prot · GS09116 · 2005-05-09 00:00:00 — Dessutom, herr talman, är det så att om vi går tillbaka till den tid då vi tillsammans, folkpartister och socialdemokrater, samarbetade i skattepolitiken hade vi den grundläggande inställningen att skattesystemet inte skulle innehålla en massa särregleringar, än hit, än dit, utan det skulle bygga på några grundläggande fundamentala principer om likformighet, stabila skattebaser, förutsägbarhet och så vidare. Jag beklagar att distanserar sig från den skattereform som har varit så bra för . Men det är väl ett tidens tecken, herr talman. 51 (): Vad det gäller att distansera sig från skattereformen har det väl i högre grad skett hos socialdemokratin. Det är ett sätt att betona det, att det är en viss marknad som ska hållas under armarna. Vad det handlar om är att sänka kostnaden för arbete, arbetsgivarskatter eller hur man nu konstruerar det. Vi har föreslagit försöksverksamhet. Man behöver naturligtvis titta på hur man ska göra det. Det handlar om att ge möjligheter till att ge jobb, nya företag och att bli av med svartarbete. Varför är det så fel i när det har gått att gå den här vägen på andra håll? Jag tycker att det är sorgligt. Man kan ha olika mening om vilka skatter som är angelägna att sänka. Med det skattetryck som vi har i är det väl egentligen angeläget att sänka de flesta skatter, åtminstone de som påverkar arbete och möjligheter för folk att få jobb. Jag konstaterar nu i mitt sista inlägg att de arbetslösa i som skulle vara betjänta av en ökad bredd inom tjänstesektorn saknar stöd hos finansministern och den socialdemokratiska regeringen. Jag konstaterar också att finansministerns och regeringens motstånd här bara ger förlorare. Det missgynnar småföretagandet, arbetslösa fortsätter att vara arbetslösa, svartarbete accepteras och miljarder i skatteintäkter når aldrig statskassan. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2004/05:539 om jämställdheten och sexuella trakasserier inom försvaret 52 Försvarsminister (): har ställt fyra frågor om jämställdhetsarbetet i försvaret, löneskillnader mellan kvinnor och män samt stödet för den som utsätts för trakasserier och hantering av dessa. Jag har bland annat fått frågan om vilka åtgärder jag avser att vidta för att jämställdhetsarbetet inte ska bli lidande till följd av besparingarna i försvarsbeslutet. Mitt svar är att målen och kraven på Försvarsmakten på jämställdhetsområdet är tydliga och att dessa gäller oavsett hur försvarsorganisationen ser ut. Eftersom det handlar om parternas ansvarsområden har både jag och interpellanten vissa begränsningar att iaktta när det gäller dessa frågor. Som en utgångspunkt för denna debatt tycker jag att det är viktigt att komma ihåg att det är den enskilde arbetsgivaren som måste ta ansvar för jämställda löner, hantering av sexuella trakasserier och efterlevnaden av jämställdhetslagen. Det är ett ansvar som jag inte tänker ta ifrån Försvarsmakten. Som statsråd är det däremot mitt ansvar att försäkra mig om att myndighetsledningen har ett starkt engagemang och en hög profil i jämställdhetsfrågor. Försvarsmakten ska, i likhet med andra arbetsgivare, ta ansvar för hanteringen av sexuella trakasserier och efterlevnaden av jämställdhetslagen. Jag kommer därför fortsatt förvissa mig om att ledningen är drivande i detta arbete. Självklart tycker jag att det är orimligt och oacceptabelt att någon i ska kunna få lägre lön på grund av sitt kön. lämnade JämO in en ansökan om vitesföreläggande till rörande brister i myndighetens lönekartläggning. Att Försvarsmakten säger sig ha en öppen dialog med JämO i det här arbetet och därför har goda kunskaper om vilka brister som finns i myndighetens kartläggning är en bra början. gör inte myndighetens insikt problemet mindre. Det är därför viktigt att frågan prövas av , och jag kommer fortsatt följa Försvarsmaktens arbete med att lösa de många problem som kvarstår. Däremot kan jag inte föra en dialog i i ett enskilt ärende som är under prövning hos . Avseende de två frågor som ställts kring sexuella trakasserier vill jag tydliggöra att de är författningsmässigt reglerade . Arbetsgivaren är skyldig att ta itu med problemet så snart man får kännedom om att trakasserier har förekommit. Målsättningen är att snabbt och konfidentiellt se till att trakasserierna upphör. Ingen åtgärd ska vidtas utan att den trakasserade samtyckt. JämO pekar, i sin vägledning för att utarbeta jämställdhetsplaner, på två olika vägar att gå nämligen enskilt samtal eller sanktioner. Sexuella trakasserier på en arbetsplats ska aldrig tolereras. Försvarsmakten ska kunna hantera sexuella trakasserier i enlighet med de krav som ställs på arbetsgivare i jämställdhetslagen. Ett verktyg i arbetet är bland annat den jämställdhetsplan som myndigheten har tagit fram med ett betydande stöd från JämO. Utöver kraven i jämställdhetslagen, reglerar även lagen om offentlig anställning och verksförordningen hur Försvarsmakten och dess personalansvarsnämnd ska hantera felsteg där en arbetstagare blivit kränkt, exempelvis på grund av sitt kön. Jag tycker att det är viktigt att med olika medel arbeta mot alla de olika typer av sexuella trakasserier som finns i vårt samhälle. Därför kommer jag att fortsatt ställa krav på att Försvarsmakten inte accepterar någon form av trakasserier i det tysta. Den kartläggning som gjordes 2002 av förekomsten av sexuella trakasserier inom Försvarsmakten visar att de olika åtgärder som myndigheten vidtagit har lett till att sexuella trakasserier upplevs minska. Den ökade kunskapsnivån kan vara en orsak till att sexuella trakasserier inte kan pågå i det tysta utan i stället synliggörs. Utan kunskap och insikt kan inte problemet lösas och därför tror jag att öppenheten i sig är något som bidrar till det fortsatta arbetet mot sexuella trakasserier. 53 (): Jag tackar ministern för svaret. Jag tycker dock inte att jag har fått klarhet i alla frågor. har länge drivit frågan att alla trakasserier som kommer till kännedom ska polisanmälans. I min interpellation ställde jag frågan till ministern vad hon anser om detta. Jag fick inget svar när det gäller just polisanmälan. Det vore värdefullt om ministern kunde vidareutveckla sin syn på krav på polisanmälan. När det gäller sexuella trakasserier säger ministern att de är författningsmässigt reglerade. Ministern säger även att inga åtgärder ska vidtas utan den trakasserades samtycke. Detta stämmer inte med gällande regler. Är trakasserierna av den allvarliga sorten ska de enligt nuvarande policy polisanmälas. Därtill krävs ett utökat organisatoriskt stöd för det utsatta brottsoffret. Enligt min mening krävs detta stöd i alla fall av sexuella trakasserier, oavsett påföljden. Det kan väl inte vara så att anställda inom Försvarsmakten ska ha frisedel när det gäller en viss typ av brottslighet? Är det skillnad om man blir trakasserad i eller på högkvarteret i ? Finns det andra typer av misstänkta brott som inte heller ska anmälas och som i likhet med sexuella trakasserier ska utredas bara av kolleger? Ministern påstår vidare att hon kommer att ställa krav på att Försvarsmakten inte accepterar någon form av trakasserier. Då vill jag fråga: Vilka konkreta krav kommer ministern att ställa på Försvarsmakten? Vi vet båda att de krav som har ställts inte har gett önskat resultat. Hur tänker ministern följa upp att Försvarsmakten lever upp till det krav som har ställts? I sitt svar hänvisar försvarsministern till en kartläggning av sexuella trakasserier inom Försvarsmakten som gjordes , då trakasserierna upplevdes ha minskat något. Det är sedan den kartläggningen gjordes. När vi senast debatterade den här frågan det är och jag hänvisade till en undersökning som då var menade ministern att det speglade en tidigare verklighet som inte tidigare gällde. använder ministern själv statistik. Jag är rädd att om man gjorde om denna studie skulle resultatet inte visa på en minskning, kanske tvärtom. Vi kan nästan läsa och höra om sexuella trakasserier inom Försvarsmakten. Även om siffrorna 2002 visade på en marginell minskning var det fortfarande av de kvinnliga officerare som känt sig sexuellt trakasserade. Detta är skyhögt över hur det ser ut inom andra områden i samhället där motsvarande siffra är mellan 0 och 14. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att ministern lutar sig mot en marginell minskning när det fortfarande finns flera hundra yrkesofficerare som går till arbetet och riskerar att utsättas för sexuella trakasserier. En sådan arbetsmiljö skulle inte tolereras inom någon annan yrkesverksamhet. Dessa problem får inte av en myndighetschef uppfattas som ett särintresse, vilket tyvärr sker . 54 Försvarsminister (): Jag tror att och jag är överens om att förekomsten av sexuella trakasserier inom Försvarsmakten är ett väldigt stort negativt förtecken för Försvarsmakten. Min uppgift är att förvissa mig om att den ledning som finns i Försvarsmakten och som har att hantera de här frågorna har samma uppfattning och tar lärdom och driver på i den takt man får kännedom om förhållandena. Jag har i mina dialoger med överbefälhavaren försäkrat mig om att så är fallet. Jag är ledsen om jag inte konkret kan svara på ett par av de frågor som ställer till mig. Det hänger ju samman med att det inte är jag som ska tala om hur man ska göra för att implementera en policy och hanteringsordning som är ganska bra. Att göra det jobbet är ett ansvar för den myndighet vi har. Vad jag kan göra är att begära rapporter om hur arbetet fortskrider. Jag accepterar inga kränkningar i Försvarsmakten. Målet är en nollvision, och Försvarsmaktens ledning har precis samma bild. Det är nollvision som gäller. Det betyder att det inte ska vara några sämre förhållanden i Försvarsmakten än på något annat område, för jag utgår från att svenska myndigheter överlag har nollvisionen som bild på det här området och att det även gäller arbete arbetsgivare på andra områden. Det finns alltså ingen frisedel för Försvarsmakten lika lite som det finns det för någon annan arbetsgivare. Då är frågan hur vi ska kontrollera att utvecklingen går framåt. Det är naturligtvis viktigt med de rapport som kommer, de redogörelser vi begär in. Den studie man genomför har man gjort om. Resultatet är under bearbetning. Vi får en rapport . Då får vi se hur situationen har blivit. Så det är inte engångsföreteelser. Jag är inte nöjd med siffrorna även om de har gått ned. Däremot är det svårt, och det vill jag säga till , att dra slutsatser av hur det ser ut i Försvarsmakten och jämföra med studier som görs hos andra arbetsgivare. Det är ingen annan arbetsgivare som mäter vad som har hänt . De andra har ettårsjämförelser. Då är det ganska självklart att det förekommer mer trakasserier om man har som man adderar ihop än om man bara frågar vad som har hänt . Men det innebär inte att vare sig , jag eller någon annan ska vara nöjd med de siffror som har redovisats. 55 (): Jo, jag kan hålla med ministern om att det är svårt att jämföra. Det mesta är svårt att jämföra när man har med folk att göra. Men jag får signalen när jag reser runt att det är många som mår dåligt. Det känns som att de inte mår bättre än de gjorde för sådär , när jag kom till försvarsutskottet och började mitt resande till regementen. Trots vad ministern säger om sin dialog med överbefälhavaren är det så att han talar om särintressen, att de driver sina frågor. För mig är det horribelt att tala om jämställdhet som ett särintresse, för det är det inte. Till skillnad från ministern jag tror inte att målen och kraven upplevs som tydliga i verksamheten, inte på alla håll i alla fall. Utan kunskap och insikt kan inte problemet lösas, säger ministern i sitt svar. Det är bra, men vilka utbildningsinsatser och kurser tänker ministern på i detta sammanhang? Ingår det i ledarskapsutbildningen på ? Det som har funnits har ju inte givit önskat resultat. Det måste till något. När jag debatterade dessa frågor med ministern ansåg hon att det fulla ansvaret för sexuella trakasserier ligger hos förövaren. säger ministern att hon har som utgångspunkt att det är den enskilde arbetsgivaren som måste ta ansvar för efterlevnaden av jämställdhetslagen. Men det är inte vilken arbetsgivare som helst vi talar om utan det är största myndighet, vars verksamhet baseras på skattemedel, som med plikt kan tvinga medborgare till tjänstgöring och som dessutom har rätt att bruka våld. Min fråga är: Vem ska ta ansvaret nästa gång vi debatterar? Först var det förövaren sedan var det arbetsgivaren. Vem är det nästa gång? 56 Försvarsminister (): Det är klart att om det inte fanns en förövare fanns det inga trakasserier över huvud taget. Men om arbetsgivaren får kännedom om att det förekommer sexuella trakasserier är det arbetsgivaren som måste vidta åtgärder. Den saken är fullständigt klar. Det kan inte vara ett primärt ansvar att någon annan ska göra det än den som är arbetsgivarföreträdare. Däremot tycker jag att det är viktigt att man har en sådan öppenhet i de här frågorna att det också kommer fram till ledningen att detta förekommer. Det är väl i så fall bra om öppenheten har ökat. Då kanske både och jag kan stå ut med att det , som är nog så plågsam för Försvarsmakten i sin helhet, blir skriverier om trakasserier, alltså om det betyder att man ändå går till roten med detta. De som ska vidta åtgärderna är Försvarsmakten. De ska som arbetsgivare se till att det här rensas ut från arbetsplatsen och att både den som har förövat det hela och den som har blivit utsatt blir klar över att här har övergrepp skett. I den relationen är det ganska klart att den som har blivit utsatt för trakasserier inte har någon skuld i sig. Man ska kunna vara på sin arbetsplats utan att behöva bli utsatt för något sådant. Sedan är frågan: Vad gör man? Det är ju en integrerad del av all ledarskapsutbildning i Försvarsmakten. Försvarsmakten har också för mig redovisat en omfattande utbildningsplan som gäller jämställdhetsutbildning för all förbandsledning. Det är naturligtvis så att när kunskap kommer om både på vilket sätt det sker och var ökar också precisionen i utbildningen. Den bör alltså kunna bli effektivare och bättre. Men är det så att de som ska genomföra det här är Försvarsmakten. Jag har ändå tagit del av JämO:s utlåtanden som säger att det finns mycket ambitiösa planer och att det också finns bra handlingsstrategier. Det är föredömligt, det som redovisas från Försvarsmakten. Det handlar naturligtvis om att implementera det och se till att det sätts i praktiskt arbete. har Försvarsmakten varit starkt i fokus, och jag tycker att det är riktigt att de är det också när den här typen av missförhållanden blir kända. Däremot håller jag det inte för osannolikt att det också förekommer i det tysta på andra arbetsplatser. Om man nu har en arbetsgivare som visserligen har ett traditionellt manligt område men som har en jämställdhetsplanering och en åtgärdsplan som JämO tycker förtjänar högt betyg är det naturligtvis så att det finns på flera ställen. Men det kan också svikta i implementeringen. Jag ger mig inte förrän planen är omsatt i praktiken, och jag drar mig inte för att i likhet med, det förstår jag, och många andra ställa frågor. Färdigt blir det inte förrän det är noll trakasserier. 57 (): Jag vill återgå till det här med utbildningen. Jag är en gammal utbildnings- och skolpolitiker, så jag hakar mig fast vid det. Angående utbildning säger ministern att det är en del av ledarskapsutbildningen. Men vad är det som sker i Försvarsmakten ? inrättades inom Försvarsmakten en jämställdhets- och likabehandlingssektion med syfte att främst synliggöra jämställdhets- och likabehandlingsfrågor och att skapa en enhet med hög integritet som koncentrerat kunde arbeta med jämställdhet och likabehandling. drar man ned på dessa resurser, som är avsedda att effektivt kunna hantera dessa frågor inom det svenska försvaret. Enligt organisationens egen konsekvensbeskrivning kommer inte och regeringens inriktning och mål för jämställdhet att kunna uppfyllas. Det gör mig mycket orolig, men det föranleder ingen reaktion från departementet. Målen och kraven är tydliga, säger ministern. Vem ska i fortsättningen hjälpa till att utbilda de officerare som i sina förband har uppgiften att sköta dessa verksamheter och i sin tur utbilda värnpliktiga? Vart ska de vända sig? lyfter försvarsministern upp dessa frågor på bordet när hon träffar försvarsministrar. Jag tänker nu på resolution 13:25. Det är ju utmärkt. Vi jublar alla över detta. Men ska man inte själv föregå med gott exempel? Vad händer i det svenska försvaret? Nej, herr talman, här har inte myndigheterna eller, som ministern fördrar att säga, arbetsgivaren tagit sitt ansvar för efterlevande av jämställdhetslagen. Nästan hälften av de kvinnliga anställda har känt sig trakasserade. Man drar ned på de resurser som skulle kunna ändra på rådande missförhållanden. När det exempelvis gäller budgetfrågor har vi sett hur regeringen har visat stort intresse för Försvarsmaktens måluppfyllelse. Tänk om regeringen visade lika stort intresse för det kapital som personalen representerar. 58 Försvarsminister (): Jag kan försäkra att det ställs mycket höga krav på Försvarsmakten att både redovisa vilka insatser som sker och vilket resultat man uppnår med sitt jämställdhetsarbete. En annan sak är hur överbefälhavaren väljer att organisera kansliet när det gäller att arbeta med dessa frågor. Det är på en sådan nivå att det inte är en uppgift för regering och riksdag att tala om att det ska vara på ett visst sätt. Om det inte finns några resurser för att bidra till fortsatt utbildning, då får överbefälhavaren i rödaste rappet plocka fram det i sin organisation därför att kravet kvarstår, nämligen att jämställda förhållanden ska gälla för arbetsgivaren och i det arbete som bedrivs. Jag kan konstatera att man har utbildat 270 rådgivare som finns ute i organisationen. Och det är klart att de utbildare som finns ute på de olika enheterna också ska kunna åstadkomma någonting. I annat fall är det kanske inte utbildning som är rätt insats, och då får man väl komma fram till någonting annat i stället. Jag kan alltså inte stå och tala om precis vilka personer som ska göra jobbet. Jag kräver resultat och engagemang av Försvarsmaktens ledning. vet jag att det finns ett stort engagemang. Men jag tror att både överbefälhavaren och jag väntar på resultatet. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2004/05:FPM60 Gemenskapens externa luftfartspolitik KOM(2005)79 till trafikutskottet 14 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2004/05:A6A9 till arbetsmarknadsutskottet Anmäldes och bordlades Propositioner 2004/05:155 Koncessionsavgift på televisionens område m.m. 2004/05:157 Antagande av rambeslut om straffrättsliga regler vid föroreningar från fartyg Motioner med anledning av prop. 2004/05:100 ekonomiska vårproposition 2004/05:Fi13 av m.fl. (m) 2004/05:Fi14 av m.fl. (fp) 2004/05:Fi15 av m.fl. (kd) 2004/05:Fi16 av m.fl. (c) 2004/05:Fi17 av m.fl. (m) 2004/05:Fi18 av m.fl. (m) 2004/05:Fi19 av m.fl. (m, fp, kd, c) 2004/05:Fi20 av de () med anledning av prop. 2004/05:151 Ändringar i lagen om trängselskatt 2004/05:Sk16 av () 2004/05:Sk17 av de () 2004/05:Sk18 av m.fl. (fp) 2004/05:Sk19 av Per m.fl. (kd) 2004/05:Sk20 av m.fl. (c) med anledning av skr. 2004/05:101 Årsredovisning för staten 2004 2004/05:Fi21 av () med anledning av skr. 2004/05:109 Svenska utvecklingssamarbetet med länderna i OSS och på /05:U17 av i m.fl. (m) 2004/05:U18 av m.fl. (fp) betänkanden /05:UU10 Verksamheten i Europeiska unionen 2004 2004/05:UU7 Verksamheten inom betänkanden /05:SfU13 Vissa frågor om sjukpenninggrundande inkomst och livränta 2004/05:SfU14 Vissa pensionsfrågor, m.m. betänkande 2004/05:LU28 Lönegaranti vid företagsrekonstruktion betänkanden /05:SkU28 Val av ledamot i skattenämnd, m.m. 2004/05:SkU31 Vissa kupongskattefrågor, m.m. betänkanden /05:JuU31 Förverkande vid brott, m.m. 2004/05:JuU32 Tillträdesförbud betänkande 2004/05:FöU10 Privilegier och immunitet för Europeiska försvarsbyrån betänkande 2004/05:UbU12 Högskolan 16 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2004/05:565 av ()till statsrådet i /05:566 av ()till statsrådet på i norra 2004/05:567 av ()till statsrådet till landsbygden i /05:568 av ()till statsrådet 2004/05:569 av ()till statsrådet självförsvar i skolan 2004/05:570 av ()till utrikesminister i /05:571 av ()till statsrådet miljölösningar i produktionsprocessen 2004/05:572 av ()till socialminister och alkohol 2004/05:573 av ()till utbildnings- och kulturminister av yttrandefriheten 2004/05:574 av ()till näringsminister vid företagsutflytt /05:575 av ()till justitieminister droger i narkotikalagstiftningen 2004/05:576 av ()till justitieminister av nya substanser Interpellationerna 2004/05:565572 redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . Interpellationerna 2004/05:573576 redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 17 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2004/05:1553 av ()till utrikesminister av milisstyrkor i /05:1554 av ()till statsrådet barn i asylprocessen 2004/05:1555 av ()till statsrådet av sjuka flyktingar 2004/05:1556 av ()till justitieminister mellan polis och socialtjänst 2004/05:1557 av ()till utbildnings- och kulturminister för symfoniorkestrar 2004/05:1558 av ()till samhällsbyggnadsminister i /05:1559 av ()till samhällsbyggnadsminister till bostadsbyggande på statlig mark 2004/05:1560 av ()till statsrådet för invånare 2004/05:1561 av ()till statsrådet arbete mot tobaksbruk 2004/05:1562 av ()till statsrådet miljöer 2004/05:1563 av ()till statsrådet till skolelever 2004/05:1564 av ()till statsrådet 2004/05:1565 av ()till statsrådet i skolan 2004/05:1566 av ()till statsrådet och utsläppen /05:1567 av ()till statsrådet i /05:1568 av ()till statsrådet luft i 2004/05:1569 av ()till statsrådet konsekvenser 2004/05:1570 av ()till statsrådet av stopplagen 2004/05:1571 av ()till statsrådet 2004/05:1572 av ()till justitieminister riktade mot HBT-personer 2004/05:1573 av ()till justitieminister ställning 2004/05:1574 av ()till justitieminister konkursansökningar 2004/05:1575 av ()till justitieminister och nordiska familjerättsliga konvention 2004/05:1576 av ()till näringsminister till små företag och organisationer 2004/05:1577 av ()till finansminister /05:1578 av ()till statsrådet på grund av sexuell läggning eller könstillhörighet som asylskäl 2004/05:1579 av ()till statsrådet situation efter avslag på asylansökan 2004/05:1580 av ()till statsrådet vid offentlig upphandling /05:1581 av ()till statsrådet för synskadade 2004/05:1582 av ()till justitieminister mot människohandel /05:1583 av ()till justitieminister beredskapspolisen 2004/05:1584 av ()till utrikesminister och 2004/05:1585 av ()till utrikesminister 2004/05:1586 av ()till utbildnings- och kulturminister hyra 2004/05:1587 av ()till vice statsminister om Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 18 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2004/05:1487 av ()till finansminister inom tjänstesektorn 2004/05:1502 av ()till statsminister 2004/05:1514 av (-)till statsrådet kvinnor inom Posten 2004/05:1520 av ()till samhällsbyggnadsminister energiproduktion