prot · GS0971 · 2005-02-08 00:00:00 — Oavsett om det är register eller listor eller om det är förenligt med lagar, vilket jag absolut inte kan tänka mig, måste man reagera väldigt tydligt. Vi måste vara glasklara på den här punkten. Det kan inte tolereras att människor behandlas olika på grund av till exempel etnisk, kulturell eller religiös bakgrund. Här borde de kommunala bostadsbolagen vara ett föredöme och inte tvärtom. Det är egentligen tragiskt, för MKB har på många sätt gått i bräschen för en social bostadspolitik. När arbetsförmedlingen i lade ned startade MKB en arbetsförmedling där man hjälpte boende i att få jobb. Man jobbar nu extremt mycket med att se till att det byggs billiga bostäder. Man har rustat upp områden som har varit väldigt nedgångna. Allt det här bra som har gjorts försvinner ju på något sätt. Man kan absolut inte legitimera det andra beteendet med de här bra sakerna. Därför tycker jag att det är glädjande att kommunen och många andra varit så resoluta i sitt agerande. som detta kom fram skickade kommunen sina jurister, experter på personuppgiftslagen, till MKB för att kontrollera vad som gjorts. har polisanmält sig själv för att kontrollera vad som hänt. på kommunstyrelsesammanträdet i kommer MKB att få ta fram allt som har hänt och lägga alla kort på bordet. DO har också valt att gå in och särskilt granska MKB. Det är också bra. Det jag reagerar på, fru talman, är att borgerlighetens reaktion på det här, åtminstone lokalt i , har varit: Sälj ut allmännyttan! Det är ju tragiskt att reducera hela den här så viktiga frågan till en ägandeform! I själva verket ser jag det så att den bostadsmarknad som vi har har blivit för mycket av en marknad där enskilda människor värderas utifrån betalningsförmåga, ursprung och annat. Det tycker jag är oerhört tragiskt. Ministern har varit tydlig och föreslagit en rad saker som förhoppningsvis kommer att ske snart. Det gäller en bostadsanvisningslag. Förmedlingsverksamheten ska ses över. Det ska bli ökad tillsyn. Vi har redan en stark diskrimineringslag som gäller på bostadsmarknaden. Det här måste ske snabbt för att också vi från statsmaktens sida ska signalera resolut mot MKB:s agerande. 44 (): Skandalen inom MKB faller in i ett mönster som blir allt tydligare, där människor utan kontakter och kontanter får det allt svårare på bostadsmarknaden medan politiker, fackpampar och direktörer ordnar det för sig på en genomreglerad marknad. Vi är överens i vår kritik av MKB, och det tycker jag är jättebra. Det vi däremot inte är överens om är hur vi ska lösa detta. När jag lyssnar på många här verkar alla inse att det finns en kö, och att det är ett av de problem som har gjort att det har blivit så här. Lösningen är nu att fundera på hur man ska ordna denna kö och organisera den, hur man ska förmedla den. En sak som är ganska tydlig fick nog väldigt klart för sig när hon träffade företrädare för , och , alla socialdemokrater, när hon försökte marknadsföra detta med bostadsanvisningslag. Då var alla väldigt tydliga och sade att man inte ville ha detta utan att vad det handlar om är att det byggs mer. Det är kanske detta det handlar om. övergår jag till svaret på den väldigt bra interpellation som har ställt. Där kommer det igen att man kanske till och med ska förmedla alla lägenheter. De ska förmedlas rättvist, står det. Det är där jag har en fråga till . Vad är det som skiljer dem som får en lägenhet från dem som inte kommer att få en lägenhet i det här rättvisa systemet? Vilka kriterier är det som ska gälla? Är det antal barn, etnicitet, ålder? Det skulle jag väldigt gärna vilja ha ett svar på. När jag sedan läser mig vidare i interpellationssvaret tycker jag att det finns ett enormt cirkelresonemang. pratar om att hon funderar på en tvingande lag. Och ska hon samråda med företrädare för kommunerna. Men om hon först ska säga: Ni ska göra så här vad är det då ska samråda om? Det är min andra fråga. 45 Samhällsbyggnadsminister (): Det är bra att vi är överens om några grunder i det här. Det brukar vi vara när vi diskuterar de här frågorna, och det går inte att uttrycka det bättre än vad gjorde, om upprördheten och konsekvenserna av det som sker, det som har skett i MKB och det som dessvärre det tror jag både jag och ni andra i debatten är övertygade om inte bara sker i MKB utan också på betydligt fler håll på bostadsmarknaden. Utgångspunkterna för diskussionen är flera. Det är många som hävdar nu precis som i alla andra diskussioner vi har haft att huvudproblemet är bristen på bostäder. Jag vill inte hålla med om att det är huvudproblemet. Jag säger att det är ett stort problem. Jag skulle kunna uttrycka det så här: Även om vi inte hade någon formell brist på bostäder, hur lätt är det för en romsk familj med fem barn att få ett hyreskontrakt hos en eller en privat hyresvärd? handlar inte bara om att bygga även om vi är helt överens om att det är en grundförutsättning för väldigt mycket. Vi måste vidga den här diskussionen så att lösningen inte bara är att bygga fler lägenheter. Det är också att erkänna diskrimineringen, att se utbreddheten av den och att hitta åtgärder som handlar om detta vid sidan av det fortsatta arbetet med att bygga fler lägenheter. Därför är det också intressant att diskutera: Hur förmedlas lägenheter? Oavsett om vi har en bostadsförmedlingslag eller inte så förmedlas det lägenheter, eller hur? Och de förmedlas efter vissa kriterier, eller hur? Jag är övertygad om att dessa kriterier gör det svårare för den romska sjubarnfamiljen att få ett kontrakt oavsett om de söker hos en privat eller en offentlig bostadsägare. Av de här skälen vill jag fortsätta. Jag kommer ju att svara på några av de här frågorna i de interpellationer som säkert tyvärr kommer upp efter ajourneringen. Vi måste förmedla fler eller alla lägenheter, utryckte jag det i svaret. För att komma fram till hur det ska ske har jag också angett att vi tittar på bland annat bostadsförsörjningslagen, som har diskuterats här. Framför allt lyfte fram den. Där är en av de frågeställningar som jag har väckt: Om kommunerna ska ta ett ansvar för att veta hur bostadsbehovet ser ut i kommunerna, hur vet man det ? Därmed kopplar vi diskussionen om förmedling av lägenheter till den debatten. Jag är mycket väl medveten om att såväl som och tyckte att de hade väldigt bra system själva. Jag vet inte om håller med om det . Också i till exempel har man en bostadskö med en frivillig överenskommelse. Också de har ett kösystem, de , som bygger på tid. På din frågeställning låter det som att har man ingen lag finns det inte heller några kriterier att utgå från. Det måste utgå från tid. Precis som jag försökte säga i svaret här: När jag säger rättvisa regler handlar det framför allt, tycker jag, om kötiden och om att man på ett rimligt sätt ska kunna visa att man kan betala sin hyra. Det är inte hur många barn man har eller vilken etnisk utgångspunkt man har som är viktigt. Det gäller att komma bort från diskrimineringen och att ha en större insyn i hur regelverken ser ut i såväl privata som offentliga förmedlingssystem. Det är också att överväga både hur bostadsförsörjningslagen och bostadsförmedlingslagen ser ut och fungerar. Jag kommer snart att säga detta. , alltså väldigt snart, ska jag lämna besked om hur jag ser på hur regeringen ska gå vidare med dessa frågeställningar. Jag är långtifrån övertygad, vare sig av diskussionen om MKB eller av diskussionen om hur det ser ut på övriga delar av bostadsmarknaden, om att det inte vore rimligt att överväga att stärka lagstiftningen för att skapa en större rättvisa också för den romska familjen. 46 (): När jag säger huvudproblemet hänvisar jag till mängder av de problem som finns på bostadsmarknaden. Vi har ju haft ett antal olika fall som har dykt upp , , som visar att det finns väldigt mycket att göra. Jag valde också att betona konsumentperspektivet, alltså bostadskonsumenternas skydd och möjligheter på bostadsmarknaden. Det tyckte jag var huvudpoängen i mitt anförande, att påvisa att man måste hitta lösningar för detta. Jag menar att det finns mängder av andra problem som också är en förlängning av detta som vi talar om . Det gäller exempelvis sådana saker som vi inte har varit inne på som jag tänkte ta upp . Det är frågan om hur man definierar störning och hur länge störningsstämpeln på en person kan följa med. Den gör att man inte får chansen att få ett annat hyreskontrakt. Det gäller också frågan: Vad gör man i en stadsdel där av bostäderna ägs av ett kommunalt bostadsföretag? Har man fått nej där är man körd inom det området och kanske i hela kommunen om det är ett bostadsföretag som äger mycket bostäder. Jag tycker att man verkligen bör ta den här diskussionen på allvar. Det handlar om att se över alla lagstiftningar som kan beröra bostadskonsumentens roll. Att diskutera bostadsanvisningslag och kommunala bostadsförmedlingar tycker jag är att ta ett för litet grepp. Jag undrar, precis som en tidigare frågeställare: Om stadsrådet menar att obligatoriska bostadsförmedlingar är lösningen, när avser regeringen att förelägga någon av de här kommunerna att inrätta en sådan? Den möjligheten finns , men jag kan konstatera att varken den tidigare bostadsministern eller den nuvarande samhällsbyggnadsministern har gjort det. Den möjligheten har funnits , i enlighet med regeringens eget förslag i en proposition som antagits här. Det är min följdfråga. Det finns också andra exempel. Jag måste verkligen intyga den upprördhet man kan känna när det uppdagas att kvinnor utifrån kvinnofridslagstiftningen kan råka illa ut på grund av att de faller inom begreppet störning. En misshandlad kvinna kan faktiskt nekas att få en bostad på grund av att hon kan dra till sig personer som är störande för omgivningen. Där är hyresvärden tvungen att agera. Om de kringboende anmäler detta måste man som hyresvärd agera. Detta måste man också titta på: Vad är skyddet för de kvinnor som blir utsatta på det här sättet? Det är verkligen ett slags dubbelbestraffning. Jag menar också att det finns andra delar i sekretessproblematiken. Det finns ett antal exempel från kammarrätter i , inte minst från och , där man kunnat hämta ut väldigt privata uppgifter från de kommunala bostadsföretagen, för sekretessen gäller inte dem. Journalister har begärt ut uppgifter, forskare har begärt ut uppgifter, andra boende har begärt ut uppgifter väldigt känsliga uppgifter som på intet sätt kan skyddas. Det tycker jag också är en viktig frågeställning att lösa i detta. Jag vill verkligen betona att detta är en fråga för både kommunala bostadsföretag och privata. Jag kan konstatera att de privata värdarna har etiska riktlinjer som har antagits i deras organisation. De kommunala bostadsföretagen har inga etiska riktlinjer antagna. Det tycker jag också är en viktig frågeställning att lyfta upp här. Jag tycker dock att det är att begränsa diskussionen att säga att en obligatorisk bostadsförmedling löser detta. Jag konstaterar också att styr i en del kommuner, inte minst i den här regionen. Jag kan konstatera att inte har tagit ställning för och infört obligatorisk bostadsförmedling i de kommunerna. Jag tycker ändå att man av respekt för de bostadskonsumenter som finns där ute, den romska familjen och många andra, måste se på konsumentskyddet och hur man kan stärka det. Alla måste också dra åt samma håll. Ytterst handlar det om människors möjlighet att få en bostad, och då måste man föra en vid debatt. 47 (): Jag kan bara instämma i vad ministern här har sagt om kommunernas ansvar vad gäller styrning av sina kommunala bostadsföretag. Men jag tycker också att det är väldigt viktigt att man ser över lagen för den som diskrimineras. Den som diskrimineras orkar faktiskt inte, fru talman, först bli kränkt och sedan själv göra något åt det. Det är att kränkas om och om igen. 48 (): Jag försökte peka på också ett par andra lösningar som samhällsbyggnadsministern inte tog upp, nämligen att ge i uppdrag att på allvar se över de olika regelverk som finns samt att fundera på rätten att överklaga ett kontrakt. Det är ett effektivt sätt som skulle få många av hyresvärdarna att bli försiktiga. Det skulle innebära att man måste bevisa att man inte har diskriminerat. Den möjligheten finns inte . Man kan gå till och få konstaterat att man har diskriminerats, men man får ingen bostad. Det är det som är problemet. Och vem går in och anmäler en fastighetsägare för diskriminering när man står utan bostad? Då är man körd nästa gång också. I alla fall i gör det informella nätverk som finns mellan det privata och det kommunala att man i så fall är avstängd från bostadsmarknaden i . Sedan vill jag svara . I har vid ett antal tillfällen, ända sedan jag kom in i fullmäktige, motionerat om återskapande av en bostadsförmedling. I finns en bostadsförmedling. kan inte införa en bostadsanvisningslag; det kan vi göra här i kammaren. Tyvärr har dock socialdemokratin i än så länge röstat nej varenda gång vi haft förslaget om bostadsförmedling uppe. När vi har motionerat här om obligatorisk bostadsförmedling har , precis som i , alltid röstat emot detta . Det gäller även rätten att överklaga och uppgift att se över de regelverk som finns. har tillsammans med moderater, centerpartister och socialdemokrater röstat emot de förslagen varje gång. Lite nyfiken är jag på vad har för idéer. har väldigt många frågor men ganska få idéer. Jag måste säga att i de debatter vi fört hitintills har inte fört den här frågan framåt på något sätt. Det gäller att komma fram till handling, inte bara vara upprörd. Jag tycker att man ska vara upprörd, men upprördheten måste någonstans mynna ut i konkreta förslag. Där är det helt tomt. 49 (): Jag håller faktiskt med om att det i just denna fråga inte i första hand handlar om att vi ska bygga mer. Det handlar inte heller om en bostadsförsörjningslag. Det handlar faktiskt om att människor har blivit diskriminerade. Det handlar faktiskt om att bolag har gjort saker som är olagliga. Man får inte bete sig på det sättet. Det är bara att stryka under att det är fruktansvärt trist. Jag tycker också att ställer en berättigad fråga: Vad ska vi göra? När jag fick höra talas om detta tog jag direktkontakt med Datainspektionen. Jag sitter i den styrelsen och kände mig lite skyldig för att vi inte hade uppmärksammat detta, för att inte Datainspektionen som myndighet har ett sådant tillsynsansvar att man kunnat ligga lite grann i startgroparna. Jag fick ett glädjande svar, nämligen att man faktiskt gjorde det och att man nu är inne på att ha en tillsyn. Både och jag sitter också med som ersättare i styrelsen för , allmännyttiga bostadsorganisation, där de flesta av de här kommunala bolagen är medlemmar, och jag vet att vi också där kommer att ta upp den här frågan. Vi måste naturligtvis se över om vi ska ha ett etiskt program för dem så att vi får upp de här frågorna. När sekretessen för uppgifter om hyresgäster i kommunala bostadsföretag skulle införas diskuterades om den sekretessen borde göras lika stark som sekretessen hos . Då tyckte inte regeringen det, och det tyckte inte heller . Tydligen tycker man inte det nu heller. Jag vill återigen påpeka att vi nu har betänkandet Offentlighet och sekretess samt integritetsfrågor på bordet, så det finns alltså möjlighet att backa när det ska behandlas. Jag skulle önska att vi kunde vara eniga om att skicka tillbaka det till och titta över detta. 50 (): Först och främst vill jag tacka ministern för beskedet att det ska läggas fram förslag kring eventuella förändringar i bostadsförsörjningslagen och bostadsförmedlingslagen. Jag tror att det är bra att det sker i samråd med kommunerna så att det faktiskt får effekt. Jag vill ändå peka på det system som MKB har använt i . Man har alltså valt fem sökande utifrån vissa kriterier som får komma och se lägenheten, och sedan har man bland dessa fem valt ut den man tycker passar. Sådana system öppnar ju för godtycke. Här krävs en större öppenhet kring processen. Det här systemet kanske är bra, men låt det vara öppet. Jag tror i så fall att vi i kan lära av , där man ändå lyckas ha en kö som är transparent och där tid är ett kriterium. Det systemet tycker jag är bättre än det vi har valt i det kommunala bostadsbolaget i . Det jag reagerar på här är att både och gör detta till en fråga om ägandeform, både direkt och indirekt. påpekade att de privata bolagen har etiska riktlinjer och det har inte de kommunala och de allmännyttiga. Lokalt i var det första pressmeddelandet från det moderata kansliet och oppositionsrådet: Sälj ut! Jag tycker att det är tragiskt att reducera den här viktiga frågan till en fråga om upplåtelseform, vem som äger, när vi i själva verket vet att det är fråga om mer än så. Vi vet att framför allt de kommunala bostadsbolagen, var de än finns, varit de som tagit det sociala ansvaret för människor. 51 (): Jag har inte pratat om vem som äger bolagen. Jag förstod att du förmodligen menade att jag hade sagt det. Men jag skulle faktiskt kunna ställa frågan: Vad ska vi med kommunala bostadsbolag till? Jag gör inte det, men du har faktiskt provocerat fram den frågan. I står 100 000 människor i kö. Vi hade en hearing i bostadsutskottet där vi fick en beskrivning av att de privata hyresvärdarna lämnar in ganska många lägenheter. Det är nästan fifty-fifty. Det bekräftas också av socialdemokraten som sysslar med de här frågorna i . Hon säger att fler och fler lämnas. Då kan man igen ställa frågan: Varför behövs det ännu fler lagar än de som redan finns, när problemet förmodligen ligger någon annanstans? När jag frågade vilka kriterier som ska gälla fick jag svaret av att det är kötid och att man kan betala hyran. Det är det som ska gälla. Det betyder att det är ute efter är att vi här i i princip ska stifta en lag där det är två kriterier som gäller när alla ska förmedla bostäder. Det är kötid och att man kan betala hyran, ingenting annat. Jag förstår att reagerar , men jag frågade därför att jag tycker att det här är en väldigt viktig fråga. Vad är det för kriterier som ska gälla och vad är det som skiljer de människor som får en bostad från dem som inte får en bostad? Man måste ha en uppfattning om det. Då är det de här två kriterierna alltså. Jag blev väldigt förvånad över att vi här i ska stifta en lag som ska gälla rakt över hela landet. Det kan inte vara möjligt. Det är min förhoppning att det inte kommer något förslag . Som slutord skulle jag säga att det väl är bättre att vi svartlistar kommunala bolag än att vi svartlistar enskilda människor, som de kommunala bolagen har gjort. 52 Samhällsbyggnadsminister (): Låt mig bara göra en korrigering. Som de kommunala bostadsbolagen har gjort, avslutade de sitt inlägg. Har det här skett i alla kommunala bolag i hela landet? Eller är det hos MKB, som vi vet, och så är vi alla upprörda och oroliga över att det kanske finns diskriminerande faktorer inom många delar av bostadsmarknaden, privat som offentlig. Och vad ska vi göra åt det? Det har de flesta av oss här försökt att diskutera. Jag vill bara säga att när vi träffade företrädare för storstadskommunerna, , och , kunde vi konstatera att, och jag har sagt det förut, har ett relativt väl fungerande system. Men har i princip inget, och har ett som fungerar på ett annat sätt och som man kan diskutera om det fungerar eller inte fungerar. Men frågeställningen nu var ju hur vi ska få fler lägenheter som förmedlas i , inte bara efter kontakter och pengar utan också efter så enkla faktorer som hur länge man har köat för en bostad och att man förstås kan betala för sig. De frågeställningar som vi inte hinner gå in på djupet på här och har ju en annan interpellation som vi får diskutera sedan går ut på att bygga mer och att förmedla fler. Där fortsätter jag att titta på i vilken mån lagstiftningen kan vara ett av redskapen för att göra detta mer öppet och få mer rimliga villkor i större delar av landet än det är . Men vi har också diskuterat hur man ska få större insyn i reglerna för förmedling hos privata såväl som offentliga fastighetsägare. frågade återigen om inte kunde få det uppdraget. Jag är inte säker på att kan få alla de uppgifterna av privata fastighetsägare. Jag bortser inte från att kan få uppdraget om det är det rimliga, men vi tittar snarare på hur man kan kräva en större insyn i vilka kriterier som finns för att också kunna få en offentlig diskussion som den erbjudit med den här frågeställningen . Det måste vi göra utåt på ett helt annat sätt också. Är det rimligt att man inte får ett kontrakt för att man slarvade med mobiltelefonräkningen och hamnade hos kronofogden när man var ? Är det rimligt att man inte får ett kontrakt därför att man har timanställning, när så oerhört många av dem som jobbar i vård och omsorg har just timanställning? Det är den debatten vi måste ha också. Någon väg som inte jag kan redogöra för måste vi gå för att få större insyn i vilka regelverk som gäller. Sedan är sekretessen viktig att titta närmare på. Jag erkänner det mer än väl. Men den rättsliga prövning som just nu sker av det som har hänt i MKB ger oss något slags vägledning när det gäller i vilken mån och på vilket sätt som sekretessen i så fall behöver stärkas. Jag ber att få återkomma till den frågeställningen när vi ser vad som faktiskt har skett och inte har skett innanför MKB:s murar. Jag vill också påminna om regeringens uppdrag till , , att titta på om staten kan medverka för att i första hand unga människor, men också människor med dålig ekonomi, lättare ska kunna komma in på bostadsmarknaden. Den debatten har också sin plats här, apropå åtgärder. Kan staten gå in och till exempel vara hyresgarant? Kan vi ha särskilda former av förmånliga lån som riktar sig till de här grupperna? Vi vidgar aspekterna mer än man hinner göra . Jag ska också träffa ombudsmännen för att med dem diskutera hur de ser på diskrimineringslagen och möjligheten att agera i de här fallen. Här har vi också den aspekt som tog upp, att vi förstås måste hitta ett system som gör att man inte drabbas ännu mer just för att man har vågat anmäla diskriminering. Den aspekten får vi återkomma till. 53 (): Det är och parti, , som faktiskt samarbetar med regeringen. Där kan vi konstatera att ni inte har fått genomslag för era idéer. Jag kan också konstatera att och hans parti sagt nej till alla våra förslag och våra reservationer i bostadsutskottet. Så är det med det. Men vad gäller de konkreta åtgärderna handlar det faktiskt återigen om att se till att människor får ett bättre konsumentskydd. Jag kan också säga till att , som är folkpartist och ordinarie ledamot i , för någon vecka sedan tog initiativ till att påkalla uppmärksamhet därför att det inte finns etiska riktlinjer. Jag utgår från att den styrelsen kommer att behandla detta på sitt kommande sammanträde. låter det som om jag banaliserar debatten, men jag menar på fullt allvar att själva utbudet av bostäder har en väldigt stor roll att spela. Jag har i tidigare debatter med statsrådet talat om som var förtidspensionär och som faktiskt själv påkallade uppmärksamhet när det gällde att ringa till fem olika kommunala bostadsföretag, varav inget välkomnade honom. Hans ord var: De har råd att vara kräsna. Den allmänna bristen på bostäder och det dåliga utbudet gör att man har råd att bli mer kräsen. Det måste man jobba med. Sedan handlar det om konsumentskyddet, inte minst för de misshandlade och hotade kvinnorna, om de är romer eller andra och handlar om ren etnicitet. Detta duger ej. Jag tror också att det finns väldigt mycket gott. Jag tycker att visar på att det går att hitta en bra väg framåt också med frivilliga krafter. De exemplen måste sprida sig, för går man in med stenhårda regler här, som om statsrådet föreslår till bostadsförmedling, är jag också övertygad om att det i sig kan bli ett hot mot hyresrätten som upplåtelseform. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 10 § Svar på interpellation 2004/05:329 om etik och moral hos kommunala bostadsbolag