prot · GS09130 · 2005-05-31 00:00:00 — Lagrådet säger att det handlar om bestämmelser och avgöranden av påtaligt politisk karaktär när vi inte vågar göra det och när vi lämnar till domstolarna i det här fallet kommer det att bli Migrationsöverdomstolen och deras praxis att lagstifta och med relevant innehåll fylla något som vi har lämnat väldigt odefinierat. Ett inte oviktigt typexempel på detta är den princip som med all sannolikhet kommer att ersätta de gamla humanitära skälen. Det är det som kallas för synnerligen ömmande omständigheter. Ingen av oss säkert inte heller ministern kan överblicka var de bestämmelser som finns i propositionen kommer att landa i domstolarnas praxis. Vad är utgången av detta? I den samlade bedömningen finns inte bara medicinska kriterier och anknytning till landet utan också ekonomiska möjligheter att ta hand om vissa sjukdomar till exempel. Det finns så många olika faktorer. De är inte vägda. Vi politiker har inte sagt: Det där ska väga tyngre. Det där ska vara avgörande. Här går en gräns för bedömningen. När vi inte gör det öppnar vi vägen för en domstolspraxis som de facto tvingas ge sig in i det som egentligen är politiska beslut som vi ska fatta här. Där måste vi jobba mer. Vi måste bli bättre på det. Vi har en parlamentarisk process. Jag tror att vi måste våga. Vi får inte vara fega politiskt. Den fegheten kommer domstolarna att få på sig, och i slutändan handlar det om de asylsökandes rättssäkerhet. Med sådana beslut som är väldigt oklara försvagar vi precis det som vi ville göra bättre, nämligen det rättsosäkra läge som finns . Vi öppnar för samma sak. Jag fruktar att principen om synnerligen ömmande omständigheter kommer att bli samma svarta låda, samma väldigt luddiga bestämmelse som den som vi nu utmönstrar från lagstiftningen, de så kallade humanitära skälen. Då har vi faktiskt inte vunnit mycket. Jag tror att vi måste våga fatta beslut, även om de är svåra, så att vi inte delegerar detta till domstolarna och skapar samma osäkerhet som vi vill råda bot på. Det är väldigt viktigt. Det gäller egentligen konstitutionella principer i vårt system. De praktiska problemen är också viktiga. När jag fick veta att regeringen ville ha till var min första reaktion: Usch, nu blir det som vanligt. Det blir aldrig verklighet. Man kan också läsa Lagrådets varningar. Lagrådet ville ha minst , gärna till. , som är regeringens utredare i den här frågan, vill ha till . Många befarar att det inte kommer att fungera bra. Då finns det anledning att inte ta som religion som någon politiker numera brukar säga om olika nivåer. Vi måste få detta att fungera väl från början. Vi får inte riskera att det nya systemet direkt hamnar i en situation som skapar osäkerhet och underminerar dess trovärdighet. Vi är öppna för ett samtal. Låt oss titta på verkligheten. Kan vi göra detta? Hur många månader? Det viktiga är en bra start i stället för en start hursomhelst bara för att det finns ett politiskt spel. Jag vill att vi gör saken så ordentligt som möjligt med den här lagen. Detta ger anledning till några slutkommentarer. Jag tror att det krav som fem partier har ställt om att rensa bordet från många gamla fall från den gamla rättsosäkra processen är viktigt. Det vore en oerhört viktig del av de förutsättningar som den nya processen måste ha. Dessutom skulle vi reparera det som vi alla har underkänt och det som har underkänt. skickade ett brev i går till Vänstern och och betonade att asylprocessen präglas av godtycke och långa väntetider i stället för Så har det varit. Så har det varit för människor som har väntat i fem . Så har det varit för barn som är sjuka. Ni kan fortsätta att prata om den individuella processen. Det kan jag också. Jag tror att vi nu har en verklighet där människorna är drabbade. De är väldigt många. De finns runtom i . Vi kan inte förlänga detta. Jag tycker att det är omänskligt. Man kan säga vad man vill om individuellt och kollektivt. Vi har skapat en kollektiv orättvisa. Vi har skapat ett kollektivt problem. Jag menar inte att vi i blindo ska ge amnesti. Men kan vi inte titta på några otroligt ömmande omständigheter eller fall, som till exempel de apatiska barnen eller de stora grupper somalier, statslösa palestinier som inte kan avvisas någonstans? Jag företräder palestinier som har väntat här . Vi har inte rätt att göra så med människor. Kan vi inte titta på barnfamiljer bland den grupp som vi kallar gömda flyktingar? Kan inte regeringen och kan inte tänka sig att åtminstone vissa särskilt ömmande fall kan behandlas på ett sätt som återskapar en grund för humanitet? Kan vi inte säga: Vi erkänner. Det här har inte fungerat. Här finns situationer som är omänskliga. Kan vi inte säga: Låt oss göra något och göra det. Ni moderater ville, med hjälp av och en ganska märklig kombination till och med att ministern skulle lämna sin post. Ni kan faktiskt avgöra många av de här människornas öde. Det kan ta emot att göra det för att det är kollektivt, det vill säga att det är många. Ni skulle vilja göra det en och en. Den vägen finns inte öppen . Det skulle bli en oändligt lång väg. Låt oss nu låta människornas lidande väga tyngre. I stället för den tomma gesten att försöka få en misstroendeförklaring mot ministern, ge er röst och bidra till de andra fem partierna och skapa ett lite mänskligare . Det kan ni göra. Det skulle också vara så bra för alliansen att visa att vi står på en moralisk grund som är human på riktigt och som inte förlorar sig i lagliga petitesser när det gäller människors lidande. Det skulle vara så otroligt viktigt, framför allt för de människor som har väntat så . Det skulle inte vara illa om regeringen kunde börja tänka så. Vi kanske skulle kunna få arbetsro vad gäller när det här börjar om vi kan gå på några fall som vi vet inte kan lösas. I ett samtal kanske vi kan hitta ett paket där vi får en bättre lag, bättre förutsättningar och där vi börjar riktigt bra med den här så viktiga lagen. 31 (): Det är bra att den här propositionen äntligen har lagts fram. Resan hit har varit lång och bjudit på många turer. Alla partier i denna kammare, inklusive regeringspartiet, har sagt sig vilja genomföra reformen med en ny instans- och processordning. Trots det har det av och till under denna långa resa funnits anledning att undra hur angelägen regeringen egentligen har varit. Detta har vi också sagt i den här kammaren. är det historia, och får vi glädjas över att vi är där vi är. Just därför går det till och med att fördra den ytterligare försening av genomförandet som dagens förslag innebär. Det här är den största reformen på migrationsområdet någonsin, säger migrationsministern. Det är sant att vi nu genomför en mycket omfattande organisatorisk förändring. Hur stor reformen i själva verket blir och vilken innebörd den får avgörs dock inte främst av hur vi ritar rutorna, hur vi organiserar, utan av vilka effekter som uppnås i verkligheten. Det är inte främst myndighetsorganisationen och lagstiftningen som har kritiserats . Det är praxis och tillämpning som har upprört så många människor. Det är knappast någon överdrift att tala om en förtroendekris i samhället kring asylpolitiken . Det har blåst upp till storm i breda folklager mot den förda politiken. Den massiva kritik vi har lyssnat till och konfronterats med är också i väldigt hög grad berättigad. De apatiska flyktingbarnens fruktansvärda situation väcker starka känslor. Det så kallade påskuppropet är ett påtagligt uttryck för en folkrörelse av en omfattning och dignitet som vi inte har sett exempel på i på flera årtionden. 157 000 människor, 28 kyrkor och samfund och ett sextiotal organisationer är en kraft i samhället som inget politiskt etablissemang kan bortse ifrån. Jag är övertygad om att också den har tagit ett starkt intryck av påskuppropet. Man kan dock förundras när man hör det ansvariga statsrådet säga att påskuppropet är ett stöd för regeringens politik, som hon kategoriskt avvisar varje form av diskussion om uppropets kanske viktigaste krav, det om amnesti. Jag ska återkomma något till det. Ett annat av kraven i påskuppropet handlar om barnen i asylprocessen. De apatiska flyktingbarnens situation har väckt starka känslor. Den folkliga upprördheten ledde fram till att lämnade ett ärende till regeringen för så kallat vägledande beslut. Jag undrar vad som har hänt med det ärendet. När kommer regeringens utslag? Jag vill minnas att statsrådet i Rapport eller Aktuellt förutskickade att det skulle ta tre . Den tiden har redan gått. Mot regeringens tal om en rättssäker och human asylprocess står andra bilder. En är att har fällt elva gånger, senast detta år. I grunden är allt politiskt utövande av makt och inflytande beroende av människors tillit och vilka signaler denna tillämpning ger till omvärlden. Jag vill påstå att det område vi diskuterar här är mer känsligt än de flesta andra politikområden. Knappast något annat område är förknippat med så mycket starka känslor. Vi konfronteras med detta, inte minst vi som befinner oss i debattens hetluft. Därför vill jag hoppas att det vi nu är med om den här propositionen läggs fram, och vi får ett beslut och ett genomförande skulle kunna få vara en vändpunkt på det här området, att vi inte bara går mot en ny instans- och processordning utan också mot ett nytt sätt att förhålla oss till hela detta politikområde och till de människor som är så starkt berörda av det. Det är min förhoppning åtminstone. Det är inte nödvändigt eller ens önskvärt att vi ska vara eniga här i kammaren i alla politiska frågor. Ändå är jag förvånad över regeringens politik på just det här området. Det känns märkligt att regeringen till och med har kunnat bortse från fattade riksdagsbeslut och segat på frågan om en ny instans- och processordning. Vi har också sett hur förslag efter förslag fått en riksdagsmajoritet emot sig. Jag vill hoppas att vi också i det avseendet nu är vid en vändpunkt. Av och till har ju regeringen fått stöd av näst största parti, , för sin politik. Mot den bakgrunden är det svårt att förstå utspel i går om en misstroendeförklaring mot migrationsministern en meningslös markering som är föga trovärdig mot bakgrund av moderata ställningstaganden i en rad frågor . Det är klädsamt att här tar avstånd från förslaget om att asylsökande ska betala sin egen process. Övriga moderata förslag får vi väl förhålla oss till i utskottshanteringen och i den fortsatta debatten här i kammaren. Införandet av en ny instans- och processordning är vi alltså överens om. Vi får anledning att uttrycka åsikter i motionsform, men några kommentarer vill jag ändå ge här och . Det är bra att utlänningslagen förtydligas så att skyddsgrunderna sätts i centrum. Vi kristdemokrater har förslagit att risk för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning ska vara en skyddsgrund som väger tungt i ett asylärende. Regeringen har tagit tid på sig även med den frågan. finns dock ett utredningsförslag som ska leda fram till en proposition , som sade här . Vi ska med stort intresse ta del av förslagen i den propositionen och hoppas att de leder i rätt riktning. En annan fråga som jag har tagit upp i debatter med statsrådet är situationen för kristna konvertiter från exempelvis . Den praxis som tillämpas just nu grundar sig på ett vägledande beslut från regeringen. Ett antal konvertiter har fått avslag med motiveringen att man kan leva tryggt som anonym i , detta trots att landets sharia-lagstiftning faktiskt rymmer dödsstraff för att konvertera till en annan religion. Om man nu skulle kunna kräva anonymitet av en är det ändå att gå för långt att kräva aktivt deltagande i en annan religionsutövning i ett land, och sådana krav förekommer ju i ett land med sharia-lagstiftning. Det här är två exempel på behovet av vidgade skyddsgrunder i den reviderade utlänningslagen. Jag tycker att signaler är hoppingivande, men vi kommer naturligtvis att noga följa hur praxis utvecklas i själva verket. föreslog en särskild barnparagraf i lagen. Lagrådet och regeringen har valt att gå på en annan linje med hänvisning till att detta skulle strida mot portalparagrafen om barnets bästa. Jag har svårt att uppfatta den konflikten, men vi får återkomma i vår motion med resonemang om hur man ska stärka barnens utsatta situation i asylprocessen. Det är ändå bra att lagförslaget innebär att omständigheterna inte behöver vara av samma allvar och tyngd för uppehållstillstånd för ett barn som för en vuxen. Vikten av att se till barns bästa har verkligen aktualiserats i den senaste tidens uppmärksamhet kring de apatiska flyktingbarnen. har minst 100 barn från asylsökande familjer tagits in på barnpsykiatriska kliniker. Deras verklighet är så fruktansvärd att man har svårt att ta in den rent känslomässigt och mentalt. Det är inte heller förvånande att de här barnen reagerar på det sätt som de gör. Vilket barn i något land i denna värld kan bevittna hur mamma våldtas och närstående misshandlas och mördas utan att själv drabbas av fruktansvärda störningar? Bilden av de här barnen har väckt en våg av sympati hos svenska folket men också en storm av upprördhet över det man upplever som politikers och myndigheters okänslighet. Det som kallas den största reformen någonsin på migrationsområdet sjösätts alltså , efterlängtat och bra, efter många års processande i utredningar och här i kammaren. Fördelarna är stora. måste vi visa tilltro till den nya ordningen och bidra till att den får en bra start. En av förutsättningarna är nämligen vilken start den nya instansordningen får. Vi är några partier, däribland , som känner oro över denna start. Därför har vi utarbetat ett förslag till nollställning, eller amnesti som många föredrar att kalla det. Ingen har någonsin sagt att detta är en enkel fråga att hantera. När vi kristdemokrater ställde oss bakom påskuppropets krav gjorde vi det med en uttalad ambition att materialisera innebörden av en sådan amnesti. Det har vi gjort i gott samarbete med fyra andra partier, och till det får vi återkomma i motionsform och i den fortsatta debatten. Men det ska sägas att skälet för en nollställning eller amnesti inte främst är en fråga om omsorg om instansordningen utan om människorna, alla dessa som har farit illa i en bristfällig asylprocess. Vi kristdemokrater ser dagens förslag som ett viktigt och positivt steg i rätt riktning, och vi vill tro på en i grunden ny asylpolitik i . 32 (): undertecknade jag, tillsammans med många andra, en debattartikel där vi krävde att skulle läggas ned. var det första parti som drev frågan i . Det ena partiet efter det andra har därefter anslutit sig. hade sex partier enats om att lägga fram ett förslag i socialförsäkringsutskottet. Det förslaget vann majoritet i utskottet även Socialdemokraterna ställde sig bakom. En enig riksdag kunde därför fatta ett beslut om att skulle läggas ned och ärendena föras över till förvaltningsdomstolar. Vad vi ville vinna med det var en mer rättssäker asylprocess. Därefter har två migrationsministrar, och , misslyckats med att lägga fram förslag om hur detta skulle gå till. gjorde ett försök genom att lämna en remiss till Lagrådet. Förslaget sågades jäms med fotknölarna av ett lagråd som enligt min uppfattning gjorde politiska ställningstaganden. Man missade att granska nuvarande asylprocess och det faktum att har världsrekord i antal fällningar hos mot tortyr. Lagrådet förbigick också med bedövande tystnad att tillämpning av är extremt restriktiv jämfört med de flesta andra jämförbara länder. har den tredje migrationsministern, , lagt fram ett förslag om ny instans- och processordning på bord. Även den här gången framförde Lagrådet omfattande kritik mot lagrådsremissen och sade sig inte kunna tillstyrka förslaget. En av orsakerna var att det skulle leda till att domstolarna skulle tvingas fatta politiskt präglade beslut. Det är en intressant kommentar för den antyder att det inte fattas några politiska beslut i våra domstolar . Men är det inte ett politiskt beslut att lägga fast praxis för sexköpsmål till exempel, eller när domstolen tar ställning till vad skälig levnadsnivå är eller tvångsomhändertagande? Vad är det om inte just politiska ställningstaganden? Lagrådet hade också föreslagit en del tekniska justeringar vilka det tagits hänsyn till. Lagrådet vill skjuta på ikraftträdandet . En orsak till det är att man vill genomföra ytterligare en stor utredning om utlänningslagen. Det skulle alltså ta ytterligare fler år innan vi kunde genomföra det här förslaget. Det är för mig ganska tydligt att Lagrådet inte tycker att utlänningslagen hör hemma i domstolarna. Lagrådet pekar också på utlänningslagens särart och säger att det är just en särart som kanske inte hör hemma i domstolsväsendet. Det är precis tvärtemot det vi vill uppnå. Vi vill att utlänningsärendena ska integreras i domstolsväsendet. skjuter vi på ikraftträdandet . Till det ska läggas att har visat hur angelägen den är att reformen genomförs. kommer därför att ha möten , och beslut fattas . Genom det vinner vi ytterligare ungefär . Förslaget till ny instans- och processordning är ett stort steg framåt för rättssäkerheten, men det är långt kvar till en solidarisk flyktingpolitik. Reformen innehåller dock flera viktiga förbättringar. införs ett tvåpartsförfarande med muntlig förhandling mellan den asylsökande och i länsrätten. Det blir nu ett slut på att och kan avslå en ansökan med motiveringen: Enligt vad erfar är det möjligt för sökande att återvända. Kraven kommer att öka på att göra ordentliga grundutredningar eftersom verket nu blir motpart i en domstol och får sina skäl granskade. Landinformationen som ligger till grund för beslutet ska göras offentlig. Vad gäller terroristärenden genomförs en förbättring av rättssäkerheten eftersom kammarrätten och inte regeringen får sista ordet när det finns risk för dödsstraff eller tortyr. Det är en nödvändig förändring, vilket den skandalösa utvisningen av de två egyptierna visade. Många av dem som med den nuvarande lagen, trots skyddsbehov, bara kunnat få stanna av humanitära skäl skulle med det förslag som presenteras få stanna på grund av sina skyddsbehov. Detta är positivt eftersom främlingsfientliga krafter , med stöd av högt uppsatta politiker, kunnat påstå att många som fått stanna inte är riktiga flyktingar. Barns egna asylskäl kommer att få större tyngd än vad som skett, vilket är positivt eftersom det innebär ett erkännande av att portalparagrafen inte fått det genomslag som avsågs men också av att de barn som genom att deras trauman inte erkänts nu blivit apatiska borde ha fått uppehållstillstånd. Resultatet av förhandlingarna mellan Socialdemokraterna, är det som presenteras . nu läggs ned och rättssäkerheten i processen stärks är ett viktigt steg framåt, men tänker ta fler. Mycket återstår att göra, och vi fortsätter kampen för återupprätta rätten till asyl i och i EU. Tusentals människor lever gömda i under ständig rädsla för att utvisas till de länder de en gång flytt från. Jag understryker att de har fått sina ansökningar individuellt prövade i en rättsprocess som samtliga partier underkänner. Ett nollställningsbeslut eller amnesti är ett krav som fem partier i kommer att föra fram i en gemensam motion med anledning av propositionen. kommer i sitt anförande att ta den debatt vi skulle ha velat ha om den opinion som finns i landet för en solidarisk flyktingpolitik. De barn som lider av depressiv devitalisering måste få stanna i för att de ska få trygghet så att de kan bearbeta de traumatiska upplevelser som är orsaken till att de har tappat livsgnistan. Någon måste kunna säga till dem: Det här livet är värt att leva! Regeringen har fått ett ärende överlämnat till sig, och jag förutsätter att det beslutet blir så heltäckande som möjligt, så att det kan omfatta fler barn än de som kommer från . Reglerna för anhöriginvandring måste förbättras. träffade jag en romsk kvinna från . Hennes och hennes mans alla barn har uppehållstillstånd i , men hon och maken skickas tillbaka till som genast slänger ut dem ur landet. Att inte gamla människor kan få framleva sina sista år tillsammans med sina barn är en skam för . Att barn faller för 18-årsstrecket i asylprocessen, vilket gör att de inte kan förenas med familjen i , ska inte kunna ske, men sker ändå. Kravet att ett barn ska ha varit hemmavarande hos sina föräldrar för att kunna återförenas måste tas bort. I som lade fram sitt betänkande 2002 finns många bra förslag. Förstår inte statsrådet, och det är en direkt fråga, att detta att inte få förenas med sin familj är ett hinder för integrationen, både för familjen som finns här och för dem som inte kommit hit ännu? Det är också glädjande att regeringen och samarbetspartierna är överens om att tillsätta en gemensam arbetsgrupp som får i uppdrag att hitta en lösning på problemet hur gömda barn ska kunna få rätt till skolgång. Det är en fråga som har drivit , både motionsvägen och i budgetförhandlingar. , fru talman, avkräver gruppledare i ett brev ett svar på frågan om vi kan ställa oss bakom ett misstroendevotum mot migrationsminister . Enligt behöver både en ny migrationspolitik och en ny migrationsminister. Det första håller jag helt med om. behöver en ny migrationspolitik. hade kunnat se till att vi fått en sådan. I stället har konsekvent stött Socialdemokraternas flyktingpolitik. Det talas om en järnaxel i svensk flyktingpolitik, och, , den går mellan ditt parti och socialdemokratin. I tre för svensk flyktingpolitik avgörande frågor har stött Socialdemokraterna och sett till att deras förslag kunnat genomföras. Det gäller bidraget till eget boende, det handlar om transportörsansvaret, som blev ytterligare en mursten i Fort , och det gäller slutligen de apatiska barnen. Ni hade alla möjligheter att se till att de apatiska barnen fick stanna här. Ni valde att ställa er utanför det initiativ som fem partier tog. Utan ert stöd hade regeringen tvingats att låta de apatiska barnen stanna här. Den som är utan skuld kastar första stenen, brukar man säga. , som inte ville ställa sig bakom att de apatiska barnen skulle få stanna här därför att det var som lade fram förslaget, vill nu ha med oss på en misstroendeförklaring mot ett statsråd. Jag tycker att det är hyckleri. Vad hjälper det att avsätta ett socialdemokratiskt statsråd när det är den förda politiken som är inhuman och det är ditt parti som ser till att denna inhumana politik går igenom? Det bästa sättet att få en human flyktingpolitik är att ställer sig bakom motionen om allmän amnesti och att du här och , , i deklarerar att stöder den. Upp till bevis, , och visa att ni vill ha en förändring. Då menar jag en förändring till en human och solidarisk flyktingpolitik. har du din möjlighet, . 33 () replik: Det är väldigt hårda ord från . Det är också lite märkligt. Jag har gått igenom det 121-punktsprogram som bildar grunden för och samverkan med Socialdemokraterna och är förutsättningen för att ska kunna vara migrationsminister i denna kammare. Jag hittar inte ett enda ord om den nya instans- och processordning som vi här har att ta ställning till i . Min fråga till dig är: På vilka punkter tycker du själv, om du tittar tillbaka , att ni har bidragit till att föra fram processordningen? Om du håller med mig att det har skett i samklang med för så har det varit, eftersom vi konsekvent i utredning efter utredning har uttalat oss för en ny instans- och processordning hur kan det då komma sig att du här i kammaren anklagar oss för att bilda en järnaxel med Socialdemokraterna när det är precis tvärtom? Du pekar på tre beslut där vi har ställt upp på regeringens politik. Jag hänvisar till 121-punktsprogrammet som uppenbarligen är den spegelvända bilden. Det är också viktigt att i det här sammanhanget komma ihåg att om vi mot förmodan skulle representera en järnaxel är det en gummiaxel som ni representerar. Det är tack vare er som kan fortsätta att vara migrationsminister och regeringen kan driva sin politik. 34 () replik: I en fråga, när det gäller ny instans- och processordning, är nu med.