäng här. 27 () replik: Man hinner inte så mycket . Jag ska koncentrera mig på en frågeställning, nämligen hur ser på folkomröstningsinstitutet. Han säger nämligen att det är oacceptabelt att vi inte låter det här konstitutionella fördraget bli föremål för en folkomröstning och att det strider mot andan i vår demokrati. Hur är det i andra viktiga frågor? Brukar då driva kravet på en folkomröstning? Eller är det bara därför att är emot EU som det ser ut nu som han vill ha en folkomröstning? Är det detta som är grundkravet? Det får inte bli så att en folkomröstning ska ses som ett opportunistiskt instrument. Man måste väl ändå ha en systematisk syn på folkomröstningsinstitutet. 28 () replik: Om hade lyssnat noga till vad jag sade hade han funnit att jag inte alls sade att jag fann det oacceptabelt att inte ha en folkomröstning. Jag sade att jag finner det fullkomligt oacceptabelt att inte underställa svenska folket den här frågan vare sig i en folkomröstning eller i ett ordinarie val. Väljarna bör få säga sitt i ett val eller en folkomröstning. Dessutom säger att det enbart är av opportunistiska skäl och att jag önskar ett nej. Ja, det är självklart att jag ser en folkomröstning som en möjlighet för folkmajoriteten att få igenom sin vilja. Men det viktigaste i det här fallet är ju att man över huvud taget får säga sin mening, speciellt eftersom det gäller grunderna för vårt statsskick. Det rör alltså villkoren för hur vi politiker ska arbeta. Det ska inte vi bestämma. Det ska folket bestämma. 29 () replik: Det är intressant: svarar inte på min fråga om hur han ser på folkomröstningsinstitutet. Det är också intressanta frågeställningar, nämligen om balansen mellan direktdemokrati och representativ demokrati, om vad som ska gälla och om vi har ett bra folkomröstningsinstitut som lämpar sig för den här typen av åtgärder. De frågorna lämnas obesvarade. 30 () replik: Ursäkta mig, jag glömde i hastigheten bort detta. Jag ser på folkomröstningsinstitutet så här: Det kompletterar den representativa demokratin, och det ska användas . För det första ska frågan vara viktig. För det andra ska det vara en fråga där man rimligen inte kan förvänta sig att den nuvarande partistrukturen kan hantera det på ett bra sätt, det vill säga att åsikten om frågan går tvärsigenom partierna. Och för det tredje finns ett önskvärt men inte nödvändigt krav, nämligen att vi har det som vi har det just , det vill säga att det finns en oerhört fundamental skillnad mellan vad folk i gemen anser i sakfrågan och vad denna kammare anser. Där har du min principiella syn på det. ska användas sparsamt men i viktiga frågor och i frågor som partiväsendet inte på ett bra sätt kan hantera. 31 (): Dagens debatt handlar om EU:s framtid, och jag skulle vilja fokusera på EU:s gemensamma utrikespolitik. I framgår att målen med den gemensamma utrikespolitiken bland annat handlar om att skydda unionens gemensamma värden och grundläggande intressen och stärka unionens säkerhet, bevara freden och stärka den internationella säkerheten, utveckla och befästa demokratin och respekten för grundläggande mänskliga fri- och rättigheter. I förslaget till nytt fördrag, den så kallade konstitutionen, finns en rad värderingar uppspaltade som EU ska värna. Återigen understryker EU-medlemsländerna att mänskliga fri- och rättigheter ska vara basen för den europeiska värdegrunden. Det är en ganska så pretentiös roll EU tar på sig. Ska EU med trovärdighet kunna driva igenom en alltmer harmoniserad utrikespolitik måste också organisationen agera på ett trovärdigt vis i varje fråga och mot varje motpart, oavsett ekonomisk eller politisk tyngd. Men det är också i värderingsgrunden som det just nu svajar betänkligt och där en förändring måste komma till stånd. Låt mig ge tre exempel. För det första: För lite arresterades 75 personer bara för att de hade andra åsikter än på . Den europeiska reaktionen på massarresteringen var riktig ett kraftfullt ställningstagande mot . Då bjöds kubanska dissidenter in till de olika EU-ambassaderna till firandet av nationella högtidsdagar i EU-länderna. EU-länderna begränsade tydligt sina bilaterala regeringsbesök på hög nivå. Detta ledde till att de diplomatiska förbindelserna mellan och frös. har EU:s utrikesministrar, inklusive den svenska utrikesministern, beslutat att normalisera relationerna till efter krav från socialdemokratiske premiärminister som i sin tur utstått påtryckningar från . vet vi att endast 14 av de 75 dissidenterna har släppts, att dödsstraffet har återupptagits, att grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna är vardag och att det inte existerar någon yttrande-, tryck- eller föreningsfrihet på . När situationen inte förändrats inte ens färdriktningen kan hävdas vara på rätt väg vad föranleder då den och EU att byta politik? ska gästlistorna till ambassaderna godkännas från regimen och dissidenterna kastas ut. Vilka signaler sänder det till regimen? Och framför allt: Vilka signaler sänder det till oppositionen? För det andra: Vi har i denna kammare debatterat vapenembargot mot . Vid enades EU:s medlemsländer om att vapenembargot mot skulle kunna hävas , förutsatt att ett antal kriterier uppfylldes. Det handlade bland annat om att situationen för mänskliga rättigheter i måste förbättras, men också om att det säkerhetspolitiska läget i regionen inte fick påverkas negativt. ser vi att det är högst osannolikt att kommer att uppfylla villkoren. MR-läget förblir fortsatt allvarligt, och den kinesiska folkkongressen har antagit en lag om som negativt påverkar det säkerhetspolitiska läget i regionen, men trots att alla kände till att inga förbättringar gjorts startades processen där Europeiska rådets avsikt var att lyfta embargot. har i och för sig lyftandet av embargot skjutits . Förhoppningsvis får det beslutet ligga fast tills har förändrat sin syn på mänskliga rättigheter. För det tredje vill jag tala om och konflikten i utbrytarrepubliken i , som med varierande intensitet och blodspillan har präglat tiden efter . har dessutom haft perioder av interna stridigheter om den politiska makten. Det är därför glädjande att maktskiftet i kunde ske utan användande av våld och vapenmakt. Det är viktigt att EU nu förmår att bistå det nya demokratiska ledarskapet i med såväl suveränitets- och demokratistöd som ekonomiskt stöd i dess kamp mot den utbredda fattigdom och korruption som råder i landet. har också en lång historia av nära kulturella band till ett antal av EU:s medlemsstater. Det är angeläget att landet på nytt kan integreras i den europeiska gemenskapen. EU måste i detta motstå det tryck som finns från att EU ska hålla sig utanför det ser som sina inre angelägenheter liksom i när regimen föll. EU borde i stället stödja utvecklingen mot demokrati, marknadsekonomi och självständighet. Till exempel skulle ett EU-kontor kunna upprättas i i syfte att stödja utvecklingen. Men ännu präglas EU:s hållning av undfallenhet mot . Detta är tre exempel, herr talman, på hur EU:s grundläggande värderingar inte efterlevs i den internationella politiken. En kursändring efter de värden som unionen själv ställt upp efterfrågas, och ett större engagemang från den i detta sammanhang efterfrågas också. skulle efter lite uppryckning kunna agera som EU:s värderingsvakthund när enstaka medlemsländer hamnar snett och vill ändra EU:s gemensamma hållning, men det kräver ett helt annat engagemang från och än den väldigt följsamma hållning som vi har sett exempel på. Vi från är mycket nöjda med vilka former som vi har valt i för att arbeta med utrikespolitiken, men det finns fortfarande mycket att slåss om när det gäller innehållet i utrikespolitiken. 32 () replik: vill väldigt gärna göra inrikespolitik av en del utrikespolitiska frågor. Jag tänkte mest på fallet här. För det första: Är det inte en poäng med en gemensam europeisk politik? För det andra: Är det så att man inte kommer att hålla kontakterna med kubanska dissidenter, bara för att man inte längre tänker bjuda in dem till nationaldagsfiranden? Har den politiken fungerat bra? Har de 75 arresterade släppts loss beroende på den politiken, eller varför har 14 kommit loss? Är det inte faktiskt så att det är ganska bra med en egen EU-position? Dessutom är det väl en poäng att vi kan markera från EU att vi har en annan attityd än den amerikanska och att vi på det sättet faktiskt kan komma i en bättre dialog eller bättre försvara dissidenterna på . Det är inte alls så att vi tänker låta oss styras av den kubanska regeringen, som vi har kontakter med. Det är klart och tydligt utsagt att vi kommer att bestämma själva från europeisk horisont. 33 () replik: frågade om vi egentligen inte tyckte om den gemensamma utrikespolitiken, men jag tycker att det framgick ganska väl av det jag sade att detta är något som vi värnar. Men vi värnar också att utrikespolitiken har en stark koppling till de grundläggande värden som vi gemensamt har bestämt i unionen kring mänskliga fri- och rättigheter. Det ska vara centralt och vägledande för den europeiska utrikespolitiken. Jaha innebär det, som jag tycker att verkar vara inne på, att helt och hållet ska släppa sitt agerande i utrikespolitiken? Nej, precis tvärtom! Detta ställer ännu större krav på att och andra medlemsländer i EU agerar kraftfullt för att den gemensamma utrikespolitiken, som är ett mycket mer kraftfullt verktyg i utrikespolitiken än den svenska egna linjen är, faktiskt blir rätt och att den ligger nära de krav på grundläggande fri- och rättigheter som vi har ställt upp. 34 () replik: Men poängen är ju att vi är helt överens om att vi ska köra en hård och kraftfull linje när det gäller mänskliga rättigheter, bland annat på . Det jag menar är den inrikespolitiska aspekten är att man försöker göra sak av någonting som vi i grund och botten är överens om. Det blir ganska konstigt när man först lovsjunger den gemensamma utrikespolitiken och sedan när vi tar en gemensam utrikespolitik inte vill vara med. Dessutom påstår man då att den är flat. Det där håller jag inte med om. Det är en ganska konstig analys. Dessutom har man gjort en förändrad politik av , och sedan kommer man att utvärdera den. Jag tycker fortfarande att detta är ett exempel på att försöka göra sak av någonting där man egentligen inte har så mycket sak att göra. Vi är överens om fördömandet av arresteringarna av de 75 oppositionella, och vi är helt överens om fördömandet av den dåliga situationen för de mänskliga rättigheterna på . 35 () replik: Jag tror liksom att vi är överens om hur hållning mot ska vara. Där har jag ingenting att säga. Men EU:s hållning, som den har ställt upp på, handlar om att nu göra eftergifter mot Kubaregimen som vi vet att läget för de mänskliga rättigheterna inte har blivit bättre, snarare tvärtom. Jag räknade också upp ett antal exempel på detta. Låt oss vara öppna och tydliga i det här fallet. Vi vet båda två, , hur det här gick till i EU-sammanhanget. Det var premiärminister som efter påtryckningar från lyfte upp frågan, och EU:s medlemsstater orkade inte hålla emot. Eftergiftspolitiken mot präglades av att bytt till en socialistisk majoritet, och denna ville ha en mer följsam hållning mot thats it. 36 () replik: Jag lyssnade väldigt noga på inlägg. Det mest intressanta var väl uttalandet att EU är till för att skydda intressena. Detta skulle jag gärna vilja be dig utveckla, . EU:s mål ska vara att skydda intressena vilka intressen? Det pratas om öppenhet, men faktum är, , att EU blir en Fästning för att skydda sina intressen mot omvärlden. Är det ett sådant öppet samarbete man vill ha? Det är kanske politik, men det är absolut inte . Sedan är följdfrågan: Man ska skydda intressena, men med vilka medel då? Är det därför hyllar att den nya konstitutionen innehåller en skarp militarisering och bildandet av en EU-armé? Är det med dessa medel man ska skydda EU:s intressen? 37 () replik: Ja, jag vill hävda att det är riktigt och viktigt att utrikespolitiken bygger på att skydda de intressen vi har gemensamt här i . Det handlar bland annat om de fri- och rättigheter som jag sade att unionen ska eftersträva. Det handlar också om att ha en stabilitet i vår omvärld. EU lyckades inte bidra med att hävda detta intresse i exempelvis och det , vilket ledde till en instabilitet i vår närhet och mycket mänskligt lidande. Vi fick också ta emot stora flyktingströmmar som konsekvens. Det är detta som skyddandet av de gemensamma intressena handlar om och som utrikespolitiken måste utformas från. Det innebär också att man i viss mån måste ha en del muskler att kunna skicka till exempelvis . Då handlar det konkret om militär trupp, att inom ramen för FN, vilket eftersträvades i det fallet, kunna gå in och skydda dem som lider i vår närhet. 38 () replik: Ja, men ska vi göra skillnad på två saker. Visst kan det vara bra att under FN-flagg till exempel göra hjälpinsatser i de områden i världen som behöver det. Men det du står och pratar om är att ha militära muskler för att skydda EU:s intressen när omvärlden inte gör som EU tycker. Och vem bestämmer EU:s intressen? Här låter det som om här i sätter agendan för detta. Det kan dock lika mycket bli stormakterna i EU, de som har mest rösträtt , , och så vidare som vill bevara sina koloniala intressen och sätta dessa i första rummet. Vad händer då? Ska ställa upp på den sortens politik? Det kan till och med bli fråga om konstruktivt medgivande, att man ska vara tyst i EU om majoriteten har kommit fram till den utrikespolitik den vill driva. Då är det ju inbyggt att röst i världen ska tystna, och det är någonting helt annat än det som förs fram här. 39 () replik: Nej, som jag tyckte framgick ganska tydligt i replikskiftet med tycker vi inte att ska tystna i omvärlden. Däremot tycker vi att vi ska samla kraft med våra vänner i och på det sättet vara en mer aktiv och viktig aktör i den internationella utrikespolitiken. Vilken väg ska vi då ta? Ska vi bli ett militariserat som sprider sina intressen utanför ? Nej, det är inte den vägen vi har valt den här gången. Vägen väljer vi också själva genom att vi har valt inriktningen att EU:s kapacitet ska vara fredsbevarande och fredsskapande inom ramen, huvudsakligen, för FN-frågor. Sedan tycker jag att man kan fundera på om man ibland ska lämna FN-sfärens beslut, nämligen till exempel när det gäller folkmordet i där FN har varit handlingsförlamat. Där borde EU också ha spelat en mer aktiv roll än vad man har gjort. Det är den utvecklingen jag slåss för att vi ska få. 40 (): Det jag tycker att vi hör i denna debatt från dem som är för folkomröstning och dem som är emot konstitutionen, för det är samma grupp, är den nya patriotismen. Den nya patriotismen påminner väldigt mycket om den som vi såg före och som också ledde vidare in i . Den nya patriotismen leder över till nationalism, och nationalismen i sin tur har varit förbannelse, krävt nästan hur många miljoner liv som helst och varit grogrunden för auktoritära styrelseskick och tyranni. När jag hör dessa nya patrioter blir jag djupt bekymrad. Jag tror naturligtvis att de nya patrioterna tror på sina egna ord; självklart är det så. Men jag blir bedrövad över att man har en så trång historisk referensram att man inte ser de faror och de hot som ligger i ett fragmenterat där faller sönder i sina olika nationalstater, där man blir mellanstatlig igen, där stormakterna dominerar och där de små länderna har att rätta sig efter vad de stora länderna tycker och säger. I själva verket är det ju länder som och , de små länderna, som har allra mest att vinna på Europasamarbetet. Hade vi inte detta fasta Europasamarbete inom EU:s ram vore det , , och som fullständigt skulle bestämma villkoren för oss andra. Det här regelverket är till för de små och medelstora ländernas identitet. Det är vår självständighet, vår identitet och vår möjlighet att bestämma hur vi vill utforma vårt land som skyddas av EU-samarbetet och övrigt samarbete i . och maskerar sin hållning. De har på sina program att ska lämna Europeiska unionen. har inte den hållningen, men de andra två partierna har den. Det sopar ni under mattan. Det maskerar ni så mycket som möjligt.