prot · GT0953 · 2005-12-16 00:00:00 — Det som vi lärde oss av det var att sådana överenskommelser brukar haverera. Jag vågar påstå att det i varje fall i vårt parti fördes stora diskussioner, och jag vet att det även i parti förekom stora diskussioner, om delar av . Den var inte särskilt väl mottagen. Frågan var bara när det skulle haverera. råkade det vara så att man från regeringens sida möjligen i klokskap, möjligen inte sade: Nej, nu får det vara bra. Vi lägger inte mer pengar på det. Kan vi inte glömma och i stället försöka hitta en lösning på trafikproblem på lång sikt? Vi kan inte, , fortsätta att prata om en överenskommelse som inte längre finns. 24 () replik: När det gäller demokratiskt underskott kan man alltid diskutera hur väl förankrad var. Det ligger en del i vad säger, men om man ska jämföra det med det demokratiska underskott som präglar införandet av trängselskatter framstår den som mycket väl förankrad. Det där rummet som möjligen våra tre partier med valda representanter satt och förhandlade i ska då jämföras med en överenskommelse mellan och någon som i alla fall inte var , det är jag tvärsäker på. Det var några helt andra personer från och . Jag noterar än en gång det har och jag diskuterat tidigare att det alltid är Socialdemokraterna som får ta debatten om vägtullarna. Vänsterpartister och miljöpartister deltar aldrig. I de fem debatter som jag deltagit har de aldrig varit med och tagit sitt ansvar, utan de åker med på ett bananskal när det gäller den här överenskommelsen och gör ingenting. och ni andra som inte stod för detta i valrörelsen får ta hela debatten. och är aldrig närvarande i den. Allra sist, fru talman: har vi debatterat den här frågan väldigt , och vet svenska folket en sak, nämligen att kommer att tvingas anslå 1 ytterligare för att detta trafikförsök ska kunna genomföras i . Det är inte bara stockholmarna som får betala för detta, utan det är folket i , eller i , som talar om. Jag tror inte att de är förtjusta i att vi använder skattebetalarnas pengar på detta sätt. Jag tycker inte att det är värdigt att vi, i anda, använder pengar på detta sätt. Vi skulle kunna använda dem på mycket bättre sätt. 25 () replik: I den vanliga Stockholmsretoriken är det något positivt att övriga landet bidrar med något till . Men i det här fallet blev det inte som ville ha det, och då passar inte galoscherna! Det är ju det som är det stora problemet i det här sammanhanget: Det gick inte riktigt som man ville från sida. Det som är viktigast i det här sammanhanget är ju att vi försöker lösa de problem som finns i Stockholmstrafiken. Oavsett vad diskussionen leder fram till, , tror jag att vi alltid kommer att komma till slutsatsen att vi måste ha någon form av avgift i trafiken, även i Stockholmstrafiken. Där vet jag att och jag är överens. Jag skulle också vilja framhålla att jag själv har gått från att ha varit direkt motståndare till avgifter i trafiken till att vara skeptiker och har blivit positiv till det. När man ser resultatet av det som har skett i och i andra delar av världen inser man att detta är ett sätt att komma vidare. Det andra sättet att komma vidare när det gäller att få en bättre infrastruktur och en bättre situation för trafiken är just att bygga mer vägar och järnvägar. Men om man bara vill ha det ena, så får man trafikkaos. vill bara ha det ena, och vill bara ha det ena fast det är inte samma sak de vill ha. Men vi Socialdemokrater vill ha både avgifter och mer infrastruktur. Då tror jag att vi löser detta. Slutligen kan jag konstatera att faktiskt har suttit med i debatten här. Det brukar vänsterpartister inte göra när vi debatterar sådana här frågor. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §.) 3 § Allmänna bidrag till kommuner Föredrogs finansutskottets betänkande 2005/06:FiU3 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner (prop. 2005/06:1 delvis och skr. 2004/05:102). 26 (): Betänkandet FiU3 handlar om allmänna bidrag till kommuner. Betänkandet omfattar statens bidrag till kommuner och landsting samt bidrag och avgifter för kommunalekonomisk utjämning. Betänkandet handlar även om bidrag för särskilda insatser i vissa kommuner och landsting samt om bidrag för utjämning av LSS-kostnader. Anslaget under detta utgiftsområde uppgår 2006 till 20 . I betänkandet behandlas även en skrivelse från regeringen, där regeringen ger en översiktlig redovisning av verksamheterna och ekonomin i kommuner och landsting. Utskottet har behandlat 25 motionsyrkanden som väckts med anledning av regeringens skrivelse samt 33 motionsyrkanden med anknytning till kommunala frågor. Dessa motioner har väckts under den allmänna motionstiden . Yrkandena handlar om ekonomiska förutsättningar för verksamhet, finansieringsprincipen, det kommunala självstyret samt insatser för personer med funktionshinder. Samtliga motionsyrkanden avstyrks. I betänkandet finns också 16 reservationer och fyra särskilda yttranden. Med detta, fru talman, överlämnas ärendet för debatt. 27 (): Eftersom en riksdagsmajoritet i ett första steg i budgetprocessen inte har gett budget stöd har vi valt att avstå från att lägga fram ett formellt motförslag i detalj. Vårt budgetalternativ bör ses i sin helhet och inte brytas sönder i detaljer som visas isolerat. Jag står självklart bakom alla och alliansens reservationer i betänkandet, men jag väljer för tids vinnande att yrka bifall endast till reservation 6. Moderata samlingspartiets politik när det gäller kommuner och landsting skiljer sig avsevärt från regeringens. Vår politik skulle ge ett ekonomiskt utrymme på ett helt annat sätt än regeringens budget. skulle vi ge ytterligare 12 miljarder till kommuner och landsting, och skulle vi ge ytterligare 5 miljarder mer än regeringens förslag. Vi vill se en förändring av det kommunala utjämningssystemet. Vi väljer dessutom att fullt ut finansiera den förändringen . Det är inga direkta försämringar för dem som har det tufft och försöker få det att gå ihop. Vi moderater vill se en koncentration av kommunernas uppgifter till de viktigaste uppgifterna, så att man så att säga väljer att bli vid sin läst. Det finns ett behov av avregleringar men också av konkurrensutsättning av verksamheten så att skattebetalarnas pengar på ett bättre sätt kommer medborgarna till del. Ansvarsförhållandena mellan stat och kommun är en viktig fråga som bör prioriteras, inte minst för den kommunala demokratin och det kommunala självstyret, så att människor som arbetar lokalt och bäst känner kommuner och landsting kan få en större makt över den vardag de jobbar i. Vår politik ger kommunerna möjlighet att på kort sikt prioritera elever, lärare, vårdpersonal, omsorgspersonal och till och med kultur på ett annat sätt än regeringens budget gör. Kommunerna och landstingen ansvarar för huvuddelen av de skattefinansierade välfärdstjänsterna i vårt land. De senaste årens ansträngda ekonomiska situation för kommunsektorn har därför fått konsekvenser för vård, skola och för barn- och äldreomsorg. Under såväl 2002 som 2003 redovisade kommunsektorn stora negativa resultat. nåddes kommunsektorn återigen av ett positivt finansiellt sparande men till priset av de största kommunala skattehöjningarna i svensk historia. I genomsnitt var de kommunala skattehöjningarna upp till en procentenhet . Detta drabbar dem som har det svårast att få det att gå runt: låg- och medelinkomsttagare. har skattehöjningarna fortsatt. Detta är en självklart en starkt bidragande orsak till att sysselsättningen är svag och hotar att dämpa pensionerna. Därigenom är höjda kommunalskatter inte lösningen på brister i välfärden utan tvärtom ett hot både mot den offentligt finansierade välfärden och mot den enskilda människans möjligheter att göra val i sin vardag och bestämma över sitt eget liv. Trots de betydande kommunala skattehöjningarna har resurstillskottet i verksamheten huvudsakligen uteblivit. I kommuner och landsting har antalet anställda minskat . Kommunernas ansträngda ekonomiska situation har också inneburit att möjligheterna att höja lönerna för kommunala anställda har varit begränsade. Detta slår inte minst mot de som är kvinnor i offentlig sektor. Där har möjligheterna att minska löneskillnader försämrats avsevärt. Kommuner och landsting har drabbats av kostnadsdrivande krav från staten. Ett flertal reformer har varit underfinansierade. , det vill säga Kommuner och Landsting, som har samma politiska majoritet som regeringsmajoriteten, har visat på ett antal reformer, bland annat inom barnomsorgen, som har varit underfinansierade . För barnomsorgen handlar det om 3 ½ miljarder kronor i underfinansiering . För handikappomsorgen är det i underfinansiering till kommuner och landsting. Vi moderater väljer att satsa generellt i kommuner och landsting för att stärka deras självstyre och för att de lokalt bäst ser behoven, vad som behöver göras för elever, lärare, vårdpersonal och andra. Avslutningsvis vill jag säga några ord om dagens statliga restriktioner och regelverk vad gäller driftsformerna för verksamhet. Vi väljer att hålla tillbaka nyföretagande, tillväxt och inte minst kvinnornas roll på arbetsmarknaden. Vi är självklart bakom att det ska finansieras solidariskt och vara tillgängligt för alla. Men man måste se över möjligheterna för mångfald av aktörer inom de kommunala verksamheterna för att öka möjligheten att säkra tillgången av kvalificerad personal, möjligheten att attrahera nya medarbetare och så vidare. En mångfald av driftsformer medför större dynamik, växande entreprenörskap och ökade innovationer. 28 (): budgetalternativ har också här redan fallit i en tidigare behandling, och vi avstår därför från förslag i anslagsbeslutet. Jag gissar att vi senare får höra från att kommunernas ekonomi är väldigt god just . Jag tror att det blir temat i hennes anförande. Låt mig därför inleda med att säga att hon till stor del har alldeles rätt i det, om hon nu skulle säga det. Visst är det så att högkonjunkturen nu också märks i kommunernas kassa. Den starka globala återhämtning som vi ser framför allt genom ökad handel och och tillväxt sipprar också ned till de kommunala kassorna. Men jag tror också att man måste säga att väldigt många av dem som jobbar inom de kommunala verksamheterna inte märker av detta. Ännu tydligare är det kanske för dem som är beroende av de offentliga välfärdstjänsterna. De märker inte heller av det. Det är lärare och elever som befinner sig i slitna skollokaler med undermåliga skolböcker och oordning. Det är gamla människor som slitit och tagit ansvar men som inte får lov att andas frisk luft när de blir gamla, bestämma vem de vill bo med eller ens få duscha när de vill. Det finns många tragiska bilder av verkligheten inte minst inom äldreomsorgen. Vi fick en från med en 90-årig kvinna som väntat med brutna ben. Det är en bild av verkligheten. Det finns många som mår väldigt bra. Men det är en bild av verkligheten som vi har i detta högkonjunkturens . Det är en bild för mycket. Om vi börjar med den ekonomiska bilden är det sant att det ser bättre ut än vad det gjorde när vi debatterade kommunernas ekonomi . Sammanfattningsvis är den totala bilden ganska hyfsad. Kommunerna går med ungefär 10 miljarder 2005. Men är 34 kommuner i obalans trots stark högkonjunktur. På landstingssidan är det ungefär 4 miljarder i överskott totalt sett. Men är det tre landsting, tror jag, som inte går i balans trots stark högkonjunktur. Enligt den bedömning jag sett höjer 17 kommuner kommunskatten. var det 80 kommuner som höjde kommunskatten. Trots att vi har en ganska bra konjunktur ser de sig tvingade att göra det för att få saker och ting att gå ihop. Om allt detta smolk finns i bägaren när vi har stark konjunktur måste man fundera på hur väl kommunsektorn i är för den tid som kommer när vi får en lågkonjunktur. Man kan inte bara bygga en verksamhet som klarar sol och vackert väder. Man måste ha en verksamhet som också klarar lågkonjunkturer. Vi har väldigt stora utmaningar framöver. Befolkningsutvecklingen blir sådan att behoven kommer att öka, och rekryteringsbehovet till de kommunala arbetena kommer också att öka. Vi kanske just nu är inne i de mest fördelaktiga åren både när det gäller den befolkningsmässiga utvecklingen och när det gäller den ekonomiska utvecklingen. Då krävs det förberedelser för framtiden. Det handlar om att vi måste se till att sysselsättningen totalt sett ökar och att vi får strukturförändringar där. Vi måste öka antalet arbetade timmar och ge större utrymme för kommuner att göra saker smartare. Vi ska inte lägga så mycket kraft här i på att krångla till det för kommunerna och sätta stopp för kommuner som vill utveckla nya sätt att bedriva verksamheten. Vi borde riva hindren i stället och se till att den kommunala verksamheten kan bli bättre. Begränsningarna måste bort och inte blir fler. Vi måste fundera på hur vi stärker företagsklimatet och ser till att vi på den nationella arenan tar bort krångel och onödiga skatter. Men vi måste också fundera på hur vi stimulerar kommuner att satsa på det lokala företagarklimatet. Vi måste fundera på hur vi bryter utanförskapet och stärker integrationen. Ska vi klara ekonomiska utmaningar framöver måste vi ge alla en chans att vara med. lägger väldigt mycket pengar på offentlig välfärd. Det är den andra sidan av att ha ett högt skattetryck. Det ställer krav på oss förtroendevalda att se till att vi får ut så mycket möjligt av de pengarna och mesta möjliga kvalitet. Trots att vi har världens högsta skatter ser vi så tydliga brister. Det är köer till förskolan och stora barngrupper. Det är brist på resultat i skolan trots att man satsar mycket pengar på skolan. Det är en av de största satsningarna i världen. Trots det har vi försämrade resultat. Äldreomsorgen är ytterligare ett område där vi har tydliga brister. Man måste lägga mycket kraft på två saker framöver. Det ena är att ta tag i systemfelen och se till att pengarna används rätt. Det andra är att man får fart på jobben och ökar sysselsättningen. Om man ser på en femdygnsprognos på tv-vädret och ser att det är minusgrader innebär det inte att hotet om den globala uppvärmningen kan avskrivas. Samma sak måste det vara när vi studerar kommunernas ekonomi. Att väldigt många kommuner har en stark ekonomi under en högkonjunktur får inte innebära att vi ropar faran över. De största problemen har vi framför oss. För övrigt anser jag vi behöver ha en rejäl översyn av det kommunala utjämningssystemet. Jag hinner inte utveckla det vidare här. Jag nöjer mig med att yrka bifall till reservationerna 6 och 8. 29 (): anser att kommunsektorn behöver ett ekonomiskt tillskott utöver de medel som Socialdemokraterna anslår i budgetpropositionen. Vi föreslår därför mer än den socialdemokratiska regeringen till kommuner och landsting. Kommuner har tillsammans med landsting och regioner uppgiften att driva och förvalta det som vi kristdemokrater anser vara välfärdens kärna, nämligen vården och omsorgen av barn och äldre, utbildningen av de unga samt den samhällsnyttiga servicen till medborgarna. måste det till en målmedveten satsning för att höja kvaliteten på den service som invånarna har rätt att kräva av det allmänna. har lyssnat på vad politiker och för den delen även tjänstemän på nivå önskar. De områden som särskilt kommer att prioriteras av är äldreomsorg och sjukvård. Det krävs ett rejält resurstillskott som kommunsektorns förtroendevalda själva kan besluta om. Varje kommun, landsting och region måste utgå från sina behov och förutsättningar för att reellt kunna förbättra för barnen, eleverna och de äldre. Därför krävs det handlingsutrymme för de lokalt förtroendevalda att avgöra på vilket sätt resurserna bäst ska användas. Genom att frikoppla öronmärkningen på regeringens satsning kan vi frigöra som kommunerna själva får disponera. Vi menar att detta är möjligheten till ett bättre resursutnyttjande och hushållning med gemensamma resurser. För oss är det självklart att alla barn ska ges rätt att få del av kommunernas stöd till barnomsorg. vill därför att kommunerna ska ha skyldighet att erbjuda ekonomiskt stöd inte bara till barn i förskolan utan också till de föräldrar som själva tar hand om sina barn. Att kunna ge ett kommunalt vårdnadsbidrag till de föräldrar som önskar det är en förträfflig satsning för våra barn. Dessutom föreslår vi också en nationell satsning på kvaliteten i förskolan. För att stärka arbetet inom psykiatrin anslår , vilket är betydligt närmare den resursförstärkning som regeringens egen utredare föreslagit. Därtill vill satsa på en förstärkt barn- och ungdomspsykiatri. vill införa en fastighetsavgift på högst per småhus och för lägenheter. Denna reform ger kommunsektorn ett tillskott på ca . Resurserna till kommunerna är av central betydelse för kvaliteten i den välfärd som skattebetalarna har rätt att kräva av samhället. För att kvaliteten inte ska försämras eller trygghetssystemen urholkas krävs det en politik som leder till högre och mer uthållig tillväxt fler jobb och fler människor i skatteinbringande sysselsättning, helt enkelt. Utan denna tillväxt kommer det bara att finnas nedskärningar att fördela. Detta är ett viktigt skäl till att sätter tillväxtpolitiken högst på dagordningen. På bör kommunernas beroende av omfördelning av statliga medel minska. Förutom att det ger grogrund för en verklig tillväxt i skatteunderlaget kan detta ske genom att staten i större mån än tidigare låter kommunerna själva disponera över de skattemedel som deras invånare genererar. I detta avseende spelar förstås det kommunala utjämningssystemet och effekten av nuvarande grundavdrag in. Kommunernas självständighet kan också stärkas genom att man breddar de kommunala skattebaserna. Ett steg i den riktningen är att slopa fastighetsskatten och införa en allmän fastighetsavgift som står i relation till de kostnader kommunerna har för att ge service till fastighetsägarna. Detta är ett förslag som stärker den kommunala självfinansieringen. Det ger också möjlighet för staten att minska anslaget till kommunerna i motsvarande mån utan att det hotar kvaliteten i vården och skolan eller omsorgen om våra barn och gamla. Detta förslag går också helt i linje med vad kommunerna själva har uttryckt ett önskemål om, bland annat i den skattebasutredning som presenterade för , nämligen att få växla bort delar av statsbidragen mot att de själva får förfoga över en ökad andel av inkomster och avgifter. Sammanfattningsvis är kommuners, regioners och landstings ekonomi fortfarande bräcklig. Det innebär att många drar sig för att genomföra större satsningar. menar att bristerna inte kan lösas enbart med höjda skatter, utan lösningen borde också vara att de generella statsbidragen till kommunsektorn ökar. Jag ställer mig bakom samtliga reservationer som har gjort, men vill ändå yrka bifall särskilt till reservation 3 under punkt 5 och till reservation 6 under punkt 8. Jag ber att få önska mina kolleger här i kammaren en riktigt god jul oavsett om tomten kommer eller inte. 30 (): Regeringen ger en glassig bild av Kommun- och . Trots det finns det stora problem. Grundläggande i problembilden är regeringens nedlåtande syn på kommunerna. Var finns det omtalade kommunala självstyret? Var finns de raka rören i dialogen mellan stat och kommun, och var finns insikten från regeringens sida om kommunernas möjlighet och roll i såväl det demokratiska arbetet som i deras förmåga att klara såväl dagens som morgondagens problem? Trots ett ständigt talande om det grundlagsfästa självstyret har vi ett kommunalt självstyre som fungerar på nåder från statsmakten. Från ser vi nuvarande system som ett petande i detaljer som inte hör hemma i en demokrati där varje politisk nivå ska kunna ta sitt ansvar för sina handlingar inför medborgarna. Många kommuner har problem när befolkningen blir äldre. Den unga generationen ser inga framtidsutsikter i hemkommunen och lämnar den. Vem ska ta hand om den äldre generationen? Den här utvecklingen har påtalat, och den är ett mycket tydligt tecken på den sociala klyvning som sker i . Vi ser alltför lite av förmågan att stimulera utvecklingen i hela från den regerande församlingen. vill förändra den negativa utvecklingen och ge alla bygder en framtidstro. En möjlighet att stimulera den lokala och regionala utvecklingen är en tydlig regionalisering där varje bygd ges instrumenten att utveckla sin region. Det innebär att frågor som näringspolitik, kulturpolitik och regionalpolitik i större utsträckning ska läggas på den regionala nivån. Det får givetvis effekter på den centrala nivå, på arbete och på centrala verk, men det är en utveckling som behövs för att kunna ge människor med en aktiv vilja möjligheten att utveckla sin hembygd. vill genom sina förslag ge förtroendevalda på lokal och regional nivå instrumenten att utveckla sin bygd. Nuvarande centralstyre hör historien till enligt vår uppfattning. Vi har i kammaren diskuterat LSS och de undanträngningseffekter som den ekonomiska utvecklingen har fått på område efter område ute i kommunerna. Ett rättfärdigande av fel som finns i utjämningssystemet från regeringens sida kombinerat med att finansieringsprincipen har satts ur spel innebär att sektorer som vården, skolan och omsorgen får betala notan. Det här är ett av kommunernas största problem. Från ser vi det som ett grundläggande krav att finansieringsprincipen tillämpas strikt. I alla andra sammanhang gäller pacta sunt servanda, alltså att avtal ska hållas. Finansieringsprincipen har framställts som och är ett avtal mellan kommun och stat och ska därför hållas. Men så sker inte . LSS är ett tecken på det. Från anser vi att staten måste ta ett större ekonomiskt ansvar för att den rättighetslagstiftning som vi här i kammaren har beslutat om får en rimlig finansiering. Av landets kommuner redovisar att man kommer att klara balanskravet. konstaterar nu att man inte kommer att göra det. En grundläggande syn i det kommunala ekonomiska arbetet är att ha en god ekonomisk hushållning. räknas också de kommunala bolagen in i balanskravet. Så var det inte tidigare. Balanskravet är en bra mätare på en god ekonomisk hushållning, men det blir ofta en fråga om bedömningar huruvida man har klarat balanskravet eller ej. Då finns den så kallade gummisnoddsparagrafen, nämligen den om synnerliga skäl. Frågan är: Vad innebär detta? anser att en rimlig bedömning av begreppet synnerliga skäl uppföljs om såväl majoritet som opposition är överens i bedömningen och om ett enigt kommunfullmäktige beslutar om vad begreppet innebär i det specifika fallet. Bedömningen är ofta en form av finlir och bör kunna överlåtas till den demokratiska församlingen. Sysselsättningen är en nyckelfråga . Regeringen har genom konstlade åtgärder i budgeten försökt hyfsa arbetslöshetssiffrorna. Det är intressant att notera att av kommunerna inte kommer att anställa fler. kommer att minska antalet anställda och resterande del är osäkra eller kommer att öka antalet anställda marginellt. De här åsikterna redovisades av efter det att man hade fått in insikten om plusjobben. Man kan givetvis fråga sig varför. Svaret är enkelt. I vanlig ordning är regelverket för plusjobben oklart. Reformen är underfinansierad och långsiktighet i förslaget saknas. Ingen har svarat på om det här är en fråga om en lönedumpad grupp i kommunerna eller om marknadsmässiga löner ska tillämpas. Om marknadsmässiga löner ska tillämpas är förslaget mycket tydligt underfinansierat. Någon annan ska alltså betala notan. Ingen har svarat på vem som har ansvaret vid en långtidssjukskrivning och därmed rehabiliteringsansvaret. Dessa människor ska inte betraktas som vanliga anställda i kommunen utan ska endast utföra arbetsuppgifter som annars inte skulle bli utförda. En annan inriktning skulle skapa en facklig konflikt. Det här är frågor som kommunerna har ställt sig under den senaste månaden, och så sent som i går alltså före införandet hade man inte fått svar på frågan. Tala om långsiktighet och tala om goda planeringsförutsättningar!