prot · GS0977 · 2005-02-16 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Talmannen meddelade att () ansökt om sjukledighet den 21 februari31 juli. Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . Talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 1 mars26 maj. Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . Talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 18 april20 november. Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 § Anmälan om kompletteringsval till socialutskottet och näringsutskottet Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp anmält som suppleant i socialutskottet och i näringsutskottet under föräldraledighet. Talmannen förklarade vald den 1 mars26 maj till suppleant i socialutskottet () suppleant i näringsutskottet () 4 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2004/05:363 Till Interpellation 2004/05:363 av om obligatorisk bostadsförmedling Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att statsrådet har semester. 5 § Tydligare genomförande av EG:s arbetstidsdirektiv Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2004/05:AU3 Tydligare genomförande av EG:s arbetstidsdirektiv (prop. 2003/04:180). 1 (m): Det här betänkandet innehåller i huvudsak två frågor. Den ena handlar om regeringens förslag att tydliggöra EG:s arbetsdirektiv. Det andra avsnittet handlar om ett antal motioner kring arbetstidsfrågorna. När det gäller den första frågan om förtydligandet av EG:s arbetsdirektiv kommer den borgerliga alliansen att företrädas av kristdemokraten som presenterar våra två gemensamma reservationer. Därför tänker jag inte i detalj gå in på de frågorna. Jag har bara några reflexioner kring arbetstidsfrågorna. Man kan ställa frågan i vilken utsträckning EU generellt sett ska ha en gemensam arbetstidslagstiftning. Är det en fråga som kanske i större utsträckning borde hanteras i varje enskild stat enligt subsidiaritetsprincipen? Det finns inget självklart svar på den frågan, men det är intressant att fundera över den. Om man vill ha någon del gemensam på det här området kan man fråga sig om det ska lagregleras, vilket det är ganska vanligt att göra ute på kontinenten, eller om man ska använda en måhända nordisk eller skandinavisk modell, där man i större utsträckning avtalsreglerar de här frågorna. Jag tycker personligen att det finns anledning att fundera över om inte subsidiaritetsprincipen går bättre att kombinera med en avtalsreglering av de här frågorna. En avtalsreglering ger möjlighet att skräddarsy arbetstiden för olika sektorer av näringslivet. Man kan pröva olika modeller på ett mer flexibelt sätt, och parterna känner också ett ansvar för ingångna avtal. Den argumentationen ligger väl i linje med vad jag framförde i en debatt som vi hade strax före juluppehållet om kollektivavtalsfrågan med anledning av Socialdemokraternas begäran om en debatt i det ärendet. De här principiella synsätten påverkar den borgerliga alliansens sätt att resonera. Den andra delen av betänkandet hanterar arbetstidsförkortning och flexibla arbetstider. Låt oss meddetsamma konstatera att Moderata samlingspartiet inte är tilltalat av en generell arbetstidsförkortning. behöver inte jobba mindre, behöver jobba mer. Framför allt behöver flera människor komma i arbete. Flera hundra tusen av den miljon människor i arbetsför ålder som står utanför arbetsmarknaden behöver komma in. Då gäller det att med olika flexibla former på arbetsmarknaden göra det möjligt för flera att komma in. Jag är alldeles övertygad om, och Moderata samlingspartiets klara linje är den, att om man ger människor möjligheter att i dialog med arbetsgivaren finna flexibla arbetsformer för sättet att förlägga sitt arbete kommer betydligt fler att kunna och göra en insats. All erfarenhet visar också att om man som individ har en möjlighet att påverka arbetssituationen, arbetets förläggning, har en överblick över arbetet och också ser ett resultat av sitt eget arbete så minskar, vilket är viktigt i de här dagarna, ohälsotalen dramatiskt. Omvänt gäller att om man inte kan påverka sin arbetssituation, har svårt att kommunicera med sin arbetsgivare och ser väldigt lite resultat av vad man utför så leder det på ett ganska brutalt sätt till utomordentligt höga ohälsotal. Vi ser det med all tydlighet , inte minst inom den offentliga sektorn. I reservation nr 8 tar vi upp den äldre arbetskraftens problem. Vi ser inte den äldre arbetskraften som ett problem. Det finns de som har förklarat att den äldre arbetskraften kan liknas vid ett köttberg som ska försörjas på något sätt. Även om man kan tycka att det var en olycklig formulering speglar det på något sätt ett förhållningssätt till den äldre arbetskraften. Om man ser den äldre arbetskraften, låt oss säga fyrtiotalistgenerationen, som ett problem kommer den säkert att bli ett problem. Om man däremot ser fyrtiotalisternas vilja att arbeta och kanske arbeta längre fram i tiden, till och med efter pensioneringen, som en möjlighet, givet att man kan förlägga arbetstiden på ett sätt som tilltalar fyrtiotalisterna, finna skatteregler som gör det attraktivt att fortsätta arbeta efter pensioneringen och även diskutera olika pensionsvillkor, är jag och Moderata samlingspartiet alldeles övertygade om att det finns utomordentligt stora möjligheter i den äldre arbetskraften. I en gemensam reservation pekar också några av de borgerliga partierna på den möjligheten. Jag är övertygad om att om man, som sagt, ser den äldre arbetskraften som ett problem så kommer den att bli ett stort problem. Då har man mentalt låst sig för det synsättet. Om man betraktar det på ett annat sätt, ser det som en utmaning för oss politiker, lagstiftare och arbetsmarknadens parter att finna lösningar för att bejaka det intresse som en äldre arbetskraft har så kommer vi att kunna dra nytta av den. De människorna kommer själva att kunna försörja sig längre. De kommer också att bidra till andras försörjning och på det sättet direkt och indirekt säkra och utveckla den välfärd som vi har. Vi kommer att få fler människor i arbete. Det är det vi behöver i , att fler människor, fler av den miljon människor som står utanför arbetsmarknaden kan komma in på den. Vi avslutar med att i ett särskilt yttrande peka på behovet av förenklingar i semesterlagen. Vi vet att det pågår ett arbete i ett beredningsarbete med anledning av en utredning. Vi förutsätter i vårt särskilda yttrande att regeringen mycket snart kommer till och presenterar sina överväganden och förslag till förenklingar som framför allt de mindre företagen i skulle hälsa med stor tillfredsställelse. Med detta yrkar jag bifall till reservation nr 1. 2 (): Alliansens gemensamma syn i huvudfrågorna, formulerade i reservationerna 1 och 2, kommer å alliansens vägnar att motiveras av vårt gemensamma ombud . Jag går direkt på frågan om arbetstid och syn på detta. Människor bör så långt det är möjligt själva kunna välja sin arbetstid och göra sin egen avvägning mellan inkomst och insats på arbetsmarknaden och själva kunna välja arbetstid i livets olika skeden med dess olika krav beroende på bland annat familjesituation. Det är visionen. Få kommer naturligtvis att kunna leva fullt så fritt som visionen innebär. Det innebär inte att man inte ska sträva efter att fullfölja den. Frihet att välja arbetstid i större utsträckning än bör således vara vår strävan. Det bör också bättre än återspeglas i lagstiftningen. Människors makt över arbetstiden bör förbättras, särskilt till förmån för barnfamiljerna. För dem skulle en större flexibilitet i valet av arbetstid minska stressen och tidsbristen i kravet på att kombinera tid för arbete och tid för barnen. Arbetstiden bör när så önskas kunna bestämmas i individuella överenskommelser mellan arbetstagare och arbetsgivare. Jag inser att det inte alltid går, men det bör vara målet. Den enskildes ledighet ska kunna definieras i timmar, även om det sannolikt inte blir särskilt vanligt. Tid som tas från den lagstadgade semestern, och viss annan ledighet, ska kunna läggas in i en individuell timbank som den enskilde vid behov ska kunna dra tid från, förutsatt att det först finns tid insatt på denna timbank naturligtvis. I linje med detta synsätt motser en allmän arbetstidsförkortning. Vi accepterar också förslaget från i det nya direktivförslaget om så kallad opt out. Där är vi i sällskap med till exempel och och socialdemokraterna i de två länderna. Regeringen, som brukar hylla den mellanstatliga europeiska unionen, står faktiskt på denna punkt för en linje om ett överstatligt beslutat förbud mot opt out. Det är en illustration av det dilemma som tog upp tidigare, nämligen i vilken utsträckning överstatlighet ska tillämpas i denna typ av lagstiftning och i vilken utsträckning det faktiskt ska vara en nationell angelägenhet. Det finns argument för båda positionerna. Man kan väl säga att ju mer heterogen Europeiska unionen blir med de nya medlemsländerna i öst till exempel, desto mer orimligt blir det att ha stränga gemensamma regler på denna punkt. Man kan också notera den återgång till flexibla och längre arbetstider som facken i har accepterat för att motverka så kallad outsourcing av tillämpning till bland annat de nya medlemsländerna i Öst- och och , liksom det nu är ett starkt tryck i på att lösa upp den lagstiftning som infördes där om 35 timmars arbetsvecka. Den lagstiftningen har man på olika sätt krupit ur. I grunden är det av samma skäl, nämligen att bevara jobb och inkomster hemmavid. vill i stället för allmän arbetstidsförkortning ha en allmän förklaring om den principiella rätten till att välja arbetstid. sågs detta som en frihetsfråga. förefaller det dock, som jag sade med och som illustrativa fall, som om det kan inträffa även vid i . Det blir alltså en fråga om att skydda jobb och inkomster på svensk botten att ha en mer flexibel syn och arbetstidens reglering. Med detta, herr talman, avslutar jag mitt anförande. 3 (): I redovisade statsrådet 32 svenska förslag som regeringen tagit fram för att lämna till EU. De skulle innebära förenklingar av EU:s lagstiftning. Ett av de 32 förslagen var att EU skulle göra en översyn av direktiv nr 104 som är just arbetsdirektivet. Enligt regeringen medför direktivet tillämpningsproblem och är i behov av översyn. Vidare säger regeringen att översynen av jourtid och arbetstidsmått är angelägen. Det är därför mycket förvånande ja, rent ut sagt märkligt att regeringen nu lägger denna proposition om arbetstidsdirektivet på bord och inte inväntar den översyn av direktivet som man själv har begärt. är det svårt att förstå regeringens handlande. har tillkännagivit att en översyn ska ske av arbetstidsdirektivet. Bland annat gäller detta det mycket omdiskuterade begreppet jourtid. Jourtid på arbetsplatsen ska inräknas som arbetstid vid tillämpning av direktivet. Det slås fast i målen Simap och . Många remissinstanser, bland annat och , har framhållit att detta får följdverkningar inom exempelvis sjukvården som ofta tillämpar jourtid, och det skulle innebära avsevärda kostnader. I förslag till nytt arbetstidsdirektiv lanseras begreppet passiv jourtid. Kommissionen föreslår att en läkare som sover under sin jourtid, det vill säga under passiv jourtid, inte ska räkna detta som faktisk arbetstid. Vi i alliansen instämmer i detta. Kommissionens förslag enbart på denna punkt borde föranleda regeringen att ompröva propositionen. Jourtid ska inte betraktas som arbetstid om inte arbetstagaren i fråga faktiskt har arbetat. I EU:s arbetstidsdirektiv artikel 16 står att semester och sjukfrånvaro inte ska inkluderas eller vara neutrala vid beräkning av den sammanlagda arbetstiden. Regeringen har valt att gå tvärs emot direktivet och föreslår att både semester och sjukfrånvaro ska beräknas som fullgjord arbetstid vid beräkning av den sammanlagda arbetstiden. Alliansen anser att det vid beräkning av den sammanlagda arbetstiden helt borde bortses från semester respektive sjukfrånvaro. Det är obegripligt hur regeringen kan göra en så annorlunda bedömning i frågan än den som Lagrådet, många remissinstanser och vi gör. Vilka ledigheter som ska räknas in i det totala arbetstidsmåttet kräver en ordentlig genomlysning och diskussion. Det är därför beklagligt att regeringen har valt att utforma propositionen om EG:s arbetstidsdirektiv på ett så kategoriskt och långtgående sätt. Den utformning som regeringen väljer är inte nödvändig för att uppfylla direktivet. Det är alliansens gemensamma bedömning att nuvarande arbetstidsdirektiv kan genomföras med en mycket mindre långtgående lagändring. Mer genomgripande förändringar av arbetstidslagen kan vänta till dess förslaget till ett nytt arbetstidsdirektiv från EU blir föremål för riksdagsbehandling där man också tar hänsyn till förslagets ekonomiska konsekvenser. Vi i alliansen yrkar bifall till våra reservationer 1 och 2. I betänkande AU3 finns ett antal motioner från allmänna motionstiden som behandlar arbetstidsförkortning och flexibla arbetstider. anser att arbetslivet måste vara förenligt med att vara förälder, odla ett intresse, vara aktiv i föreningsliv med mera. Den enskilda människans olika önskemål under olika skeden av livet gör centrala kollektivistiska lösningar otidsenliga. Ett gott arbetsklimat kännetecknas av ett stort medinflytande för personalen. En av de allra viktigaste faktorerna för den enskilda är att få påverka omfattning och förläggning av arbetstider. Erfarenheter visar att de arbetsgivare som låter sina arbetstagare påverka arbetstidens förläggning får medarbetare med högre motivation och effektivitet. Ett ökat utrymme för självvalda arbetstider ger också en positiv inverkan på arbetsklimatet och minskar stressfaktorn. När människor själva hittar bra lösningar ska inte staten lägga sig i och desarmera avtalssystemets legitimitet. Det är särskilt viktigt att flexibel arbetstid för småbarnsföräldrar underlättas. Vidare anser vi att en arbetstidsförläggning som går att förena med familjeliv är en angelägenhet för alla framtidsinriktade arbetsgivare. Staten och kommunerna bör föregå med positiva exempel när det gäller att låta personalen på varje arbetsplats utifrån sina och verksamhetens behov påverka hur arbetstiden ska förläggas. Många fler arbeten skulle kunna skötas på distans. ser positivt på så kallad job-sharing som innebär att två personer med likartad kompetens delar på ett jobb för att klara till exempel barnomsorgen på ett familjenära sätt. Det har blivit allt vanligare med flextid och öppna arbetsplatser där arbetstagaren kan lämna arbetsplatsen eller ta emot besök, vilket har visat sig vara positivt för familjelivet. Arbetet bör kunna organiseras så att frivillig arbetsdelning och tjänstledighet underlättas. För att lätta arbetsbördan för dubbelarbetande kvinnor och småbarnsföräldrar bör förutsättningar skapas för att kunna köpa hushållstjänster, exempelvis genom en skattereduktion på av arbetskraftskostnaden. har infört en sådan möjlighet för hushållen att köpa tjänster med skatteavdrag inom ett brett område, alltifrån reparation av husen till städning av husen och även vård och omvårdnad av barn, åldringar och handikappade. Möjligheten till avdrag har gett vanliga normalinkomsthushåll hjälp i vardagen som fler arbetstillfällen skapats. Att införa skatteavdrag föll i så väl ut att man beslöt sig för att höja avdragsprocenten från till . För att öka individens frihet vill att betald ledighet utöver fyra veckors semester ska kunna förläggas efter den enskildes önskemål och verksamhetens behov. Semesterlagen bör därför få ett tillägg i 10 § andra stycket som möjliggör detta. Jag yrkar bifall till den kristdemokratiska reservationen nr 5. Jag vill nämna något kort om de äldres arbetstid och om den gemensamma reservation som vi har med och . Äldre personer är en resurs också på arbetsmarknaden. För är det viktigt att frihet och trygghet präglar den svenska arbetsmarknaden. Äldre personer ska kunna anpassa sitt arbete utifrån sin egen unika situation. Vill man trappa ned sin arbetstid före pensionen ska man kunna göra det. Om man vill fortsätta arbeta även efter ordinarie pensionsålder ska man kunna göra det. Att öka människors inflytande över sin egen vardag har ett värde i sig. Befolkningsprognoserna visar dessutom på behovet av att fler arbetar fler timmar under sina liv för att vi ska klara framtidens välfärd. Personer i åldersgruppen arbetar i mindre utsträckning än genomsnittet för befolkningen i övrigt, och i åldersgruppen finns kvar på arbetsmarknaden. I det nya pensionssystemet kan arbetstagaren själv välja hur han eller hon vill kombinera arbetstid och pensionsuttag . Det finns dock ingen laglig rätt att gå ned i arbetstid i motsvarande mån. En sådan rättighet skulle göra det möjligt för fler arbetstagare att delta i arbetslivet . Vi anser därför att en lagstadgad rätt att gå ned i arbetstid bör övervägas. 4 (): Jag börjar med att instämma i bifallsyrkandet vad gäller reservationerna 1 och 2. I övrigt har utvecklat vår gemensamma syn på de här frågorna på ett utmärkt sätt. Tiden är det dyrbaraste vi har. All tid som finns är nu och försvann det ögonblicket också. Därför är det så viktigt att kunna bestämma själv, att kunna påverka hur jag använder min tid. I det fallet kan jag ifrågasätta dagens proposition och hur mycket EU ska ta del i mitt bestämmande om tiden. För mig som centerpartist, som vill ha ett smalare men vassare EU, känns det inte särskilt angeläget med en stor inskränkning och ett stort medbestämmande från EU:s sida på det här området. Det är vi enskilda individer, när vi slår oss samman i fackliga organisationer och arbetsgivarorganisationer, som ska komma överens om hur arbetstiden ska förläggas och hur mycket vi ska jobba i olika sammanhang. Människans makt över sitt liv är i väldigt stor utsträckning en makt över tiden. och jag satt för i en arbetstidsutredning. har suttit i en ; jag sade att jag har inget mer att säga så någon annan får ta hand om det. Den senare hette Knas jag vet inte om man ska tolka det som att detta med arbetstider och hur de ska förläggas är ganska knasigt. pratade vi ganska mycket om övertid och att människor inte skulle jobba mer än de man har betalt för. I dagens läge har vi en obegränsad tillgänglighet. Tiden för återhämtning, för egen tid, har blivit mindre och mindre. Vi satt och resonerade om detta hemma hos oss om arbetstider, och att man eventuellt skulle sänka arbetstiden. Då sade min yngste son: Ja, det vore ju bra om man kunde säga att nu har jag gjort mitt och kan gå hem. Väldigt många människor kan inte göra det. Vi själva är ju ett exempel. Vi har ständig tillgänglighet, , . Vi riksdagsledamöter är dock inte på något sätt ensamma. Det är alltså viktigt att vi som individer får större möjligheter att bestämma över vår egen arbetstid. Jag tror inte att det är bra med någon generell arbetstidsförkortning. Jag tror inte att det kommer att fungera. Däremot tror jag att man kan pröva olika system, till exempel den så kallade 33-metoden som vi från har tagit upp som ett exempel på hur man kan förändra arbetstiden för många människor. Jag är rätt övertygad om att människor skulle bli betydligt friskare om man kände att man kunde påverka när man ska börja och sluta sitt arbete, att arbetet får vara någonting som är begränsat och inte utsträckt över tiden hursomhelst, att lagar och avtal följs och att vi som individer också följer dessa lagar och själva sätter stopp och begränsar. Detta är dock svårt när allting ska ske över hela jordklotet. Det syns också i sjukförsäkringsstatistiken. Vi som är i den här 40-talistgenerationen som ska försörjas, hur är det då med oss? Jo, vi hör ju till dem som är äldre och som kanske inte riktigt allihop orkar hänga med i det hårda tempo som finns. Däremot är vi ganska angelägna om att få fortsätta jobba. Arbetet är ju någonting som är viktigt och intressant och som ger oss en stor tillfredsställelse. Därför är det viktigt att det också ges möjligheter till deltidsjobb, att man kan sänka sin arbetstid och bli lite mer flexibel. Jag är rätt övertygad om att även arbetsgivare skulle ha god nytta av att det fanns fler människor som man kunde hantera på ett bra sätt men som kunde jobba så att inte alla behövde jobba precis . Det finns nämligen många olika behov av jobb på olika tider. Därför tror jag att denna flexibilitet och möjlighet att jobba kortare och lite olika arbetstider skulle vara någonting väldigt positivt. Detta kan vi dock inte besluta i ett beslut om EG:s arbetstidsdirektiv. Vi kan inte ens besluta det i riksdag. Det behöver göras mellan individer och deras arbetsgivare. Semesterlagen är en annan sådan här krånglig historia som behöver ses över. Det behöver rensas en hel del bland de regler som finns så att man får ett lite mer enhetligt begrepp, så att det fungerar lite lättare och så att både arbetsgivare och arbetstagare hittar i regelverket utan att gå vilse. Sedan är det också viktigt att vi gör någonting åt de problem vi ser och inte bara pratar. Det måste också hända saker och ting. Vi måste ta tag i de här frågorna, sätta ned foten och säga att vi måste öppna möjligheter för människor att arbeta både när de har småbarn och sjuka föräldrar eller när de själva blir sjuka och lite äldre. Över huvud taget måste vi utnyttja den potential, den arbetskraft, som finns i landet och överallt annars. Det är oerhört viktigt om vi ska kunna ha en välfärd som vi alla är så beroende av. 5 (): I det här betänkandet tänkte jag bara kort kommentera propositionen från regeringen om tydligare genomförande av EG:s arbetstidsdirektiv. Det är ju någonting vi har fått på köpet med EU-medlemskapet. Eftersom har blivit anmält till är det väl bäst att passa sig. Vi har försökt dra ut på det länge nog, men det finns en gräns även för det. Man kan ha synpunkter på hur mycket EU ska lägga sig i och hur det ska utformas i detalj, men vi har trots allt praxis och anmälan att gå efter. Jag tycker att vi bör koncentrera den politiska kraften på att försöka förändra nya förslag till arbetstidsdirektiv, därför att det tycks bli än värre än det nuvarande. Där måste vi ha en politisk enighet från sida och framför allt heja på regeringen för att den ska ta till orda vid förhandlingarna i ministerrådet. Det jag tänkte koncentrera det mesta av min tid på handlar naturligtvis om arbetstidsförkortning, en käpphäst för oss gröna som länge har krävt at vi ska sänka normalarbetstiden i ett första steg och . Det är en välfärdsreform. Det handlar om livskvalitet och motiveras av bland annat jämställdhetskrav och människors hälsa. Det handlar om att sänka tiden därför att jag tror att det skulle öka människors möjligheter att orka arbeta längre. Flera har i talarstolen varit inne på att äldre måste ha lättare att komma in på arbetsmarknaden. Javisst, men vad är anledningen till att så många äldre blir förtidspensionerade ? Man blir utsliten. Tempot i arbetslivet har gått upp ofantligt mycket. Vi orkar inte. Vi får inte livspusslet mellan arbete, fritid och familjeliv att gå ihop. Jag kan sympatisera med den reservation som delar av den borgerliga splittrade alliansen har lagt fram. måste vi konstatera att majoriteten, bestående av socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister, redan är steget före. Vi har redan tillsatt en utredning om rätten att gå ned i arbetstid med tjänstledighet. Ni är lite sent ute i den splittrade alliansen. Vi är steget före. Utredningen ska vara klar i slutet av detta år. Sedan kan vi förhoppningsvis gå vidare med den frågan. Med sänkt arbetstid är jag helt övertygad om att människor orkar arbeta längre. Flera går in på det som sade, svenskarna behöver inte jobba mindre utan mer. Men tänk alla de 540 000 människor som är förtidspensionerade, som har sjukersättning och så vidare.