prot · GS0989 · 2005-03-11 00:00:00 — 1 § Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle frågor besvaras av statsminister . 2 § Meddelande om information från regeringen Talmannen meddelade att kl. 9.00 skulle statsminister lämna information om Europeiska rådets möte . 3 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2004/05:438 Till Interpellationen 2004/05:438 av () om fastighetstaxeringen Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresor och hög arbetsbelastning. 4 § Svar på interpellation 2004/05:427 om uppskov med fastighetsskatten 1 Finansminister (): har frågat mig om jag avser att ändra reglerna för uppskov med fastighetsskatten. tar upp två olika slags skattefrågor i interpellationen. Den ena handlar om fastighetsskatt och den andra om uppskov med beskattningen av kapitalvinst vid försäljning av fastighet. När det gäller fastighetsskatten finns det inte några regler som ger rätt till uppskov med betalning av skatten. Däremot gäller att fastighetsskatt inte tas ut efter det att huset är färdigställt. Under de fem följande åren tas halv fastighetsskatt ut. När det gäller reglerna om uppskov med kapitalvinstbeskattningen finns det särskilda regler om uppskovsavdrag. Dessa innebär att det finns möjlighet att under vissa förutsättningar få uppskov med beskattningen av kapitalvinsten när man säljer sin villa eller bostadsrätt och köper en ny bostad. nämner ett särskilt fall där en person sålt sin gamla bostad och köpt en tomt där ett nytt hus skulle uppföras. Den anlitade byggfirman uppfyllde dock inte sitt åtagande och huset färdigställdes inte inom sådan tid att personen kunde få uppskovsavdrag. För att få uppskovsavdrag ska den skattskyldige ha avyttrat en permanentbostad, ursprungsbostaden, och förvärvat eller avse att förvärva en ny bostad, ersättningsbostaden. Den skattskyldige måste ha bosatt sig i ersättningsbostaden andra året då hon eller han sålde ursprungsbostaden. Reglerna innebär alltså att den som vid byte av bostad inte har hunnit flytta in i den nya bostaden inom den angivna tiden måste betala skatt på kapitalvinsten på den gamla bostaden. Tanken bakom uppskovsavdragsreglerna är att de ska gälla för bostadsbyten i ordets verkliga mening. Tidsgränserna för nyanskaffning och bosättning är anpassade härefter. Den speciella situation som tar upp i interpellationen är i grunden inte ett skatteproblem och bör därför inte hanteras inom ramen för skattesystemet. Några undantagsregler avseende tidsgränserna för uppskovsavdrag är inte aktuella. 2 (): Tack för svaret. Efter finansministerns svar måste jag tyvärr konstatera att det måste till stora naturkatastrofer som drabbar ett stort antal svenskar för att den socialdemokratiska regeringen ska kunna rubba på regler som på ett orimligt och inhumant sätt drabbar medborgare. Så skedde efter naturkatastrofen i med arvs- och gåvoskatterna. Så sker nu också efter stormen i . För oss kristdemokrater är det lika illa om en enda människa drabbas av orimliga regler som om tusentals skulle göra det. För den enskilde är det en lika stor katastrof. I min interpellation tar jag upp exempel som rör uppskovsregler för realisationsvinstbeskattning vid försäljning av fastigheter. Liknande frågeställning kan delvis också appliceras på fastighetsskatten. Fastighetsbeskattningen skiljer sig på flera sätt från annan kapitalvinstbeskattning, exempelvis när det gäller skattesatser och uppskovsregler. Vid försäljning av privat fastighet ges möjlighet att överföra eventuell realisationsvinst till en nyanskaffad fastighet. Den maximala uppskovstiden vid nybyggnation, större renovering eller tillbyggnad av den nya fastigheten är . ska man också ha flyttat in i den nya bostaden. Som det visat sig i det åberopade fallet kan helt oförutsebara och opåverkbara situationer uppstå som omöjliggör en inflyttning . I det aktuella fallet har en fastighetsägare sålt sitt radhus och fått uppskov med reavinstskatten då han ska bygga sig en ny villa. Hela försäljningsbeloppet för radhuset, inklusive reavinsten, investerades i det nya huset. När byggnationen kommit en bra bit på väg och väggar rests vägrade byggföretaget att färdigställa huset enligt avtal och lämnade bygget och därmed fastighetsägaren i sticket. I denna situation kontaktar så fastighetsägaren skattemyndigheten och begär ett förlängt uppskov med reavinstbeskattningen så att tvisten med byggföretaget kan avgöras och huset färdigställas för inflyttning. meddelar då att man inte kan bevilja förlängt uppskov, oavsett skäl, och att man kommer att överlämna ärendet till kronofogdemyndigheten för indrivning. Eftersom hela försäljningssumman för den gamla bostaden investerats i det nya huset, finns det självfallet inga likvida medel att betala någon reavinstskatt med. I praktiken innebär detta att staten via skattemyndigheten är den som slår undan fötterna på den drabbade husägaren genom att förvägra honom förlängt uppskov. Han får liksom skylla sig själv. Gällande uppskovsregler är således utformade på ett sätt som innebär att man utan egen förskyllan kan hamna i personlig ekonomisk konkurs. Om uppskovsreglerna utformas så att en förlängning av uppskovet kunde beviljas skulle den aktuella problematiken minimeras. Det är uppenbart att regelverket måste ses över för att undvika att personer oförskyllt kan hamna i orimliga situationer på grund av ett ogenomtänkt och stelbent regelverk. Nuvarande maximala uppskovstid kan visa sig vara väl snålt tilltagen. För de personer som inte väljer att uppföra ett nyckelfärdigt hus i ett stadsplanerat område, utan kanske vill bygga sig ett lösvirkeshus nära naturen, kan vara för att hinna färdigställa sitt nya hus. För att ordna med tomt, ritningar, bygglov, entreprenörstid och få huset inflyttningsklart måste alla delar flyta på utan problem. Det fordras ju inte stor fantasi för att inse att förseningar kan uppkomma som inte är helt ovanliga, exempelvis konkurs hos byggföretag, tvister, leveransförseningar och oväder. Det är som drabbades av en storm med orkanvindar. Flera hus stormskadades och dessa fordrar nu omfattande reparationer. Om ett nybyggt hus under uppförande drabbats av storm eller lagts i spillror skulle en fastighetsägare som begärt uppskov med reavinstbeskattning kunna hamna i motsvarande omöjliga situation. Den tid det skulle ta att få klart med försäkringsbolag och återuppföra det raserade huset hade med råge passerat de som uppskovstiden är maximerad till. Jag förväntar mig och föreslår därför följande åtgärder för att undvika att fastighetsägare oförskyllt ska hamna i nämnda situation. Nuvarande fall som det just nämnda läggs vilande tills det nya regelverket kan träda i kraft. Förlängt uppskov med reavinstbeskattningen ska under vissa förutsättningar kunna beviljas, och uppskovstiden ska utökas till maximalt . Förlängt uppskov med fastighetsskatten ska också ses över och under vissa förutsättningar kunna beviljas då motsvarande kan hända där. Till slut behövs en översyn av regelverket kring själva fastighetsbeskattningen totalt sett med motsvarande inriktning. 3 Finansminister (): riktar sin ilska mot fel mål. Faktum är att den här enskilde fastighetsägaren är drabbad beroende på att en byggfirma inte har gjort det som byggfirman enligt kontrakt alldeles uppenbart, även om jag är förhindrad att diskutera det enskilda fallet, åtagit sig att göra. Detta är naturligtvis oerhört beklagligt för den enskilde, men det motiverar inte en förändring i skattelagstiftningen. Vi har ett upphovsregelsystem som fungerar tillfredsställande. Det är ytterst ovanliga fall som interpellanten pekar på. Vad som är intressantare att diskutera är det som ligger bakom interpellationen, nämligen allmänna syn på såväl kapitalbeskattningen som framför allt fastighetsskatten. Här skiljer vi oss åt på en betydande punkt. Jag anser nämligen att fastighetsskatten är en stabil, bra skattebas den inbringar till statskassan medan vill avskaffa fastighetsskatten med de statsfinansiella konsekvenser som det skulle få. 20 miljarder är, som vet, väldigt mycket pengar. Det motsvarar hela kostnaden för alla barnbidrag eller lönen för 80 000 sjuksköterskor. Interpellationen handlar om två saker. Det ena är ett enskilt fall där det i grund och botten inte är skattesystemet utan en byggfirma som inte har gjort det som byggfirman skulle göra som är problemet. Det andra är fastighetsskatten. Därför bör väl debatten handla om just fastighetsskatten, och där konstaterar jag att vi har helt olika uppfattningar. Det skulle få betydande konsekvenser för våra möjligheter att finansiera välfärden om skattepolitik skulle genomföras. Fastighetsskatten är en stabil skattebas, och den bör vi värna om, inte minst i ljuset av den internationella skattekonkurrens som råder . 4 (): Som tur är var jag beredd på detta, att prata om helt andra saker. är inte problemet den kristdemokratiska skattepolitiken utan den skattepolitik som bedriver. Det är ju därför jag tar upp problemet. Och man kan inte bortse från effekter i själva skattereglerna utan att ta upp hela paketet. Man kan inte bortse från detta om det finns regler som visar sig vara felaktiga. Jag vill påpeka att ett förlängt uppskov med realisationsvinstbeskattningen i praktiken inte medför något bortfall från statsinkomsterna men ökar möjligheterna till fler arbetstillfällen i byggsektorn som risken för människor som vill skapa sig ett nytt hem minskar. Det som medför problem med den nuvarande utformningen av reglerna är att de värst drabbar låg- och medelinkomsttagare som har sitt sparade kapital i sin gamla fastighet. Det kan röra sig om industriarbetare, sjukvårdspersonal, förskollärare och så vidare som inte har ett antal i en buffert att betala med om denna situation skulle uppkomma. Hela förutsättningen för att bygga sig ett hus är att man kan överföra realisationsvinsten obeskattad in i det nya huset. Annars hade ju aldrig någon transaktion kommit till stånd. Hela syftet med uppskovsmöjligheten i realisationsvinstbeskattningen är att möjliggöra för människor att byta till ett bättre boende. Dessutom bidrar uppskovet till att skapa fler arbetstillfällen inom byggsektorn. är också mer än en skattefråga. Det är också en konsumentfråga. Ur ett konsumentskyddsperspektiv är reglerna uppenbart otillräckliga. De borde få många människor att tveka när de väljer att skaffa sig bostad. Det är uppenbart att det heltäckande konsumentskydd som gäller inom den privata sfären inte existerar gentemot staten när människor oförskyllt hamnar i kläm, som i det här fallet. När de får sin framtid spolierad genom en liten abrovink, vill jag säga, i skattelagstiftningen som inte är verklighetsanpassad eller tar hänsyn till oförutsedda situationer uppmanar det direkt till lägre skattemoral. Det finns mycket tunga skäl att revidera nuvarande uppskovsregler, som jag har redovisat, i fastighetsbeskattningen, och då särskilt när det gäller reavinstbeskattningen. Det är ingen vinst för samhället, som i det nämnda exemplet, att en enskild person sätts i konkurs. Att försöka driva in en skatt som normalt sett inte skulle ha utfallit till betalning vid ett givet tillfälle som ett förlängt uppskov skulle ha gällt för fastighetsägare för att färdigställa sin bostad kan liknas vid att skjuta flugor med hagelgevär. Det kan visa sig att det inte finns realiserbara värden att finansiera skatten med. Det borde vara bekant för finansministern att skattemyndigheterna inte accepterar brädor, tegelpannor eller kylskåp som skattelikvid. Till detta kommer att det är fråga om en redan nedstämd person i en pressad situation och allt vad detta kan medföra i andra sociala kostnader. Systemet med fastighetsbeskattningen måste ta hänsyn till vissa grundläggande skatterättsliga principer, som finansministern givetvis inte vill stå bakom: likviditetsprincipen, neutralitetsprincipen och så vidare. Som jag nämnde i mitt förra anförande finns det bara en förnuftig lösning på det problem som jag har pekat på. Det är att se över reglerna så att det finns möjlighet till ett förlängt uppskov i vissa fall och att de fall som finns kan få ligga och vila tills reglerna träder i kraft. 5 Finansminister (): nämnde någonting viktigt i sammanhanget, nämligen den konsumentpolitiska aspekten i relationen mellan konsumenten och näringsidkaren. Därför är det så, när det gäller avtal mellan konsument och näringsidkare som rör just uppförande och om- eller tillbyggnad av småhus, att skyddet har stärkts . De nya reglerna innebär bland annat att avtalsskyddet alltid ska vara tvingande till konsumenternas förmån. Det införs bland annat regler som ska säkerställa att småhusentreprenader färdigställs, ett så kallat färdigställandeskydd. Detta skydd, som är obligatoriskt, sker genom en försäkring eller en bankgaranti. Skyddet täcker de kostnader som uppstår för konsumenter om näringsidkare inte slutför arbetet och får tas i anspråk så snart konsumenten har rätt att häva avtalet på grund av näringsidkares dröjsmål. Det är det här som debatten naturligtvis borde handla om, relationen mellan den enskilde konsumenten och näringsidkaren, relationen mellan i det här fallet en enskild och en byggfirma. Det är den relationen som är problematisk i sammanhanget. Sedan säger att han inte vill diskutera skattepolitik. Det förstår jag. Det finns ju en punkt som är föga uppmärksammad i den skattepolitiska debatten. Det handlar inte om att vill avskaffa förmögenhetsskatten och fastighetsskatten utan det handlar om deras principiella hållning i skattepolitiken, nämligen att skattetrycket i bör tas ned till genomsnittlig europeisk nivå. Detta borde diskuteras i betydligt större omfattning än vad som sker , för det skulle innebära att vi från dagens skattetryck på skulle ta ned skatterna . Det motsvarar ett skattebortfall på . Och det duger inte att, som man gör i skattepolitiska motion, säga att detta ska ske . För det är just , , som påfrestningarna på välfärdssystemen kommer att bli som allra kraftigast, när dagens 6065-åringar blir . Jag förstår att inte vill diskutera sin skattepolitik. Man vill mörka sina långsiktiga ambitioner och i stället diskutera annat. Men vi kommer att fortsätta diskutera långsiktiga skattepolitik. 6 (): Till skillnad från finansministern har jag engagerat mig i ett personligt fall, en människa som råkat mycket illa ut och att det finns fler som kan göra det med nuvarande regler. Då är beredda att ompröva sitt ställningstagande i de här detaljerna, för det har ingenting med skattesystemet rätt över att göra. Sedan vill jag bara påtala för finansministern att med tanke på arbetslösheten, underskotten och de stora sociala kostnaderna för människor som inte går till jobbet är 20 miljarder bara en bråkdel. Det är bara en bråkdel i förhållande till den femtedel som ni inte har lyckats sysselsätta. Jag ger mig inte in på den här abrovinken. Vi kan ta den . Sedan kommer jag fram till detta fall. Varför ska det vara , finansministern? Det kan vara . Det kan bara vara . Jo, för att människor måste bygga sina hus och det tar . Alla har inte att göra det med. Då är det de fattigaste, om jag uttrycker det så, dem med lägst inkomster, som drabbas, de som har sitt sparade kapital i fastigheten. Då är det bara min vädjan till finansministern att se över de här uppskovsreglerna och se till att inte människor som redan har det svårt råkar ännu värre ut på grund av att man inte har tänkt på detta. , herr talman, vill jag påtala att för de fastighetsägare som råkat in i motsvarande situation finns det uppenbarligen bara ett hopp. Det är att vänta till , då den nya borgerliga regeringen kan hjälpa de drabbade fastighetsägarna att ändra ett orimligt regelverk inom fastighetsbeskattningen. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2004/05:411 om nationellt forskningsprogram om säkerhet 7 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig om ett nationellt forskningsprogram om säkerhet, hur ett sådant kan dra nytta av befintlig kompetens inom försvarsindustrin samt hur vi ska förbereda oss för att delta i EU:s satsningar på Security i det kommande ramprogrammet för forskning. Jag delar uppfattning att den senare tidens händelser, både terroristhandlingar som och 2004 i och naturkatastrofer som och den svåra stormen i Syd- och , har tydliggjort vårt samhälles ökade sårbarhet och lyft fram säkerhetsfrågornas ökade betydelse. pekar på hur försvarsindustrin kan bidra till en stärkt säkerhetsberedskap liksom att det är angeläget att ett nationellt forskningsprogram inom säkerhet startas. Som en uppföljning av A Secure Europe in a Better World, som presenterades vid toppmötet i , tog 2004 initiativ till ett förberedande program inom säkerhetsforskning. Regeringen tillsatte kort därefter den arbetsgrupp under ledning av och med deltagande av försvarsmyndigheter, som nämner i sin interpellation. Syftet med uppdraget var att utforma en nationell strategi inom säkerhetsforskning för att bland annat stärka engagemang i EU:s säkerhetsforskningsprogram. Uppdraget avrapporterades till regeringen , alltså , och innehåller en rad förslag som berör flera departement i . Forskning inom säkerhetsområdet bedrivs redan i . Det visar en kartläggning som gjorts med anledning av att i inbjuder internationella forskargrupper att delta i säkerhetsforskningsaktiviteter i . Detta bekräftas av att det svenska deltagandet i första ansökningsomgången i EU:s säkerhetsforskningsprogram var högt till och med mycket högt. Det förslag till nationell säkerhetsforskningsstrategi som har lämnat till regeringen kommer att behandlas . Det kom tyvärr för sent för att kunna behandlas i samband med forskningspropositionen. Jag anser att har goda förutsättningar att delta framgångsrikt i ett eventuellt säkerhetsforskningsprogram inom EU:s sjunde ramprogram som kommissionen föreslagit. Frågorna om hur vi bäst ska förbereda oss och hur Saabs kompetens på området kan tas till vara är sådant som vi får ta med oss i den fortsatta hanteringen av strategin. Den senare frågan berörs redan i den av regeringen presenterade strategin inom flyg- och rymdområdet. 8 (): Tack för svaret. Det finns naturligtvis anledning till att just jag ställer den här interpellationen. Den handlar inte direkt om det utskottsområde som jag är ansvarig för . Men jag tycker att detta är väldigt viktigt vår sårbarhet när det gäller samhällssäkerhet. Vi har sett hur det ser ut i samband med de katastrofer som vi så väl känner till. Vi ser att det är viktigt att vi utifrån ett nationellt perspektiv kan utnyttja våra resurser. Det har skett neddragningar inom försvaret, men vi har mycket kompetens i vårt land. Det är kompetens som är kopplad till universitetsforskning och till utbildningar av olika slag. Jag skulle vilja hävda att vi i vårt land är så unika när det gäller det systemteoretiska och tekniska perspektiv som finns inom försvarsindustrin, att vi har en tillverkning som man skulle kunna beskriva som att den sker från ax till limpa och att en sådan inte finns någon annanstans i världen på det sätt som den finns i . Vad är det som händer med försvarsneddragningar och annat? Jag märker det väl i min hemstad där vi har . Jo, vi riskerar att en otroligt väl utvecklad spetskompetens försvinner ur landet. har vi ett samhälle där sårbarheten är så tydlig inför katastrofer. Då blir naturligtvis kravet, eller förväntan, att kunna använda denna kompetens i ett säkerhetsforskningsprogram i stället. Det är det som den här interpellationen handlar om. Interpellationen skrevs, som jag tyckte, i rätt hyfsad tid för att man skulle kunna ta ställning till den inför den kommande forskningspropositionen. Men i det svar som ministern nu ger sägs det att den kom in . Den myndighetsgrupp som har arbetat har faktiskt lagt fram ett förslag till ett nationellt program, men det finns inte med i forskningspropositionen och har inte beaktats. börjar vår tekniskt kunniga personal att fly från landet eller söka sig utanför landet. Jag har haft möjlighet att besöka både och och sett vilket sug det är efter svensk kompetens. Vi har nämligen en otrolig kompetens här som vi måste göra något av och ta vara på för landets tillväxt och utveckling och i detta fall även för säkerheten. Jag menar att vi kan bli ledande när det gäller säkerhetsforskning genom att med hast utveckla ett nationellt program. Jag är också medveten om det som ministern säger i sitt svar, nämligen att vi har en strategi i landet. Men det är inte det som jag efterfrågar. Jag efterfrågar handlingskraft och åtgärder. Och egentligen skulle den handlingskraften ha kommit till uttryck , alltså redan då vi började avisera och dra ned beställningarna inom försvarsindustrin. Då borde vi ha visat på en ny möjlighet att dra nytta av denna utvecklade kompetens. Det är egentligen det som hela denna interpellation handlar om. Jag vill ha ett klart besked från regeringen. Vad har man för möjligheter att ta vara på detta? Det är någonting som vi alla långsiktigt tjänar på. Det har inte ett dugg med olika partier att göra, utan det har att göra med hur vi ska tjäna på detta i det här landet. Och är det utbildningsminister som har ansvar för detta. Då tycker jag att det vore intressant att höra: Hur går vi vidare, och hur kommer vi till skott med att faktiskt ta vara på detta och utveckla ett nationellt säkerhetsprogram? 9 Utbildnings- och kulturminister (): Jag tycker att det är välgörande att höra att vi, med tanke på hur det kan låta, ändå är ganska överens om sakfrågan. Vi har från regeringens sida identifierat detta som ett viktigt område. Vi har tidigt, långt innan den här interpellationen lämnades in, satt i gång ett ambitiöst arbete för att ta fram handlingsplaner. Jag har inom ramen för det samarbete som vi har mellan flygindustrin, rymdindustrin och staten tagit fram en viktig rapport om hur dessa frågor ska stärkas. Jag har själv diskuterat den här typen av frågor med dem som arbetar med den här typen av frågor inom i . Tillsammans med ligger vi i täten i EU. Vi har tidigare än andra tagit fram planer för att anpassa de nationella sätten att organisera detta efter hur EU kommer att göra i sin fortsatta fördelning av pengar. Så vi ligger väl framme. kom myndighetsgruppens rapport. Den ska gås igenom noggrant, och det ska tas fram pengar och göras olika saker. Forskningspropositionen är så långt framme och var redan då i det närmaste färdig. Så man skulle inte ha tjänat på att stressa fram rapporten och klämt in den med skohorn. Den ska ha en seriös och ambitiös behandling, och det ska den få. Men det tar ytterligare några månader, och jag tror att även oppositionen respekterar att det är bättre att ha ett genomarbetat förslag. Kom ihåg att detta inte handlar om huruvida vi ska börja med säkerhetsforskning eller om vi ska låta bli att börja med säkerhetsforskning. Det här handlar om huruvida den världsledande forskning som vi redan bedriver på detta område ska ges en paraplyorganisation som kan föra dess talan gentemot EU, som kan samordna saker och som kan bli en plattform för koordination och ökad slagkraft. Men det handlar inte om huruvida man ska börja eller vara passiv. Vi är redan ledande, inte minst i , på dessa områden, och vi ska bli ännu bättre. Det är vår ambition. Det märks också genom att kanske är det land som har lyckats allra bäst i den första omgången av EU:s fördelning av pengar på detta viktiga område. Men låt mig också vara lite realistisk och torr och säga att om vi ska göra någonting på detta område kommer det att kosta pengar. Och vad det handlar om i detta sammanhang är . är den myndighet som ska ansvara för att sköta statens roll i dessa frågor. Det handlar om att koordinera, värdera olika forskningsprojekt, hålla kontakt med de internationella organen och så vidare. Men jag har inte känt att regeringen har starkt stöd i sin satsning på från .