prot · GT0913 · 2005-10-12 00:00:00 — Kan vi göra något åt de tre sakerna skulle det betyda mycket för näringslivet, och ytterst för välfärden, eftersom det är ur jobben, ur tillväxten, som vi också har råd att ha en bra vård, skola och omsorg. Vi kristdemokrater vill frigöra privat riskkapital. Också i vårt land måste det vara möjligt för privatpersoner att satsa i släktingars, grannars och vänners företagande. Därför vill vi ha ett riskkapitalavdrag, och vi vill ha bort förmögenhetsskatten. Men det är också viktigt att kreditmarknaden i form av banker och låneinstitut fungerar väl. Därför blev vi bekymrade när vi läste den rapport från ITPS som vi hade begärt och som har utvärderat den förändring av konkurslagstiftningen som beslutat. Utvärderingen visar att av samtliga företag som har fått sina krediter prövade föregående år hade krävts på mer kapital eller ökad säkerhet. uppgav att man hade fått öka sitt eget risktagande i form av personlig borgen eller privata pantsättningar. Många hade blivit hänvisade till dyrare alternativ som factoring och leasing. ITPS rekommenderade att öka nivån på företagshypoteket från nuvarande till . Det är en slutsats som vi har tagit på allvar. Den nya konkurslagstiftningen har visat sig vara till nytta för att kunna rekonstruera företag i stället för att tvinga dem att gå i konkurs. Vi som kristdemokrater är stolta över att ha kunnat medverka till detta. Det är mycket bra att statens förmånsrätt vid konkurs är borta. Allt detta ligger självklart fast. Men i den del som handlar om nivån på företagshypoteket vill vi återställa bankernas förmånsrätt till . För det avsätter vi i budgeten. Vi är glada att också övriga allianspartier har gjort detta. är min fråga till , som inte finns i kammaren men som inför budgetförhandlingarna påstod att detta var en viktig fråga för dem att driva och prioritera i budgetförhandlingarna. När man väl kom till förhandlingarna hördes det ingenting av detta. Min fråga till och , som kanske kan skynda sig till kammaren för att besvara den, är därför: Vad var det ni gjorde i budgetsamtalen? Det hördes ingenting av. Är ni beredda att stödja vårt yrkande om en återgång till ? Jag ser fram emot att få det svaret. hinner jag inte säga mycket om vikten av att förenkla och förbilliga möjligheterna att anställa människor . Vi vill avskaffa medfinansieringen, och vi vill minska sjuklöneperioden för arbetsgivare från 14 . Det enkla regelverket är en nödvändighet. 164 () replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till . Hon tar upp konkurslagstiftningen, och jag skulle vilja höra hur det var när den beställning som gjorde kom till: Stod inte bakom den och arbetade aktivt för att få en proposition i ämnet med just det här innehållet? har man botfärdigt bytt fot. Jag skulle vilja veta om man inte redan då visste att det möjligen skulle kunna bli problem. Det andra som jag skulle vilja säga är att när det gäller tillgången till såddkapital satsar vi nu en del pengar via Almiföretagen, via teknikbroarna och så vidare. Jag kan hålla med om att det möjligen skulle behövas mera pengar, men låt oss då titta på var de pengarna ska tas och var de gör bäst nytta. 165 () replik: Ja, det behövs betydligt mer såddkapital. Låt oss titta på , som har lyckats väl med detta och som har avsatt helt andra summor. När det gäller konkurslagstiftningen är det precis så: Vi har aktivt medverkat till detta. Vi har velat det. är ett av de få länder som har saknat en bra och vettig konkurslagstiftning. Vi var osäkra på nivån på företagshypoteket, och där vet säkert att det var en förhandling. Det var därför vi begärde att en utvärdering skulle komma till stånd . Det gjordes i lagutskottet. Det är vi glada för. Vi har följt det noga och blivit mer oroliga över om nivån hamnade rätt, och vi kan se i utvärderingen att många företag har fått svårt med sina krediter. Då är vi beredda att förändra den delen av lagstiftningen. Den övriga delen ligger fast. Jag vet att Abramsson också har varit mycket orolig för sina hemtrakter, där företagen har påtagliga problem. Det vore intressant att höra om K G Abramsson inte tycker att det föreligger något problem här eller om han till och med är beredd att medverka till att förändra den här delen. 166 () replik: Jo, det är riktigt att jag har varit orolig, och inte bara jag utan många med mig, för hur det här skulle kunna slå. De rapporter som vi har fått har visat att det har uppstått ett problem som vi verkligen måste ta itu med. Motioner blir ju allmänna, offentliga handlingar, och det kan inte förnekas att jag och några partikamrater har skrivit en motion om just företagshypotekens ställning. Det kommer väl att prövas, och vi får se hur långt vi kan komma. Vi är inte i samma läge som med Finnvera, men det är möjligt att staten måste ta ett större ansvar liksom man har gjort i för att klara av det här med småföretagens pengar och kapital. 167 () replik: Jag gläder mig åt att säger sig vara beredd att delvis kunna stödja en förändring av förmånshypoteken. Jag tror att det är oerhört viktigt att det finns socialdemokrater som vågar gå ut och säga att lagstiftningen inte blev bra i den delen. Men i de andra delarna när det gäller att statens förmånsrätt är borta, att vi har fått en lagstiftning där det är möjligt att rekonstruera företag, tycker jag att vi har all anledning att vara väldigt glada och stolta. Sedan finns det mycket annat som borde göras mycket bättre. Men låt oss börja med att förändra förmånsrätten, K G Abramsson. Jag ser fram emot ett samarbete på denna punkt. 168 (): Jag kommer att prata om två ytterligheter i svenskt samhällsbygge, två ytterligheter som är väldigt viktiga för vårt land när det gäller både sysselsättning, ekonomi och välfärd. Båda dessa ytterkanter i ekonomin är lika viktiga men lever väldigt olika liv. Deras respektive verkligheter är iögonenfallande olika. Av den här beskrivningen kan någon förledas tro att jag pratar om moderater och vänsterpartister. Men icke här handlar det om helt andra storheter. Det handlar om våra stora börsnoterade företag och våra mycket små, ofta soloföretagare, som lever i helt olika världar. De stora svenska företagen är viktiga för , naturligtvis för både teknikutveckling, ekonomi och sysselsättning. Men många av dessa företags ledningar, som ofta är ansiktslösa aktieägare , spelar i en annan division än nationalstaten. Hela världen är deras arena. Det gäller att i första hand försvara börskursen genom fortsatta rekordvinster och utdelningar till aktieägarna. Enligt ökade vinster efter skatt i våra stora företag det är väl i princip börsen från 221 miljarder till 255 . Utdelningen till aktieägarna ökade från 66 miljarder till . Dessutom, fru talman, läser vi i dagens tidningar att detta med optioner fortsätter i de stora företagen. Fortums vd har blivit värd 110 miljoner extra för sitt arbete. Det är bara att gratulera. De stora företagen, som är så viktiga, skulle faktiskt nu när de har nått sin mognadsnivå och när de är på en mogen marknad kunna göra mycket mer för det gemensamma samhällsbygget. Jag tänker på forskning, på att starta företag i andra branscher, på att stödja mindre företag. Den stora risken med dessa rekordutdelningar är naturligtvis att man undergräver de här företagens förmåga att investera för framtiden och klara sämre tider, och det här är naturligtvis en mycket osund utveckling. pratade vi om övervinster, och diskussionen var stenhård. låter vi det här gå förbi ganska tyst. Det här är en osund utveckling. Jag skulle vara mycket intresserad av att höra vad mina borgerliga motdebattörer tycker om den här utvecklingen. De stora företagen anställer inte fler medarbetare det vet vi. De rationaliserar, och de minskar antalet anställda. Vi är väl egentligen mycket glada så länge de här stora företagen stannar kvar i landet. För de små företagen är situationen helt annorlunda. De har behov av fler anställda men vågar av olika anledningar inte ta på sig det ansvaret. Man är rädd för arbetsgivaransvaret, om man går från att vara soloföretagare till att anställa en person. Man är rädd för ökad pappersexercis. Man är rädd för sjuklönen, . Man är också rädd för risken med medfinansieringen, allt för mycket av regler och mycket administration. Småföretagen må ha rätt eller fel i sin kritik mot regler, exempelvis medfinansieringssystemet. Men all diskussion om att det är så riskfyllt att vara småföretagare har skapat osynliga trösklar som motverkar de här nyanställningarna. De här trösklarna måste ut. Vi måste se till att småföretagen känner förtroende för politiken och börjar anställa. Det är nämligen de små och medelstora företagen som kommer att stå för nyanställningar. Jag kan tänka mig att någon av mina borgerliga vänner tycker: Det här får ni väl fixa då, ni som sitter i regeringsmakten. Men det här är ju problem som vi har haft . Hur ska vi få våra små företag, våra soloföretagare, att känna: ska vi börja anställa. Vi vill inte jobba ihjäl oss själva. Vi vill ha hjälp med arbetet. Små företag i likhet med statliga företag stannar normalt kvar i vårt land. 169 () replik: pratar om ytterligheter, och jag kan helt hålla med om att det behövs ett bättre ledarskap i de stora multinationella börsföretagen, både vad gäller bonusar och miljöarbete. Men jag skulle vilja ställa en fråga om en annan ytterlighet som svepte förbi lite grann i början, och det är självt och syn på ägande. Jag tror att privat ägande, möjligheten att utveckla och förverkliga en idé och en livsdröm och faktiskt få ut någonting av det, är grundläggande för jobb och företagande. Och jag vet att det inom finns en programgrupp som har föreslagit en omfattande socialisering. Statliga och kommunala förvaltningar ska ta över företag. Min enkla fråga är: Hur ska det gå till? Är det konfiskering? Är det tvångsinlösen? Och på vilket sätt skulle det underlätta företagande, nyföretagande, i det här landet? 170 () replik: tycker också att det behövs ett bättre ledarskap i de stora företagen. Jag menar, om vi tar det före nästa fråga, att just det här sättet att sköta dessa stora företag, att vara så bunden vid aktiebörsen, att vara så bunden vid att utdelningar ska göras och höjas, naturligtvis skapar stora problem. Kanske lite därför kommer sådana här synpunkter i program, att företagen inte kan få skötas på det här sättet. Vi måste hitta ett annat sätt att sköta dem. I övrigt ska man nog, , inte vara så rädd. Det här är ju en ständig diskussion som faktiskt har förts i mitt parti , om inte annat. 171 () replik: När det gäller ledarskapet inom de stora börsnoterade företagen tror jag att det handlar om att de själva måste inse att det handlar om goodwill. Det tar att bygga upp ett förtroende, men det kan ta sekunder att rasera det. Men det som är lite intressant i sammanhanget, när man ser på statligt ägande, är att de statliga företagen inte är några förebilder. Statliga , till exempel, lyfts ju fram som en miljöbov just för sina investeringar i kolkraftverk i . Så det är ingen lösning, om man pratar ledarskap, att socialisera näringslivet. 172 () replik: Jag tror inte att vi orkar med att vänta på att de själva ska ta ansvaret, att de ska förstå att goodwillen är så betydelsefull att de ska minska ned utdelningar och optioner. Jag tror att någonting annat måste ske, men vad är jag faktiskt osäker på. Vi lever ju i och kan inte göra vad vi vill utan tanke på och inte vad vi vill utan tanke på hela världen. Alltså, det här är ingenting som bara pågår i . Det här är den allomfattande kapitalismen. Så fungerar den. Och hur man ska hantera detta är naturligtvis den stora frågan. 173 () replik: Det har blivit en liten diskussion om ledarskap. Vad man kanske saknar i den här diskussionen är bristen på politiskt ledarskap just när det gäller företagarfrågor. Det finns en stor diskussion om företagande, men väldigt lite händer rent konkret, rent praktiskt. Jag delar uppfattning om att det är i de små företagen som det måste hända någonting. Där måste det ske. Studera gärna det blå lagets förslag, inte minst när det gäller riskkapital och vanlig kapitalförsörjning till de små företagen därför att det är en förutsättning för att man ska utvecklas. pratar och diskuterar en del om aktieutdelningar. Man måste nog också inse att det även i små företag kan finnas behov av att få dela ut pengar till dem som har satsat i verksamheten. Även små företag är en del av kapitalismen. Jag vet inte hur det annars stämmer med det kommunistiska manifestet och den diskussion som har varit . Jag måste ställa en fråga till . När det gäller de stora företagen är ju kapitalbildningen inte ett problem. Kapitalmarknaden fungerar väldigt bra när det gäller de stora företagen. Vi har de investeringar vi behöver. Men hur ser på de statliga företagens aktieutdelningar? Gör ägaren fel där också? 174 () replik: Jag försöker i alla fall ganska ingående studera det blå lagets strategi för företagsamhet och för småföretagande. Den stora svagheten med det blå lagets strategi är väl att den riskerar att skapa ett samhälle där de små företagen inte kommer att få de möjligheter som man har i ett fungerande samhälle där människor är någotsånär lika. Den sista frågan hann jag nog inte riktigt med, om de statliga företagen. Svenska statliga företag har ju regler att följa, och det gör de ganska bra vad det gäller löner, pensioner och annat. Jämförelsen med Fortum visar väl ändå, även om vi ibland kan tycka att det finns för höga löner också i de statliga företagen, att det liksom är en helt annan division det handlar om, även i det här fallet. 175 () replik: Det är ganska talande när det gäller vänsterkartellen att man gärna skriver det privata näringslivet på näsan i fråga om hur man ska bete sig. När det sedan kommer till statens eget ägande är det inte lika noga längre. aktar sig nogsamt för att svara på om han anser att det är fel eller riktigt att staten som ägare tar ut aktieutdelningar ur sina företag. Vi har förslag från den blå sidan som kommer att göra det mycket lättare för småföretagen när det gäller kapitalförsörjning och infrastruktur. Vi kommer att gå fram mycket snabbare på regelförenklingar. Det är ju det de små företagen efterfrågar i förbättringar. Det ska vi tillgodose. 176 () replik: Så var alltså frågan, vad jag tycker om de statliga bolagens utdelningar till statskassan. Där ser jag en väldigt stor skillnad mellan att till privata aktieägare, utländska aktieägare, dela ut 91 miljarder för senaste omgången mot att de statliga företagen faktiskt betalar in till statskassan. Det är ju den stora vitsen med det hela att pengarna stannar i och att vi kan göra investeringar och viktiga saker ifrån den politiska sidan med de statliga bolagens utdelningar. Den jämförelsen haltar betänkligt. 177 () replik: Statligt ägande omfattar av hela näringslivet. Det är alltså väldigt vidlyftigt. Vi har i vår motion om statligt ägande just dragit upp den typ av riktlinjer som efterlyser när det gäller begränsningar i bonusar och annat. Titta gärna på det! Dock tycker vi att det är det statliga ägandet som måste gå före. Där kan vi som politiker styra. Det är välkommet om vill joina de synpunkterna. Däremot kan man inte göra ingrepp i det privata näringslivet på samma sätt, eftersom det är privata aktieägare som har satsat pengarna. Men vi kan agera föredöme. Så välkommen att titta på våra förslag! Jag skulle vilja veta vilken åsikt om förmånsrätten är, om nivån på företagshypoteket som K G Abramsson och jag diskuterade tidigare. Har ändrat sin syn i denna fråga efter att ITPS rapport har anlänt som var väldigt tydlig med att nivån på företagshypoteket behöver höjas? Det vore bra med ett klargörande. 178 () replik: När det gäller det statliga ägandet är det jättebra om och kd lägger förslag om hur det kan bli bättre. Lite av vitsen är, som sagt var, att just politiker kan styra över de statliga företagen även om det är ganska stora omvägar. I det här fallet tycker jag att kanske borde vara försiktig med andra förslag som innebär utförsäljning av , , Vin & Sprit och så vidare. När det gäller förmånsrätten har ITPS sagt sitt. Andra debattörer säger just nu sitt vad gäller förmånsrättsförändringen. har icke ändrat sig. Vi avvaktar ytterligare material. 179 () replik: Skillnaden mellan och mig är att jag tycker att det statliga ägandet är för stort. Jag tror att det privata ägandet behöver öka och att en del av de statliga bolagen ska säljas ut. En del bör fortsatt vara kvar. Men där skiljer vi oss åt. Jag fick inget riktigt svar om förmånsrätten: fortsätter att följa. Man fick inga klara besked. Vi får väl se vad som händer med frågan. Vi har i alla fall lagt vårt förslag, och är naturligtvis välkommet att stödja det. 180 () replik: Det är naturligtvis en jätteviktig fråga, tycker jag, som vi inte hinner att prata om särskilt mycket. Men det blir säkert fler tillfällen. Just denna tro att det skulle bli bättre, att det skulle vara ett bra drag att sälja ut lönsamma bra svenska statliga företag är en kanonstor fråga. Det är företag som kan betala in 17 miljarder till statskassan, som stannar i och som vi kan räkna med går i bräschen för teknikutveckling och samhällsutveckling. Dessa företag är alltså den borgerliga alliansen beredd att sälja ut. Det tycker jag är en fråga som bör komma upp ordentligt . 181 (): Jobb och företagande har diskuterats väldigt mycket här . Det är, tycker jag, den viktigaste politiska fråga som finns på dagordningen just . Om vi inte klarar att ge alla de om det är en miljon eller en och en halv miljon människor som inte går till jobbet en vanlig dag chansen att komma in på arbetsmarknaden klarar vi inte heller välfärden, kvalitet i skola, i vården och i omsorgen. För att människor ska ha ett jobb att gå till behövs det fler företag som startar, som växer och som anställer. Som vi har hört tidigare i debatten är potentialen störst i små och medelstora företag. Det är alla överens om, men frågan är vad vi gör. För mig som centerpartist är det naturligt att röja undan alla hinder just för att små och medelstora företag ska kunna bildas, växa och våga anställa. Då handlar det i startskedet om tillgång till riskkapital. Det har varit en diskussion om förmånsrättsreglerna. Vi har lagt samma förslag som har gjort. Hypoteken behöver återställas till . Vi har sett effekterna. Det är svårt att få tag i riskkapital på landsbygden där det inte finns några stora säkerheter i fastigheter eller annat för att trygga sina lån. Det finns andra delar som tillsammans med också föreslår: att slopa förmögenhetsskatten och att göra det möjligt att återinvestera en vinst från en företagsförsäljning i ett nytt företag utan att däremellan behöva betala skatt. Det är just för att den som har varit företagare inte ska tvingas börja spela golf utan kan fortsätta att aktivt bidra till samhället och nya och växande företag. Det handlar om att växa och anställa, att reformera 3:12-reglerna. Vi har ett regelverk som innebär att den som växer straffas. Det handlar om att slopa medfinansieringen för de långa sjukskrivningarna. Det var en diskussion om det här tidigare. På ett makroplan kanske man kan säga att det är förmånligt för företagen, men den enskilda företagaren känner risken och vågar inte anställa. Vi ser att det blir en utslagning där människor som redan förut haft svårt att få en plats på arbetsmarknaden får det ännu svårare, om man har en sjukdomshistoria till exempel. Det behöver tas bort. Vi ska ha två veckors sjuklöneansvar för företagen men inte det här eviga sjuklöneansvaret. Det blir stigmatiserande på arbetsmarknaden. Vi har också förslag gemensamt om att sänka arbetsgivaravgifterna för nyanställningar, just för att stimulera företag att växa och anställa. Då är frågan: Vad gör regeringen? Om man lyssnar på lite av debatten här men framför allt partiledardebatten är det som om den sitter nöjd. Man pekar på internationell statistik och säger att vi är rätt så bra. Men man blundar för arbetslösheten här hemma. Jag var inne och tittade på SCB:s öppna arbetslöshet. Det är som en pokerspelare. Man sitter nöjd. Men med den handen är att sitta nöjd att bluffa. Sanningen att säga sitter regeringen inte helt nöjd. Under pokerbordet pågår en febril aktivitet för att fixa till den öppna arbetslösheten. Man har ett helt paket med tillfälliga åtgärder. Det gemensamma med alla åtgärderna är att de är tillfälliga. För att få fart på jobb och företagande i det här landet, fru talman, tror jag att det behövs långsiktighet. Varför är då allting tillfälligt? Vilka soloföretagare ska våga anställa om nedsättningen på arbetsgivaravgiften bara gäller ? Det är kanske inte ens , utan uppemot . Man kan inte bygga en näringspolitik på tillfälligheter, men det är precis det vi ser i det socialdemokratiskt styrda . Man kan fråga sig var strategin finns. Strategin är att fixa den öppna arbetslösheten, men det finns ingen långsiktig strategi. I regeringens finansplan nämns ett antal industribranscher som man ska stödja. Tjänstebranschen nämns inte. Den finns inte. Ändå är det där det största nyföretagandet finns. Det är ändå i tjänstebranschen som man kan se att den största potentialen finns. Därför tycker jag att det är synd att åtgärderna är kortsiktiga och att man blundar för de möjligheter som finns. 182 () replik: Jag vill ställa en fråga till utifrån det som har med sjuklöneförslaget att göra. tycker att det är okej att arbetsgivaren betalar , men sedan ska det inte vara arbetsgivaren. I den nya reform som vi har finns det ekonomiska drivkrafter som gör att den arbetsgivare som arbetar aktivt med rehabilitering inte behöver betala för sjukskrivningarna. Om man har gjort upp en rehabiliteringsplan , om jag minns rätt, behöver man inte betala. Min fråga är då: På vilket sätt och med vilka ekonomiska drivkrafter vill arbeta för att vi ska få tillbaka människor i arbete? 183 () replik: På ett teoretiskt, makroekonomiskt plan kan man säkert, som argumenterar, säga att detta är förmånligt och att man bygger in ekonomiska drivkrafter. På mikroplanet för den enskilde företagaren har detta inneburit att man är rädd. Man sorterar bort människor. Man tittar på en sjukdomshistoria. Det gör att människor som har svårt att komma in på arbetsmarknaden får det ännu svårare och att företag avstår från att anställa. Vi vill i stället ge ett tydligt ansvar tillsammans med företagen. är ansvaret uppdelat så att det faller mellan stolarna. Det är som ska ha det tydliga ansvaret för de långa sjukskrivningarna finansiellt men också för att hjälpa människor och rehabilitera människor tillbaka till arbetslivet. 184 () replik: arbetar ju tillsammans med företaget och den enskilde utifrån en rehabiliteringsplan för att denne ska komma tillbaka till arbetslivet. Det är ju oerhört viktigt att den enskilde individen får möjligheten. Mikroplanet, säger . De som har drivit kampanjen var ju på något sätt emot förslaget om sjuklöneansvaret. Frågan är om det är det som nu har nappat på. 185 () replik: Vi nappar inte på några kampanjer. Vi tar till oss verkligheten. När jag och andra i mitt parti är i kontakt med företagare får vi det budskapet direkt. Det här skapar osäkerhet. Vi kanske tjänar på det rent makroekonomiskt, men det skapar osäkerhet. Det värsta som finns för en företagare är osäkerhet. Därför vill jag att en näringspolitik ska vara långsiktig, inte kortsiktig. Därför vill jag att man ska göra en återställare på detta så att företag vågar anställa och växa. 186 (): nya politik med förslag på lägre skatter och sänkta ersättningsnivåer har kritiserats hårt av regeringen. Det raserar den trygghet som vi alla värnar om och som vi alla behöver. Statsrådet har bättrat på hotbilden genom att i en debatt här i kammaren beskriva hur sänkta ersättningsnivåer dessutom påverkar ekonomin negativt. Hans argument är följande: Om man har höga ersättningsnivåer är det lättare för facket att acceptera strukturförändringen. De som blir uppsagda kan i alla fall glädja sig åt att effekten på den egna ekonomin inte blir så värst stor.